РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1219/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 12 декември 2012 година
за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите членки и трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
След влизането в сила на Договора от Лисабон преките чуждестранни инвестиции попадат в списъка с тематични области в обхвата на общата търговска политика. В съответствие с член 3, параграф 1, буква д) от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Европейският съюз разполага с изключителна компетентност в областта на общата търговска политика. Следователно само Съюзът може да законодателства и да приема правно обвързващи актове в тази област. Държавите членки имат тази възможност единствено ако са оправомощени за това от Съюза в съответствие с член 2, параграф 1 от ДФЕС.
(2)
Освен това в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС се предвиждат общи правила за движението на капитали между държавите членки и трети държави, включително по отношение на движението на капитали, предполагащи инвестиции. Тези правила могат да бъдат засегнати от международни споразумения, свързани с чуждестранни инвестиции, сключени от държавите членки.
(3)
Настоящият регламент не засяга разпределението на компетентностите между Съюза и неговите държави членки в съответствие с ДФЕС.
(4)
Към момента на влизане в сила на Договора от Лисабон държавите членки имат значителен брой действащи двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, свързани с инвестиции. ДФЕС не съдържа изрични преходни разпоредби за подобни споразумения, които вече попадат в изключителната компетентност на Съюза. Освен това някои от тези споразумения може да включват разпоредби, засягащи общите правила за движението на капитали, установени в част трета, дял IV, глава 4 от ДФЕС.
(5)
Въпреки че двустранните инвестиционни споразумения остават обвързващи за държавите членки съгласно международното публично право и постепенно ще бъдат заменени от споразумения на Съюза със същия предмет, условията за оставането им в сила и връзката им с инвестиционната политика на Съюза изискват подходящо третиране. Тази връзка ще се развива с упражняването от Съюза на неговата компетентност.
(6)
В интерес на инвеститорите от Съюза и на техните инвестиции в трети държави, както и на държавите членки, които приемат чуждестранни инвеститори и инвестиции, двустранните инвестиционни споразумения, които конкретизират и гарантират условията на инвестициите, следва да останат в сила и постепенно да бъдат заменени от инвестиционни споразумения на Съюза, осигуряващи високи стандарти за защита на инвестициите.
(7)
Настоящият регламент следва да уреди правния статут съгласно правото на Съюза на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки, подписани преди 1 декември 2009 г. Тези споразумения могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с настоящия регламент.
(8)
В настоящия регламент следва да се определят и условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да сключват и/или да оставят в сила двустранни инвестиционни споразумения, подписани в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
(9)
Освен това в настоящия регламент следва да се определят условията, съгласно които държавите членки са оправомощени да изменят или да сключват двустранни инвестиционни споразумения с трети държави след 9 януари 2013 г.
(10)
Оставянето в сила на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави от държавите членки съгласно настоящия регламент или разрешаването на държавите членки да започнат преговори или да сключат такива споразумения не следва да възпрепятства преговорите или сключването на инвестиционни споразумения от Съюза.
(11)
От държавите членки се изисква да предприемат необходимите мерки за отстраняване на евентуални несъответствия с правото на Съюза в двустранните инвестиционни споразумения, сключени между тях и трети държави. Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга прилагането на член 258 от ДФЕС при неизпълнение от страна на държава членка на задължение, произтичащо от правото на Съюза.
(12)
Разрешението за изменение или сключване на двустранни инвестиционни споразумения, предвидено в настоящия регламент, следва по-специално да позволи на държавите членки да отстранят евентуални несъответствия между техни двустранни инвестиционни споразумения и правото на Съюза, различни от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентности между Съюза и неговите държави членки, които са уредени с настоящия регламент.
(13)
Комисията следва да представи на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент. В посочения доклад следва, наред с останалото, да се прецени необходимостта от по-нататъшно прилагане на глава III. Ако докладът съдържа препоръка да се прекрати прилагането на разпоредбите на глава III или предложение да се изменят посочените разпоредби, той може по целесъобразност да бъде придружен от законодателно предложение.
(14)
Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да вземат мерки всяка информация, определена като поверителна, да се третира в съответствие с Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (2).
(15)
Инвестиционните споразумения между държавите членки не следва да попадат в обхвата на настоящия регламент.
(16)
Необходимо е да се вземат някои мерки, за да се гарантира, че двустранните инвестиционни споразумения, оставащи в сила съгласно настоящия регламент, продължават да функционират, включително и по отношение на разрешаването на спорове, като в същото време се съобразяват с изключителната компетентност на Съюза.
