РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 256/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно нотифицирането до Комисията на инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура в Европейския съюз, за замяна на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 и за отмяна на Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Наличието на цялостна картина на развитието на инвестициите в областта на енергийната инфраструктура в Съюза е от съществено значение за развитието на енергийната политика на Съюза, както и за да може Европейската комисия да изпълнява задачите си в областта на енергетиката. Наличието на редовна и актуална информация следва да даде възможност на Комисията да прави необходимите сравнения и оценки и да предлага подходящи мерки въз основа на съответните данни и анализи, по-специално по отношение на бъдещия баланс между предлагането и търсенето на енергия.
(2)
През последните години енергийната обстановка в Съюза и извън него значително се промени, поради което инвестициите в енергийната инфраструктура се превръщат в ключов въпрос за осигуряването на енергийните доставки за Съюза, за функционирането на вътрешния пазар и за започнатия от Съюза преход към нисковъглеродна енергийна система.
(3)
Новият енергиен контекст изисква значителни инвестиции във всички видове инфраструктура във всичките енергийни сектори, както и разработване на нови видове инфраструктура и нови технологии, които да навлязат на пазара. Либерализацията на енергийния сектор и по-нататъшното интегриране на вътрешния пазар отреждат по-важна роля на икономическите оператори в инвестиционния процес. В същото време някои нови изисквания на енергийната политика, като например целите, засягащи микса на горива, ще доведат до промяна в политиката на държавите-членки в посока на създаването на нова и/или модернизирана енергийна инфраструктура.
(4)
Във връзка с това следва да се обърне по-голямо внимание на инвестициите в енергийна инфраструктура в Съюза, по-специално за да се предвиждат проблемите, да се насърчават добрите практики и да се постигне по-голяма прозрачност по отношение на бъдещото развитие на енергийната система на Съюза.
(5)
Ето защо Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да разполагат с точни данни и информация за инвестиционните проекти, включително относно извеждането от експлоатация, в най-значимите компоненти на енергийната система на Съюза.
(6)
Данните и информацията за предвидимите промени в мощностите за производство, пренос и съхранение на енергия и за проектите в различните сектори на енергетиката са от интерес за Съюза и имат значение за бъдещите инвестиции. Ето защо, необходимо е да се осигури нотифициране до Комисията на инвестиционните проекти с вече започнали дейности съответно по изграждане или извеждане от експлоатация, или също проектите, за които е взето окончателно инвестиционно решение.
(7)
Съгласно членове 41 и 42 от Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия (Договора за Евратом), предприятията са длъжни да нотифицират инвестиционните си проекти. Необходимо е тази информация да бъде допълнена, по-специално, с периодично докладване относно изпълнението на инвестиционните проекти. Такова допълнително докладване не засяга членове 41-44 от Договора за Евратом. Налагането на двойно бреме за предприятията обаче следва да се избягва при всяка възможност.
(8)
За да може Комисията да разполага с надеждна картина за бъдещото развитие на енергийната система в Съюза като цяло, необходимо е да има хармонизирана рамка за докладване по отношение на инвестиционните проекти, основаваща се на актуализирани категории официални данни и информация, които да се предоставят от държавите-членки.
(9)
За тази цел държавите-членки следва да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за планираната или изграждана енергийна инфраструктура на тяхна територия в областта на производството, съхранението и преноса на течни горива, природен газ, електроенергия, включително електроенергия от възобновяеми източници, електроенергия от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, производството на биогорива, както и в областта на улавянето, преноса и съхранението на въглероден диоксид. Държавите-членки следва също така да нотифицират до Комисията данни и информация за инвестиционните проекти за междусистемни електро- и газопреносни връзки с трети държави. Съответните предприятия следва да са задължени да предоставят такива данни и информация на съответната държава-членкиа.
(10)
Като се има предвид времевият хоризонт на инвестиционните проекти в енергийния сектор, докладването веднъж на всеки две години би трябвало да е достатъчно.
(11)
С оглед да бъдат избегнати непропорционални административни натоварвания и да се сведат до минимум разходите на държавите-членки и на предприятията, по-специално на малките и средните предприятия, настоящият регламент следва да разрешава освобождаване на държавите-членки и на предприятията от задължения за докладване, при условие че на Комисията вече е предоставена равностойна информация в съответствие с отнасящите се за енергетиката правни актове на Съюза и насочени към постигане на целите за изграждане на конкурентни енергийни пазари в Съюза, за постигане на устойчиво развита енергийна система в Съюза и за сигурност на енергийните доставки за Съюза. Ето защо следва да се избягва дублирането на изискванията за докладване, предвидени в третия пакет от документи за вътрешния пазар на електроенергия и природен газ. С цел да намали тежестта във връзка с докладването, Комисията следва да окаже помощ на държавите-членки, за да изясни в кои случаи счита, че данните или информацията, които вече са били нотифицирани до нея съгласно други правни актове, изпълняват изискванията на настоящия регламент.
(12)
За обработката на данните, както и за да се опрости и обезпечи сигурността на нотифицирането на данните, Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да могат да вземат всички подходящи мерки в това отношение, по-специално използването на интегрирани инструменти и процедури от областта на информационните технологии, което следва да гарантира поверителността на данните или информацията, нотифицирани до Комисията.
