ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1222/2014 НА КОМИСИЯТА
от 8 октомври 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за уточняване на методиката за определяне на глобалните системно значими институции и за определяне на подкатегориите глобални институции със системно значение
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници, за изменение на Директива 2002/87/ЕО и за отмяна на директиви 2006/48/ЕО и 2006/49/ЕО (1), и по-специално член 131, параграф 18 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2013/36/ЕС компетентните или оправомощени органи на държавите членки се упълномощават да налагат по-високи капиталови изисквания по отношение на глобалните системно значими институции (Г-СЗИ), за да компенсират по-високия риск, който Г-СЗИ представляват за финансовата система и възможните последици за данъкоплатците от тяхната несъстоятелност. С тази директива се очертават някои основни принципи на методиката за идентифициране на Г-СЗИ и за разпределението на Г-СЗИ по подкатегории в съответствие с тяхното системно значение. В съответствие с това разпределение към тях ще се прилага допълнително изискване за базов собствен капитал от първи ред - буфер за Г-СЗИ. Тази методика за идентификация и разпределение на Г-СЗИ се основава на пет категории, които измерват системното значение на дадена банка за глобалния финансов пазар, и се уточнява допълнително с настоящия регламент.
(2)
С цел да се спази подходът на Директива 2013/36/ЕС, настоящият регламент следва да вземе предвид стандартите за методиката на оценката на банки със системно значение в глобален мащаб и за изискването на Базелския комитет за банков надзор за по-висок капацитет за поемане на загуби, които се основават на рамката за глобалните финансови институции със системно значение, установена от Съвета за финансова стабилност, след доклада „Намаляване на моралния риск, свързан с финансови институции от системно значение - препоръки на СФС и срокове“ („Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines“).
(3)
В Директива 2013/36/ЕС се посочва ясно, че идентификацията и методиката за разпределение са хармонизирани във всички държави членки чрез използването на единни и прозрачни параметри за определяне на общ рейтинг (оценка) на системното значение на даден субект. За да гарантира, че извадката от банки и банкови групи - както от Съюза, така и от трети държави, служещи като еталон за отразяване на световната финансова система, е еднаква в целия Съюз, Европейският банков орган (ЕБО) следва да определи тази извадка. Към изключения и допълнения на тази извадка въз основа на надзорните правомощия следва да се прибягва само за да се осигури функцията ѝ на еталон, като не следва да се отчитат други съображения.
(4)
Процесът на определяне на буфер за Г-СЗИ следва да се базира на сравними данни и следва да взема под внимание нуждата на институциите от яснота по въпроса дали и в какъв размер изискването за буфер ще се прилага спрямо тях. Ето защо в методиката следва да бъдат включени сроковете и процедурите за този процес. Тъй като обаче идентификацията на Г-СЗИ следва да се основава на актуални данни, свързани с извадката от големи световни банкови групи, някои от които са лицензирани в трети държави, необходимите данни няма да бъдат на разположение по-рано от втората половина на всяка година. За да се даде възможност на институциите да спазват изискванията, произтичащи от статута им на Г-СЗИ, изискването за буфер следва да влиза в сила приблизително една година след тяхното определяне като Г-СЗИ.
(5)
В Директива 2013/36/ЕС се определят пет категории за оценка на системната значимост, които са съставени от количествени показатели. С цел да се сведе до минимум административната тежест за институциите и органите, тези категории са идентични на прилаганите от Базелския комитет за банков надзор. При последващото определяне на количествени показатели настоящият регламент следва да възприеме същия подход. Показателите следва да бъдат избирани така, че да отразяват различните аспекти на потенциалните отрицателни външни последици от изпадането в несъстоятелност на даден субект, както и критичността на неговото значение за стабилността на финансовата система. Референтната система за оценка на системното значение следва да бъдат световните финансови пазари и световната икономика.
(6)
За определянето на точна методика за установяване и класифициране на Г-СЗИ в съответствие с основните правила, посочени в Директива 2013/36/ЕС, е важно да бъдат изяснени понятията „разглеждан субект“, „стойност на показателя“, „деноминатор“, и „граничен рейтинг“ („гранична оценка“) чрез изрични определения за целите на настоящия регламент.
