ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 665/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на условията за използване на незадължителния термин за качество „планински продукт“
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 31, параграфи 3 и 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1151/2012 се създава схема за незадължителни термини за качество с цел да се улесни предоставянето на информация в рамките на вътрешния пазар за добавящите стойност характеристики или специфики на селскостопанските продукти от техните производители. В същия регламент се определят условията за използването на незадължителния термин за качество „планински продукт“, като Комисията се оправомощава да приема делегирани актове относно дерогациите от тези условия за използване в надлежно обосновани случаи и с цел отчитане на природните ограничения, които влияят върху селскостопанското производство в планинските райони. Също така по силата на регламента Комисията се оправомощава да приема делегирани актове за установяване на методи на производство и други критерии, които са от значение за използването на посочения термин.
(2)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите следва да се уточни използването на термина „планински продукт“ за продукти от животински произход. За продукти, добити от животни, като например мляко и яйца, производството следва да се извършва в планински райони. За продукти, произведени от животни, като например месо, животните следва да бъдат отглеждани в планински райони. Тъй като животновъдите често купуват млади животни, тези животни следва да прекарат най-малко последните две трети от живота си в планински райони.
(3)
Смяната на пасищата, включително между планински към непланински и обратно, се практикува в много райони на Съюза с цел използването на сезонната паша. По този начин се гарантира запазването на пасищата, разположени на по-голяма височина, които не са подходящи за целогодишна паша, и на традиционните културни ландшафти в планинските райони. Наред с това смяната на пасищата носи преки ползи за околната среда, например чрез намаляване на риска от ерозия и лавини. С цел да се насърчи продължителната практика на смяна на пасищата, следва също така използването на термина „планински продукт“ да се разреши за продукти, произведени от отглеждани при такава практика животни, които са прекарали поне една четвърт от жизнения си цикъл на пасища в планински райони.
(4)
За да се гарантира, че фуражите за селскостопански животни са с произход главно от планински райони, следва да се уточни, че по принцип е необходимо поне половината от годишната дажба храна на животните, изразена в процент сухо вещество, да е съставена от фуражи с произход от планински райони.
(5)
Тъй като наличните фуражи на преживните животни в планинските райони съставляват повече от половината от годишната им дажба храна, в техния случай този дял следва да бъде по-висок.
(6)
Поради природни ограничения и поради факта, че произведените в планинските райони фуражи са предназначени предимно за преживни животни, в момента само малка част от фуражите за свине е с произход от планинските райони. За да се постигне необходимият баланс между двете цели на термина „планински продукт“, посочени в съображение 45 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и да се гарантира, че свиневъдството в планинските райони може да продължи и по този начин да се запази селскостопанското производство, дялът на фуражите за свине с произход от тези райони следва да бъде по-малко от половината от годишната им дажба храна.
(7)
Ограниченията по отношение на фуражите при животни, отглеждани при смяна на пасищата, следва да се прилагат, докато животните пребивават в планински райони.
(8)
Тъй като тази практика се прилага и при кошерите, използването на термина „планински продукт“ следва да се уточни и по отношение на продуктите от пчеларство. Независимо от това, понеже захарта, служеща за храна на пчелите, обикновено не е с произход от планински райони, по отношение на пчелите не се прилагат хранителни ограничения.
(9)
С цел да се предотврати риск от въвеждане в заблуда на потребителите терминът „планински продукт“ следва да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони.
(10)
Следва да се разреши преработените продукти да съдържат суровини като захар, сол или билки, които не могат да бъдат произведени в планински райони, при условие че те не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките.
(11)
В планинските райони в определени части на Съюза липсват достатъчно съоръжения за производство на мляко и млечни продукти от сурово мляко, за клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове и за пресоване на маслиново масло. Природните ограничения влияят върху наличността на подходящи съоръжения и затрудняват процеса на преработка в планинските райони. Преработката на други места в близост до планинските райони не променя естеството на преработените продукти по отношение на планинския им произход. Поради това следва да се разреши терминът „планински продукт“ да се използва за такива продукти, когато преработката им се извършва извън планинските райони. С оглед на местоположението на преработвателните съоръжения в някои държави членки и необходимостта да се задоволят очакванията на потребителите, преработвателните дейности следва да се извършват в радиус от 30 km от съответните планински райони.