(17)
С оглед да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (3).
(18)
По-специално тези правомощия следва да се предоставят на Комисията предвид факта, че процедурите съгласно членове 9, 11 и 12 дават на държавите членки правото да действат в области от изключителната компетентност на Съюза и решенията за това трябва да се вземат на равнището на Съюза.
(19)
Процедурата по консултиране следва да се използва за приемането на разрешенията по членове 9, 11 и 12, като се има предвид, че посочените разрешения следва да се предоставят въз основа на ясно определени критерии, установени в настоящия регламент,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБХВАТ
Член 1
Предмет и обхват
1. Без да засяга разделението на компетенциите, установени с ДФЕС, настоящият регламент урежда правния статут на двустранните инвестиционни споразумения на държавите членки съгласно правото на Съюза и определя реда, условията и процедурите, при които на държавите членки се разрешава да изменят или сключват двустранни инвестиционни споразумения.
2. За целите на настоящия регламент понятието „двустранно инвестиционно споразумение“ означава всяко споразумение с трета държава, което съдържа разпоредби за защита на инвестициите. Настоящият регламент обхваща само тези разпоредби на двустранните инвестиционни споразумения, които засягат защитата на инвестициите.
ГЛАВА II
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ОСТАВЯНЕ В СИЛА НА ЗАВАРЕНИ ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 2
Уведомяване на Комисията
До 8 февруари 2013 г. или в рамките на 30 дни от датата на присъединяването им към Съюза държавите членки уведомяват Комисията за всички двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, подписани преди 1 декември 2009 г. или преди датата на присъединяването им - прилага се по-късната дата - които желаят да оставят в сила или допускат да влязат в сила съгласно настоящата глава. Уведомлението включва и копие на тези двустранни инвестиционни споразумения. Освен това държавите членки уведомяват Комисията за всяка последваща промяна в правния статут на посочените споразумения.
Член 3
Разрешение за оставяне в сила
Без да се засягат другите задължения на държавите членки съгласно правото на Съюза, двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2 от настоящия регламент, могат да останат в сила или да влязат в сила в съответствие с ДФЕС и настоящия регламент до влизането в сила на двустранно инвестиционно споразумение между Съюза и същата трета държава.
Член 4
Публикуване
1. На всеки дванадесет месеца Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз списък с двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, член 11, параграф 6 или член 12, параграф 6.
2. Първото публикуване на списъка с двустранни инвестиционни споразумения, посочен в параграф 1 от настоящия член, се извършва не по-късно от три месеца след крайния срок за уведомяванията, направени съгласно член 2.
Член 5
Оценка
Комисията може да направи оценка на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, като прецени дали една или повече разпоредби на посочените споразумения представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
Член 6
Задължение за сътрудничество
1. Държавите членки предприемат всички необходими мерки за това разпоредбите на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, да не представляват сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2.
2. Ако Комисията установи, че една или повече разпоредби на двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно член 2, представлява(т) сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави, с оглед на постепенното заменяне на двустранните инвестиционни споразумения, за които е направено уведомление съгласно член 2, Комисията и съответната държава членка своевременно започват консултации и си сътрудничат, за да набележат подходящите действия за разрешаване на проблема. Консултациите продължават не повече от 90 дни.
3. Без да се засяга параграф 1, Комисията може в срок от 60 дни след приключване на консултациите да посочи подходящите мерки, които да бъдат предприети от съответната държава членка за премахване на споменатите в параграф 2 пречки.
ГЛАВА III
РАЗРЕШЕНИЕ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ ИЛИ СКЛЮЧВАНЕ НА ДВУСТРАННИ ИНВЕСТИЦИОННИ СПОРАЗУМЕНИЯ
Член 7
Разрешение за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение
Съобразно условията, предвидени в членове 8 - 11, на държава членка се разрешава да започне преговори с трета държава за изменение на заварено или за сключване на ново двустранно инвестиционно споразумение.
Член 8
Уведомяване на Комисията
1. Когато държава членка възнамерява да започне преговори с трета държава цел да измени или да сключи двустранно инвестиционно споразумение, тя уведомява Комисията за намерението си в писмен вид.
2. Уведомлението, посочено в параграф 1, включва съответната документация и указва кои са разпоредбите, които подлежат на договаряне или предоговаряне, целите на преговорите и всяка друга информация, която е от значение.
3. Уведомлението, посочено в параграф 1, се прави най-малко пет месеца преди започването на официалните преговори.
