РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1058/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 ноември 2012 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 относно максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) се установяват максимално допустимите количества на афлатоксин B1 и на общото съдържание на афлатоксини (афлатоксини B1+G1+B2+G2) в редица храни.
(2)
Необходимо е да се променят стойностите на максимално допустимите количества на афлатоксини в сушени смокини, за да се вземат предвид новостите в Кодекс Алиментариус, актуалната информация за това до каква степен може да бъде избегнато наличието на афлатоксини чрез прилагането на добри практики и новата научна информация за разликата в риска за здравето при различните хипотетични максимално допустими количества на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в различни хранителни продукти.
(3)
В Кодекс Алиментариус е определенa допустима стойност от 10 μg/kg за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини „готови за консумация“ (3). Максимално допустимото количество е определено въз основа на оценката, извършена от Съвместния експертен комитет на ФАО/СЗО по добавките в храните (наричан по-долу „СЕКДХ“) по време на шейсет и осмото му заседание относно въздействието от експозицията и рисковете за здравето при различни хипотетични максимално допустими количества на афлатоксини в бадеми, бразилски орехи, лешници, шамфъстъци и сушени смокини (4). По отношение на сушените смокини комитетът заключи, че независимо от приложените хипотетични максимално допустими количества, не се наблюдава значително въздействие върху цялостната експозиция на афлатоксини, приемани чрез храната. Беше доказано, че чрез прилагането на добри практики може да се постигне равнище от 10 μg/kg общо съдържание на афлатоксини.
(4)
В Кодекс Алиментариус са определени единствено максимално допустимите количества за общото съдържание на афлатоксини поради наблюдаваните в съотношението между афлатоксин B1 и общото съдържание на афлатоксини големи различия, породени от редица фактори (година на реколтата, сорт, атмосферни условия). Предвид факта обаче, че афлатоксин В1 е най-мощният канцероген, в законодателството на ЕС са определени отделни по-ниски максимално допустими количества на афлатоксин В1 в допълнение към общото съдържание на афлатоксини. Общото съдържание на афлатоксини е сборът на афлатоксините B1, B2, G1 и G2. Във връзка с това е целесъобразно максимално допустимите количества, установени за афлатоксин B1, да съответстват на допустимите количества, определени за общото съдържание на афлатоксини. Съответното количество афлатоксин B1 беше определено въз основа на събрани от 2005 г. насам данни за наличието на афлатоксини в сушени смокини. От това изчисление е видно, че съотношението между съдържанието на афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини е средно около 0,6, което се различава от предишното предположение, че концентрацията на афлатоксин В1 е средно около 50 % от общото съдържание на афлатоксини.
(5)
Резултатите от споменатата по-горе оценка, извършена от СЕКХД, на въздействието при експозицията на различни максимално допустими количества в сушени смокини беше потвърдена от актуализираната оценка на експозицията (5), изготвена от отдела за мониторинг на хранителния режим и химически мониторинг на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ), според която при различните варианти на експозиция увеличаването на експозицията на афлатоксини, приемани чрез храната, е между 0,15 до 0,26 % при максимални количества за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини от 10 μg/kg в сравнение с 4 μg/kg. Въз основа на предходни оценки на ЕОБХ по този въпрос (6) може да се заключи, че такова увеличаване не би имало неблагоприятни последици за общественото здраве. Поради това е целесъобразно да се заменят стойностите на максимално допустимите количества, прилагани в момента в Съюза, с определеното в Кодекс Алиментариус максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини и съответното максимално допустимо количество за афлатоксин В1, както и да бъде съответно изменен Регламент (ЕО) № 1881/2006.
(6)
Тъй като комисията за Кодекс Алиментариус не е определила максимално допустимо количество за общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини, различни от смокини „готови за консумация“, е целесъобразно да се запази съществуващото в Съюза максимално допустимо количество за общо съдържание на афлатоксини в сушени смокини и да се адаптира само максимално допустимото количество за афлатоксин В1 в такива смокини, за да се вземат под внимание по-актуалните данни за съотношението на концентрацията между афлатоксин В1 и общото съдържание на афлатоксини в сушени смокини.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях.
