ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1393/2014 НА КОМИСИЯТА
от 20 октомври 2014 година
за установяване на план за премахване на изхвърлянето на улов при риболова на някои пелагични видове в северозападните води
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1380/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 1954/2003 и (ЕО) № 1224/2009 на Съвета и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2371/2002 и (ЕО) № 639/2004 на Съвета и Решение 2004/585/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 15, параграф 6 и член 18, параграфи 1 и 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Целта, заложена в Регламент (ЕС) № 1380/2013, е постепенно да се прекрати изхвърлянето на улов при всички риболовни дейности в ЕС, като се въведе задължение за разтоварване по отношение на видовете, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(2)
С член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, на Комисията се предоставя правомощието чрез делегирани актове да приема планове за премахване на изхвърлянето на улов за период до три години, които се основават на съвместни препоръки, изготвени от държавите членки след допитване до съответните консултативни съвети.
(3)
Пряк управленски интерес към риболова в северозападните води имат Белгия, Ирландия, Испания, Франция, Нидерландия и Обединеното кралство. След допитване до консултативните съвети по пелагичните видове, по флота за далечно плаване и по северозападните води тези държави членки представиха на Комисията съвместна препоръка. Бяха получени също така становищата на съответните научни организации. Мерките, включени в съвместната препоръка, са съобразени с член 15, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 - поради това, в съответствие с член 18, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, те следва да бъдат включени в настоящия регламент.
(4)
Що се отнася до северозападните води, в съответствие с член 15, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване следва да се прилага най-късно от 1 януари 2015 г. за всички кораби, извършващи риболов на дребни и едри пелагични видове, когато в рамките на този риболов бъдат уловени екземпляри от посочените видове, спрямо които се прилагат ограничения на улова.
(5)
В съответствие със съвместната препоръка, от 1 януари 2015 г. планът за премахване на изхвърлянето на улов следва да обхваща риболова на някои дребни и едри пелагични видове - по-конкретно скумрия, херинга, сафрид, син меджид, капрова риба, атлантическа аргентина, бял тон и цаца в зони Vb, VI и VII на ICES.
(6)
Въз основа на научни доказателства за висока способност за оцеляване и в съответствие с член 15, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 1380/2013, в съвместната препоръка се предвижда изключение от задължението за разтоварване на скумрия и херинга, уловени с мрежи гъргър при определени условия. Такива научни доказателства в подкрепа на високата способност за оцеляване бяха предоставени от Групата от Схевенинген в нейната съвместна препоръка за план за премахване на изхвърлянето на улов за Северно море, в която се посочва конкретно научно изследване върху оцеляването на изхвърлената риба при риболова с мрежи гъргър. Съгласно изследването процентът на оцеляване зависи от времето за направлявано струпване и гъстотата на рибата в мрежата, които при конкретните риболовни дейности обикновено са ограничени. Предоставената информация бе разгледана от НТИКР, който стигна до извода, че ако резултатите от изследването върху способността за оцеляване бъдат приети за представителни по отношение на процентите на оцеляване при стопанския риболов, има значителна вероятност приблизителният дял на оцелялата освободена скумрия да е 70 %. Що се отнася до гъстотата, тя ще е по-ниска, отколкото регистрираната в случаите на повишена смъртност при херингата. В член 19б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 850/98 на Съвета (2) се съдържа забрана за освобождаването на скумрия и херинга преди пълното изтегляне на мрежата на борда на риболовния кораб, което води до загуба на мъртвата или умиращата риба. Това изключение, свързано със способността за оцеляване, не засяга действащата забрана, тъй като освобождаването на рибата ще се извършва на етап на риболовната операция, гарантиращ висок процент на оцеляване. Поради тази причина то следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(7)
В съвместната препоръка се предвиждат четири минимални изключения от задължението за разтоварване за някои риболовни дейности и до определени равнища. НТИКР разгледа предоставените от държавите членки доказателства и стигна до заключението, че съвместните препоръки съдържат обосновани аргументи, свързани с повишаване на разходите за обработка на нежелания улов, които в някои случаи са подкрепени от качествена оценка на разходите. В контекста на гореизложеното и при липса на научна информация за противното е целесъобразно да се установят минимални изключения в съответствие с процента, предложен в съвместната препоръка, и при равнища, ненадвишаващи разрешените съгласно член 15, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 1380/2013.
