РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1241/2012 НА СЪВЕТА
от 11 декември 2012 година
за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои мастни алкохоли и техните смеси с произход от Индия, Индонезия и Малайзия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
(1)
През август 2010 г. с известие за откриване на антидъмпингова процедура, публикувано на 13 август 2010 г. (2), Комисията откри процедура във връзка с вноса на някои мастни алхохоли и техните смеси („МАТС“) с произход от Индия, Индонезия и Малайзия („разглежданите държави“).
(2)
През май 2011 г. с Регламент (ЕС) № 446/2011 (3) („регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на МАТС с произход от Индия, Индонезия и Малайзия, а през ноември 2011 г. с Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 на Съвета (4) („регламентът за окончателните мерки“) върху същия внос беше наложено окончателно антидъмпингово мито.
(3)
На 21 януари 2012 г. PT Ecogreen Oleochemicals - индонезийски производител износител на МАТС, Ecogreen Oleochemicals (Сингапур) Pte. Ltd и Ecogreen Oleochemicals GmbH (наричани по-нататък заедно „Ecogreen“) подадоха жалба пред Общия съд (дело T-28/12) с искане за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на Ecogreen. Ecogreen оспорва корекцията на неговата експортна цена, извършена на основание член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент с цел тя да бъде сравнена с нормалната стойност, установена за дружеството.
(4)
На 16 февруари 2012 г. Съдът на Европейския съюз произнесе своето решение по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P Съвет на Европейския съюз и Европейска комисия срещу Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Съдът отхвърли жалбите и насрещните жалби срещу решението на Общия съд по дело T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) и Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) срещу Съвет на Европейския съюз. Общият съд бе отменил член 1 от Регламент (ЕО) № 954/2006 на Съвета (5) по отношение на Interpipe NTRP VAT, inter alia, на основание явна грешка в преценката при извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и), а по отношение на Interpipe Niko Tube ZAT - на други основания.
(5)
Като се има предвид, че фактическите обстоятелства на Ecogreen са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT по отношение на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, и по-специално комбинацията от следните фактори: обемът на преките продажби за трети държави представлява по-малко от 8 % (1-5 %) от всички експортни продажби; съществува обща собственост/контрол върху търговеца и производителя износител; естеството на функциите на търговеца и на производителя износител, се смята, че е целесъобразно дъмпинговият марж за Ecogreen да бъде преизчислен, без да се извършва корекция съгласно член 2, параграф 10, буква и), а регламентът за окончателните мерки да бъде съответно изменен.
А. НОВА ОЦЕНКА НА КОНСТАТАЦИИТЕ НА БАЗАТА НА РЕШЕНИЕТО НА ОБЩИЯ СЪД
(6)
След премахването на корекцията, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и), установеният за Ecogreen дъмпингов марж, изразен като процент от вносната цена CIF на границата на Съюза, без платено мито, е под 2 % и следователно се смята за de mimimis в съответствие с член 9, параграф 3 от основния регламент. Предвид този факт разследването по отношение на Ecogreen следва да бъде прекратено, без да бъдат наложени мерки.
(7)
Дъмпинговият марж за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на другия производител износител с индивидуален марж на митото), който беше изчислен на базата на дъмпинговия марж на оказалия съдействие индонезийски производител износител с най-висок дъмпингов марж, следва да бъде преразгледан, за да се вземе предвид преизчисленият дъмпингов марж за Ecogreen.
Б. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(8)
Засегнатите заинтересовани страни бяха уведомени за предложението за преразглеждане на ставките на антидъмпинговото мито с две известия за разгласяване на информация. Първото бе изпратено на 13 юни 2012 г., а второто - на 25 септември 2012 г. След всяко разгласяване на всички страни бе предоставен срок, в който те да изложат забележките си в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(9)
Във връзка с изпратеното на 13 юни 2012 г. известие бяха получени коментари от P.T. Musim Mas (PTMM) - вторият производител износител от Индонезия, от един производител от Съюза и от един производител износител от Малайзия. PTMM поиска също така възможност за изслушване от службите на Комисията и тя му бе предоставена.