(12)
Освен това, за да се позволи на съществуващите съоръжения за производство на мляко и млечни продукти да продължат дейността си, следва да се разреши използването на термина „планински продукт“ само по отношение на онези от тях, които са били действащи към датата на влизане в сила на Регламент (ЕС) № 1151/2012. Тъй като разпределението на тези съоръжения в планинските райони не е равномерно, на държавите членки следва да се разреши да налагат по-строги изисквания за разстояние или изобщо да премахнат тази възможност,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Продукти от животински произход
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, добити от животни, в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012, и преработени в такива райони.
2. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, които най-малко през последните две трети от живота си са отглеждани в посочените планински райони, ако продуктите са преработени в такива райони.
3. Чрез дерогация от параграф 2 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти, произведени от животни, отглеждани при смяна на пасищата, които през поне една четвърт от живота си са отглеждани на пасища в планински райони.
Член 2
Фуражи
1. За целите на член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 фуражите за селскостопански животни се считат за произхождащи главно от планинските райони, ако дялът на годишната дажба фуражи, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 50 %, а в случаите на преживни животни - 40 %.
2. Чрез дерогация от параграф 1 дялът на фуражите за свине, които не могат да бъдат произведени в планински райони, изразен в процент сухо вещество, не надвишава 75 % от годишната дажба храна на животните.
3. Параграф 1 не се прилага по отношение на фуражи за посочените в член 1, параграф 3 животни, отглеждани при смяна на пасищата, когато отглеждането им се извършва извън планинските райони.
Член 3
Продукти от пчеларство
1. Терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от пчеларство, ако пчелите са събирали нектар и полен само в планински райони.
2. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 не се изисква захарта, служеща за храна на пчелите, да е с произход от планински райони.
Член 4
Продукти от растителен произход
Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 терминът „планински продукт“ може да се използва за продукти от растителен произход само когато растенията са отглеждани в планински райони по смисъла на член 31, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1151/2012.
Член 5
Съставки
Когато се използват в продуктите, посочени в членове 1 и 4, следните съставки могат да бъдат с произход извън планинските райони, при условие че не представляват повече от 50 % от общото тегло на съставките:
а)
продукти, които не са изброени в приложение I към Договора; и
б)
билки, подправки и захар.
Член 6
Преработвателни дейности извън планинските райони
1. Чрез дерогация от член 31, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1151/2012 и член 1, параграфи 1 и 2 от настоящия регламент следните преработвателни дейности може да се извършват и извън планинските райони, при условие че разстоянието от съответния планински район не превишава 30 km:
а)
преработвателни дейности за производство на мляко и млечни продукти в преработвателни съоръжения, действащи към 3 януари 2013 г.;
б)
клане на животни и разфасоване и обезкостяване на кланични трупове;
в)
пресоване на маслиново масло.
2. По отношение на продукти, преработвани на тяхна територия, държавите членки могат да решат, че дерогацията в параграф 1, буква а) няма да се прилага или че e необходимо преработвателните съоръжения да бъдат разположени в радиус от по-малко от 30 km от съответния планински район.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 665/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 när det gäller användningsvillkoren för det frivilliga kvalitetsbegreppet ”produkt från bergsområde”
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 31.3 och 31.4, och
av följande skäl:
(1)
Det har genom förordning (EU) nr 1151/2012 inrättats en ordning för frivilliga kvalitetsbegrepp för att göra det lättare för producenter av jordbruksprodukter att sprida information om sina produkters mervärdesskapande egenskaper eller kvaliteter på den inre marknaden. Förordningen fastställer användningsvillkoren för det frivilliga kvalitetsbegreppet ”produkt från bergsområde” och ger kommissionen befogenhet att anta delegerade akter om undantag från dessa villkor i vederbörligen motiverade fall och för att ta hänsyn till naturliga begränsningar som påverkar jordbruket i bergsområden. Förordningen ger också kommissionen befogenhet att anta delegerade akter om produktionsmetoder och andra kriterier som är relevanta för tillämpningen av begreppet.