(7)
Системното значение на всяка банкова група, измерено посредством показателите на консолидирана основа, следва да бъде изразено като отделна обща оценка за дадена година, определяща позицията на банковата група спрямо други субекти, включени в извадката. Банките следва да бъдат определени като глобални системно значими институции (Г-СЗИ) и да бъдат разпределени в подкатегории, към които въз основа на тази оценка се прилагат различни изисквания за капиталов буфер. При изчисляване на рейтинга като средна стойност от рейтингите по отделните категории всяка от петте категории следва да бъде с тегло 20 %. Към категорията „заменяемост“ за целите на изчисляване на общата оценка следва да се прилага горна граница, като се има предвид, че въз основа на анализ на данните, до и включително 2013 година, тази категория оказва непропорционално високо въздействие върху оценката на банките, които са с господстващо положение при предоставянето на платежни услуги, на услуги по поемане на емисии и доверително пазене.
(8)
Компетентните органи следва да имат възможността да упражняват разумно надзорните си правомощия за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска в по-висока подкатегория или подкатегории или за определяне на даден субект като Г-СЗИ при обща оценка, която е по-ниска от граничната стойност за най-ниската подкатегория. Тъй като тази идентификация чрез надзорно решение има същата цел, както редовния процес на оценяване, критерият, върху който решението следва да се основава, също следва да бъде системното значение на банката за глобалния финансов пазар и в световната икономика, в съответствие с методологията, използвана от Базелския комитет за банков надзор. Рискът от фалит на банката не следва да бъде критерий, тъй като той вече е отразен в други пруденциални изисквания, наред с другото - в общия размер на рисковите експозиции и, когато е приложимо - в допълнителните капиталови изисквания, като например за буфер за системен риск.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията от ЕБО.
(10)
ЕБО проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира свързаните с тях потенциални разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (2).
(11)
Настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2015 г., тъй като изискването за поддържане на буфер за Г-СЗИ, определено в член 131, параграф 4 от Директива 2013/36/ЕС, ще се прилага и въвежда постепенно от 1 януари 2016 г. Поради тази причина, а също и с оглед на своевременното информиране на институциите за приложимия за тях буфер за Г-СЗИ, както и за да им бъде предоставено достатъчно време за набиране на необходимия капитал, Г-СЗИ следва да бъдат идентифицирани най-късно в началото на 2015 г.
(12)
Изискването за буфер за Г-СЗИ следва бъде въведено постепенно в рамките на тригодишен период в съответствие с член 162, параграф 5 от Директива 2013/36/ЕС: първата стъпка на изискването по член 162, параграф 5, буква а) от Директива 2013/36/ЕС следва да се прилага от 1 януари 2016 г. за онези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от съответните власти в началото на 2015 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2014 г. Втората стъпка, посочена в член 162, параграф 5, буква б) от Директива 2013/36/ЕС относно изискването за буфер за Г-СЗИ, следва да се прилага от 1 януари 2017 г. за тези Г-СЗИ, които са били идентифицирани от компетентните органи до края на 2015 г., или най-късно от началото на 2016 г. въз основа на данните за края на финансовите години преди юли 2015 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
Настоящият регламент определя методиката, в съответствие с която органът на държава членка, посочен в член 131, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС (наричан по-долу „компетентният орган“), идентифицира на консолидирана основа разглеждания субект като глобална системно значима институция (Г-СЗИ), както и методиката за определянето на подкатегориите Г-СЗИ и разпределението на Г-СЗИ по тези подкатегории въз основа на системната им значимост, както и - като част от методиката - графиците и данните, използвани за идентификация.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
(1)
„разглеждан субект“ означава институция майка от ЕС или финансов холдинг майка от ЕС, или смесен финансов холдинг майка от ЕС или институция, която не е дъщерно предприятие на институция майка от ЕС или на финансов холдинг майка от ЕС или смесен финансов холдинг майка от ЕС;
(2)
„стойност на показателя“ означава индивидуалната стойност на показателя за всеки от показателите по член 6 и за всеки разглеждан субект от извадката и съпоставима индивидуална стойност, оповестявана публично в съответствие с международно договорените стандарти - за всяка банка, получила разрешение в трета държава.
(3)
„деноминатор“ означава за всеки показател общата агрегирана стойност на стойностите на показателите на разглежданите субекти и банки, лицензирани в трети държави, обхванати от извадката;
(4)
„гранична оценка“ означава количествена оценка за определяне на стойността на най-долната граница и границите между петте подкатегории, както са определени в член 131, параграф 9 от Директива 2013/36/ЕС.