(8)
Минималното изключение за син меджид (Micromesistius poutassou), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на този вид при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към запасите от този вид в зона VIII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими, се основава на невъзможността за подобряване на селективността и на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Според НТИКР изключението е достатъчно добре обосновано. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(9)
Минималното изключение за бял тон (Thunnus alalunga), което през 2015 г. и 2016 г. не може да надхвърля 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов на целевия риболов за този вид с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM), в зона VII на ICES, се основава на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Това са разходите за съхранение и обработка както в морето, така и на брега. В оценката си НТИКР посочва риска от селективно изхвърляне с цел повишаване на качеството. Това изключение не засяга разпоредбите на член 19а от Регламент (ЕО) № 850/98. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(10)
За да се избегнат прекомерните разходи за обработка на нежелания улов (например складиране, охлаждане и разходи за работна ръка) и предвид затрудненията при подобряване на селективността в пелагичния риболов на скумрия, сафрид и херинга в участък VIId на ICES, в съвместната препоръка се предвижда минимално изключение от задължението за разтоварване за този смесен риболов. Това изключение се основава на научни доказателства, които бяха предоставени от държавите членки, изготвили съвместната препоръка, и бе разгледано от НТИКР. НТИКР установи, че съвместната препоръка съдържа обосновани качествени аргументи в подкрепа на това изключение въз основа на прекомерните разходи за обработка на нежелания улов. Поради тази причина изключението следва да бъде предвидено в настоящия регламент.
(11)
Минималното изключение, което през 2015 г. не може да надвишава 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ за капрова риба (Caproidae) при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери, използващи пелагични тралове в зони VI и VII на ICES, се основава на затрудненията, свързани с подобряване на селективността, и с прекомерните разходи за обработка (отделяне на желания от нежелания улов). Становището на НТИКР е, че изключението се основава на издържани качествени аргументи, свързани със затрудненията при подобряване на селективността при този риболов, и на разумни аргументи относно допълнителните разходи за обработка. Поради това то следва да бъде включено в настоящия регламент.
(12)
С цел да се осигури подходящ контрол, следва да се установят специфични изисквания по отношение на документирането на улова, който попада в обхвата на посоченото в настоящия регламент изключение, свързано със способността за оцеляване.
(13)
Настоящият регламент следва да влезе в сила незабавно след публикуването му, тъй като предвидените в него мерки оказват пряко въздействие върху икономическите дейности и планирането на риболовния сезон на корабите на Съюза. Той следва да се прилага от 1 януари 2015 г. с цел да се спазят сроковете, посочени в член 15 от Регламент (ЕС) № 1380/2013. В съответствие с член 15, параграф 6 от посочения регламент настоящият регламент следва да се прилага за не повече от три години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
В настоящия регламент се определят подробностите по прилагането от 1 януари 2015 г. на предвиденото в член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 задължение за разтоварване по отношение на северозападните води, определени в член 4, параграф 2, буква в) от същия регламент, при риболовните дейности, посочени в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Изключение, свързано със способността за оцеляване
1. Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013, задължението за разтоварване не се прилага по отношение на риболова на скумрия и херинга, извършван с мрежи гъргър в зона VI на ICES, ако е изпълнено всяко от следните условия:
-
уловът е освободен преди затварянето на определен процент (посочен в параграфи 2 и 3 по-долу) от мрежата гъргър („точка на вдигане“);
-
мрежата гъргър е снабдена с шамандури, които ясно ограничават точката на вдигане;
-
корабът и мрежата гъргър са снабдени с електронна система за записване и документиране на времето, мястото и степента на изтегляне на мрежата за всички риболовни операции.
2. За риболова на скумрия точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър, а за риболова на херинга - при 90 %.
3. Ако обграденият рибен пасаж е съставен от двата посочени вида, точката на вдигане е при 80 % затваряне на мрежата гъргър.
4. Забранява се освобождаването на улов на скумрия и херинга след точката на вдигане.
5. Преди освобождаването на обградения рибен пасаж от него се вземат проби, с които се прави оценка на неговия видов състав, на състава му по отношение на размера на екземплярите и на количеството.
Член 3
Минимални изключения
Чрез дерогация от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1380/2013 се разрешава изхвърлянето на улов в следните количества:
а)
син меджид (Micromesistius poutassou) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при промишления риболов с пелагични тралове, насочен към този вид в зони Vb, VI и VII на ICES, при който уловът се преработва на борда на риболовните кораби с оглед получаването на база за сурими;
б)
бял тон (Thunnus alalunga) - през 2015 г. и 2016 г. количествата не могат да надвишават 7 %, а през 2017 г. - 6 % от общия годишен улов при целевия риболов за този вид в зона VII на ICES, който се извършва с пелагични тралове, теглени от два кораба (PTM);
в)
скумрия (Scomber scombrus), сафрид (Trachurus spp.), херинга (Clupea harengus) и меджид (Merlangius merlangus) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 3 %, а през 2016 г. - 2 % от общия годишен улов на тези видове при риболова с пелагични тралове в зона VIId на ICES, извършван с кораби с обща дължина до 25 метра, използващи пелагични тралове (OTM) за улов на скумрия, сафрид и херинга;
г)
капрова риба (Caproidae) - през 2015 г. количествата не могат да надвишават 1 %, а през 2016 г. - 0,75 % от ОДУ при риболова на сафрид (Trachurus spp.) с пелагични хладилни траулери в зони VI и VII на ICES, при който се използват пелагични тралове.