(13)
Защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от страна на държавите-членки е уредена с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3), а защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от Комисията е уредена с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (4). Настоящият регламент не променя тези разпоредби.
(14)
Държавите-членки или техните упълномощени институции и Комисията следва да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация. Ето защо държавите-членки или техните упълномощени институции следва да агрегират такива данни и информация на национално равнище преди предаването им на Комисията, с изключение на данните и информацията, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия. Ако е необходимо, Комисията следва допълнително да агрегира тази информация, така че да предотврати разкриването или определянето по дедуктивен път на данни за отделните предприятия или инсталации.
(15)
Комисията, и по-специално нейната Служба за наблюдение на енергийния пазар, следва да изготвят периодичен междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система на Съюза, и когато това е целесъобразно, по-подробен анализ на определени аспекти на енергийната система. Тези анализи следва, по-специално, да допринасят за повишаването на енергийната сигурност чрез установяването на възможни инфраструктурни и инвестиционни несъответствия от гледна точка на постигането на баланс между предлагането и търсенето на енергия. Също така, анализите следва да се използват при обсъждане на равнището на Съюза на енергийните инфраструктури, и затова следва да бъдат изпращани на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да бъдат предоставяни на разположение на заинтересованите страни.
(16)
Малките и средните предприятия ще могат, в контекста на извършваното от тях инвестиционно планиране, да се възползват от междусекторния анализ на Комисията и от данните и информацията, публикувани от нея в съответствие с настоящия регламент.
(17)
Комисията може да използва съдействие от експерти от държавите-членки или други компетентни експерти, с оглед постигане на общо разбиране за потенциалните несъответствия в инфраструктурата и свързаните с тях рискове и за да се насърчи прозрачността по отношение на бъдещото развитие, което е от особен интерес за новите участници на пазара.
(18)
Настоящият регламент следва да замени Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010 на Съвета (5), който беше отменен от Съда на Европейския съюз на 6 септември 2012 г. (6), но действието му беше запазено до влизането в сила на нов регламент. Следователно с влизането в сила на настоящия регламент, отмяната на Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, както беше постановено от Съда, следва да породи действие. Освен това Регламент (ЕО) № 736/96 на Съвета (7), който беше отменен от отменения Регламент (ЕС, Евратом) № 617/2010, следва да бъде отменен от настоящия регламент.
(19)
Формата и подробните технически изисквания за нотификация до Комисията на данни и информация относно инвестиционните проекти в областта на енергийната инфраструктура са зададени в Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 на Комисията (8). Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010 следва да продължи да се прилага до неговото преразглеждане, което ще бъде направено след приемането на настоящия регламент.
(20)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се въвежда обща нормативна уредба за нотификация до Комисията на данни и информация за инвестиционни проекти за енергийна инфраструктура в секторите на течните горива, природния газ, въглищата, електроенергията, включително електроенергията от възобновяеми източници, електроенергията от въглища и лигнит, комбинираното производство на електроенергия и полезна топлоенергия, както и за инвестиционните проекти за производство на биогорива и за улавяне, пренос и съхранение на въглероден диоксид, генериран в тези сектори.
2. Настоящият регламент се прилага за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, които са с вече започнали дейности по изграждане или извеждане от експлоатация, или за които е взето окончателно инвестиционно решение.
Също така, държавите-членки могат да предоставят прогнозни данни или предварителна информация за инвестиционните проекти от посочените в приложението видове, по които е планирано започването на строителство в рамките на пет години или извеждане от експлоатация в рамките на три години, но за които още не е взето окончателно инвестиционно решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„Инфраструктура“ означава всякакъв вид инсталации или част от инсталация, свързани с производството, преноса и съхранението, включително междусистемните връзки между Съюза и трети държави;
2)
„Инвестиционни проекти“ означава проекти, имащи за цел:
i)
изграждане на нова инфраструктура;
ii)
преобразуване, модернизация, увеличаване или намаляване на капацитета на съществуваща инфраструктура;
iii)
частично или пълно извеждане от експлоатация на съществуваща инфраструктура;
3)
„Окончателно инвестиционно решение“ означава решението, взето на равнището на предприятие, за окончателно заделяне на средства за инвестиционния етап на даден проект;
4)
„Инвестиционен етап“ означава етапът, по време на който се извършва изграждането или извеждането от експлоатация и се правят капиталови разходи; този етап не включва етапа на планиране;
5)
„Етап на планиране“ означава етапът, по време на който се подготвя изпълнението на проекта, и който може да включва, в зависимост от конкретния случай, технико-икономическа оценка, предпроектни и технически проучвания, получаване на лицензи и разрешения и поемане на капиталови разходи;
6)
„Инвестиционни проекти в процес на изграждане“ означава инвестиционни проекти, чиито строителни работи са започнали и за които вече са направени капиталови разходи;