Член 3
Общи параметри на методиката
1. ЕБО определя извадка от институции или групи, чиито стойности на показателите се използват за референтни стойности, представителни за световния банков сектор за целите на изчисляването на оценките при отчитане на международно приетите стандарти, по-специално - извадката, използвана от Базелския комитет по банков надзор за идентифициране на банки със системно значение в глобален мащаб. До 31 юли всяка година ЕБО уведомява компетентните органи за включените в извадката разглеждани субекти.
Извадката се състои от разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави, и включва 75-те най-големи сред тях въз основа на общата експозиция, както е определено в член 6, параграф 1, както и разглеждани субекти, определени като Г-СЗИ, и банки в трети държави, определени като глобални системно значими институции през предходната година.
ЕБО изключва или добавя разглеждани субекти или банки, лицензирани в трети държави, ако и доколкото е необходимо да се гарантира подходяща референтна система за оценяване на системната значимост като отражение на световните финансови пазари и световната икономика, като взема предвид международно приетите стандарти, включително използваната извадка от Базелския комитет за банков надзор.
2. Не по-късно от 31 юли всяка година компетентният орган докладва на ЕБО стойността на показателя на всеки разглеждан субект с мярка за експозиция над 200 млрд. евро, лицензирана в рамките на юрисдикцията. Компетентният орган гарантира, че стойностите на показателите са идентични с представените на Базелския комитет за банков надзор и с оповестяваните от разглеждания субект в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1030/2014 на Комисията (3). Компетентният орган използва включените в него образци.
3. ЕБО изчислява деноминаторите въз основа на стойностите на показателите, докладвани от компетентния орган съгласно параграф 2, като взема предвид международно приетите стандарти, по-специално на деноминаторите, публикувани от Базелския комитет по банков надзор за съответната година, и ги съобщава на компетентните органи. Деноминаторът на даден показател представлява общата сума на стойностите на показателите за всички разглеждани субекти и банки, лицензирани в трети държави и включени в извадката, както е докладвано за разглежданите субекти съгласно параграф 2 и оповестено от банките, лицензирани в трети държави на 31 юли от съответната година.
Член 4
Идентификационна процедура
1. Не по-късно от 15 декември на всяка година компетентният орган изчислява оценките на разглежданите субекти, включени в нотифицираната от Европейския банков орган извадка, които са лицензирани в неговата юрисдикция. В случаите, когато компетентният орган, разумно упражняващ надзорните си правомощия, определи разглеждан субект като Г-СЗИ в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС, компетентният орган предоставя на ЕБО не по-късно от 15 декември на всяка година подробно писмено изложение на аргументацията за своята оценка.
2. Идентифицирането на разглеждания субект като Г-СЗИ и причисляването му към подкатегория влиза в сила от 1 януари на втората година, следваща календарната година на определяне на деноминаторите в съответствие с член 3.
Член 5
Идентификация на Г-СЗИ, определяне на оценки и разпределяне по подкатегории
1. Стойностите на показателите се основават на докладваните данни за разглеждания субект за предходната финансова година на консолидирана основа, а за банките, лицензирани в трети държави - на данните, оповестени в съответствие с международно приетите стандарти. Компетентните органи могат да използват стойността на показателя на разглежданите субекти, чиято финансова година завършва на 30 юни, въз основа на тяхната позиция към 31 декември.
2. Компетентният орган определя оценката на всеки разглеждан субект от извадката като средна аритметична стойност на оценките от категорията, при максимална оценка от 500 базисни пункта за категорията, измерваща заменяемостта. Категорийната оценка се изчислява като средно аритметична стойност на стойностите, получени от разделянето на всяка от стойностите на показателите от тази категория на деноминатора на показателя, нотифициран от ЕБО. Оценките се изразяват в базисни пунктове и се закръгляват към най-близката цял базисен пункт.
3. Най-ниската гранична оценка е 130 базисни пункта. Подкатегориите се разпределят, както следва:
а)
подкатегория 1 включва оценки от 130 до 229 базисни пункта;
б)
подкатегория 2 включва оценки от 230 до 329 базисни пункта;
в)
подкатегория 3 включва оценки от 330 до 429 базисни пункта;
г)
подкатегория 4 включва оценки от 430 до 529 базисни пункта;
д)
подкатегория 5 включва оценки от 530 до 629 базисни пункта.
