РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1163/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 22 октомври 2014 година
относно надзорните такси
(ЕЦБ/2014/41)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета от 15 октомври 2013 г. за възлагане на Европейската централна банка на конкретни задачи относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции (1), и по-специално член 4, параграф 3, втора алинея, член 30 и член 33, параграф 2, втора алинея от него,
като взе предвид публичната консултация и анализа, проведени в съответствие с член 30, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 1024/2013 установява единен надзорен механизъм (ЕНМ), който се състои от Европейската централна банка (ЕЦБ) и националните компетентни органи (НКО).
(2)
Съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ носи отговорност за ефективното и последователно функциониране на ЕНМ за всички кредитни институции, финансови холдинги и смесени финансови холдинги във всички държави членки от еврозоната, както и в държави членки извън еврозоната, които установяват тясно сътрудничество с ЕЦБ. Правилата и процедурите, уреждащи сътрудничеството между ЕЦБ и НКО в рамките на ЕНМ и с определените на национално равнище органи, са установени в Регламент (ЕС) № 468/2014 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2014/17) (2).
(3)
В член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 е предвидено налагане на годишна надзорна такса от ЕЦБ на кредитните институции, установени в участващите държави членки, и на клоновете, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка. Налаганите от ЕЦБ такси покриват, без да надхвърлят, разноските на ЕЦБ, свързани с възложените ѝ задачи по силата на членове 4 - 6 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(4)
Годишната надзорна такса следва да се състои от сума, която се плаща ежегодно от всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, и клонове, установени в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка, над които се осъществява надзор в рамките на ЕНМ.
(5)
В рамките на ЕНМ надзорните отговорности на ЕЦБ и всеки НКО са разпределени въз основа на значимостта на поднадзорните лица.
(6)
ЕЦБ има пряка надзорна компетентност по отношение на значими кредитни институции, финансови холдинги, смесени финансови холдинги, установени в участващи държави членки, и клонове, установени в участващи държави членки, на значими кредитни институции, установени в неучастващи държави членки.
(7)
ЕЦБ осъществява надзор и над функционирането на ЕНМ, който включва всички кредитни институции, независимо дали са значими или по-малко значими. ЕЦБ притежава изключителна компетентност по отношение на всички кредитни институции, установени в участващите държави членки, да издава лицензи на лица за осъществяване на дейност на кредитна институция, да отнема лицензи и да оценява придобиването и разпореждането с квалифицирани дялови участия.
(8)
НКО носят отговорност за прекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица, без да се засяга правомощието на ЕЦБ да упражнява пряк надзор в конкретни случаи, когато това е необходимо за последователното прилагане на високи надзорни стандарти. При разпределяне на сумата, която подлежи на възстановяване чрез надзорните такси, между категориите значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни лица се взема предвид разделянето на надзорни отговорности в рамките на ЕНМ и свързаните с това разходи на ЕЦБ.
(9)
Съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 от ЕЦБ се изисква да публикува посредством регламенти и решения подробните оперативни правила за изпълнението на задачите, възложени ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(10)
Съгласно член 30, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 таксите се основават на обективни критерии, свързани със значимостта и профила на риска, в т.ч. рисково претеглените активи, на съответната кредитна институция.
(11)
Таксите се изчисляват на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки. Това означава, че когато кредитните институции са част от поднадзорна група, установена в участващите държави членки, на равнището на групата се изчислява и плаща една такса.
(12)
При изчисляване на годишната надзорна такса не следва да се вземат предвид дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки. Във връзка с това и с оглед на определянето на съответните фактори за таксата на поднадзорната група, се предоставят подконсолидирани данни за всички дъщерни предприятия и операции, контролирани от предприятието майка в участващите държави членки. Разходите за изготвянето на такива подконсолидирани данни обаче могат да бъдат високи и поради това поднадзорните лица следва да могат да изберат такса, изчислена въз основа на данни, предоставени на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки, включително дъщерните предприятия, установени в неучастващи държави членки, дори ако в резултат на това таксата е по-висока.
(13)
Институциите, посочени в член 2, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), са изключени от надзорните задачи, възложени на ЕЦБ в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013, и поради това ЕЦБ няма да им налага такси.
(14)
Регламентът е акт с общо приложение, задължителен е в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки от еврозоната. Поради това той е подходящият правен инструмент за определяне на практическите ред и условия за изпълнението на член 30 от Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(15)
В съответствие с член 30, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 настоящият регламент не засяга правото на НКО да налагат такси в съответствие с националното право и - доколкото на ЕЦБ не са възложени надзорни задачи или с оглед на разходите за сътрудничество с ЕЦБ и за нейното подпомагане, както и за изпълнение на нейните указания - в съответствие с приложимото право на Съюза и при спазване на правилата за прилагане на Регламент (ЕС) № 1024/2013, включително членове 6 и 12 от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ЧАСТ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят:
а)
редът и условията за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, налагани по отношение на поднадзорните лица и поднадзорните групи;
б)
методологията и критериите за изчисляване на годишната надзорна такса, която се заплаща от всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група;
в)
процедурата за събирането от ЕЦБ на годишните надзорни такси.
2. Общата сума на годишните надзорни такси включва годишната надзорна такса по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група и на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, като се изчислява от ЕЦБ на най-високото равнище на консолидация в рамките на участващите държави членки.
Член 2
Определения
Освен ако е предвидено друго, за целите на настоящия регламент се прилагат определенията, които се съдържат в Регламент (ЕС) № 1024/2013 и в Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17), заедно със следните определения:
1.
„годишна надзорна такса“ е таксата, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група, изчислена в съответствие с реда и условията, предвидени в член 10, параграф 6;
2.
„годишни разходи“ са сумата, определена в съответствие с разпоредбите на член 5, която ЕЦБ възстановява посредством годишните надзорни такси за определен период на таксуване;
3.
„задължено лице за таксата“ е кредитната институция, заплащаща такса, или клонът, заплащащ такса, които са определени в съответствие с член 4 и до които е адресирано известието за таксата;
4.
„фактори за таксата“ са данните, отнасящи се до поднадзорно лице или поднадзорна група, определени в член 10, параграф 3, буква а), които се използват за изчисляване на годишната надзорна такса;
5.