7)
„Извеждане от експлоатация“ означава етапът, по време на който окончателно се спира експлоатацията на даден инфраструктурен обект;
8)
„Производство“ означава генерирането на електроенергия и производството на горива, включително биогорива;
9)
„Пренос“ означава транспортирането на енергийни източници или продукти или въглероден диоксид по мрежа, по-специално:
i)
по тръбопроводи, различни от тръбопроводната мрежа на находището/производителя (upstream pipeline network) и от тръбопроводните мрежи, използвани предимно за разпределение; или
ii)
по електрически мрежи за свръхвисоко и високо напрежение, различни от мрежите, използвани предимно за електроразпределение;
10)
„Улавяне“ означава процеса на улавяне на въглероден диоксид от промишлени инсталации за съхранение;
11)
„Съхранение“ означава временното или постоянното складиране на енергия или енергийни източници в надземна или подземна инфраструктура или геоложки обекти, или нагнетяването и задържането на въглероден диоксид в подземни геоложки образувания;
12)
„Предприятие“ означава всяко физическо или юридическо частно или публично лице, което взема решения за инвестиционни проекти или ги изпълнява;
13)
„Енергийни източници“ означава:
i)
първични енергийни източници, като например нефт, природен газ или въглища;
ii)
преобразувани енергийни източници, като например електроенергия;
iii)
възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, биомаса, биогаз, вятърна енергия, слънчева енергия, енергия на приливите и отливите, енергия на вълните и геотермална енергия; както и
iv)
енергийни продукти, като например рафинирани нефтопродукти и биогорива;
14)
„Специален орган“ означава орган, на който по силата на специфичен за енергийния сектор правен акт на Съюза са възложени подготовката и приемането на многогодишни планове за развитие на енергийните мрежи и за инвестиции в целия ЕС в областта на енергийната инфраструктура, като например Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), и Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), посочена в член 4 от Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (10);
15)
„Агрегирани данни“ означава данни, агрегирани на равнището на една или повече държави-членки.
Член 3
Нотификация на данни
1. Без да излизат извън рамките на пропорционалното натоварване за събиране и докладване на данни, държавите-членки или институциите, на които те възложат тази задача, трябва да компилират всички данни и информация, изисквани в настоящия регламент, започвайки от 1 януари 2015 г. и след това - на всеки две години.
Те трябва да нотифицират до Комисията посочените в настоящия регламент данни и съответната проектна информация в 2015 г., като тази година е първата година на докладване, и след това - на всеки две години. Така нотифицираните данни трябва да са в агрегиран вид, освен данните и съответната информация, свързани с трансгранични проекти за пренос на енергия.
Държавите-членки или упълномощените от тях институции трябва да нотифицират данните и съответната проектна информация в агрегиран вид в срок до 31 юли от съответната година на докладване.
2. Държавите-членки или упълномощените от тях институции се освобождават от задълженията по параграф 1, ако и доколкото в съответствие със специфичните за енергийния сектор правни актове на Съюза или с Договора за Евратом:
а)
съответната държава-членка или упълномощената от нея институция вече са нотифицирали до Комисията исканите данни или информация, отговарящи на,тези, изисквани по настоящия регламент, и са посочили датата на съобщаването и съответния специфичен правен акт; или
б)
на специален орган е възложена подготовката на многогодишен инвестиционен план за енергийна инфраструктура на равнището на ЕС и за тази цел той събира данни и информация, отговарящи на тези, изисквани по настоящия регламент. В такъв случай и за целите на настоящия регламент, този специален орган трябва да нотифицира всички съответни данни и информация до Комисията.
Член 4
Източници на данни
Съответните предприятия трябва да нотифицират посочените в член 3 данни или информация до държавите-членки (или на техните упълномощени институции), на чиято територия планират да изпълнят инвестиционни проекти, преди 1 юни от всяка година на докладване. Подадените данни и информация трябва да отразяват състоянието на инвестиционните проекти към 31 март от съответната година на докладване.
Изискването в първата алинея не се отнася за предприятия, по отношение на които държавата-членка реши да използва други начини за предоставяне на Комисията на посочените в член 3 данни или информация, при условие че предоставените данни или информация са съпоставими.
Член 5
Съдържание на нотифицираната информация
1. По отношение на видовете инвестиционни проекти, изброени в приложението, нотификацията по член 3 трябва да включва, когато е целесъобразно:
а)
размера на планирания или изграждан капацитет;
б)
вида и основните характеристики на инфраструктурата или на планирания или изграждан капацитет, включително, в съответните случаи, местонахождението на трансграничните проекти за пренос на енергия;
в)
вероятната година на пускане в експлоатация;
г)
вида на използваните енергийни източници;
д)
инсталациите, чрез които може да се реагира при кризи в сигурността на доставките, като например съоръжения, даващи възможност за пренос в обратна посока или за преминаване към друго гориво; както и
е)
съоръженията за системи за улавяне на въглерод или реконструкциите на съществуващи инсталации с цел въвеждане на улавяне и съхранение на въглерод.
2. По отношение на всяко предложено извеждане от експлоатация на мощности, нотификацията по член 3 трябва да включва:
а)
естеството и мощността/капацитета на съответния инфраструктурен обект; както и
б)
вероятната година на извеждане от експлоатация.