4. Компетентният орган определя разглеждания субект като Г-СЗИ, когато оценката на този субект е равна на или по-висока от най-ниската гранична оценка. Решението за определяне на разглеждания субект като Г-СЗИ при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква б) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали неговата несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
5. Компетентният орган разпределя Г-СЗИ към дадена подкатегория в съответствие с нейната оценка. Решението за преразпределяне на Г-СЗИ от по-ниска към по-висока подкатегория при разумно упражняване на надзорните правомощия в съответствие с член 131, параграф 10, буква а) от Директива 2013/36/ЕС се основава на преценката дали нейната несъстоятелност би оказала значително отрицателно въздействие върху глобалния финансов пазар и световната икономика.
6. Решенията, посочени в параграфи 4 и 5, могат да бъдат подкрепени с допълнителни показатели, които не са показатели за вероятността разглежданият субект да изпадне в несъстоятелност. Тези решения обхващат добре документирана и проверима количествена и качествена информация.
Член 6
Показатели
1. Категорията, измерваща размера на групата, се състои от един показател, равен на общата експозиция на групата, както е пояснено допълнително в приложението.
2. Категорията, която измерва обвързаността на групата с финансовата система, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи в рамките на финансовата система;
б)
пасиви в рамките на финансовата система;
в)
ценни книжа, задълженията по които още не са погасени.
3. Категорията, която измерва заменяемостта на услугите или на финансовата инфраструктура, предоставяна от групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
активи под попечителство;
б)
разплащателна дейност;
в)
поемане на емисии на дългови и капиталови пазари.
4. Категорията, която измерва сложността на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
условна сума на извънборсовите деривати;
б)
активи, включени в ниво 3 от йерархията на справедливата стойност съобразно Регламент (ЕС) № 1255/2012 на Комисията (4);
в)
ценни книжа за търговия и на разположение за продажба.
5. Категорията, измерваща трансграничната дейност на групата, се състои от следните показатели, както е уточнено в приложението:
а)
вземания от субекти в други юрисдикции;
б)
задължения към субекти в други юрисдикции.
6. За данни, отчитани във валути, различни от еврото, компетентният орган използва подходящ обменен курс, като взема предвид референтния обменен курс, публикуван от Европейската централна банка и приложим на 31 декември, и международните стандарти. За показателя за разплащателната дейност, както е посочено в параграф 3, буква б), компетентният орган използва средната стойност на обменните курсове за съответната година.
Член 7
Преходни разпоредби
Чрез дерогация от член 3, параграф 1, първа алинея ЕБО определя извадка за идентифициране на разглеждания субект като Г-СЗИ за 2014 г. до 14 януари 2015 г. Компетентните органи докладват на ЕБО до 21 януари 2015 г. стойностите на показателите по отношение на разглежданите субекти в тази извадка въз основа на данните за финансовите резултати в края на годините преди юли 2014 г. Въз основа на тези стойности на показателите ЕБО изчислява до 30 януари 2015 г. деноминаторите за 2014 г. Въз основа на тези деноминатори компетентните органи определят резултатите за съответните структури за 2014 година. Те установяват Г-СЗИ и ги разпределят по подкатегории. Същевременно компетентният орган уведомява Комисията, ЕССР и ЕБО за Г-СЗИ и публикува имената им заедно с техните оценки за 2014 г. до 28 февруари 2015 г.
Чрез дерогация от член 4, параграф 2 идентификацията на разглеждания субект като Г-СЗИ и подкатегорията, към която той спада въз основа на резултатите за 2014 г., се прилага от 1 януари 2016 г.
Член 8
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 8 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1222/2014
av den 8 oktober 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU vad gäller tekniska tillsynsstandarder för specificering av metoden för att identifiera globala systemviktiga institut och för att fastställa underkategorier av globala systemviktiga institut
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (1), särskilt artikel 131.18, och
av följande skäl:
(1)
Direktiv 2013/36/EU ger medlemsstaternas behöriga eller utsedda myndigheter befogenhet att införa högre kapitalbaskrav för globala systemviktiga institut för att kompensera för den högre risk som sådana institut utgör för det finansiella systemet och den potentiella effekten för skattebetalarna om ett sådant institut fallerar. I direktivet anges vissa grundläggande principer för en metod för att identifiera globala systemviktiga institut och placera dem i olika underkategorier efter deras systemvikt. I enlighet med denna placering kommer de att omfattas av ett ytterligare krav på kärnprimärkapital, dvs. bufferten för globala systemviktiga institut. Denna metod för identifiering och placering av sådana institut utgår från fem kategorier baserade på en banks systembetydelse för den globala finansiella marknaden, och specificeras ytterligare i denna förordning.