„известие за таксата“ е известие, в което се посочва годишната надзорна такса, по което съответното задължено лице за таксата дължи плащане и което е издадено до това лице в съответствие с настоящия регламент;
6.
„кредитна институция, заплащаща такса“ е кредитна институция, установена в участваща държава членка;
7.
„клон, заплащащ такса“ е клон, установен в участваща държава членка от кредитна институция, установена в неучастваща държава членка;
8.
„период на таксуване“ означава календарна година;
9.
„първи период на таксуване“ е периодът от време между датата, на която ЕЦБ поема възложените ѝ с Регламент (ЕС) № 1024/2013 задачи, и края на календарната година, през която ЕЦБ поема тези задачи;
10.
„група лица, заплащащи такса“ е i) поднадзорна група и ii) няколко клона, заплащащи такса, които се считат за един клон в съответствие с член 3, параграф 3;
11.
„държава членка“ е държава членка на Съюза;
12.
„общи активи“ са общата стойност на активите, определена в съответствие с член 51 от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17). В случай на група лица, заплащащи такса, от общите активи се изключват дъщерни предприятия, установени в неучастващи държави членки и трети държави;
13.
„обща рискова експозиция“ по отношение на група лица, заплащащи такса, и на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от група лица, заплащащи такса, е сумата, определена на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки и изчислена при прилагане на член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 3
Общо задължение за плащане на годишната надзорна такса
1. ЕЦБ налага годишна надзорна такса по отношение на всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група за всеки период на таксуване.
2. Годишната надзорна такса за всяко поднадзорно лице и всяка поднадзорна група ще бъде посочена в известието за таксата, което е издадено до задълженото лице и по което то дължи плащане. Задълженото лице за таксата е адресат на известието за таксата и на всяко известие или съобщение от ЕЦБ във връзка с надзорните такси. Задълженото лице за таксата има задължение за плащането на годишната надзорна такса.
3. Два или повече клона, заплащащи такса, установени от една и съща кредитна институция в една и съща участваща държава членка, се считат за един клон. Клонове, заплащащи такса, на една и съща кредитна институция, установени в различни участващи държави членки, не се считат за един клон.
4. За целите на настоящия регламент клоновете, заплащащи такса, се считат за обособени от дъщерните предприятия на същата кредитна институция, установени в същата участваща държава членка.
Член 4
Задължено лице за таксата
1. Задълженото лице за таксата по отношение на годишната надзорна такса е:
а)
кредитната институция, заплащаща такса, в случай на кредитна институция, заплащаща такса, която не е част от поднадзорна група;
б)
клонът, заплащащ такса, в случай на клон, заплащащ такса, който не е обединен с друг клон, заплащащ такса;
в)
определено в съответствие с разпоредбите на параграф 2, в случай на поднадзорна група от лица, заплащащи такса.
2. Без да се засягат договореностите в рамките на групата лица, заплащащи такса, по отношение на разпределянето на разходите, групата лица, заплащащи такса, се счита за едно цяло. Всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за цялата група и уведомява ЕЦБ за това кое е задълженото лице за таксата. Задълженото лице за таксата трябва да е установено в участваща държава членка. Това уведомление се счита за валидно, само ако:
а)
в него са посочени наименованията на всички поднадзорни лица от групата, обхванати от уведомлението;
б)
е подписано от името на всички поднадзорни лица от групата;
в)
е получено от ЕЦБ най-късно до 1 юли всяка година, за да бъде взето предвид за издаването на известието за таксата по отношение на следващия период на таксуване.
Ако ЕЦБ получи навреме повече от едно уведомление за група лица, заплащащи такса, предимство има уведомлението, което е получено от ЕЦБ най-близо до, но преди крайния срок.
3. Без да се засяга параграф 2, ЕЦБ си запазва правото да определи задълженото лице за таксата.
ЧАСТ II
РАЗНОСКИ И РАЗХОДИ
Член 5
Годишни разходи
1. Основата за определяне на годишните надзорни такси са годишните разходи, като те се възстановяват чрез плащането на тези годишни надзорни такси.
2. Сумата на годишните разходи се определя въз основа на сумата на годишните разноски, състоящи се от разноските, направени от ЕЦБ през съответния период на таксуване, които са свързани пряко или косвено с надзорните ѝ задачи.
Общата сума на годишните надзорни такси покрива, но без да надхвърля, направените от ЕЦБ разноски, свързани с надзорните ѝ задачи, през съответния период на таксуване.
3. При определяне на годишните разходи ЕЦБ взема предвид:
а)
суми от такси, отнасящи се до предходни периоди на таксуване, които не са били събираеми;
б)
плащания за лихви, получени в съответствие с член 14;
в)
суми, получени или възстановени в съответствие с член 7, параграф 3.
Член 6
Оценяване и определяне на годишните разходи
1. Без да се засягат отчетните ѝ задължения съгласно Регламент (ЕС) № 1024/2013, до края на всяка календарна година ЕЦБ изчислява прогнозните годишни разходи по отношение на периода на таксуване за следващата календарна година.
2. В срок до четири месеца след края на всеки период на таксуване ЕЦБ определя действителните годишни разходи за този период на таксуване.
3. Прогнозните годишни разходи и действителните годишни разходи служат като основа за изчисляване на общата сума на годишните надзорни такси, посочена в член 9, параграф 1.
ЧАСТ III
ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГОДИШНАТА НАДЗОРНА ТАКСА
Член 7
Нови поднадзорни лица или промяна в статута
1. Когато спрямо поднадзорно лице или поднадзорна група се осъществява надзор само за част от периода на таксуване, годишната надзорна такса се изчислява според броя на пълните месеци от периода на таксуване, за които спрямо поднадзорното лице или поднадзорната група се осъществява надзор.
2. Когато след решение на ЕЦБ с такова действие статутът на поднадзорно лице или поднадзорна група се промени от значимо/значима на по-малко значимо/значима или обратното, годишната надзорна такса се изчислява въз основа на броя на месеците, за които поднадзорното лице или поднадзорната група е било/била значимо или по-малко значимо лице/група на последния ден на месеца.