4. Когато съобщената от държавата членка информация не е достатъчна, за да се даде разрешението за започване на официални преговори в съответствие с член 9, Комисията може да поиска допълнителна информация.
5. Комисията предоставя посоченото в параграф 1 от настоящия член уведомление и при поискване съпътстващата документация на другите държави членки при спазване на изискванията за поверителност, предвидени в член 14.
Член 9
Разрешение за започване на официални преговори
1. Комисията разрешава държавите членки да започнат официални преговори с трета държава за изменение на или за сключване на двустранно инвестиционно споразумение, освен ако не стигне до заключението, че започването на тези преговори:
а)
би било в противоречие с правото на Съюза, различно от несъответствията, произтичащи от разпределението на компетентностите между Съюза и държавите членки;
б)
би било излишно, тъй като Комисията е представила или е взела решение да представи препоръка за започване на преговори със съответната трета държава в съответствие с член 218, параграф 3 от ДФЕС;
в)
би било в несъответствие с принципите и целите на външната дейност на Съюза, разработени в съответствие с общите разпоредби в дял V, глава 1 от Договора за Европейския съюз; или
г)
би представлявало сериозна пречка за преговорите или сключването от Съюза на двустранни инвестиционни споразумения с трети държави.
2. Като част от разрешението, посочено в параграф 1, Комисията може да изиска държавата членка да включи или да изключи от тези преговори и от евентуалното двустранно инвестиционно споразумение някои клаузи, които са необходими за постигането на съответствие с инвестиционната политика на Съюза или на съвместимост с правото на Съюза.
3. Разрешението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се дава в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по член 8. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
4. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
5. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 1, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 10
Участие на Комисията в преговори
Комисията е информирана редовно за напредъка и резултатите от преговорите за изменение или сключване на двустранно инвестиционно споразумение по време на различните етапи и може да поиска да участва в преговорите относно инвестиции между държавата членка и трета държава.
Член 11
Разрешение за подписване и сключване на двустранно инвестиционно споразумение
1. Преди да подпише дадено двустранно инвестиционно споразумение, съответната държава членка уведомява Комисията за резултата от преговорите и представя на Комисията текста на това споразумение.
2. Настоящият член се прилага също за двустранни инвестиционни споразумения, които са договорени преди 9 януари 2013 г., но не са предмет на задължението за уведомяване съгласно член 2 или съгласно член 12.
3. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали договореното двустранно инвестиционно споразумение противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
4. Когато Комисията констатира, че резултатът от преговорите е двустранно инвестиционно споразумение, което отговаря на изискванията по член 9, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент, тя разрешава на държавата членка да подпише и сключи това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
5. Решенията съгласно параграф 4 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2. Комисията взема решение в срок от 90 дни след получаване на уведомлението по параграфи 1 и 2 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 90 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация.
6. Когато Комисията даде разрешение съгласно параграф 4, съответната държава членка уведомява Комисията за сключването и влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на същото споразумение.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 4.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 4, тя информира съответната държава членка и посочва причините за това.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Споразумения, подписани от държавите членки в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г.
1. Когато в периода между 1 декември 2009 г. и 9 януари 2013 г. дадена държава членка е подписала двустранно инвестиционно споразумение, същата държава членка уведомява Комисията за споразумението, което желае да остави в сила или да допусне да влезе в сила, в срок до 8 февруари 2013 г. Уведомлението включва и копие на това споразумение.
2. При получаване на уведомлението Комисията прави оценка дали двустранното инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, противоречи на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2.
3. Ако Комисията установи, че двустранно инвестиционно споразумение, за което е направено уведомление съгласно параграф 1 от настоящия член, отговаря на изискванията на член 9, параграфи 1 и 2, тя разрешава оставането в сила или влизането в сила на това споразумение съгласно правото на Съюза.
4. Комисията взема решението, посочено в параграф 3 от настоящия член, в срок от 180 дни от датата на получаване на уведомлението по параграф 1 от настоящия член. Когато е необходима допълнителна информация за вземането на решение, срокът от 180 дни започва да тече от датата на получаване на допълнителната информация. Решенията съгласно параграф 3 от настоящия член се вземат в съответствие с процедурата по консултиране, предвидена в член 16, параграф 2.
5. Освен ако дадено двустранно инвестиционно споразумение е било разрешено съгласно параграф 3, държавата членка не предприема по-нататъшни действия за сключване на споразумението, а прекратява или отменя вече предприетите действия.