(2)
För att undvika att konsumenterna vilseleds, bör användningen av begreppet ”produkt från bergsområde” för produkter av animaliskt ursprung klargöras. När det gäller produkter som djur producerar, t.ex. mjölk och ägg, bör produktionen ske i bergsområden. När det gäller produkter som framställs från djur, t.ex. kött, bör djuren födas upp i bergsområden. Eftersom jordbrukare ofta köper ungdjur, bör dessa djur tillbringa åtminstone de två sista tredjedelarna av sitt liv i bergsområden.
(3)
Alternerande beteshållning, även sådan där man alternerar mellan marker i bergsområden och marker som inte är belägna i bergsområden, är något som tillämpas i många delar av unionen för att dra nytta av säsongsbunden tillgång till bete. Det är en metod som sörjer för bevarande av betesmarker på högre höjd som inte lämpar sig för bete året runt och av traditionella kulturlandskap i bergsområden. Alternerande beteshållning har också direkta miljöfördelar, t.ex. minskad risk för erosion och laviner. För att alternerande beteshållning ska tillämpas även i fortsättningen bör begreppet ”produkt från bergsområde” få användas för produkter som framställts från vandrande djur, vilka tillbringar minst en fjärdedel av sina liv på betesmarker i bergsområden.
(4)
För att säkerställa att foder för lantbruksdjur huvudsakligen härrör från bergsområden, bör det klargöras att minst hälften av deras årliga animaliska föda, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, bör bestå av foder som härrör från bergsområden.
(5)
Eftersom redan tillgängligt foder utgör mer än hälften av den årliga födan för idisslare i bergsområden, bör denna procentandel vara högre i deras fall.
(6)
På grund av naturliga begränsningar och det faktum att foder som framställs i bergsområden främst är för idisslare, härrör för närvarande endast en liten andel av fodret för svin från bergsområden. För att uppnå den nödvändiga balansen mellan de båda målen med begreppet ”produkt från bergsområde”, som anges i skäl 45 i förordning (EU) nr 1151/2012, samt säkerställa att svinuppfödning i bergsområden kan fortsätta och därigenom bevara landsbygdens struktur, bör andelen foder för svin som måste härröra från sådana områden utgöra mindre än hälften av djurens årliga föda.
(7)
Foderbegränsningar bör tillämpas för vandrande djur så länge som de befinner sig i bergsområden.
(8)
Eftersom alternerande beteshållning tillämpas även för bikupor, bör tillämpningen av begreppet ”produkt från bergsområde” på produkter från biodling klargöras. Eftersom socker för utfodring av bin normalt inte härrör från bergsområden, bör inga foderrestriktioner gälla för bin.
(9)
För att undvika att konsumenterna vilseleds, bör begreppet ”produkt från bergsområde” användas för produkter av vegetabiliskt ursprung endast om växterna odlas i bergsområden.
(10)
Bearbetade produkter bör tillåtas att som ingredienser innehålla råvaror såsom socker, salt eller örter som inte kan framställas i bergsområden, under förutsättning att de inte utgör mer än 50 % av den totala vikten av dessa ingredienser.
(11)
I vissa bergsområden i unionen saknas tillräckliga resurser för produktion av mjölk och mjölkprodukter av obehandlad mjölk, för slakt, styckning och urbening av slaktkroppar samt för pressning av olivolja. Naturliga begränsningar påverkar tillgången på lämpliga bearbetningsanläggningar i bergsområden, vilket gör bearbetningen svår och olönsam. Om produkterna bearbetas på en annan plats, men i närheten av bergsområden, ändrar detta inte deras karaktär vad gäller härkomst från bergsområden. Det bör därför vara tillåtet att tillämpa begreppet ”produkt från bergsområde” på sådana produkter när de bearbetas utanför bergsområden. Med tanke på var vissa medlemsstaters bearbetningsanläggningar är belägna och behovet av att uppfylla konsumenternas förväntningar, bör bearbetningen äga rum inom 30 km från bergsområdet i fråga.