3. Всяка нотификация по член 3 трябва да включва, по целесъобразност:
а)
целия обем на инсталираните мощности/капацитет за производство, пренос и съхранение, които съществуват към началото на съответната година на докладване, или чиято експлоатация е прекратена за период, по-дълъг от три години; както и
б)
съответна информация относно закъснения и/или препятствия пред изпълнението на инвестиционен проект, в случаите, когато държавите-членки, техните упълномощени институции или съответният специален орган притежават тази информация.
Член 6
Качество и публичност на данните
1. Държавите-членки, техните упълномощени институции или, в съответните случаи, специалните органи, са длъжни да се стремят да осигурят качество, релевантност, точност, яснота, навременност и съгласуваност на данните и информацията, които нотифицират до Комисията.
Когато нотификацията се прави от специални органи, нотифицираните данни и информация могат да бъдат придружени от подходящи обяснителни бележки от държавите-членки.
2. Комисията може да публикува предоставените съгласно настоящия регламент агрегирани данни и информация, по-специално в посочените в член 10, параграф 3 анализи, при условие че няма разкриване на данни относно отделни предприятия или инсталации, нито възможност за тяхното извеждане по дедуктивен път.
3. Държавите-членки, упълномощените от тях институции или Комисията са длъжни да запазват поверителността на чувствителните от търговска гледна точка данни и информация, с които разполагат.
Член 7
Разпоредби за прилагане
В рамките, установени с настоящия регламент, и до 10 юни 2014 г. Комисията трябва да приеме необходимите разпоредби за прилагането на настоящия регламент, отнасящи се за формата и другите технически подробности във връзка с нотифицирането на данните и информацията по член 3 и член 5. Дотогава продължава да се прилага Регламент (ЕС, Евратом) № 833/2010.
Член 8
Обработка на данните
Комисията носи отговорност за разработването, хостинга, управлението и поддръжката на информационните ресурси, необходими за получаване, съхранение и извършване на обработка на данните или информацията относно енергийните инфраструктури, нотифицирани до Комисията съгласно настоящия регламент.
Комисията също така гарантира, че ресурсите в сферата на информационните технологии, посочени в първата алинея, гарантират поверителността на данните или информацията, които са били нотифицирани съгласно настоящия регламент.
Член 9
Защита на лицата във връзка с обработката на данни
Настоящият регламент не засяга правото на Съюза и, по-специално, не променя задълженията на държавите-членки по отношение на обработката на лични данни, които задължения са формулирани в Директива 95/46/ЕО, или задълженията на институциите и органите на Съюза съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001, по отношение на обработката от тяхна страна на лични данни при изпълнение на задълженията им.
Член 10
Наблюдение и докладване
1. Въз основа на предоставените данни и информация и, ако е подходящо, също и на други източници на данни, включително закупени от Комисията данни, и като се отчитат съответните анализи, като например във връзка с многогодишните планове за развитие на газовите и електроенергийните мрежи, Комисията се задължава да изпраща на Европейския парламент, на Съвета и на Европейския икономически и социален комитет и да публикува на всеки две години междусекторен анализ на структурното развитие и перспективите на енергийната система в Съюза. Тези анализи трябва да са насочени, по-специално, към:
а)
откриване на потенциални бъдещи несъответствия между търсенето и предлагането на енергия, които са от значение за енергийната политика на Съюза, включително за функционирането на вътрешния енергиен пазар, като се акцентира върху потенциални бъдещи недостатъци и слабости в инфраструктурата за производство и пренос;
б)
определяне на съществуващите препятствия за инвестициите и насърчаване на най-добрите практики за тяхното преодоляване; както и
в)
увеличаване на прозрачността за съществуващите участници и за потенциалните участници, навлизащи на пазара.
Също така, Комисията може да предоставя всякакви специфични анализи, които сметне за необходими или подходящи, направени въз основа на тези данни и информация.
2. При подготовката на анализите по параграф 1, Комисията може да бъде подпомагана от експерти от държавите-членки и/или други експерти, както и от професионални асоциации, имащи специфична за разглежданата област компетентност.
Комисията е длъжна да дава на всички държави-членки възможност да коментират черновите версии на анализите.
3. Комисията е длъжна да провежда обсъждане на анализите със заинтересовани страни, като Европейската мрежа на операторите на електропреносни системи (ENTSO-E), Европейската мрежа на операторите на газопреносни системи (ENTSO-G), Координационната група по природния газ, Групата за координация в областта на електроенергетиката и Групата за координация в областта на нефта.
Член 11
Преглед
Комисията се задължава до 31 декември 2016 г. да направи преглед на прилагането на настоящия регламент и да представи доклад за резултатите от прегледа на Европейския парламент и на Съвета. В прегледа Комисията трябва да разгледа, inter alia:
а)
възможността за разширяване на обхвата на настоящия регламент с цел включване на:
i)
добива на газ, нефт и въглища;
ii)
терминалите за сгъстен природен газ;
iii)
допълнителни видове съхранение на електроенергия, които понастоящем не са обхванати от настоящия регламент; както и
б)
въпросът дали праговите стойности за инсталациите за енергия от възобновяеми източници следва да бъдат понижени.
При разглеждането на тези варианти, Комисията взема предвид необходимостта от това да се гарантира баланс между увеличената административна тежест и ползите от придобиването на допълнителната информация.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 736/96 се отменя от 9 април 2014 г.