6. Когато Комисията дава разрешение в съответствие с параграф 3 от настоящия член, съответната държава членка уведомява Комисията за влизането в сила на двустранното инвестиционно споразумение, както и за всяка последваща промяна в правния статут на това споразумение. Членове 3, 5 и 6 се прилагат за такива споразумения, както ако за тях е било направено уведомление по член 2.
7. Комисията информира Европейския парламент и Съвета за решенията, взети съгласно параграф 3.
8. Ако Комисията не даде разрешение съгласно параграф 3, тя информира съответната държава членка и посочва мотивите за това.
Член 13
Поведение на държавите членки по отношение на двустранно инвестиционно споразумение с трета държава
Когато двустранно инвестиционно споразумение попада в обхвата на настоящия регламент, съответната държава членка:
а)
информира своевременно Комисията за всички заседания, които ще се проведат по силата на разпоредбите на споразумението. На Комисията се предоставят дневният ред и цялата необходима информация за разбиране на поставените за обсъждане теми на посочените заседания. Във връзка с това Комисията може да изиска допълнителна информация от съответните държави членки. Когато някой от поставените за обсъждане въпроси може да засегне изпълнението на политиките на Съюза в областта на инвестициите, и по-конкретно на общата търговска политика, Комисията може да изиска от държавата членка да заеме определена позиция;
б)
информира своевременно Комисията за всяка получена информация, че дадена мярка не съответства на споразумението. Освен това държавата членка незабавно уведомява Комисията за всички искания за уреждане на спорове, възникнали по силата на двустранното инвестиционно споразумение, веднага щом държавата членка разбере за такова искане. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на ефективна защита, което може да включва по целесъобразност участието на Комисията в процедурата;
в)
търси съгласието на Комисията, преди да задейства някой от механизмите за разрешаване на спорове срещу трета държава, предвидени в двустранното инвестиционно споразумение, и задейства тези механизми по искане на Комисията. Посочените механизми включват консултации с другата страна по двустранното инвестиционно споразумение и разрешаване на спора, когато това се предвижда в споразумението. Държавата членка и Комисията си съдействат пълноценно при изпълнение на процедурите в рамките на съответните механизми, които могат да включват по целесъобразност участието на Комисията в съответните процедури.
Член 14
Поверителност
При уведомяването на Комисията относно преговорите и резултата от тях в съответствие с членове 8 и 11 държавите членки могат да посочат дали дадена информация, предоставена от тях, трябва да се разглежда като поверителна и дали тя може да бъде споделяна с другите държави членки.
Член 15
Преразглеждане
1. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за прилагането на настоящия регламент преди 10 януари 2020 г.
2. Докладът включва преглед на поисканите и дадени разрешения съгласно глава III и преглед на необходимостта от по-нататъшното прилагане на посочената глава.
3. Ако в доклада се съдържа препоръка за прекратяване на прилагането на глава III или за изменение на нейните разпоредби, същият доклад се придружава от съответното законодателно предложение.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет за инвестиционните споразумения. Посоченият комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 12 декември 2012 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1219/2012
av den 12 december 2012
om införande av övergångsordningar för bilaterala investeringsavtal mellan medlemsstater och tredjeland
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Sedan Lissabonfördragets ikraftträdande ingår utländska direktinvesteringar i förteckningen över områden som omfattas av den gemensamma handelspolitiken. Enligt artikel 3.1 e i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) har Europeiska unionen exklusiv befogenhet när det gäller den gemensamma handelspolitiken. Följaktligen har unionen exklusiv befogenhet att lagstifta och anta rättsligt bindande akter på det området. Medlemsstaterna får göra detta själva endast efter bemyndigande från unionen, i enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget.
(2)
I tredje delen avdelning IV kapitel 4 i EUF-fördraget fastställs dessutom gemensamma regler för kapitalrörelser mellan medlemsstaterna och tredjeland, inbegripet för kapitalrörelser som gäller investeringar. De reglerna kan påverkas av internationella avtal om utländska investeringar som ingåtts av medlemsstaterna.
(3)
Denna förordning påverkar inte fördelningen av befogenheter mellan unionen och dess medlemsstater i enlighet med EUF-fördraget.
(4)
När Lissabonfördraget trädde i kraft tillämpade medlemsstater ett stort antal bilaterala investeringsavtal med tredjeland. EUF-fördraget innehåller inte några uttryckliga övergångsbestämmelser för sådana avtal som nu har kommit att omfattas av unionens exklusiva befogenhet. Vissa av de avtalen kan dessutom innehålla bestämmelser som påverkar de gemensamma reglerna för kapitalrörelser i tredje delen avdelning IV kapitel 4 i EUF-fördraget.