3. Когато сумата на наложената годишна надзорна такса се отклонява от сумата на таксата, изчислена в съответствие с параграф 1 или 2, ЕЦБ изплаща възстановяване на разликата на задълженото лице за таксата или издава допълнителна фактура, която се плаща от задълженото лице за таксата.
Член 8
Разделяне на годишните разходи между значими и по-малко значими поднадзорни лица
1. За да се изчисли годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице и поднадзорна група, годишните разходи се разделят на две части, по една за всяка категория поднадзорни лица или поднадзорни групи, както следва:
а)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от значими поднадзорни лица;
б)
годишните разходи, които трябва да бъдат възстановени от по-малко значими поднадзорни лица.
2. Разделянето на годишните разходи в съответствие с параграф 1 се извършва въз основа на разходите, разпределени на съответните функционални звена, които извършват прекия надзор над значими поднадзорни лица и непрекия надзор над по-малко значими поднадзорни лица.
Член 9
Сума на налаганите такси
1. Общата сума на налаганите от ЕЦБ годишни надзорни такси е сумата от:
а)
прогнозните годишни разходи за текущия период на таксуване, основани на одобрения бюджет за периода на таксуване;
б)
излишъка или дефицита от предходния период на таксуване, определен с приспадане на действителните годишни разходи, направени по отношение на предходния период на таксуване, от прогнозните годишни разходи, събрани през предходния период на таксуване.
2. ЕЦБ взема решение за общата сума, която да бъде събрана чрез годишните надзорни такси, за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, което се публикува на уебсайта ѝ до 30 април на съответния период на таксуване.
Член 10
Годишна надзорна такса, дължима по отношение на поднадзорни лица или поднадзорни групи
1. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко значимо поднадзорно лице или значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи между отделните значими поднадзорни лица и значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
2. Годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко по-малко значимо поднадзорно лице или по-малко значима поднадзорна група, се определя чрез разпределяне на сумата на налаганите такси на категорията по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи между отделните по-малко значими поднадзорни лица и по-малко значими поднадзорни групи въз основа на техните фактори за таксата.
3. Факторите за таксата на най-високото равнище на консолидация в участващите държави членки се изчисляват въз основа на следното:
а)
факторите за таксата, използвани за определяне на годишната надзорна такса, дължима по отношение на всяко поднадзорно лице или всяка поднадзорна група, са размерът към референтната дата на:
i)
общите активи;
ii)
общата рискова експозиция. В случай на клон, заплащащ такса, общата рискова експозиция се счита за нула;
б)
данните относно факторите за таксата се определят и събират в съответствие с решение на ЕЦБ, в което са изложени приложимата методология и приложимите процедури. Това решение се публикува на уебсайта на ЕЦБ;
в)
за целите на изчисляването на факторите за таксата поднадзорните групи следва по правило да изключват активите на дъщерните предприятия, намиращи се в неучастващи държави членки и в трети държави. Поднадзорните групи могат да решат да не изключват тези активи при определянето на факторите за таксата;
г)
за поднадзорни лица или поднадзорни групи, които са класифицирани като по-малко значими въз основа на член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1024/2013, факторът за таксата на общите активи няма да надвишава 30 млрд. евро;
д)
относителната тежест, използвана по отношение на факторите за таксата, е:
i)
общи активи: 50 %;
ii)
обща рискова експозиция: 50 %.
4. Задължените лица за таксата предоставят факторите за таксата с референтна дата 31 декември на предходната година и подават изискуемите данни до съответния НКО за изчисляване на годишните надзорни такси от ЕЦБ до края на работното време на 1 юли на годината, следваща посочената референтна дата, или на следващия работен ден, ако 1 юли е неработен ден. В случай че поднадзорните лица изготвят годишните си отчети въз основа на годишно счетоводно приключване, което се отклонява от календарната година, задължените лица за таксата могат да предоставят фактори за таксата с референтна дата на годишното им счетоводно приключване. НКО подават тези данни до ЕЦБ в съответствие с процедури, които ще бъдат установени от ЕЦБ. Сумата на общите активи на всички задължени лица за таксата и сумата на обща рискова експозиция на всички задължени лица за таксата се публикуват на уебсайта на ЕЦБ.
5. В случай че задължено лице за таксата не предостави факторите за таксата, ЕЦБ определя факторите за таксата в съответствие с методологията, изложена в решението на ЕЦБ. Непредоставянето на факторите за таксата, посочено в параграф 4 от настоящия член, се счита за нарушение на настоящия регламент.
6. Изчисляването на годишната надзорна такса, дължима от всяко задължено лице за таксата, се извършва съгласно посоченото по-долу:
а)
годишната надзорна такса е сумата от минималния компонент на таксата и променливия компонент на таксата;
б)
минималният компонент на таксата се изчислява като фиксиран процент от общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица и поднадзорни групи, както е определено в съответствие с членове 8 и 9. За категорията на значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. За значимите поднадзорни лица и значимите поднадзорни групи с общи активи на стойност не по-голяма от 10 млрд. евро минималният компонент на таксата е наполовина. За категорията на по-малко значимите поднадзорни лица и по-малко значимите поднадзорни групи фиксираният процент е 10 %. Тази сума се разделя поравно между всички задължени лица за таксата. Минималният компонент на таксата представлява долната граница на годишната надзорна такса за всяко задължено лице за таксата;
в)
променливият компонент на таксата е разликата между общата сума на годишните надзорни такси за всяка категория поднадзорни лица, както е определено в съответствие с членове 8 и 9, и минималния компонент на таксата за същата категория. Променливият компонент на таксата се разпределя между задължените лица за индивидуалната такса във всяка категория според дела на всяко задължено лице за таксата в сумата на претеглените фактори за таксата на всички задължени лица за таксата, както са определени съгласно параграф 3.
ЕЦБ взема решение относно годишната надзорна такса, която се плаща от всяко задължено лице за такса, въз основа на извършеното в съответствие с предходните параграфи изчисление и на предоставените в съответствие с параграф 4 от настоящия член фактори за таксата. Годишната надзорна такса, която се плаща, ще бъде съобщена на задълженото лице за таксата посредством известието за таксата.