(2)
För att följa tillvägagångssättet i direktiv 2013/36/EU bör denna förordning beakta de standarder för metoden för bedömning av globala systemviktiga banker och för ett högre förlustabsorptionskrav som antagits av Baselkommittén för banktillsyn och som grundas på det ramverk för globala systemviktiga finansiella institut som fastställts av rådet för finansiell stabilitet (FSB) i anslutning till rapporten Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines.
(3)
I direktiv 2013/36/EU klargörs att metoden för identifiering och placering av institut harmoniseras i alla medlemsstater genom att man använder enhetliga och transparenta bedömningsgrunder för att fastställa enheters totala poängtal som ett mått på deras systemviktighet. För att säkerställa att stickprovet av banker och bankgrupper, vilket bör bestå av institut från unionen och institut som auktoriserats i tredjeländer och bör utgöra en referens som återspeglar det globala finansiella systemet, är enhetligt för hela unionen, bör Europeiska bankmyndigheten (EBA) fastställa stickprovet. Uteslutningar från och tillägg till stickprovet utifrån en tillsynsbedömning bör ske enbart i syfte att stickprovet ska utgöra en referens och bör inte baseras på andra skäl.
(4)
Processen för att identifiera globala systemviktiga institut bör baseras på jämförbara data och beakta att institut behöver tydlighet när det gäller huruvida och i vilken utsträckning ett buffertkrav kommer att gälla för dem, och således bör tidsfrister och förfaranden för den processen ingå i metoden. Eftersom identifieringen av globala systemviktiga institut bör baseras på aktuella data för stickprovet av stora globala bankgrupper, varav några auktoriserats i tredjeländer, kommer emellertid de data som behövs inte att vara tillgängliga förrän under andra halvåret varje år. För att ett institut ska kunna iaktta de krav som följer av dess status som ett globalt systemviktigt institut bör ett buffertkrav få verkan ungefär ett år efter det att institutet identifierats som ett globalt systemviktigt institut.
(5)
I direktiv 2013/36/EU anges fem kategorier av systembetydelse, baserade på kvantifierbara indikatorer. För att minimera den administrativa bördan för institut och myndigheter är dessa kategorier identiska med de som används av Baselkommittén för banktillsyn. För den ytterligare utformningen av kvantifierbara indikatorer bör denna förordning följa samma tillvägagångssätt. Indikatorerna bör väljas så att de återspeglar olika aspekter av potentiella negativa externa effekter av en enhets fallissemang och enhetens kritiska funktioner för det finansiella systemets stabilitet. Referenssystemet för bedömning av systembetydelse bör vara de globala finansiella marknaderna och den globala ekonomin.
(6)
För att kunna ange en noggrann metod för identifiering och klassificering av globala systemviktiga institut i enlighet med de grundläggande reglerna i direktiv 2013/36/EU är det viktigt att tydligt avgränsa begreppen relevant enhet, indikatorvärde, nämnare och gränsvärde, genom att definiera dem i denna förordning.
(7)
Systembetydelsen för en viss bankgrupp mätt med hjälp av indikatorer på gruppnivå bör uttryckas som ett individuellt totalt poängtal för ett visst år, som uttrycker bankgruppens position i förhållande till andra enheter i stickprovet. Banker bör identifieras som globala systemviktiga institut på grundval av detta totala poängtal och placeras i respektive underkategori för vilka olika kapitalbuffertkrav kommer att gälla. Vid beräkningen av poängtalet som ett genomsnitt av kategoripoängtalen bör var och en av de fem kategorierna ha en viktning av 20 %. Vid beräkningen av det totala poängtalet bör ett tak gälla för kategorin som avser ersättande med tanke på att denna kategori, utifrån en analys av data fram till och med 2013, visat sig ha en oproportionellt stor inverkan på poängtalet för banker som har en dominerande ställning inom tillhandahållandet av betalnings-, garanti- och tillgångsförvaringstjänster.