(10)
Дружеството PTMM, за което също бе извършена корекция по член 2, параграф 10, буква и), заяви, че в резултат на решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P би следвало неговият дъмпингов марж също да бъде преизчислен подобно на този на Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), тъй като след като е установено наличието на единен стопански субект, включващ производителя износител и търговеца, не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и). Дружеството също така заяви, че тежестта за доказване на необходимостта от корекция се носи от институциите, а в случая на PTMM те не са доказали това. То допълни, че неговите обстоятелства са идентични с тези на Ecogreen и следователно всяка разлика в третирането ще представлява дискриминация.
(11)
По отношение на коментарите, направени от PTMM, следва да се отбележи, че от решението на Съда по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P не следва, че след като бъде установено наличието на единен стопански субект не може да се извършват корекции по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Както бе обяснено в регламента за окончателните мерки, в хода на комуникацията с дружеството и по-долу, в случая на PTMM корекцията по член 2, параграф 10, буква и) се смята за основателна.
(12)
Съществуват редица различия между обстоятелствата на двамата индонезийски производители износители, и по-специално комбинацията от следните: равнището на преките експортни продажби, извършени от производителя; значението на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества; съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. Предвид различията в обстоятелствата на двете дружества твърдението за дискриминация трябва да бъде отхвърлено.
(13)
Отбелязва се, че PTMM също внесе жалба пред Общия съд (дело T-26/12) за отмяна на регламента за окончателните мерки, доколкото той засяга антидъмпинговото мито по отношение на PTMM.
(14)
Един производител износител от Малайзия заяви, че преизчисляването на маржа за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и), не се основава нито на решението по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P, нито на изложените в него факти. Той изтъква, че по дело T-249/06 Общият съд е открил явна грешка в преценката при прилагането на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, дотолкова, доколкото Съветът е извършил корекция на експортната цена, прилагана от Sepco при операции във връзка с тръбите, произвеждани от Interpipe NTRP VAT, но не и с тръбите, произвеждани от Interpipe Niko Tube ZAT. Следователно фактическите обстоятелства на Ecogreen не могат да бъдат сходни едновременно с тези на Interpipe NTRP VAT и на Interpipe Niko Tube ZAT поради различните ситуации на посочените дружества.
(15)
Този довод се приема. Ситуацията на Ecogreen действително е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. Тази констатация обуславя необходимостта от предприемане на необходимите стъпки за преизчисляване на дъмпинговия марж за Ecogreen, без да се извършва корекция по член 2, параграф 10, буква и).
(16)
Производителят износител от Малайзия добави също така, че ситуацията на Ecogreen, така както е описана в регламента за окончателните мерки, дори не е сходна с тази на Interpipe NTRP VAT. След повторна преценка на точните фактически обстоятелства на Ecogreen все пак се смята, че те са сходни в достатъчна степен с тези на Interpipe NTRP VAT, тъй като установената форма на контрол за Ecogreen е същата като формата на контрол, установена от Общия съд за Interpipe NTRP VAT при извършването на преценката на това дали дружеството, което извършва дейностите по продажбата, се намира под контрола на производителя износител, или съществува общ контрол. Това обстоятелство, заедно с редица други фактори, посочени в съображение 4, води до заключението, че корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент не е трябвало да бъде извършвана.
(17)
Същият производител износител от Малайзия заяви - като алтернатива на своя довод относно приликите между ситуацията на Ecogreen и обстоятелствата по дело T-249/06 - че изпратеното на 13 юни 2012 г. известие е било недостатъчно и че следва да бъде направено допълнително разгласяване на основните факти и съображения, които обосновават преизчисляването за Ecogreen. Един производител от Съюза също така отбеляза, че и двете разгласявания, посочени в съображение 8, са били недостатъчни и заяви, че е бил лишен от правото си на защита.
(18)
В тази връзка се припомня, че някои сведения от поверително естество, свързани с конкретни дружества, не може да бъдат разгласявани на трети страни. Въпреки това естеството на фактическите обстоятелства на Ecogreen, които са сходни с тези на Interpipe NTRP VAT, както бе отбелязано в съображение 5, бе разгласено на заинтересованите страни на 13 юни2012 г. и на 25 септември 2012 г., като бе предоставен срок, в който заинтересованите страни да изложат забележките си след всяко разгласяване в съответствие с разпоредбите на основния регламент.