Член 13
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 256/2014
av den 26 februari 2014
om anmälan till kommissionen av projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska unionen, om ersättning av rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 736/96
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 194,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Att skapa en övergripande bild av hur investeringarna i unionens energiinfrastruktur utvecklas är avgörande för utvecklingen av unionens energipolitik och för att kommissionen ska kunna utföra sina uppgifter på energiområdet. Tillgång till regelbundna, aktuella uppgifter och regelbunden, aktuell information bör ge kommissionen möjlighet att göra nödvändiga jämförelser och bedömningar och att föreslå de åtgärder som behövs på grundval av korrekta siffror och analyser, exempelvis avseende den framtida jämvikten mellan tillgång och efterfrågan på energi.
(2)
Under senare år har situationen på energiområdet inom och utanför unionen förändrats radikalt och investeringar i energiinfrastruktur är därför avgörande för att trygga unionens energiförsörjning, för att den inre marknaden ska fungera och för att den övergång till ett koldioxidsnålt energisystem som unionen har påbörjat ska kunna genomföras.
(3)
Den nya situationen på energiområdet kräver stora investeringar i alla typer av infrastruktur i alla energisektorer, men också utveckling av nya typer av infrastruktur och spridning av ny teknik på marknaden. Liberaliseringen av energisektorn och den fortsatta integreringen av den inre marknaden ger de ekonomiska aktörerna en mer framträdande roll när det gäller investeringar. Samtidigt kommer nya politiska krav, t.ex. mål i fråga om bränsleblandning, att förändra medlemsstaternas politik när det gäller att främja ny och/eller modernare energiinfrastruktur.
(4)
I detta sammanhang bör investeringarna i unionens energiinfrastruktur beaktas i högre grad, inte minst om man vill kunna förutse problem, främja bästa praxis och införa större öppenhet och insyn i fråga om den framtida utvecklingen av unionens energisystem.
(5)
Därför bör kommissionen, och särskilt dess observationsgrupp för energimarknaden, ha tillgång till korrekta uppgifter och korrekt information om investeringsprojekt, inbegripet projekt för avveckling, för de viktigaste delarna av unionens energisystem.
(6)
Uppgifter och information om den förväntade utvecklingen av produktions-, överförings- och lagringskapacitet och om projekt inom olika energisektorer är av intresse för unionen och av vikt för framtida investeringar. Det är därför nödvändigt att se till att kommissionen underrättas om investeringsprojekt där arbetet med uppförande eller avveckling redan har inletts eller för vilka ett slutgiltigt investeringsbeslut har tagits.
(7)
Enligt artiklarna 41 och 42 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) är företag skyldiga att anmäla sina investeringsprojekt. Sådan information måste särskilt kompletteras med regelbunden rapportering om genomförandet av investeringsprojekt. Denna kompletterande rapportering påverkar inte tillämpningen av artiklarna 41-44 i Euratomfördraget. Man bör emellertid undvika att belasta företagen med dubbla bördor.
(8)
För att ge kommissionen en samstämmig bild av utvecklingen av unionens energisystem som helhet behövs harmoniserade rapporteringsregler för investeringsprojekt, grundade på uppdaterade kategorier för de officiella uppgifter och den information som medlemsstaterna ska översända.
(9)
I detta syfte bör medlemsstaterna till kommissionen anmäla uppgifter och information om investeringsprojekt avseende energiinfrastruktur som planeras eller håller på att genomföras på deras territorium och som rör produktion, lagring och transport av olja, naturgas, el, inklusive el producerad från förnybara energikällor, el från stenkol och brunkol och parallell generering av el och nyttiggjord värme, produktion av biodrivmedel och avskiljning, transport och lagring av koldioxid. Medlemsstaterna bör också till kommissionen anmäla uppgifter och information om investeringsprojekt som rör sammankopplingar för el och gas med tredjeländer. De berörda företagen bör vara skyldiga att anmäla sådana uppgifter och sådan information till den berörda medlemsstaten.
(10)
Med tanke på tidsaspekterna för investeringsprojekt inom energisektorn bör rapportering vartannat år vara tillräcklig.
(11)
I syfte att undvika oproportionella administrativa bördor och för att minimera kostnaderna för medlemsstaterna och företagen, i synnerhet små och medelstora företag, bör denna förordning ge möjlighet att undanta medlemsstater och företag från rapporteringsskyldigheten om jämförbar information redan har delgetts kommissionen enligt unionsrättsakter som är specifika för energisektorn och som syftar till att uppnå målen att skapa konkurrenskraftiga energimarknader i unionen och att göra unionens energisystem hållbart och att trygga energiförsörjningen i unionen. All överlappning i fråga om den rapporteringsskyldighet som anges i det tredje paketet om den inre marknaden för el och naturgas bör därför undvikas. För att minska rapporteringsbördan bör kommissionen stödja medlemsstaterna genom att klarlägga i vilka fall den anser att de uppgifter och den information som redan anmälts till den med stöd av andra rättsakter uppfyller kraven i denna förordning.