(5)
Även om bilaterala investeringsavtal förblir bindande för medlemsstaterna enligt folkrätten och successivt kommer att ersättas av unionsavtal på samma område kräver villkoren för deras fortsatta existens och förhållande till unionens investeringspolitik att de förvaltas korrekt. Detta förhållande kommer att utvecklas i takt med att unionen utövar sin befogenhet.
(6)
I unionsinvesterarnas intresse och med hänsyn till deras investeringar i tredjeland och till de medlemsstater som är värd för utländska investerare och investeringar bör bilaterala investeringsavtal som specificerar och garanterar investeringsvillkoren fortsätta att tillämpas och successivt ersättas av unionsinvesteringsavtal som föreskriver investeringsskydd av hög standard.
(7)
I denna förordning bör det fastställas vilken ställning medlemsstaternas bilaterala investeringsavtal som undertecknats före den 1 december 2009 har enligt unionsrätten. Dessa avtal kan fortsätta att tillämpas, eller träda i kraft, i enlighet med denna förordning.
(8)
I denna förordning bör även fastställas de villkor enligt vilka medlemsstaterna är bemyndigade att ingå och/eller fortsätta tillämpa bilaterala investeringsavtal som undertecknats under perioden mellan den 1 december 2009 och den 9 januari 2013.
(9)
I denna förordning bör dessutom fastställas de villkor enligt vilka medlemsstaterna är bemyndigade att ändra eller ingå bilaterala investeringsavtal med tredjeland efter den 9 januari 2013.
(10)
När medlemsstaterna fortsätter tillämpa bilaterala investeringsavtal med tredjeland enligt denna förordning, eller bemyndiganden har beviljats att inleda förhandlingar om, eller ingå, sådana avtal bör detta inte hindra unionen från att förhandla om, eller ingå, investeringsavtal.
(11)
Medlemsstaterna är skyldiga att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att de bilaterala investeringsavtal som ingåtts mellan medlemsstaterna och tredjeland inte är oförenliga med unionsrätten. Tillämpningen av denna förordning bör inte påverka tillämpningen av artikel 258 i EUF-fördraget när det gäller medlemsstaternas underlåtenhet att fullgöra skyldigheter enligt unionsrätten.
(12)
Bemyndigandet att ändra eller ingå bilaterala investeringsavtal som föreskrivs i denna förordning bör särskilt ge medlemsstaterna rätt att vidta åtgärder som säkerställer att deras bilaterala investeringsavtal inte är oförenliga med unionsrätten, förutom i de fall oförenligheten beror på fördelningen av befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna, vilket behandlas i denna förordning.
(13)
Kommissionen bör överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning. Den rapporten bör bland annat se över behovet av fortsatt tillämpning av kapitel III. Om det i rapporten rekommenderas att bestämmelserna i kapitel III inte bör fortsätta att tillämpas eller att de bör ändras, kan rapporten om det är lämpligt åtföljas av ett lagstiftningsförslag.
(14)
Europaparlamentet, rådet och kommissionen bör se till att information som anges som konfidentiell behandlas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (2).
(15)
Investeringsavtal mellan medlemsstater bör inte omfattas av denna förordning.
(16)
Det är nödvändigt att fastställa vissa regler för att säkerställa att bilaterala investeringsavtal som fortsätter att tillämpas enligt denna förordning förblir operationella, även i fråga om tvistlösning, samtidigt som unionens exklusiva befogenhet respekteras.
(17)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (3).
(18)
Kommissionen bör särskilt ges dessa befogenheter eftersom de förfaranden som anges i artiklarna 9, 11 och 12 bemyndigar medlemsstaterna att agera inom områden för unionens exklusiva befogenhet och beslut i dessa frågor måste fattas på unionsnivå.
(19)
Det rådgivande förfarandet bör användas för antagandet av bemyndiganden i enlighet med artiklarna 9, 11 och 12, eftersom dessa bemyndiganden ska ges på grundval av klart definierade kriterier som fastställs i denna förordning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Utan att det påverkar fördelningen av befogenheter enligt EUF-fördraget fastställs i denna förordning vilken ställning medlemsstaternas bilaterala investeringsavtal har enligt unionsrätten och de villkor och förfaranden enligt vilka medlemsstaterna ska bemyndigas att ändra eller ingå bilaterala investeringsavtal.
2. I denna förordning avses med bilateralt investeringsavtal varje avtal med ett tredjeland som innehåller bestämmelser om investeringsskydd. Denna förordning omfattar endast de bestämmelser i bilaterala investeringsavtal som behandlar investeringsskydd.