(19)
В отговор на второто известие, изпратено на 25 септември 2012 г., страните като цяло повториха твърденията от отговорите си на първото известие от 13 юни 2012 г.
(20)
Дружеството PTMM обосновава коментарите си със своето основно твърдение, а именно - че съществуването на единен стопански субект („ЕСС“), съставен от PTMM и неговия търговец, изключва извършването на корекция по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, твърдейки че институциите преминават от установената от Съда и Общия съд доктрина за ЕСС към функционален подход, изискващ анализ на функциите на свързания търговец.
(21)
Отбелязва се, че този въпрос е свързан с правен въпрос, който е предмет на висящо дело.
(22)
Освен това PTMM заяви, че твърденията, изложени в съображение 12 по-горе, не са убедителни и не са достатъчни, за да бъде направено разграничение между обстоятелствата съответно на Ecogreen и на PTMM.
(23)
По този въпрос е достатъчно да се отбележи, че съгласно установената съдебна практика различното третиране на дружества, които не се намират в идентична ситуация, не представлява дискриминация (6). В този контекст всеки отделен случай бе оценен според конкретните му особености, като бяха отчетени констатациите от решенията по дело T-249/09 и по съединени дела C-191/09 P и C-200/09 P.
(24)
Първи довод: равнище на преките експортни продажби, извършени от производителя. Дружеството PTMM отбеляза, че не разполага с подразделение за маркетинг и продажби, и заяви, че всички продажби, извършени директно от производителя в Индонезия (а не от свързания търговец), са осъществени единствено с цел да бъдат спазени законовите изисквания. Функциите по маркетинг и продажба са се извършвали от неговия търговец в Сингапур. Поради тази причина PTMM заяви, че този довод не оправдава извършването на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, нито разграничението, което се прави между PTMM и Interpipe NTRP VAT.
(25)
В член 2, параграф 10 от основния регламент се посочва, че се извършва обективно сравнение между експортната цена и нормалната стойност на едно и също ниво на търговията, като се вземат под внимание разликите, които засягат сравнимостта на цените. Когато нормалната стойност и експортната цена не са определени на сравнима основа, се държи сметка - за всеки конкретен случай съобразно особеностите му - под формата на корекции за разлики в онези фактори, за които се твърди и е установено, че засягат цените и тяхната сравнимост.
(26)
На тази основа и както бе обяснено в съображение 38 от регламента за временните мерки, извършените при първоначалните разследвания корекции за, inter alia, разлики в комисионите между експортните цени и продажните цени на вътрешния пазар бяха приети за основателни поради разликите в каналите на продажба между експортните продажби за Европейския съюз и продажбите на вътрешния пазар.
(27)
Представените от PTMM аргументи не са в противоречие с първия довод, а именно - че равнището на преките експортни продажби, извършени от PTMM, е по-високо от това на Interpipe NTRP VAT и че този факт отличава PTMM от Ecogreen. Предвид равнището на преките експортни продажби действително може да се заключи, че експортните продажби на PTMM се извършват не само от свързания с него търговец в Сингапур, но и от Индонезия.
(28)
Втори довод: значение на дейностите и функциите на търговеца във връзка с продуктите, набавени от несвързани дружества. Макар и да не отрича, че свързаният с него търговец е участвал в дейности, свързани с широка гама различни продукти на основата на палмовото масло, PTMM заяви, че този аргумент е невалиден, тъй като се основава на дейности извън обхвата на първоначалното разследване.