ЧАСТ IV
СЪТРУДНИЧЕСТВО С НКО
Член 11
Сътрудничество с НКО
1. ЕЦБ осъществява връзка с НКО, преди да вземе решение за окончателния размер на таксата, за да гарантира, че надзорът остава ефективен по отношение на разходите и разумен за всички съответни кредитни институции и клонове. За тази цел ЕЦБ разработва и прилага подходящи средства за комуникация в сътрудничество с НКО.
2. НКО подпомагат ЕЦБ при налагане на таксите, ако ЕЦБ поиска това.
3. В случай на кредитни институции в участваща държава членка извън еврозоната, чието тясно сътрудничество с ЕЦБ не е спряно или прекратено, ЕЦБ издава указания до НКО на тази държава членка относно събирането на фактори за таксата и фактурирането на годишната надзорна такса.
ЧАСТ V
ФАКТУРИРАНЕ
Член 12
Известие за таксата
1. Известие за таксата се издава ежегодно от ЕЦБ до всяко задължено лице за таксата.
2. В известието за таксата се посочват начините, чрез които се плаща годишната надзорна такса. Задълженото лице за таксата изпълнява изискванията, посочени в известието за таксата по отношение на плащането на годишната надзорна такса.
3. Дължимата сума съгласно известието за таксата се плаща от задълженото лице за таксата в срок до 35 дни от датата на издаване на известието за таксата.
Член 13
Уведомяване относно известието за таксата
1. Задълженото лице за таксата има задължение да актуализира данните за контакт за подаването на известието за таксата и съобщава на ЕЦБ всяка промяна в данните за контакт (т.е. име, длъжност, структурно звено, адрес, имейл адрес, телефонен номер, номер на факс). Задълженото лице за таксата съобщава на ЕЦБ най-късно до 1 юли на всеки период на таксуване всяка промяна в данните за контакт. Тези данни за контакт се отнасят до физическо лице или за предпочитане до длъжност в рамките на организацията на задълженото лице за таксата.
2. ЕЦБ извършва уведомяване относно известието за таксата по някой от следните начини: а) по електронен път или чрез друго подобно средство за комуникация; б) по факс; в) чрез експресна куриерска услуга; г) чрез препоръчано писмо с обратна разписка; д) чрез връчване или доставяне на ръка. Известието за таксата се счита за действително, без да е подписано.
Член 14
Лихва в случай на неплащане
Без да се засягат другите средства за правна защита, с които ЕЦБ разполага, в случай на частично плащане, неплащане или неизпълнение на условията за плащане, посочени в известието за таксата, се начислява лихва на дневна база върху непогасената сума от годишната надзорна такса с лихвения процент по основните операции по рефинансиране на ЕЦБ плюс 8 процентни пункта от датата, на която е било дължимо плащането.
ЧАСТ VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
Санкции
В случай на нарушение на настоящия регламент ЕЦБ може да налага санкции на поднадзорните лица в съответствие с Регламент (ЕО) № 2532/98 на Съвета (5), допълнен от Регламент (ЕС) № 468/2014 (ЕЦБ/2014/17).
Член 16
Преходни разпоредби
1. Известието за таксата за първия период на таксуване се издава заедно с известието за таксата за периода на таксуване 2015 година.
2. За да се даде възможност на ЕЦБ да започне да налага годишната надзорна такса, всяка група лица, заплащащи такса, определя задълженото лице за таксата за групата и уведомява ЕЦБ до 31 декември 2014 г. за това кое е задълженото лице за таксата в съответствие с член 4, параграф 2.
3. В срок до 1 март 2015 г. задълженото лице за таксата предоставя за първи път посочените в член 13, параграф 1 данни.
Член 17
Доклад и преглед
1. В съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 ЕЦБ представя всяка година на Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз, Европейската комисия и Еврогрупата доклад за предвижданото развитие на структурата и размера на годишните надзорни такси.
2. В срок до 2017 г. ЕЦБ извършва преглед на настоящия регламент, по-специално по отношение на методологията и критериите за изчисляване на налаганите на всяко поднадзорно лице и група годишни надзорни такси.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 22 октомври 2014 година.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) nr 1163/2014
av den 22 oktober 2014
om tillsynsavgifter
(ECB/2014/41)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (1), särskilt artikel 4.3 andra stycket, artikel 30 och artikel 33.2 andra stycket,
med beaktande av det offentliga samråd och den analys som har utförts i enlighet med artikel 30.2 i förordning (EU) nr 1024/2013, och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EU) nr 1024/2013 inrättas den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) som består av Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella behöriga myndigheterna.
(2)
Enligt förordning (EU) nr 1024/2013 ansvarar ECB för att den gemensamma tillsynsmekanismen fungerar på ett effektivt och enhetligt sätt för alla kreditinstitut, finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag i alla medlemsstater i euroområdet samt i alla medlemsstater utanför euroområdet som inleder ett nära samarbete med ECB. Regler och förfaranden för samarbetet mellan ECB och de nationella behöriga myndigheterna inom den gemensamma tillsynsmekanismen samt med nationella utsedda myndigheter fastställs i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
I artikel 30 i förordning (EU) nr 1024/2013 fastställs att ECB ska ta ut en årlig tillsynsavgift av kreditinstitut som är etablerade i de deltagande medlemsstaterna och filialer som är etablerade i en deltagande medlemsstat av ett kreditinstitut etablerat i en icke-deltagande medlemsstat. De avgifter som tas ut av ECB ska täcka men inte överstiga de utgifter ECB ådrar sig i samband med de uppgifter den tilldelats enligt artiklarna 4-6 i förordning (EU) nr 1024/2013.
(4)
Den årliga tillsynsavgiften bör omfatta ett belopp som ska betalas årligen av alla kreditinstitut som är etablerade i de deltagande medlemsstaterna och alla filialer som är etablerade i en deltagande medlemsstat av ett kreditinstitut etablerat i en icke-deltagande medlemsstat som står under den gemensamma tillsynsmekanismens tillsyn.
(5)
Inom den gemensamma tillsynsmekanismen ska tillsynsansvaret för ECB och varje nationell behörig myndighet fördelas utifrån betydelsen av de enheter som står under tillsyn.