(12)
Kommissionen, och särskilt dess observationsgrupp för energimarknaden, bör kunna vidta alla lämpliga åtgärder för att behandla uppgifter och för att förenkla och säkra anmälan av uppgifter, och i synnerhet att använda integrerade it-redskap och it-förfaranden, vilket bör garantera att de uppgifter eller den information som anmäls till kommissionen förblir konfidentiella.
(13)
Skyddet av enskilda personer med avseende på medlemsstaternas behandling av personuppgifter regleras av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (3) och skyddet av enskilda personer med avseende på kommissionens behandling av personuppgifter regleras av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (4). Denna förordning påverkar inte de bestämmelserna.
(14)
Medlemsstaterna, eller de enheter som de delegerat uppgiften till, och kommissionen ska behandla kommersiellt känsliga uppgifter och kommersiellt känslig information konfidentiellt. Därför bör medlemsstaterna eller de enheter som de delegerat uppgiften till, med undantag för uppgifter och information rörande gränsöverskridande överföringsprojekt, aggregera sådana uppgifter och sådan information på nationell nivå innan de överlämnas till kommissionen. Vid behov ska kommissionen aggregera uppgifterna i ytterligare steg så att inga detaljer om enskilda företag eller anläggningar avslöjas eller indirekt kan härledas.
(15)
Kommissionen, och i synnerhet dess observationsgrupp för energimarknaden, bör regelbundet tillhandahålla en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen av och framtidsutsikterna för unionens energisystem och i förekommande fall en mer detaljerad analys av vissa aspekter av detta energisystem. Denna analys bör särskilt bidra till att öka energitryggheten genom att identifiera eventuella luckor i infrastruktur och investeringar, i syfte att uppnå jämvikt mellan tillgång och efterfrågan på energi. Analysen bör även utgöra ett bidrag till en diskussion om energiinfrastruktur på unionsnivå och bör därför vidarebefordras till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och göras tillgänglig för berörda parter.
(16)
Kommissionens sektorsövergripande analys, tillsammans med de uppgifter och den information som kommissionen offentliggör med stöd av denna förordning, kommer att bli till nytta för de små och medelstora företagens investeringsplanering.
(17)
Kommissionen kan bistås av experter från medlemsstaterna eller andra kvalificerade experter, i syfte att utveckla ett gemensamt sätt att se på potentiella infrastrukturluckor och därmed förknippade risker och främja öppenhet och insyn i fråga om framtida utveckling, något som är av särskilt intresse för nya aktörer på marknaden.
(18)
Denna förordning bör ersätta rådets förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 (5), som ogiltigförklarades av Europeiska unionens domstol den 6 september 2012 (6) och som skulle ha fortsatt verkan till dess att en ny förordning har trätt i kraft. I och med att denna förordning träder i kraft bör domstolens ogiltigförklaring av förordning (EU, Euratom) nr 617/2010 få verkan. Ytterligare bör rådets förordning (EG) nr 736/96 (7), som upphävdes genom den ogiltigförklarade förordning (EU, Euratom) nr 617/2010, upphävas genom denna förordning.
(19)
Formen för och de tekniska bestämmelserna i anmälan till kommissionen av uppgifter och information om investeringsprojekt inom energiinfrastruktur fastställs i kommissionens förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 (8). Förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 bör fortsätta att vara tillämplig, till dess revidering, som kommer att följa på antagandet av denna förordning.
(20)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning inrättas gemensamma ramar för anmälan till kommissionen av uppgifter och information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom sektorerna för olja, naturgas, el, däribland el från förnybara källor, el från stenkol och brunkol och parallell generering av el och nyttiggjord värme, liksom om investeringsprojekt som avser produktion av biodrivmedel samt avskiljning, transport och lagring av koldioxid som produceras i dessa sektorer.
2. Denna förordning ska vara tillämplig på investeringsprojekt av de typer som förtecknas i bilagan, där arbetet med uppförande eller avveckling redan har inletts eller för vilka ett slutgiltigt investeringsbeslut har tagits.
Medlemsstaterna får dessutom lämna in eventuella uppskattade uppgifter eller preliminär information om investeringsprojekt av de typer som anges i bilagan där arbetet med uppförande enligt planeringen ska inledas inom fem år och om sådana som enligt planeringen ska avvecklas inom tre år men där inget slutgiltigt investeringsbeslut har tagits.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. infrastruktur: alla slag av anläggningar eller delar av en anläggning som används inom produktion, överföring och lagring, inklusive sammankopplingar mellan unionen och tredjeländer,
2. investeringsprojekt: projekt som syftar till att
3. slutgiltigt investeringsbeslut: beslut fattat på företagsnivå om att definitivt öronmärka medel för ett projekts investeringsfas.
4. investeringsfas: den fas då uppförande eller avveckling sker och då kapitalkostnader uppstår; investeringsfasen omfattar inte planeringsfasen.
5. planeringsfas: den fas då genomförandet av projektet förbereds och som när det är lämpligt inbegriper en genomförbarhetsstudie, förberedande och tekniska utredningar, erhållande av licenser och tillstånd samt uppkomsten av kapitalkostnader.
6. investeringsprojekt under uppförande: investeringsprojekt vars uppförande har påbörjats och för vilka kapitalkostnader har uppstått.
7. avveckling: det skede då infrastruktur permanent tas ur bruk.