Член 4
Документиране на улова
Количествата риба, освободени по силата на предвиденото в член 2 изключение, и резултатите от пробите, взети съгласно член 2, параграф 5, се вписват в риболовния дневник.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 20 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1393/2014
av den 20 oktober 2014
om upprättande av en utkastplan för vissa pelagiska fisken i de nordvästliga vattnen
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (1), särskilt artikel 15.6 och artikel 18.1 och 18.3, och
av följande skäl:
(1)
Förordning (EU) nr 1380/2013 syftar till att successivt stoppa bruket att kasta fångst överbord inom alla unionens fisken genom att det införs en landningsskyldighet för fångster av arter som omfattas av fångstbegränsningar.
(2)
Genom artikel 15.6 i förordning (EU) nr 1380/2013 ges kommissionen befogenhet att anta utkastplaner genom en delegerad akt för en period om högst tre år, på grundval av gemensamma rekommendationer som tagits fram av medlemsstaterna i samråd med de berörda rådgivande nämnderna.
(3)
Belgien, Frankrike, Förenade kungariket, Irland, Nederländerna och Spanien har ett direkt fiskeriförvaltningsintresse i de nordvästliga vattnen. Dessa medlemsstater har lämnat in en gemensam rekommendation till kommissionen efter samråd med den rådgivande nämnden för pelagiska arter, den rådgivande nämnden för långvandrande arter och den rådgivande nämnden för de nordvästliga vattnen. Vetenskapliga bidrag har erhållits från relevanta vetenskapliga organ. De åtgärder som ingår i den gemensamma rekommendationen är förenliga med bestämmelserna i artikel 15.6 i förordning (EU) nr 1380/2013 och därför bör de, i enlighet med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1380/2013, ingå i denna förordning.
(4)
När det gäller de nordvästliga vattnen bör, enligt artikel 15.1 a i förordning (EU) nr 1380/2013, landningsskyldigheten gälla alla fartyg som deltar i fisket efter små pelagiska arter och efter stora pelagiska arter och som i dessa fisken fångar arter som omfattas av fångstbegränsningar senast från och med den 1 januari 2015.
(5)
I enlighet med den gemensamma rekommendationen bör utkastplanen omfatta fisket efter vissa små och stora pelagiska arter dvs. fisket efter makrill, sill, taggmakrill, blåvitling, trynfisk, guldlax, långfenad tonfisk och skarpsill i Ices-zonerna Vb, VI och VII, från och med den 1 januari 2015.
(6)
Den gemensamma rekommendationen innehåller ett undantag från landningsskyldigheten för makrill och sill som fångas med snörpvad/ringnot på vissa villkor baserade på vetenskapliga belägg för hög överlevnadsgrad i enlighet med artikel 15.4 b i förordning (EU) nr 1380/2013. De vetenskapliga beläggen för hög överlevnadsgrad lämnades av Scheveningengruppen i den gemensamma rekommendationen för en utkastplan för Nordsjön, som hänvisade till en särskild vetenskaplig studie om fiskens överlevnad efter att utan att ha tagits ombord ha släppts tillbaka i havet från vad-/ringnotsfisket. Enligt studien beror överlevnadsnivåerna på den tid som fisken är samlad i nätredskapet och fiskens densitet i nätredskapet, och både samlingstiden och densiteten tenderar att vara begränsade inom dessa fisken. Denna information har granskats av STECF. STECF drog slutsatsen att, förutsatt att resultaten av överlevnadstudierna är representativa för överlevnadsnivåerna vid kommersiellt fiske, borde andelen släppt makrill som överlever sannolikt ligga kring 70 %. Densiteten skulle också vara lägre än den densitet vid vilken dödligheten för sill konstaterades öka. Ett förbud mot att släppa makrill och sill innan nätredskapet helt har tagits ombord på ett fiskefartyg, vilket leder till förlust av död eller döende fisk, fastställs i artikel 19b.2 i rådets förordning (EG) nr 850/98 (2). Undantaget grundat på överlevnadsgrad påverkar inte det gällande förbudet eftersom fisken kommer att släppas i ett skede av fiskeinsatsen där överlevnadsnivån bör vara hög efter att fisken släppts. Därför bör detta undantag ingå i denna förordning.