(12)
För att de befintliga anläggningarna för produktion av mjölk och mjölkprodukter ska kunna fortsätta med sin verksamhet bör endast de som redan fanns på plats den dag då förordning (EU) nr 1151/2012 trädde i kraft få använda termen ”produkt från bergsområde”. Eftersom tillgången till sådana anläggningar i bergsområden varierar, bör medlemsstaterna tillåtas att införa strängare krav på avstånd eller fullständigt undanröja denna möjlighet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Produkter av animaliskt ursprung
1. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter som djur i bergsområden framställt i enlighet med definitionen i artikel 31.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 och bearbetas i sådana områden.
2. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter som framställts från djur vilka under åtminstone de två sista tredjedelarna av sina liv fötts upp i bergsområden, om produkterna bearbetas i sådana områden.
3. Genom undantag från punkt 2 får begreppet ”produkt från bergsområde” tillämpas på produkter som framställts från vandrande djur vilka under åtminstone en fjärdedel av sina liv fötts upp på betesmarker i bergsområden under alternerande beteshållning.
Artikel 2
Foder
1. Vid tillämpningen av artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 ska foder för lantbruksdjur anses komma huvudsakligen från bergsområden om den andel av djurets årliga föda som inte kan produceras i bergsområden, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, inte överstiger 50 % och, när det gäller idisslare, 40 %.
2. Genom undantag från punkt 1 får, när det gäller svin, andelen foder som inte kan produceras i bergsområden, uttryckt som procentandel av torrsubstansen, inte överstiga 75 % av den årliga födan.
3. Punkt 1 ska inte tillämpas på foder för vandrande djur enligt artikel 1.3 som fötts upp utanför bergsområden.
Artikel 3
Produkter från biodling
1. Termen ”produkt från bergsområde” får tillämpas på produkter från biodling om bina har samlat in nektar och pollen endast i bergsområden.
2. Genom undantag från artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 behöver socker för utfodring av bin inte härröra från bergsområden.
Artikel 4
Produkter av vegetabiliskt ursprung
Genom undantag från artikel 31.1 a i förordning (EU) nr 1151/2012 får uttrycket ”produkt från bergsområde” tillämpas på produkter av vegetabiliskt ursprung endast om växten odlats i bergsområden i enlighet med definitionen i artikel 31.2 i förordning (EU) nr 1151/2012.
Artikel 5
Ingredienser
När följande ingredienser används i produkter som avses i artiklarna 1 och 4, får de härröra från platser utanför bergsområden, under förutsättning att de inte utgör mer än 50 % av ingrediensernas totala vikt:
a)
Produkter som inte omfattas av bilaga I till fördraget, och
b)
örter, kryddor och socker.
Artikel 6
Bearbetning utanför bergsområden
1. Genom undantag från artikel 31.1 b i förordning (EU) nr 1151/2012 och artikel 1.1 och 1.2 i denna förordning får följande former av bearbetning ske utanför bergsområden, förutsatt att avståndet från bergsområdet i fråga inte överskrider 30 km:
a)
Bearbetning för produktion av mjölk och mjölkprodukter i bearbetningsanläggningar som fanns på plats den 3 januari 2013.
b)
Slakt av djur samt styckning och urbening av slaktkroppar.
c)
Pressning av olivolja.
2. Medlemsstater får i fråga om produkter som bearbetas på deras territorium besluta att undantaget i punkt 1 a inte ska tillämpas eller att bearbetningsanläggningarna ska vara belägna inom ett visst avstånd, som ska fastställas, på mindre än 30 km från bergsområdet i fråga.
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 mars 2014.