8. produktion: elproduktion och bränslebearbetning, däribland biobränslen.
9. överföring: transport av energikällor, produkter eller koldioxid via ett nät, framför allt
10. avskiljning: avskiljning av koldioxid från industrianläggningar för lagring,
11. lagring: permanent eller tillfällig förvaring av energi eller energikällor i infrastruktur eller geologiska områden ovan eller under markytan eller inneslutning av koldioxid i geologiska formationer under markytan.
12. företag: fysisk eller juridisk person, privat eller offentlig, som beslutar om eller genomför investeringsprojekt.
13. energikällor:
i)
primära energikällor som olja, naturgas eller kol,
ii)
omvandlade energikällor såsom elektricitet,
iii)
förnybara energikällor, däribland vattenkraft, energi från biomassa och biogas, vindkraft, solenergi, tidvattenenergi, vågkraft och geotermisk energi, och
iv)
energiprodukter såsom raffinerade petroleumprodukter och biobränslen.
14. särskilt organ: organ som i enlighet med en unionsrättsakt som är specifik för energisektorn fått i uppdrag att utarbeta och anta unionsomfattande fleråriga utvecklingsplaner och investeringsplaner avseende energiinfrastruktur, till exempel det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (Entso-E) som avses i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 (9) och det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för gas (Entso-G) som avses i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 (10).
15. aggregerade uppgifter: uppgifter som aggregeras på nivån av en eller flera medlemsstater,
Artikel 3
Anmälan av uppgifter
1. Utan att insamlings- och rapporteringsbördan får bli oproportionell, ska medlemsstaterna, eller de enheter som de delegerat uppgiften till, sammanställa alla uppgifter och all information som krävs enligt denna förordning från och med den 1 januari 2015 och därefter vartannat år.
De ska anmäla de uppgifter och den relevanta projektinformation som specificeras i denna förordning till kommissionen under 2015, som är det första rapporteringsåret, och därefter vartannat år. Anmälan ska ske i aggregerad form, utom när det gäller uppgifter och relevant information om projekt som avser överföring över gränserna.
Medlemsstaterna, eller de enheter som uppgiften delegerats till, ska anmäla aggregerade uppgifter och relevant projektinformation senast den 31 juli det aktuella rapporteringsåret.
2. Medlemsstater, eller de enheter som uppgiften delegerats till, ska undantas från de skyldigheter som anges i punkt 1, förutsatt att, och i den mån som, följande villkor uppfylls i överensstämmelse med unionsrättsakter för energisektorn eller Euratomfördraget:
a)
Berörda medlemsstater, eller de enheter som uppgiften delegerats till, har redan anmält uppgifter eller information till kommissionen som motsvarar kraven i denna förordning och angett anmälningsdatumet och den specifika rättsakt som berörs, eller
b)
ett särskilt organ har fått i uppgift att utarbeta en flerårig investeringsplan för energiinfrastruktur på unionsnivå och sammanställer för detta ändamål uppgifter och information som motsvarar kraven i denna förordning. I detta fall och med avseende på tillämpningen av denna förordning ska det särskilda organet anmäla alla relevanta uppgifter och all relevant information till kommissionen.
Artikel 4
Uppgiftskällor
De berörda företagen ska före den 1 juni varje rapporteringsår anmäla de uppgifter eller den information som avses i artikel 3 till de medlemsstater inom vars territorium de avser att verkställa investeringsprojekt, eller till de enheter som uppgiften delegerats till. De uppgifter eller den information som anmäls ska återspegla läget för investeringsprojekt per den 31 mars det aktuella rapporteringsåret.
Första stycket är dock inte tillämpligt på företag om den berörda medlemsstaten beslutar att tillämpa andra metoder för att tillhandahålla kommissionen uppgifter och information i enlighet med artikel 3, förutsatt att uppgifterna eller informationen är jämförbara och likvärdiga.
Artikel 5
Anmälans innehåll
1. I fråga om investeringsprojekt av de typer som förtecknas i bilagan ska den anmälan som avses i artikel 3 när det är lämpligt omfatta
a)
volymen för den planerade kapaciteten eller kapaciteten under uppförande,
b)
typ och väsentliga egenskaper avseende infrastruktur eller kapacitet på planeringsstadiet eller under uppförande, inklusive, i tillämpliga fall, platsen för projekt som avser överföring över gränserna,
c)
sannolikt år för idrifttagning,
d)
typ av energikälla,
e)
vilka anläggningar som kan sättas in vid energiförsörjningskriser, till exempel utrustning för omvänt flöde eller bränslebyte, och
f)
utrustning i system för avskiljning av koldioxid och ombyggnadsmekanismer för avskiljning och lagring av koldioxid.
2. När det gäller föreslagen avveckling av kapacitet ska den anmälan som föreskrivs i artikel 3 omfatta uppgifter om
a)
berörd infrastrukturs egenskaper och kapacitet, och
b)
sannolikt avvecklingsår.
3. Alla anmälningar enligt artikel 3 ska i förekommande fall inbegripa
a)
den totala volymen för den installerade produktions-, överförings- och lagringskapacitet som är tillgänglig vid ingången av det aktuella rapporteringsåret eller som varit ur drift längre än tre år, och
b)
relevant information om förseningar av och/eller hinder för genomförandet av ett investeringsprojekt, om medlemsstaterna, de enheter som uppgiften delegerats till eller det berörda särskilda organet förfogar över denna information.