KAPITEL II
FORTSATT TILLÄMPNING AV BEFINTLIGA BILATERALA INVESTERINGSAVTAL
Artikel 2
Anmälan till kommissionen
Senast den 8 februari 2013 eller inom 30 dagar från dagen för deras anslutning till unionen ska medlemsstaterna till kommissionen anmäla alla bilaterala investeringsavtal med tredjeland som har undertecknats före den 1 december 2009 eller före anslutningsdagen, beroende på vilket som inträffar senast, och som de antingen önskar fortsätta att tillämpa eller låta träda i kraft enligt detta kapitel. Anmälan ska innehålla en kopia av de bilaterala investeringsavtalen. Medlemsstaterna ska också till kommissionen anmäla eventuella senare ändringar av dessa avtals ställning.
Artikel 3
Fortsatt tillämpning
Utan att medlemsstaternas övriga skyldigheter enligt unionsrätten påverkas får bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2 i denna förordning fortsätta att tillämpas, eller träda i kraft, i enlighet med EUF-fördraget och denna förordning fram till dess att ett bilateralt investeringsavtal mellan unionen och samma tredjeland träder i kraft.
Artikel 4
Offentliggörande
1. Var tolfte månad ska kommissionen i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en förteckning över de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2, artikel 11.6 eller artikel 12.6.
2. Det första offentliggörandet av den förteckning över bilaterala investeringsavtal som avses i punkt 1 i denna artikel ska göras senast tre månader efter det att den tidsfrist för anmälningar gjorda enligt artikel 2 har löpt ut.
Artikel 5
Bedömning
Kommissionen får utvärdera de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2 genom att bedöma huruvida någon eller flera av bestämmelserna i dessa avtal utgör ett allvarligt hinder för att unionen ska kunna förhandla om eller ingå bilaterala investeringsavtal med tredjeland i syfte att successivt ersätta de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2.
Artikel 6
Samarbetsskyldighet
1. Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2 inte utgör ett allvarligt hinder för att unionen ska kunna förhandla om eller ingå framtida bilaterala investeringsavtal med tredjeland i syfte att successivt ersätta de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2.
2. Om kommissionen konstaterar att någon eller flera av bestämmelserna i ett bilateralt investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2 utgör ett allvarligt hinder för att unionen ska kunna förhandla om eller ingå bilaterala investeringsavtal med tredjeland i syfte att successivt ersätta de bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt artikel 2, ska kommissionen och den berörda medlemsstaten snarast inleda samråd och samarbeta i syfte att fastställa lämpliga åtgärder för att lösa problemet. Dessa samråd får inte pågå längre än 90 dagar.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 får kommissionen inom 60 dagar från det att samråden avslutats ange de lämpliga åtgärder som ska vidtas av den berörda medlemsstaten för att undanröja de hinder som avses i punkt 2.
KAPITEL III
BEMYNDIGANDE ATT ÄNDRA ELLER INGÅ BILATERALA INVESTERINGSAVTAL
Artikel 7
Bemyndigande att ändra eller ingå bilaterala investeringsavtal
Med förbehåll för villkoren i artiklarna 8-11 ska en medlemsstat bemyndigas att inleda förhandlingar med ett tredjeland för att ändra ett befintligt, eller ingå ett nytt, bilateralt investeringsavtal.
Artikel 8
Anmälan till kommissionen
1. En medlemsstat som avser att inleda förhandlingar med ett tredjeland i syfte att ändra ett investeringsavtal eller ingå ett investeringsavtal ska anmäla detta skriftligen till kommissionen.
2. Den anmälan som avses i punkt 1 ska innehålla relevant dokumentation och uppgifter om vilka bestämmelser som ska tas upp vid förhandlingarna eller omförhandlas, syftet med förhandlingarna samt all annan relevant information.
3. Den anmälan som avses i punkt 1 ska översändas minst fem månader innan de formella förhandlingarna inleds.
4. Om den information som översänts av medlemsstaten är otillräcklig för att bemyndiga inledandet av formella förhandlingar i enlighet med artikel 9 får kommissionen begära ytterligare information.
5. Kommissionen ska göra den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel och, på begäran, den åtföljande dokumentationen tillgänglig för de övriga medlemsstaterna med förbehåll för de krav på konfidentialitet som fastställs i artikel 14.