(8)
Relevanta myndigheter bör med hjälp av en sund tillsynsbedömning kunna omplacera ett globalt systemviktigt institut från en lägre underkategori till en högre underkategori eller utse en enhet till ett globalt systemviktigt institut även om den har ett totalt poängtal som underskrider gränsvärdet för den lägsta underkategorin. Eftersom en sådan identifiering med hjälp av tillsynsbedömning har samma mål som den regelbundna poängbedömningen bör kriteriet för denna tillsynsbedömning också vara bankens systembetydelse för den globala finansiella marknaden och den globala ekonomin, i överensstämmelse med den metod som används av Baselkommittén för banktillsyn. Fallissemangsrisken för en bank bör inte utgöra ett kriterium, eftersom den risken redan beaktas i andra tillsynskrav, däribland det totala riskvägda exponeringsbeloppet och, i tillämpliga fall, de ytterligare kapitalbaskraven som exempelvis systemriskbufferten.
(9)
Denna förordning baseras på det förslag till tekniska tillsynsstandarder som EBA lagt fram för kommissionen.
(10)
EBA har anordnat öppna offentliga samråd om det förslag till tekniska tillsynsstandarder som den här förordningen baseras på, analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna samt begärt ett yttrande från den intressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (2).
(11)
Denna förordning bör tillämpas från och med den 1 januari 2015, eftersom buffertkravet för globala systemviktiga institut enligt artikel 131.4 i direktiv 2013/36/EU kommer att gälla och fasas in från och med den 1 januari 2016. Av detta skäl och för att instituten i god tid ska kunna informeras om det buffertkrav som gäller för dem och ge dem tillräckligt med tid att anskaffa nödvändigt kapital, bör de globala systemviktiga instituten identifieras senast i början av 2015.
(12)
Buffertkravet för globala systemviktiga institut bör fasas in under en period av tre år i enlighet med artikel 162.5 i direktiv 2013/36/EU: det första steget enligt artikel 162.5 a i direktivet bör gälla från och med den 1 januari 2016 för de globala systemviktiga institut som de relevanta myndigheterna har identifierat i början av 2015, på grundval av data vid räkenskapsårsavslut före juli 2014. Det andra steg som avses i artikel 162.5 b i direktivet bör gälla från och med den 1 januari 2017 för de globala systemviktiga institut som de relevanta myndigheterna har identifierat vid utgången av 2015 eller senast i början av 2016, på grundval av data vid räkenskapsårsavslut före juli 2015.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs metoden enligt vilken den medlemsstatsmyndighet som avses i artikel 131.1 i direktiv 2013/36/EU (nedan kallad den relevanta myndigheten) ska identifiera en relevant enhet på gruppnivå som ett globalt systemviktigt institut, metoden för att fastställa underkategorier av globala systemviktiga institut och placera sådana institut i dessa underkategorier utifrån deras systembetydelse och, som en del av detta, de tidsfrister och data som ska användas för identifieringen.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. relevant enhet : ett moderinstitut inom EU eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU, eller ett institut som inte utgör ett dotterföretag till ett moderinstitut inom EU eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EU eller ett blandat finansiellt moderholdingföretag inom EU.
2. Indikatorvärde : det individuella värdet på varje indikator enligt artikel 6 för varje relevant enhet i stickprovet och, för varje bank som auktoriserats i ett tredjeland, ett jämförbart individuellt värde som offentliggjorts i enlighet med internationellt överenskomna standarder.
3. Nämnare : för varje indikator det totala aggregerade värdet av indikatorvärdena för de relevanta enheter och i tredjeländer auktoriserade banker som ingår i stickprovet.
4. Gränsvärde : ett poängtal som bestämmer den understa gränsen och gränserna mellan de fem underkategorier som definieras i artikel 131.9 i direktiv 2013/36/EU.
Artikel 3
Gemensamma bedömningsgrunder för metoden
1. För beräkning av poängtalen ska EBA identifiera ett stickprov av institut eller grupper vars indikatorvärden ska användas som representativa referensvärden för den globala banksektorn, med beaktande av internationellt överenskomna standarder, särskilt det stickprov som används av Baselkommittén för banktillsyn för identifiering av globala systemviktiga banker, och meddela de relevanta myndigheterna de relevanta enheter som ingår i stickprovet senast den 31 juli varje år.