(6)
ECB har direkt tillsynsbehörighet för betydande kreditinstitut, finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag som är etablerade i de deltagande medlemsstaterna samt filialer i de deltagande medlemsstaterna till betydande kreditinstitut som är etablerade i de icke-deltagande medlemsstaterna.
(7)
ECB utövar också tillsyn över funktionssättet för den gemensamma tillsynsmekanismen, som omfattar alla kreditinstitut, såväl betydande som mindre betydande. För samtliga kreditinstitut som är etablerade i de deltagande medlemsstaterna ska ECB ha exklusiv behörighet att ge enheter tillstånd att driva verksamhet i ett kreditinstitut, att återkalla tillstånd samt att bedöma förvärv och avyttringar av kvalificerade innehav.
(8)
De nationella behöriga myndigheterna är ansvariga för den direkta tillsynen över mindre betydande enheter som står under tillsyn, utan att detta påverkar ECB:s befogenhet att i specifika fall utöva direkt tillsyn i de fall då detta är nödvändigt för en enhetlig tillämpning av höga tillsynsstandarder. När de belopp som ska finansiera kostnaderna via tillsynsavgifterna fördelas mellan kategorierna av betydande enheter som står under tillsyn och mindre betydande enheter som står under tillsyn, ska det beaktas hur tillsynsansvaret inom den gemensamma tillsynsmekanismen har fördelats och vilka utgifter ECB har ådragit sig i samband med detta.
(9)
Enligt artikel 33.2 i förordning (EU) nr 1024/2013 ska ECB genom förordningar och beslut offentliggöra de närmare operativa arrangemangen för genomförandet av de uppgifter den tilldelas genom förordning (EU) nr 1024/2013.
(10)
Enligt artikel 30.3 i förordning (EU) nr 1024/2013 ska avgifterna grundas på objektiva kriterier som hör samman med det berörda kreditinstitutets betydelse och riskprofil, inbegripet dess riskvägda tillgångar.
(11)
Avgifterna ska beräknas på högsta sammanställningsnivå inom de deltagande medlemsstaterna. Detta innebär att man, för kreditinstitut som ingår i en grupp som står under tillsyn och som etablerats i de deltagande medlemsstaterna, ska beräkna och ta ut en avgift på gruppnivå.
(12)
När den årliga tillsynsavgiften beräknas bör dotterföretag som är etablerade i icke-deltagande medlemsstater inte beaktas. I detta avseende samt för att fastställa de relevanta avgiftsfaktorerna för en grupp som står under tillsyn bör man tillhandahålla delsammanställda uppgifter för alla dotterföretag och verksamheter som styrs av moderföretaget i de deltagande medlemsstaterna. Kostnaderna för att ta fram sådana delsammanställda uppgifter kan dock vara höga, och därför bör enheter som står under tillsyn ges möjlighet att välja en avgift baserad på de uppgifter som tillhandahålls på högsta konsolideringsnivå i de deltagande medlemsstaterna inklusive dotterföretag som är etablerade i icke-deltagande medlemsstater, även om detta kan resultera i en högre avgift.
(13)
De institut som omnämns i artikel 2.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (3) är undantagna från de tillsynsuppgifter som ECB tilldelas enligt förordning (EU) nr 1024/2013 och ECB behöver därför inte ta ut några avgifter från dessa.
(14)
En förordning har allmän giltighet, är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i euroområdet. Den är därför rätt instrument för att fastställa de praktiska reglerna för genomförandet av artikel 30 i förordning (EU) nr 1024/2013.
(15)
I linje med artikel 30.5 i förordning (EU) nr 1024/2013 påverkar denna förordning inte de nationella behöriga myndigheternas rätt att ta ut avgifter i enlighet med nationell rätt och, i den mån tillsynsuppgifter inte har tilldelats ECB eller vad beträffar kostnaderna för att samarbeta med och biträda ECB och handla enligt dess instruktioner, i enlighet med tillämplig unionsrätt, om inte annat följer av arrangemangen för tillämpningen av förordning (EU) nr 1024/2013, inbegripet artiklarna 6 och 12 i denna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
DEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs
a)
metoder för att beräkna det totala beloppet för de årliga tillsynsavgifter som ska tas ut från enheter och grupper som står under tillsyn,
b)
metoder och kriterier för att beräkna den årliga tillsynsavgift som ska bäras av varje enhet och grupp som står under tillsyn,
c)
förfarandet för ECB:s fakturering av den årliga tillsynsavgiften.
2. Det totala årliga tillsynsavgiftsbeloppet ska omfatta den årliga tillsynsavgiften för varje betydande enhet eller grupp som står under tillsyn och varje mindre betydande enhet eller grupp som står under tillsyn och ska beräknas av ECB på högsta konsolideringsnivå i de deltagande medlemsstaterna.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning ska definitionerna i förordning (EU) nr 1024/2013 och förordning (EU) nr 468/2014 (ECB/2014/17) tillämpas om inget annat anges, tillsammans med följande definitioner:
1. årlig tillsynsavgift: avgift som ska betalas för varje enhet och grupp som står under tillsyn och som beräknas enligt de metoder som fastställs i artikel 10.6.
2. årliga kostnader: det belopp som har fastställts i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 och som ECB fakturerar i form av årliga tillsynsavgifter för en viss avgiftsperiod.
3. Avgiftsskyldig: det avgiftsbetalande kreditinstitut eller den avgiftsbetalande filial som fastställs i enlighet med artikel 4 och som avgiftsavin är ställd till.
4. Avgiftsfaktorer: uppgifter som avser en enhet eller grupp som står under tillsyn enligt definitionen i artikel 10.3 a och som används för att beräkna den årliga tillsynsavgiften.
5. Avgiftsavi: en avi som är ställd till en avgiftsskyldig och anger vilken årlig tillsynsavgift denne ska betala i enlighet med denna förordning.
6. avgiftsbetalande kreditinstitut: ett kreditinstitut som är etablerat i en deltagande medlemsstat.
7. avgiftsbetalande filial: en filial som är etablerad i en deltagande medlemsstat av ett kreditinstitut etablerat i en icke-deltagande medlemsstat.