Artikel 9
Bemyndigande att inleda formella förhandlingar
1. Kommissionen ska bemyndiga medlemsstaterna att inleda formella förhandlingar med ett tredjeland om att ändra, eller ingå ett bilateralt investeringsavtal såvida den inte anser att inledandet av sådana förhandlingar skulle
a)
vara oförenligt med unionsrätten, på ett mer långtgående sätt än vad de oförenligheter som beror på fördelningen av befogenheter mellan unionen och medlemsstaterna innebär,
b)
vara överflödigt eftersom kommissionen har lagt fram eller har beslutat lägga fram en rekommendation om att inleda förhandlingar med det berörda tredjelandet enligt artikel 218.3 i EUF-fördraget,
c)
vara oförenligt med unionens principer och mål för yttre åtgärder såsom de utformats i enlighet med de allmänna bestämmelserna i avdelning V kapitel 1 i fördraget om Europeiska unionen, eller
d)
utgöra ett allvarligt hinder för att unionen ska kunna förhandla om, eller ingå, bilaterala investeringsavtal med tredjeland.
2. Som en del av det bemyndigande som avses i punkt 1 får kommissionen begära att medlemsstaten i förhandlingarna, och det planerade bilaterala investeringsavtalet, tar med eller utesluter vissa klausuler som är nödvändiga för att säkerställa förenlighet med unionens investeringspolitik eller unionsrätten.
3. Det bemyndigande som avses i punkt 1 i denna artikel ska beviljas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16.2. Kommissionen ska fatta sitt beslut inom 90 dagar från det att den har mottagit den anmälan som avses i artikel 8. Om ytterligare information krävs för att fatta ett beslut ska perioden på 90 dagar börja löpa från den dag informationen mottogs.
4. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och rådet om de beslut som fattas enligt punkt 3.
5. Om kommissionen beslutar att inte bevilja ett bemyndigande enligt punkt 1 ska den informera den berörda medlemsstaten och ange skälen för detta.
Artikel 10
Kommissionens deltagande i förhandlingarna
Kommissionen ska hållas underrättad om framsteg och resultat under de olika skedena av förhandlingarna om att ändra eller ingå ett bilateralt investeringsavtal och får begära att delta i förhandlingarna om investering mellan medlemsstaten och tredjelandet.
Artikel 11
Bemyndigande att underteckna och ingå ett bilateralt investeringsavtal
1. Innan ett bilateralt investeringsavtal undertecknas ska den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om utgången av förhandlingarna och översända texten till ett sådant avtal till kommissionen.
2. Denna artikel ska även gälla bilaterala investeringsavtal som förhandlats fram före den 9 januari 2013, men som inte omfattas av skyldigheten att anmäla enligt artiklarna 2 eller 12.
3. När kommissionen har mottagit anmälan ska den bedöma om det framförhandlade bilaterala investeringsavtalet är oförenligt med kraven i artikel 9.1 och 9.2.
4. Om kommissionen finner att förhandlingarna har resulterat i ett bilateralt investeringsavtal som uppfyller kraven i artikel 9.1 och 9.2 ska medlemsstaten bemyndigas att underteckna och ingå ett sådant avtal. Artiklarna 3, 5 och 6 är tillämpliga på sådana avtal som om de hade anmälts enligt artikel 2.
5. Beslut enligt punkt 4 i den här artikeln ska fattas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16.2. Kommissionen ska fatta sitt beslut inom 90 dagar från det att den har mottagit de anmälningar som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln. Om ytterligare information krävs för att fatta beslutet ska perioden på 90 dagar börja löpa från mottagandet av den ytterligare informationen.
6. Om kommissionen beviljar ett bemyndigande enligt punkt 4 ska den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om ingåendet och ikraftträdandet av det bilaterala investeringsavtalet samt om senare ändringar av det avtalets ställning.
7. Kommissionen skall underrätta Europaparlamentet och rådet om de beslut som fattas i enlighet med punkt 4.
8. Om kommissionen beslutar att inte bevilja bemyndigandet enligt punkt 4 ska den informera den berörda medlemsstaten och ange skälen för detta.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 12
Avtal som har undertecknats av medlemsstaterna mellan den 1 december 2009 och den 9 januari 2013
1. Om en medlemsstat har undertecknat ett bilateralt investeringsavtal med ett tredjeland mellan den 1 december 2009 och den 9 januari 2013 ska den medlemsstaten senast den 8 februari 2013 till kommissionen anmäla de avtal som de önskar fortsätta att tillämpa eller låta träda i kraft. Anmälan ska innehålla en kopia av ett sådant avtal.
2. När kommissionen har mottagit anmälan ska den bedöma om det bilaterala investeringsavtal som har anmälts enligt punkt 1 i denna artikel är oförenliga med kraven i artikel 9.1 och 9.2.