(29)
За да може да се прецени дали даден търговец не изпълнява функциите на вътрешен отдел по продажбите, а дейността му е сравними с тази на агент, работещ на базата на комисиона по смисъла на решението на Общия съд по дело T-249/06, следва да се извърши преценка на дейностите на търговеца в светлината на икономическата действителност. Съществуват сходства във функциите на търговеца по отношение на разглеждания продукт и останалите продукти, с които търгува. Както е разяснено в съображения 30 и 31 по-долу, това се потвърждава от факта, че за повечето продукти, ако не и за всички, в т.ч. за разглеждания продукт, отношенията между PTMM и свързания с него търговец, в т.ч. функциите на последния, се управляват от един-единствен договор, в който не се прави разграничение между продуктите. Следва да се отбележи, че общите дейности на търговеца са се основавали в значителна степен на доставки с произход от несвързани дружества. Следователно функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(30)
Трети довод: съществуването на договор между търговеца и производителя, в който се предвижда, че търговецът ще получава комисиона за експортните продажби. PTMM заяви, че този договор е рамково споразумение за уреждане на трансферните цени между свързаните страни с цел спазване на приложимите насоки в областта на данъчното облагане в Индонезия/Сингапур, както и на международно приетите насоки за трансферните цени.
(31)
Фактът, че това споразумение може да се използва и за изчисляване на цената, която би била постигната при сделка между несвързани лица в условията на конкуренция в съответствие с приложимите насоки в областта на данъчното облагане, не е в противоречие с констатацията, че съгласно споразумението търговецът е получавал комисиона под формата на фиксиран марж само за своите международни дейности по продажба и маркетинг. Самото наименование и условията на споразумението водят до констатацията, че договорът е бил предназначен да урежда отношенията между PTMM и търговеца, а не е бил ограничен до трансферните цени или до данъчните въпроси. Следователно договорът представлява индиция за факта, че функциите на търговеца са сходни с тези на агент, работещ на базата на комисиона.
(32)
Предвид изложените по-горе доводи институциите са спазили степента на доказване, изисквана съгласно установената съдебна практика (7): констатациите им се основават на доказателства или поне на индиции. Поради гореизложените причини в случая на PTMM корекцията на експортните цени, извършена съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, е основателна и поради това настоящото равнище на антидъмпингово мито следва да бъде запазено.
В. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
Предвид изложеното по-горе ставките на митото, приложими за Ecogreen и за всички останали дружества в Индонезия (с изключение на P.T. Musim Mas), следва да бъдат изменени. Изменените ставки следва да се прилагат с обратна сила от датата на влизане в сила на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011, в т.ч. за вноса, за който са се прилагали временните мита през периода от 12 май 2011 г. до 11 ноември 2011 г. Поради това окончателното антидъмпингово мито, платено или осчетоводено съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и временните антидъмпингови мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават ставката на митото, посочена в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в редакцията му след изменението с настоящия регламент, следва да бъдат възстановени или опростени. Исканията за възстановяване или опрощаване следва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Вписването за Индонезия в таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 се заменя със следното:
Държава
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (EUR на тон нето)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индонезия
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Всички други дружества
45,63
B999“
Член 2
Сумата на митата, платени или осчетоводени съгласно член 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1138/2011 в неговата първоначална редакция, и сумата на временните мита, събрани окончателно съгласно член 2 от същия регламент в неговата първоначална редакция, които превишават установените в член 1 от настоящия регламент, се възстановяват или опрощават. Исканията за възстановяване или опрощаване трябва да бъдат отправяни към националните митнически органи в съответствие с приложимото митническо законодателство.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 12 ноември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 декември 2012 година.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1241/2012
av den 11 december 2012
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9.4,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
(1)
Genom ett tillkännagivande om inledande som offentliggjordes den 13 augusti 2010 (2) inledde kommissionen ett förfarande avseende import av vissa fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia (nedan kallade de berörda länderna).
(2)
I maj 2011 införde kommissionen genom förordning (EU) nr 446/2011 (3) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) en preliminär antidumpningstull på import av fettalkoholer och blandningar av dessa med ursprung i Indien, Indonesien och Malaysia, och i november 2011 infördes en slutgiltig antidumpningstull på samma import genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 (4) (nedan kallad förordningen om slutgiltig tull).