Stickprovet ska bestå av relevanta enheter och i tredjeländer auktoriserade banker och innefatta de 75 största av dem, baserat på den totala exponering som definieras i artikel 6.1, samt de relevanta enheter som utsetts till globala systemviktiga institut och de banker i tredjeländer som utsetts till globala systemviktiga banker under det föregående året.
EBA ska utesluta eller lägga till relevanta enheter eller i tredjeländer auktoriserade banker om och i den utsträckning som krävs för att uppnå ett tillfredsställande referenssystem för att bedöma systembetydelsen vilket återspeglar de globala finansiella marknaderna och den globala ekonomin, med beaktande av internationellt överenskomna standarder, däribland det stickprov som används av Baselkommittén för banktillsyn.
2. Den relevanta myndigheten ska senast den 31 juli varje år rapportera till EBA indikatorvärdena för alla relevanta enheter med en exponering på över 200 miljarder euro som auktoriserats inom dess jurisdiktion. Den relevanta myndigheten ska se till att indikatorvärdena är identiska med dem som lämnats till Baselkommittén för banktillsyn och med dem som offentliggjorts av den berörda relevanta enheten i enlighet med kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1030/2014 (3). Den relevanta myndigheten ska använda de mallar som anges i den förordningen.
3. EBA ska beräkna nämnarna på grundval av de indikatorvärden som rapporterats av den relevanta myndigheten i enlighet med punkt 2 och med beaktande av internationellt överenskomna standarder, i synnerhet de nämnare som offentliggjorts av Baselkommittén för banktillsyn för det året, och meddela dem till de relevanta myndigheterna. Nämnaren för en indikator ska utgöras av det aggregerade beloppet av indikatorvärdena för samtliga relevanta enheter och i tredjeländer auktoriserade banker vilka ingår i stickprovet, som de rapporterats för relevanta enheter enligt punkt 2 och offentliggjorts av banker som auktoriserats i tredjeländer per den 31 juli för det relevanta året.
Artikel 4
Identifieringsförfarande
1. Den relevanta myndigheten ska senast den 15 december varje år beräkna poängtalen för de relevanta enheter som ingår i det stickprov som meddelats av EBA och som auktoriserats inom dess jurisdiktion. När den relevanta myndigheten med hjälp av en sund tillsynsbedömning utser en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut i enlighet med artikel 131.10 b i direktiv 2013/36/EU ska den lämna en skriftlig detaljerad redogörelse för skälen till bedömningen till EBA senast den 15 december varje år.
2. Identifieringen av en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut och placeringen i en underkategori ska få verkan den 1 januari det andra året efter det kalenderår då nämnarna har fastställts i enlighet med artikel 3.
Artikel 5
Identifiering av globala systemviktiga institut, fastställande av poängtal och placering i underkategorier
1. Indikatorvärdena ska baseras på rapporterade data på gruppnivå för den relevanta enheten vid det senaste räkenskapsårsavslutet och, för i tredjeländer auktoriserade banker, på data som offentliggjorts i enlighet med internationellt överenskomna standarder. De relevanta myndigheterna får i fråga om de relevanta enheter vars räkenskapsår avslutas den 30 juni använda indikatorvärden som baseras på institutens ställning per den 31 december.
2. Den relevanta myndigheten ska fastställa poängtalet för varje relevant enhet i stickprovet som det aritmetiska medelvärdet av kategoripoängtalen, med förbehåll för att kategoripoängtalet för kategorin som avser ersättande inte får överskrida 500 baspunkter. Varje kategoripoängtal ska beräknas som det aritmetiska medelvärdet av de värden som följer av att man dividerar vart och ett av indikatorvärdena i den kategorin med den nämnare för indikatorn som meddelats av EBA. Poängtalen ska uttryckas som baspunkter och avrundas till närmaste heltal.
3. Det lägsta gränsvärdet ska vara 130 baspunkter. Följande underkategorier ska användas:
a)
Underkategori 1 omfattande poängtal från 130 till 229 baspunkter.
b)
Underkategori 2 omfattande poängtal från 230 till 329 baspunkter.
c)
Underkategori 3 omfattande poängtal från 330 till 429 baspunkter.
d)
Underkategori 4 omfattande poängtal från 430 till 529 baspunkter.
e)
Underkategori 5 omfattande poängtal från 530 till 629 baspunkter.