8. Avgiftsperiod: ett kalenderår.
9. första avgiftsperiod: tidsperioden från och med den dag då ECB åtar sig de uppgifter som den tilldelas enligt förordning (EU) nr 1024/2013 till och med utgången av det kalenderår då ECB åtar sig dessa uppgifter.
10. grupp av avgiftsbetalande enheter: i) en grupp som står under tillsyn och ii) ett antal avgiftsbetalande filialer som klassas som en filial i enlighet med artikel 3.3.
11. Medlemsstat: en medlemsstat i unionen.
12. sammanlagda tillgångar: det sammanlagda värdet av tillångarna fastställt i enlighet med artikel 51 i förordning (EU) nr 468/2014 (ECB/2014/17). När det gäller en grupp av avgiftsbetalande enheter ska sammanlagda tillgångar inte omfatta dotterföretag som är etablerade i icke-deltagande medlemsstater och tredjeländer.
13. total riskexponering: för en grupp av avgiftsbetalande enheter och ett avgiftsbetalande kreditinstitut som inte ingår i en grupp av avgiftsbetalande enheter det belopp som fastställts på högsta konsolideringsnivå i de deltagande medlemsstaterna och som beräknas i enlighet med artikel 92.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (4).
Artikel 3
Allmän skyldighet att betala den årliga tillsynsavgiften
1. ECB ska ta ut en årlig tillsynsavgift för varje enhet och grupp som står under tillsyn för varje avgiftsperiod.
2. Den årliga tillsynsavgiften för varje enhet och grupp som står under tillsyn framgår av en avgiftsavi som ställs till den avgiftsskyldige. Avgiftsavin och andra meddelanden från ECB avseende tillsynsavgifter kommer att ställas till den avgiftsskyldige. Den avgiftsskyldige är skyldig att erlägga den årliga tillsynsavgiften.
3. Två eller flera avgiftsbetalande filialer som etablerats av samma kreditinstitut i samma deltagande medlemsstat anses utgöra en filial. Avgiftsbetalande filialer till samma kreditinstitut etablerade i olika deltagande medlemsstater anses inte utgöra en filial.
4. Avgiftsbetalande filialer ska inom ramen för denna förordning anses utgöra separata enheter i förhållande till dotterföretag till samma kreditinstitut som är etablerade i samma deltagande medlemsstat.
Artikel 4
Den avgiftsskyldige
1. Den avgiftsskyldige för den årliga tillsynsavgiften ska
a)
vara det avgiftsbetalande kreditinstitutet, om det rör sig om ett avgiftsbetalande kreditinstitut som inte ingår i en grupp som står under tillsyn,
b)
vara den avgiftsbetalande filialen, om det rör sig om en avgiftsbetalande filial som inte kombineras med en annan avgiftsbetalande filial,
c)
fastställas i enlighet med bestämmelserna i punkt 2, om det rör sig om en grupp av avgiftsbetalande enheter som står under tillsyn.
2. Utan att det påverkar de kostnadsfördelningsarrangemang som görs inom en grupp av avgiftsbetalande enheter, ska en grupp av avgiftsbetalande enheter behandlas som en enda enhet. Varje grupp av avgiftsbetalande enheter ska utse en avgiftsskyldig för hela gruppen samt underrätta ECB om den avgiftsskyldiges identitet. Den avgiftsskyldige ska vara etablerade i en deltagande medlemsstat. En sådan underrättelse ska endast anses giltig om den
a)
anger namnen på alla enheter som står under tillsyn i den grupp som underrättelsen gäller,
b)
undertecknas för alla enheter som står under tillsyn i gruppen,
c)
inkommer till ECB senast den 1 juli varje år, så att den kan ligga till grund för den avgiftsavi som utfärdas för följande avgiftsperiod.
Om ECB får mer än en underrättelse per grupp av avgiftsbetalande enheter inom utsatt tid, ska den underrättelse som ECB får närmast före tidsfristen vara den som gäller.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 förbehåller sig ECB rätten att fastställa den avgiftsskyldige.
DEL II
UTGIFTER OCH KOSTNADER
Artikel 5
Årliga kostnader
1. De årliga kostnaderna ligger till grund för fastställandet av de årliga tillsynsavgifterna och finansierar kostnaderna.
2. Det årliga kostnadsbeloppet ska fastställas på grundval av det årliga utgiftsbeloppet som består av alla utgifter som ECB ådrar sig under den relevanta avgiftsperioden och som direkt eller indirekt hör samman med dess tillsynsuppgifter.
De årliga tillsynsavgifterna ska sammanlagt uppgå till ett belopp som täcker men inte överstiger de utgifter som ECB ådrar sig i samband med sina tillsynsutgifter under den relevanta avgiftsperioden.
3. När de årliga kostnaderna fastställs ska ECB beakta
a)
alla avgiftsbelopp för tidigare avgiftsperioder som inte har kunnat indrivas,
b)
alla räntebetalningar som har erhållits i enlighet med artikel 14,
c)
alla belopp som har erhållits eller återbetalats i enlighet med artikel 7.3.
Artikel 6
Uppskattning och fastställande av de årliga kostnaderna
1. Utan att det påverkar ECB:s rapporteringsskyldigheter enligt förordning (EU) nr 1024/2013 ska ECB i slutet av varje kalenderår beräkna de uppskattade årliga kostnaderna för avgiftsperioden följande kalenderår.
2. Inom fyra månader efter utgången av varje avgiftsperiod ska ECB fastställa de faktiska årliga kostnaderna för avgiftsperioden i fråga.
3. De uppskattade och faktiska årliga kostnaderna ska ligga till grund för beräkningen av det totala årliga tillsynsavgiftsbeloppet som avses i artikel 9.1.
DEL III
FASTSTÄLLANDE AV DEN ÅRLIGA TILLSYNSAVGIFTEN
Artikel 7
Nya enheter som står under tillsyn eller förändrad status
1. Om en enhet eller grupp som står under tillsyn endast står under tillsyn under en del av avgiftsperioden, ska den årliga tillsynsavgiften beräknas utifrån det hela antal avgiftsperiodsmånader som enheten eller gruppen står under tillsyn.