(3)
Den 21 januari 2012 lämnade PT Ecogreen Oleochemicals, en indonesisk exporterande tillverkare av fettalkoholer och blandningar av dessa, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd och Ecogreen Oleochemicals GmbH (nedan gemensamt kallade Ecogreen) in en ansökan (mål T-28/12) till tribunalen om ogiltigförklaring av förordningen om slutgiltig tull i den del som avser antidumpningstullen för Ecogreen. Ecogreen invände mot den justering av dess exportpris som gjorts på grundval av artikel 2.10 i i grundförordningen vid jämförelsen mellan exportpriset och normalvärdet.
(4)
Den 16 februari 2012 avkunnade domstolen sin dom i de förenade målen C-191/09 P och C-200/09 P, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen mot Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) och Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Domstolen ogillade överklagandena och anslutningsöverklagandena av tribunalens dom i mål T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) och Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) mot Europeiska unionens råd. När det gäller Interpipe NTRP VAT hade tribunalen ogiltigförklarat artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 954/2006 (5) bl.a. på grundval av att det hade gjorts en uppenbart oriktig bedömning vid justeringen enligt artikel 2.10 i, och av andra skäl när det gäller Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
När det gäller den justering som gjorts enligt artikel 2.10 i i grundförordningen är de faktiska omständigheterna för Ecogreen likartade med omständigheterna för Interpipe NTRP VAT, särskilt i fråga om följande: direktförsäljning till tredjeländer motsvarande mindre än 8 % (1-5 %) av all exportförsäljning, gemensamt ägande/gemensam kontroll av handlaren och den exporterande tillverkaren samt typ av funktioner som utövas av handlaren och den exporterande tillverkaren, varför det anses lämpligt att göra en ny beräkning av dumpningsmarginalen för Ecogreen utan någon justering enligt artikel 2.10 i samt att ändra förordningen om slutgiltig tull i enlighet med detta.
A. NY BEDÖMNING AV UNDERSÖKNINGSRESULTATEN UTIFRÅN TRIBUNALENS DOM
(6)
När justeringen enligt artikel 2.10 i slopas är dumpningsmarginalen för Ecogreen, uttryckt som andel av importpriset cif vid unionens gräns, före tull, mindre än 2 % och är således lägre än miniminivån enligt artikel 9.3 i grundförordningen. Undersökningen avseende Ecogreen bör därför avslutas utan att åtgärder införs.
(7)
Dumpningsmarginalen för alla företag i Indonesien - utom för den andra exporterande tillverkaren med en individuell marginal, som grundades på marginalen för den samarbetsvilliga indonesiska exporterande tillverkaren med den högsta dumpningsmarginalen - bör ändras för att beakta den nya dumpningsmarginalen för Ecogreen.
B. MEDDELANDE AV UPPGIFTER
(8)
Genom två meddelanden, varav det ena avsändes den 13 juni 2012 och det andra den 25 september 2012, underrättades de berörda parterna om förslaget om ändring av antidumpningstullsatserna. I enlighet med bestämmelserna i grundförordningen gavs alla parter möjlighet att lämna synpunkter inom en viss tid efter respektive meddelande av uppgifter.
(9)
Synpunkter på meddelandet av uppgifter av den 13 juni 2012 inkom från P.T. Musim Mas (nedan kallat PTMM), som är den andra exporterande tillverkaren i Indonesien, en tillverkare i unionen och en exporterande tillverkare i Malaysia. PTMM begärde även att bli hört av kommissionen och gavs tillfälle till detta.
(10)
PTMM, för vilket en justering också hade gjorts enligt artikel 2.10 i, hävdade att domstolens dom i de förenade målen C-191/09 P och C-200/09 P borde resultera i en ny beräkning av dess dumpningsmarginal, på liknande sätt som för Ecogreen, utan någon justering enligt artikel 2.10 i, eftersom en justering enligt artikel 2.10 i inte kan göras när det fastställts att den exporterande tillverkaren och handlaren utgör en enda ekonomisk enhet. Företaget hävdade även att bördan för att bevisa att en justering bör göras åligger institutionerna och att de inte har bevisat detta när det gäller PTMM. PTMM påstod vidare att omständigheterna för företaget var identiska med omständigheterna för Ecogreen och att eventuella olikheter i behandlingen därför innebär diskriminering.