4. Den relevanta myndigheten ska identifiera en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut när poängtalet för den enheten minst motsvarar det lägsta gränsvärdet. Ett beslut om att med hjälp av en sund tillsynsbedömning utse en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut i enlighet med artikel 131.10 b i direktiv 2013/36/EU ska baseras på en bedömning av huruvida enhetens fallissemang skulle få en stor negativ effekt på den globala finansiella marknaden och den globala ekonomin.
5. Den relevanta myndigheten ska placera ett globalt systemviktigt institut i en underkategori i enlighet med dess poängtal. Ett beslut om att med hjälp av en sund tillsynsbedömning omplacera ett globalt systemviktigt institut från en lägre till en högre underkategori i enlighet med artikel 131.10 a i direktiv 2013/36/EU ska baseras på en bedömning av huruvida enhetens fallissemang skulle få en större negativ effekt på den globala finansiella marknaden och den globala ekonomin.
6. De beslut som avses i punkterna 4 och 5 får stödjas av hjälpindikatorer, som inte får utgöras av indikatorer för sannolikheten för fallissemang hos den relevanta enheten. Besluten ska innefatta väl dokumenterade och kontrollerbara kvantitativa och kvalitativa uppgifter.
Artikel 6
Indikatorer
1. Kategorin som avser gruppens storlek ska bygga på en indikator som mäter gruppens totala exponering, enligt ytterligare specifikation i bilagan.
2. Kategorin som avser graden av gruppens sammanlänkning med det finansiella systemet ska bygga på samtliga följande indikatorer, enligt ytterligare specifikation i bilagan:
a)
Tillgångar hos andra finansiella institut.
b)
Skulder till andra finansiella institut.
c)
Utestående värdepapper.
3. Kategorin som avser möjligheten att ersätta de tjänster eller den finansiella infrastruktur som gruppen tillhandahåller ska bygga på samtliga följande indikatorer, enligt ytterligare specifikation i bilagan:
a)
Tillgångar under förvaring.
b)
Gjorda betalningar.
c)
Garanterade transaktioner på skuldinstrument- och aktiemarknader.
4. Kategorin som avser gruppens komplexitet ska bygga på samtliga följande indikatorer, enligt ytterligare specifikation i bilagan:
a)
Det teoretiska beloppet av OTC-derivat.
b)
Tillgångar som ingår i verkligt värde på nivå 3, mätt i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1255/2012 (4).
c)
Värdepapper som innehas för handel samt värdepapper som kan säljas.
5. Kategorin som avser gruppens gränsöverskridande verksamhet ska bygga på följande indikatorer, enligt ytterligare specifikation i bilagan:
a)
Fordringar över jurisdiktionsgränserna.
b)
Skulder över jurisdiktionsgränserna.
6. När det gäller data som rapporteras i annan valuta än euro ska den relevanta myndigheten använda en lämplig växelkurs, med hänsyn till den av Europeiska centralbanken offentliggjorda referensväxelkurs som var tillämplig den 31 december och internationella standarder. I fråga om indikatorn avseende gjorda betalningar enligt punkt 3 b ska den relevanta myndigheten använda de genomsnittliga växelkurserna för året i fråga.
Artikel 7
Övergångsbestämmelser
Genom undantag från artikel 3.1 första stycket ska EBA fastställa stickprovet för identifiering av en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut för 2014 senast den 14 januari 2015. De relevanta myndigheterna ska senast den 21 januari 2015 rapportera till EBA indikatorvärdena för relevanta enheter inom det stickprovet på grundval av data vid räkenskapsårsavslut före juli 2014. På grundval av dessa indikatorvärden ska EBA beräkna nämnarna för 2014 senast den 30 januari 2015. De relevanta myndigheterna ska fastställa poängtalen för relevanta enheter för 2014 på grundval av dessa nämnare. De ska också identifiera globala systemviktiga institut och placera dem i underkategorier. Samtidigt ska de relevanta myndigheterna meddela kommissionen, Europeiska systemrisknämnden och EBA vilka globala systemviktiga institut som identifierats och offentliggöra deras namn samt deras poängtal för 2014 senast den 28 februari 2015.
Genom undantag från artikel 4.2 ska identifieringen av en relevant enhet som ett globalt systemviktigt institut och den underkategori enheten ska placeras i utifrån poängtalen för 2014 tillämpas från och med den 1 januari 2016.
Artikel 8
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdat i Bryssel den 8 oktober 2014.