3. Om kommissionen anser att ett bilateralt investeringsavtal som har anmälts enligt punkt 1 i denna artikel inte är oförenliga med kraven i artikel 9.1 och 9.2 ska den bemyndiga fortsatt tillämpning, eller ikraftträdande, av ett sådant avtal enligt unionsrätten.
4. Kommissionen ska fatta det beslut som avses i punkt 3 i denna artikel inom 180 dagar från datum för mottagandet av den anmälan som avses i punkt 1 i denna artikel. Om ytterligare information krävs för att fatta beslutet ska perioden på 180 dagar börja löpa från mottagandet av den ytterligare informationen. Beslut enligt punkt 3 i denna artikel ska fattas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16.2.
5. Om ett bilateralt investeringsavtal inte har bemyndigats enligt punkt 3 får medlemsstaterna inte vidta några ytterligare åtgärder för ingåendet av ett sådant avtal och ska dra tillbaka eller upphäva de åtgärder som redan har vidtagits.
6. Om kommissionen beviljar ett bemyndigande enligt punkt 3 i denna artikel ska den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om det bilaterala investeringsavtalets ikraftträdande samt om senare ändringar av ett sådant avtals ställning. Artiklarna 3, 5 och 6 är tillämpliga på ett sådant avtal som om det hade anmälts enligt artikel 2.
7. Kommissionen skall underrätta Europaparlamentet och rådet om de beslut som fattas i enlighet med punkt 3.
8. Om kommissionen inte beviljar ett bemyndigande enligt punkt 3 ska den informera den berörda medlemsstaten och ange skälen för detta.
Artikel 13
Medlemsstaternas uppträdande när det gäller ett bilateralt investeringsavtal med ett tredjeland
När ett bilateralt investeringsavtal omfattas av denna förordning ska den berörda medlemsstaten
a)
utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen om alla möten som kommer att äga rum enligt bestämmelserna i avtalet; kommissionen ska tillhandahållas dagordningen och all relevant information som gör det möjligt att förstå de ämnen som ska diskuteras under dessa möten; i detta avseende får kommissionen begära ytterligare information från den berörda medlemsstaten; om ett ämne som ska diskuteras kan påverka genomförandet av unionens investeringspolitik, inbegripet i synnerhet den gemensamma handelspolitiken, får kommissionen begära att den berörda medlemsstaten intar en särskild ståndpunkt,
b)
utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen om den har fått några framställningar om att en viss åtgärd är oförenlig med avtalet; medlemsstaten ska också omedelbart underrätta kommissionen om det inkommit en begäran om tvistlösning inom ramen för det bilaterala investeringsavtalet så snart medlemsstaten får kännedom om en sådan begäran; medlemsstaten och kommissionen ska samarbeta fullt ut och vidta alla de åtgärder som krävs för att säkerställa ett effektivt försvar som, i lämpliga fall, får inbegripa att kommissionen deltar i förfarandet,
c)
inhämta samtycke från kommissionen innan eventuella relevanta tvistlösningsmekanismer i förhållande till ett tredjeland som anges i det bilaterala investeringsavtalet aktiveras och, om kommissionen så begär, aktivera sådana mekanismer; de mekanismerna ska inbegripa samråd med den andra parten till ett bilateralt investeringsavtal och tvistlösning om det föreskrivs i avtalet; medlemsstaten och kommissionen ska samarbeta fullt ut när det gäller att genomföra förfarandena inom ramen för de relevanta mekanismer vilket, när det är lämpligt, får inbegripa att kommissionen deltar i det berörda förfarandet.
Artikel 14
Konfidentialitet
Medlemsstaterna får i samband med att de i enlighet med artiklarna 8 och 11 underrättar kommissionen om förhandlingar och förhandlingsresultat ange om någon del av den information som tillhandahålls ska betraktas som konfidentiell och om den får delas med de övriga medlemsstaterna.
Artikel 15
Översyn
1. Kommissionen ska senast den 10 januari 2020 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning.
2. Rapporten ska innehålla en översyn av de bemyndiganden som begärts och beviljats enligt kapitel III och en översyn av behovet av fortsatt tillämpning av det kapitlet.
3. Om det i den rapporten rekommenderas att kapitel III inte ska fortsätta att tillämpas eller att dess bestämmelser ska ändras, ska den rapporten åtföljas av ett lämpligt lagstiftningsförslag.
Artikel 16
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för investeringsavtal. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 17
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 12 december 2012.