(11)
När det gäller synpunkterna från PTMM bör det påpekas att det av domstolens dom i de förenade målen C-191/09 P och C-200/09 P inte följer att en justering enligt artikel 2.10 i i grundförordningen inte kan göras när det fastställts att det föreligger en enda ekonomisk enhet. Justeringen enligt artikel 2.10 i anses vara motiverad när det gäller PTMM, såsom det har förklarats i förordningen om slutgiltig tull och i kommunikationen med företaget och såsom det förklaras nedan.
(12)
Det finns ett antal olikheter mellan omständigheterna för de två indonesiska exporterande tillverkarna, särskilt följande: nivån på tillverkarens direkta exportförsäljning, omfattningen av handlarens verksamhet och funktioner avseende produkter som levereras av icke-närstående företag samt förekomsten av ett avtal mellan handlaren och tillverkaren, där det angavs att handlaren skulle erhålla provision för exportförsäljningen. Eftersom omständigheterna för de två företagen är olika, måste påståendet om diskriminering avvisas.
(13)
Det konstateras att PTMM också har lämnat in en ansökan (mål T-26/12) till tribunalen om ogiltigförklaring av förordningen om slutgiltig tull i den del som avser antidumpningstullen för PTMM.
(14)
En exporterande tillverkare i Malaysia hävdade att den nya beräkningen av marginalen för Ecogreen, utan en justering enligt artikel 2.10 i, inte stöds av domen i de förenade målen C-191/09 P och C-200/09 P eller omständigheterna i dem. Denna exporterande tillverkare påpekade att tribunalen i mål T-249/06 konstaterade att det förelåg en uppenbart oriktig bedömning vid tillämpningen av artikel 2.10 i i grundförordningen, eftersom rådet gjorde en justering av det exportpris som Sepco tillämpade i samband med transaktioner avseende rör som tillverkades av Interpipe NTRP VAT, men inte avseende rör som tillverkades av Interpipe Niko Tube ZAT. De faktiska omständigheterna för Ecogreen kan således inte samtidigt vara likartade med omständigheterna för både Interpipe NTRP VAT och Interpipe Niko Tube ZAT, eftersom situationen för dessa två företag är olika.
(15)
Detta argument godtas. Ecogreen befinner sig de facto i en likartad situation som Interpipe NTRP VAT. Detta motiverar att lämpliga åtgärder vidtas för att göra en ny beräkning av dumpningsmarginalen för Ecogreen utan att det görs en justering enligt artikel 2.10 i.
(16)
Den exporterande tillverkaren i Malaysia hävdade vidare att situationen för Ecogreen enligt beskrivningen i förordningen om slutgiltig tull inte alls liknar situationen för Interpipe NTRP VAT. Efter att ha gjort en ny bedömning av de exakta faktiska omständigheterna för Ecogreen anses det emellertid att dessa är tillräckligt likartade med omständigheterna för Interpipe NTRP VAT, eftersom en sådan kontroll som tribunalen konstaterade avseende Interpipe NTRP VAT, vid bedömningen av huruvida det företag som sköter försäljningen kontrolleras av den exporterande tillverkaren eller huruvida gemensam kontroll föreligger, har konstaterats avseende Ecogreen, och att detta tillsammans med flera andra faktorer, som anges i skäl 4, leder till slutsatsen att en justering enligt artikel 2.10 i i grundförordningen inte borde ha gjorts.
(17)
Samma exporterande tillverkare i Malaysia hävdade, som ett alternativ till argumentet avseende likheterna mellan situationen för Ecogreen och situationen i mål T-249/06, att meddelandet av uppgifter av den 13 juni 2012 var otillräckligt och att ytterligare uppgifter behövs om de viktigaste omständigheter och överväganden som motiverar en ny beräkning för Ecogreen. En tillverkare i unionen hävdade också att båda de meddelanden av uppgifter som det hänvisas till i skäl 8 är otillräckliga och ansåg sig ha berövats sin rätt till försvar.
(18)
Det erinras i detta sammanhang om att vissa konfidentiella uppgifter om de särskilda företagen inte kan lämnas ut till tredje parter. Uppgifter om det slag av faktiska omständigheter som är likartade för Ecogreen och Interpipe NTRP VAT, vilka anges i skäl 5, lämnades emellertid ut till berörda parter den 13 juni och den 25 september 2012, varvid parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter inom en viss tid efter respektive meddelande av uppgifter i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen.