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 ноември 2012 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1058/2012
av den 12 november 2012
om ändring av förordning (EG) nr 1881/2006 vad gäller gränsvärden för aflatoxiner i torkade fikon
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (1), särskilt artikel 2.3, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (2) fastställs gränsvärden för aflatoxin B1 och för den totala aflatoxinhalten (aflatoxin B1 + G1 + B2 + G2) i en rad livsmedel.
(2)
Gränsvärdena för aflatoxiner i torkade fikon måste ändras med hänsyn till ändringar i Codex Alimentarius, ny information om i vilken utsträckning förekomsten av aflatoxiner kan förhindras genom god praxis samt nya vetenskapliga rön om skillnaderna i hälsorisker mellan olika hypotetiska gränsvärden för aflatoxin B1 och den totala aflatoxinhalten i olika livsmedel.
(3)
I Codex Alimentarius har gränsvärdet för den totala aflatoxinhalten i konsumtionsfärdiga torkade fikon fastställts till 10 μg/kg (3). Gränsvärdet fastställdes på grundval av den bedömning som FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser (nedan kallad kommittén) lämnade vid sitt 68:e möte om exponering för och hälsorisken med olika hypotetiska gränsvärden för aflatoxiner i mandlar, paranötter, hasselnötter, pistaschmandlar och torkade fikon (4). När det gäller torkade fikon konstaterade kommittén att oavsett vilket hypotetiskt gränsvärde som tillämpades skulle det inte få någon större inverkan på den totala exponeringen för aflatoxiner via kosten. Det konstaterades att man genom att tillämpa god praxis skulle kunna uppnå ett gränsvärde på 10 μg/kg för den totala aflatoxinhalten.
(4)
I Codex Alimentarius fastställs endast ett gränsvärde för den totala aflatoxinhalten, på grund av de stora skillnader som konstaterats i förhållandet mellan halten av aflatoxin B1 och den totala aflatoxinhalten till följd av olika faktorer (skördeår, sort, väder). Eftersom aflatoxin B1 är mest cancerframkallande har ett separat lägre gränsvärde för aflatoxin B1 fastställts i EU-lagstiftningen utöver gränsvärdet för den totala aflatoxinhalten. Den totala aflatoxinhalten är summan av aflatoxin B1, B2, G1 och G2. Därför bör gränsvärdet för aflatoxin B1 svara mot gränsvärdet för den totala aflatoxinhalten. Den motsvarande aflatoxin B1-halten har beräknats med hjälp av de uppgifter om förekomsten av aflatoxiner i torkade fikon som samlats in sedan 2005. Av den beräkningen framgår det att förhållandet mellan aflatoxin B1-halten och den totala aflatoxinhalten i genomsnitt är ca 0,6, medan man tidigare antog att koncentrationen av aflatoxin B1 i genomsnitt var ca 50 % av den totala aflatoxinhalten.
(5)
Resultatet av kommitténs ovannämnda bedömning av effekten på exponeringen mellan olika gränsvärden i torkade fikon har bekräftats av en uppdaterad bedömning av exponering (5) som gjorts av enheten för bevakning av kostvanor och kemikalier i livsmedel (Dietary and Chemical Monitoring Unit) vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), där det för olika exponeringsscenarier beräknas att ökningen av exponeringen för aflatoxiner via kosten är 0,15-0,26 % vid ett gränsvärde för aflatoxiner i torkade fikon på 10 μg/kg i stället för 4 μg/kg. Enligt Efsas tidigare bedömningar i denna fråga (6) skulle folkhälsan inte påverkas negativt av en sådan ökning. Därför bör man ersätta det gällande gränsvärdet i unionen med Codex Alimentarius gränsvärde för den totala aflatoxinhalten i torkade fikon och det motsvarande gränsvärdet för aflatoxin B1 och ändra förordning (EG) nr 1881/2006 i enlighet med detta.
(6)
Eftersom Codex Alimentarius-kommissionen inte har fastställt något gränsvärde för den totala aflatoxinhalten i andra fikon än konsumtionsfärdiga fikon, bör man behålla det befintliga gränsvärdet i unionen för den totala aflatoxinhalten i dessa fikon och endast ändra gränsvärdet för aflatoxin B1 i dessa fikon för att ta hänsyn till nyare uppgifter om förhållandet mellan halten av aflatoxin B1 och den totala aflatoxinhalten i torkade fikon.
(7)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 12 november 2012.