2. Om ECB beslutar att en enhet eller grupp som står under tillsyn ska ändra status från betydande till mindre betydande eller vice versa, ska den årliga tillsynsavgiften beräknas utifrån det antal månader då den enhet eller grupp som står under tillsyn var en betydande eller mindre betydande enhet eller grupp på månadens sista dag.
3. Om det årliga tillsynsavgiftsbelopp som tas ut avviker från det avgiftsbelopp som har beräknats i enlighet med punkt 1 eller 2, ska ECB göra en återbetalning till den avgiftsskyldige eller också utfärda en extra faktura över det restbelopp som den avgiftsskyldige ska betala.
Artikel 8
Fördelning av årliga kostnader mellan betydande och mindre betydande enheter som står under tillsyn
1. För att beräkna vilken årlig tillsynsavgift som ska betalas för varje enhet eller grupp som står under tillsyn ska de årliga kostnaderna delas upp i två delar, en för varje kategori av enheter och grupper som står under tillsyn, enligt följande:
a)
De årliga kostnader som ska finansieras av betydande enheter som står under tillsyn.
b)
De årliga kostnader som ska finansieras av mindre betydande enheter som står under tillsyn.
2. Uppdelningen av årliga kostnader enligt punkt 1 ska göras på grundval av kostnadsfördelningen för de relevanta funktioner som utför den direkta tillsynen över betydande enheter som står under tillsyn och den indirekta tillsynen över mindre betydande enheter som står under tillsyn.
Artikel 9
Belopp som tas ut
1. Det totala årliga tillsynsavgiftsbeloppet som ECB tar ut ska vara summan av
a)
de beräknade årliga kostnaderna för den aktuella avgiftsperioden beräknade på grundval av den godkända budgeten för avgiftsperioden,
b)
eventuellt överskott eller underskott från föregående avgiftsperiod som fastställs genom att de faktiska årliga kostnaderna som uppstått under föregående avgiftsperiod dras från de skattade årliga kostnaderna som tagits ut avseende föregående avgiftsperiod.
2. För varje kategori av enheter och grupper som står under tillsyn ska ECB besluta om det totala årliga beloppet som tas ut via tillsynsavgiften, och offentliggöra sitt beslut på sin webbplats senast den 30 april under den relevanta avgiftsperioden.
Artikel 10
Årlig tillsynsavgift som ska betalas för enheter eller grupper som står under tillsyn
1. Den årliga tillsynsavgift som ska betalas för varje betydande enhet eller grupp som står under tillsyn ska fastställas genom att de årliga kostnaderna som ska tas ut av kategorin betydande enheter och grupper som står under tillsyn fördelas mellan de enskilda betydande enheterna eller grupperna som står under tillsyn på grundval av deras avgiftsfaktorer.
2. Den årliga tillsynsavgift som ska betalas för varje mindre betydande enhet eller grupp som står under tillsyn ska fastställas genom att de årliga kostnaderna som ska tas ut av kategorin mindre betydande enheter och grupper som står under tillsyn fördelas mellan de enskilda mindre betydande enheterna och grupperna som står under tillsyn på grundval av deras avgiftsfaktorer.
3. Avgiftsfaktorerna på högsta sammanställningsnivå inom de deltagande medlemsstaterna ska beräknas enligt nedanstående.
a)
Det årliga tillsynsavgiftsbelopp som ska betalas för varje enhet eller grupp som står under tillsyn ska fastställas utifrån avgiftsfaktorer motsvarande beloppet på referensdagen för:
i)
sammanlagda tillgångar,
ii)
total riskexponering. För en avgiftsbetalande filial bedöms den totala riskexponeringen vara noll.
b)
Uppgifterna om avgiftsfaktorer ska fastställas och samlas in i enlighet med ett ECB-beslut som anger relevanta metoder och förfaranden. Detta beslut ska offentliggöras på ECB:s webbplats.
c)
Vid beräkningen av avgiftsfaktorer ska grupperna som står under tillsyn - som huvudregel - exkludera sådana tillgångar som dotterföretag har i icke-deltagande medlemsstater och tredjeländer. Grupper som står under tillsyn får besluta att inte exkludera sådana tillgångar vid beräkningen av avgiftsfaktorerna.
d)
För enheter och grupper som står under tillsyn som klassats som mindre betydande med stöd av artikel 6.4 i förordning (EU) nr 1024/2013 ska avgiftsfaktorn för de sammanlagda tillgångarna inte överstiga 30 miljarder euro.
e)
Följande relativa viktning ska användas för avgiftsfaktorer:
i)
sammanlagda tillgångar: 50 %.
ii)
total riskexponering: 50 %.
4. Avgiftsskyldiga ska tillhandahålla avgiftsfaktorer med den 31 december föregående år som referensdag och lämna de uppgifter som krävs för ECB:s beräkning av de årliga tillsynsavgifterna till den berörda nationella behöriga myndigheten senast vid affärsdagens slut den 1 juli under det år som följer på denna referensdag eller nästa affärsdag om den 1 juli inte infaller på en affärsdag. Om enheter som står under tillsyn tar fram sitt årsbokslut baserat på ett räkenskapsår som inte sammanfaller med kalenderåret, får de avgiftsskyldiga tillhandahålla avgiftsfaktorer med räkenskapsårets utgång som referensdag. De nationella behöriga myndigheten ska överlämna dessa uppgifter till ECB i enlighet med de förfaranden som ECB inrättar. Summan av alla avgiftsskyldigas sammanlagda tillgångar och summan av alla de avgiftsskyldigas totala riskexponering ska offentliggöras på ECB:s webbplats.
5. Om en avgiftsskyldig inte tillhandahåller avgiftsfaktorerna, ska ECB fastställa avgiftsfaktorerna i enlighet med den metod som framgår av ECB-beslutet. Om avgiftsfaktorerna inte tillhandahålls i enlighet med punkt 4 i denna artikel bedöms detta som en överträdelse av denna förordning.