Artikel 6
Uppgifters kvalitet och offentliggörande av dem
1. Medlemsstaterna, den enhet som uppgiften delegerats till eller, i förekommande fall, de särskilda organen ska ha som mål att säkerställa att de uppgifter och den information som de anmäler till kommissionen är av hög kvalitet, relevanta, korrekta, klara, aktuella och samstämmiga.
När det gäller en anmälan från särskilda organ får de uppgifter och den information som anmäls åtföljas av relevanta kommentarer från medlemsstaterna.
2. Kommissionen får offentliggöra aggregerade uppgifter och aggregerad information som lämnats i enlighet med denna förordning, framför allt när det gäller analyser av det slag som avses i artikel 10.3, förutsatt att inga detaljer om enskilda företag och anläggningar avslöjas eller kan härledas.
3. Medlemsstaterna, de enheter som de delegerat uppgiften till eller kommissionen ska samtliga behandla kommersiellt känsliga uppgifter och kommersiellt känslig information som de förfogar över på ett konfidentiellt sätt.
Artikel 7
Genomförandebestämmelser
Inom de gränser som fastställs genom denna förordning ska kommissionen senast den 10 juni 2014 anta de bestämmelser som är nödvändiga för genomförandet av förordningen när det gäller formen för och andra tekniska detaljer som avser anmälan av de uppgifter och den information som avses i artiklarna 3 och 5. Fram till dess ska förordning (EU, Euratom) nr 833/2010 fortfarande vara tillämplig.
Artikel 8
Uppgiftsbehandling
Kommissionen ska ansvara för utveckling, hantering och underhåll av samt värdskap för de it-resurser som krävs för att ta emot, lagra och eventuellt behandla uppgifter och information om energiinfrastruktur som anmäls enligt denna förordning.
Kommissionen ska också se till att de it-resurser som avses i första stycket garanterar att de uppgifter eller den information som anmäls till den enligt denna förordning förblir konfidentiell.
Artikel 9
Skydd av enskilda personer vid behandling av personuppgifter
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av unionsrätten och ändrar framför allt inte medlemsstaternas skyldigheter när det gäller behandlingen av personuppgifter i enlighet med direktiv 95/46/EG eller de skyldigheter som åligger unionsinstitutionerna och unionsorganen enligt förordning (EG) nr 45/2001 när det gäller deras behandling av personuppgifter i tjänsten.
Artikel 10
Övervakning och rapportering
1. Kommissionen ska på grundval av de uppgifter och den information som lämnats och, i förekommande fall, andra uppgiftskällor - däribland uppgifter som kommissionen köpt - och med beaktande av relevanta analyser, exempelvis de fleråriga utvecklingsplanerna för gas- och elnäten, till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén vidarebefordra och vartannat år offentliggöra en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen och framtidsutsikterna för unionens energisystem. Denna analys ska framför allt syfta till
a)
identifiering av potentiella framtida skillnader mellan efterfrågan och tillgång på energi som är av betydelse för unionens energipolitik, också för den inre energimarknadens funktion, med tyngdpunkten förlagd till var någonstans i infrastrukturen för produktion och överföring som fel och brister kan komma att uppträda i framtiden,
b)
identifiering av investeringshinder och främjande av bästa praxis för att komma till rätta med dem, och
c)
ökad insyn för marknadsaktörer och potentiella marknadsaktörer.
På grundval av dessa uppgifter och denna information får kommissionen också tillhandahålla de särskilda analyser som anses vara nödvändiga eller lämpliga.
2. Kommissionen får vid utarbetandet av de analyser som avses i punkt 1 bistås av experter från medlemsstaterna och/eller andra experter samt av yrkesorganisationer med särskild sakkunskap inom det aktuella området.
Kommissionen ska ge alla medlemsstater möjlighet att kommentera utkasten till analyser.
3. Kommissionen ska diskutera analyserna med berörda parter, t.ex. Entso-E, Entso-G, gruppen för samordning av gasförsörjningen, gruppen för samordning på elområdet och samordningsgruppen för olja och petroleumprodukter.
Artikel 11
Översyn
Senast den 31 december 2016 ska kommissionen se över genomförandet av denna förordning och lägga fram en rapport om resultaten av denna översyn för Europaparlamentet och rådet. I översynen ska kommissionen bland annat utreda
a)
en eventuell utvidgning av tillämpningsområdet till att omfatta
i)
utvinning av gas, olja och kol,
ii)
terminaler för komprimerad naturgas,
iii)
ytterligare typer av lagring av el, och
b)
huruvida gränsvärdena för anläggningar för förnybar energi bör sänkas eller inte.
När kommissionen undersöker dessa alternativ ska den beakta behovet av att säkerställa jämvikt mellan den ökade administrativa bördan och nyttan av att erhålla ytterligare information.
Artikel 12
Upphävande
Förordning (EG) nr 736/96 ska upphävas från och med den 9 april 2014.
Artikel 13
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 26 februari 2014.