(19)
Som svar på det andra meddelandet av uppgifter, som avsändes den 25 september 2012, upprepade parterna huvudsakligen samma synpunkter som i svaren på det första meddelandet av den 13 juni 2012.
(20)
PTMM vidareutvecklade sina synpunkter avseende huvudargumentet att den omständigheten att PTMM och dess handlare utgör en enda ekonomisk enhet hindrar en justering enligt artikel 2.10 i i grundförordningen och hävdade att institutionerna frångår domstolarnas doktrin om en enda ekonomisk enhet för att i stället tillämpa ett funktionellt synsätt som förutsätter en analys av den närstående handlarens funktioner.
(21)
Det konstateras att detta är en rättsfråga som är föremål för en pågående tvist.
(22)
PTMM hävdade vidare att argumenten i skäl 12 inte är övertygande och inte räcker för att göra åtskillnad mellan omständigheterna för Ecogreen respektive PTMM.
(23)
Det är i detta sammanhang tillräckligt att konstatera att enligt fast rättspraxis utgör det inte diskriminering när företag som inte befinner sig i lika situationer behandlas olika (6). I varje enskilt fall gjordes därför en särskild bedömning mot bakgrund av domen i mål T-249/09 och domen i de förenade målen C-191/09 P och C-200/09 P.
(24)
Det första argumentet: Nivån på tillverkarens direkta exportförsäljning. PTMM hävdade att det inte har någon marknadsförings- och försäljningsavdelning och att all den försäljning som genomfördes direkt av tillverkaren i Indonesien (och inte av den närstående handlaren) endast syftade till att uppfylla lagstiftningskraven. Marknadsförings- och försäljningsfunktionerna utövades av handlaren i Singapore. PTMM anser därför att detta argument inte motiverar en justering enligt artikel 2.10 i i grundförordningen eller att åtskillnad görs mellan PTMM och Interpipe NTRP VAT.
(25)
I artikel 2.10 i grundförordningen föreskrivs att en rättvis jämförelse ska göras mellan exportpriset och normalvärdet och att den ska göras i samma handelsled och med hänsyn tagen till olikheter som påverkar prisernas jämförbarhet. Om normalvärdet och det fastställda exportpriset inte är direkt jämförbara, ska i varje särskilt fall hänsyn i form av justeringar tas till olikheter i de faktorer som påstås och konstateras påverka priserna och därmed prisernas jämförbarhet.
(26)
På denna grundval och som det förklaras i skäl 38 i förordningen om preliminär tull ansågs det i den ursprungliga undersökningen att justeringar för bl.a. olikheter i provisionerna vid exportförsäljning respektive inhemsk försäljning var berättigade på grund av olikheter i försäljningskanalerna vid exportförsäljning till Europeiska unionen respektive inhemsk försäljning.
(27)
De argument som anfördes av PTMM motsäger inte det första argumentet, det vill säga att nivån på PTMM:s direkta exportförsäljning är högre än för Interpipe NTRP och att denna omständighet skiljer PTMM från Ecogreen. Med beaktande av nivån på den direkta exportförsäljningen kan slutsatsen endast dras att PTMM:s exportförsäljning inte endast genomförs av dess närstående handlare i Singapore, utan också från Indonesien.
(28)
Det andra argumentet: Omfattningen av handlarens verksamhet och funktioner avseende produkter som levereras av icke-närstående företag. PTMM förnekade inte att dess närstående handlare var involverad i en rad olika palmoljebaserade produkter, men hävdade att detta argument är felaktigt, eftersom det grundar sig på verksamhet som inte omfattades av den ursprungliga undersökningen.