6. Den årliga tillsynsavgiften som ska erläggas av en avgiftsskyldig ska beräknas enligt nedan.
a)
Den årliga tillsynsavgiften är summan av den lägsta avgiftskomponenten och den variabla avgiftskomponenten.
b)
Den lägsta avgiftskomponenten beräknas som en fast procentsats av det totala årliga tillsynsbeloppet för varje kategori av enheter och grupper som står under tillsyn i enlighet med vad som framgår av artiklarna 8 och 9. För kategorin betydande enheter och grupper som står under tillsyn är den fasta procentsatsen 10 procent. Detta belopp ska fördelas lika mellan samtliga avgiftsskyldiga. För betydande enheter och grupper som står under tillsyn vars tillgångar uppgår till högst 10 miljarder euro halveras den lägsta avgiftskomponenten. För kategorin mindre betydande enheter och grupper som står under tillsyn är den fasta procentsatsen 10 procent. Detta belopp ska fördelas lika mellan samtliga avgiftsskyldiga. Den lägsta avgiftskomponenten utgör den lägre gränsen för den årliga tillsynsavgiften per avgiftsskyldig.
c)
Den variabla avgiftskomponenten är skillnaden mellan det totala årliga tillsynsbeloppet för varje kategori av enheter som står under tillsyn i enlighet med artiklarna 8 och 9, och den lägsta avgiftskomponenten för samma kategori. Den variabla avgiftskomponenten ska fördelas mellan de enskilda avgiftsskyldiga i varje kategori på grundval av respektive en avgiftsskyldigs andel av summan av alla avgiftsskyldigas viktade avgiftsfaktorer som har fastställts enligt punkt 3.
Utifrån de beräkningar som görs i enlighet med föregående stycken och de avgiftsfaktorer som tillhandahålls i enlighet med punkt 4 i denna artikel ska ECB besluta om den årliga tillsynsavgiften som ska tas ut av varje avgiftsskyldig. Den årliga tillsynsavgiften som den avgiftsskyldige ska betala framgår av avgiftsavin.
DEL IV
SAMARBETE MED NATIONELLA BEHÖRIGA MYNDIGHETER
Artikel 11
Samarbete med nationella behöriga myndigheter
1. ECB ska kommunicera med de nationella behöriga myndigheterna innan den fattar beslut om den slutliga avgiftsnivån för att säkerställa att tillsynen alltjämt håller en kostnadseffektiv och rimlig nivå för samtliga berörda kreditinstitut och filialer. För detta ändamål ska ECB utveckla och införa en lämplig kommunikationskanal i samarbete med de nationella behöriga myndigheterna.
2. På ECB:s begäran ska de nationella behöriga myndigheterna bistå ECB med att ta ut avgifter.
3. För kreditinstitut i en deltagande medlemsstat utanför euroområdet vars nära samarbete med ECB varken har avbrutits eller avslutats ska ECB utfärda instruktioner till den nationella behöriga myndigheten i respektive medlemsstat om insamling av avgiftsfaktorer och fakturering av den årliga tillsynsavgiften.
DEL V
FAKTURERING
Artikel 12
Avgiftsavi
1. ECB ska varje år utfärda en avgiftsavi till alla avgiftsskyldiga.
2. I avgiftsavin ska betalningsmetod för den årliga tillsynsavgiften anges. Den avgiftsskyldige ska uppfylla de krav som framgår av avgiftsavin med avseende på betalning av den årliga tillsynsavgiften.
3. En avgiftsskyldig ska betala det belopp som förfaller till betalning enligt avgiftsavin inom 35 dagar från avgiftsavins utfärdandedag.
Artikel 13
Underrättelse om avgiftsavi
1. Varje avgiftsskyldig ansvarar själv för att dennes kontaktuppgifter för avgiftsavin är aktuella och ska meddela ECB eventuella ändringar av kontaktuppgifterna (dvs. namn, funktion, organisationsenhet, adress, e-postadress, telefonnummer och faxnummer). Senast den 1 juli varje avgiftsperiod ska varje avgiftsskyldig meddela ECB eventuella ändringar av kontaktuppgifterna. Kontaktuppgifterna ska avse en fysisk person eller hellre en funktion inom den avgiftsskyldiges organisation.
2. ECB ska översända avgiftsavin på ett av följande sätt: a) elektroniskt eller genom annan jämförbar kommunikationsmetod, b) via fax, c) per budservice, d) per rekommenderad försändelse med mottagningsbevis, e) genom delgivning eller personligt överlämnande. Avgiftsavin är giltig även utan underskrift.
Artikel 14
Ränta vid utebliven betalning
Vid delbetalning, utebliven betalning eller bristande uppfyllelse av de betalningsvillkor som anges i avgiftsavin sker ränteberäkningen dag för dag på det utestående beloppet av den årliga tillsynsavgiften till räntesatsen för ECB:s huvudsakliga refinansieringsränta plus 8 procentenheter räknat från den dag då betalningen förföll, utan att detta påverkar andra åtgärder som ECB kan vidta.
DEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 15
Sanktioner
Vid överträdelse av denna förordning får ECB förelägga sanktioner mot enheter som står under tillsyn i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2532/98 (5), i kombination med förordning (EU) nr 468/2014 (ECB/2014/17).
Artikel 16
Övergångsbestämmelser
1. Avgiftsavin för den första avgiftsperioden ska utfärdas tillsammans med avgiftsavin för 2015 års avgiftsperiod.
2. För att ECB ska kunna börja ta ut den årliga tillsynsavgiften ska varje grupp av avgiftsbetalande enheter i enlighet med artikel 4.2 utse gruppens avgiftsskyldige samt underrätta ECB om den avgiftsskyldiges identitet senast den 31 december 2014.
3. Den avgiftsskyldige ska för första gången tillhandahålla de uppgifter som framgår av artikel 13.1 senast den 1 mars 2015.
Artikel 17
Rapportering och översyn
1. I enlighet med artikel 20.2 i förordning (EU) nr 1024/2013 ska ECB årligen rapportera till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och eurogruppen om den förutsedda utvecklingen vad gäller strukturen och beloppen för de årliga tillsynsavgifterna.
2. Före 2017 ska ECB utföra en översyn av denna förordning, särskilt vad gäller metod och kriterier för att beräkna de årliga tillsynsavgifter som ska tas ut från varje enhet och grupp som står under tillsyn.
Artikel 18
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Frankfurt am Main den 22 oktober 2014.