(29)
I syfte att bedöma huruvida en handlare fyller andra funktioner än sådana som utövas av en intern försäljningsavdelning, och i stället fyller funktioner som är jämförbara med funktioner som utövas av en agent som arbetar på provisionsbasis i den mening som avses i tribunalens dom i mål T-249/06, måste handlarens verksamhet bedömas mot bakgrund av den ekonomiska verkligheten. Det finns likheter mellan handlarens funktioner vad gäller den berörda produkten respektive övriga produkter som denna handlar med. Detta bekräftas av den omständighet som diskuteras nedan i skälen 30 och 31, nämligen att förhållandet mellan PTMM och dess närstående handlare, inbegripet den sistnämndas funktioner, för de flesta eller till och med alla produkter - inbegripet den berörda produkten - regleras genom ett enda avtal utan åtskillnad mellan produkterna. Det bör påpekas att handlarens totala verksamhet i betydande utsträckning grundade sig på leveranser från icke-närstående företag. Handlaren fyller därför liknande funktioner som en agent som arbetar på provisionsbasis.
(30)
Det tredje argumentet: Förekomsten av ett avtal mellan handlaren och tillverkaren i vilket det föreskrevs att handlaren skulle erhålla provision för exportförsäljningen. PTMM hävdade att detta avtal var ett ramavtal som reglerade internpriserna mellan närstående parter i syfte att följa tillämpliga skatteriktlinjer i Indonesien/Singapore och internationellt accepterade riktlinjer om internprissättning.
(31)
Den omständigheten att detta avtal också kan användas för att beräkna marknadsmässiga priser i enlighet med tillämpliga skatteriktlinjer motsäger inte slutsatsen att handlaren enligt avtalet erhöll provision i form av ett fast pålägg endast för sin internationella verksamhet och sin marknadsförings- och försäljningsverksamhet. Själva namnet på avtalet och bestämmelserna i det motiverar slutsatsen att avtalet var avsett att reglera förhållandet mellan PTMM och handlaren och inte var begränsat till internprissättning eller skattefrågor. Avtalet utgör således ett indicium på att handlaren fyller liknande funktioner som en agent som arbetar på provisionsbasis.
(32)
Med beaktande av de ovan anförda argumenten har institutionerna uppfyllt det beviskrav som fastställs i fast rättspraxis (7): de har grundat sina slutsatser på bevis eller åtminstone indicier. Av de skäl som anges ovan är den justering av exportpriset som gjorts enligt artikel 2.10 i i grundförordningen berättigad när det gäller PTMM, och antidumpningstullens nuvarande nivå bör därför behållas.
C. SLUTSATS
(33)
Mot bakgrund av det ovanstående bör de tullsatser som gäller för Ecogreen och alla övriga företag i Indonesien (utom P.T. Musim Mas) ändras. De ändrade tullsatserna bör gälla retroaktivt från den dag då genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 trädde i kraft. Detta gäller även eventuell import som omfattades av preliminära tullar mellan den 12 maj 2011 och den 11 november 2011. De slutgiltiga antidumpningstullar som betalats eller bokförts i enlighet med artikel 1 i genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 i dess ursprungliga lydelse och de preliminära antidumpningstullar som slutgiltigt tagits ut i enlighet med artikel 2 i samma förordning i dess ursprungliga lydelse och som överstiger de tullsatser som anges i artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 i dess ändrade lydelse enligt den här förordningen bör följaktligen återbetalas eller efterskänkas. Ansökan om återbetalning eller eftergift bör göras hos de nationella tullmyndigheterna i enlighet med tillämplig tullagstiftning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Uppgifterna för Indonesien i tabellen i artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 ska ersättas med följande:
Land
Företag
Slutgiltig antidumpningstull (euro per ton netto)
Taric-tilläggsnummer
”Indonesien
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Alla övriga företag
45,63
B999”
Artikel 2
De tullbelopp som betalats eller bokförts i enlighet med artikel 1 i genomförandeförordning (EU) nr 1138/2011 i dess ursprungliga lydelse och de preliminära antidumpningstullar som slutgiltigt tagits ut i enlighet med artikel 2 i samma förordning i dess ursprungliga lydelse och som överstiger de tullsatser som anges i artikel 1 i denna förordning ska återbetalas eller efterskänkas. Ansökan om återbetalning eller eftergift ska göras hos de nationella tullmyndigheterna i enlighet med tillämplig tullagstiftning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 12 november 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 december 2012.