(7)
Den gemensamma rekommendationen omfattar fyra undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten för vissa fisken och upp till vissa nivåer. De belägg som lagts fram av medlemsstaterna granskades av STECF, som fann att de gemensamma rekommendationerna innehöll motiverade argument vad gäller kostnadsökningen för hanteringen av oönskade fångster, i vissa fall understödda av en kvalitativ kostnadsbedömning. Mot bakgrund av ovanstående och då andra vetenskapliga rön saknas, är det lämpligt att fastställa undantagen av mindre betydelse i enlighet med den procentsats som föreslås i den gemensamma rekommendationen och till nivåer som inte överskrider vad som är tillåtet enligt artikel 15.5 i förordning (EU) nr 1380/2013.
(8)
Undantaget av mindre betydelse för blåvitling (Micromesistius poutassou) på upp till högst 7 % under 2015 och 2016 och 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna inom det industriella pelagiska trålfiske som är inriktat på denna art i Ices-zon VIII och som bereder arten ombord för framställning av surimi, grundar sig på att ökad selektivitet inte kan uppnås och att kostnaderna för hantering av oönskad fångst är oproportionella. STECF drar slutsatsen att undantaget är tillräckligt välmotiverat. Därför bör det berörda undantaget ingå i denna förordning.
(9)
Undantaget av mindre betydelse för långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) på upp till högst 7 % under 2015 och 2016 och 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna inom riktat fiske efter långfenad tonfisk med parflyttrål i Ices-zon VII grundar sig på de oproportionella kostnaderna för hanteringen av oönskad fångst. Hanteringskostnader omfattar kostnader för lagring och hantering till havs och på land. STECF nämnde risken för utsortering i sin utvärdering. Detta undantag påverkar dock inte tillämpningen av artikel 19a i förordning (EG) nr 850/98. Därför bör det berörda undantaget ingå i denna förordning.
(10)
För att undvika oproportionella kostnader för hantering av oönskade fångster, t.ex. lagring, arbetskraft, iskylning, och med beaktande av svårigheterna att öka selektiviteten inom det pelagiska fisket efter makrill, taggmakrill och sill i Ices-sektion VIId omfattar den gemensamma rekommendationen ett undantag av mindre betydelse från landningsskyldigheten för detta blandade fiske. Detta undantag grundar sig på vetenskapliga bevis som lagts fram av de medlemsstater som deltar i den gemensamma rekommendationen, och har granskats av STECF. STECF fann att den gemensamma rekommendationen innehåller motiverade kvalitativa argument till stöd för detta undantag som grundar sig på oproportionella kostnader för hantering av oönskad fångst. Därför bör detta undantag ingå i denna förordning.
(11)
Undantaget av mindre betydelse på upp till högst 1 % under 2015 och 0,75 % 2016 av den TAC som gäller för trynfisk (Caproidae) inom fisket efter taggmakrill (Trachurus spp.) med pelagiska frystrålare som använder flyttrålar i Ices-zonerna VI och VII grundar sig på svårigheten att öka selektiviteten och på oproportionella kostnader för hanteringen av oönskad fångst (sortering av önskad fångst från oönskad). STECF drog slutsatsen att undantaget är motiverat med stöd av kvalitativa argument om svårigheterna med att förbättra selektiviteten inom detta fiske och rimliga argument vad gäller extra hanteringskostnader. Därför bör det berörda undantaget ingå i denna förordning.
(12)
För att garantera lämplig kontroll bör särskilda krav på dokumentation om fångster som omfattas av det undantag grundat på överlevnadsgrad som anges i denna förordning fastställas.
(13)
Eftersom åtgärderna i denna förordning direkt påverkar den ekonomiska verksamhet som är knuten till och planeringen av unionsfartygens fiskeår bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter dess offentliggörande. Den bör tillämpas från och med den 1 januari 2015 för att vara förenlig med den tidsram som anges i artikel 15 i förordning (EU) nr 1380/2013. I enlighet med artikel 15.6 i den förordningen bör denna förordning gälla i högst tre år.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs närmare bestämmelser för genomförandet av den landningsskyldighet som avses i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 från och med den 1 januari 2015 i de nordvästliga vattnen enligt definitionen i artikel 4.2 c i den förordningen, i de fisken som anges i bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Undantag grundat på överlevnadsgrad
1. Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska landningsskyldigheten inte gälla för fångster av makrill och sill i snörpvads-/ringnotsfisket i Ices-område VI, om samtliga följande villkor är uppfyllda:
-
Fångsten släpps innan en viss procent (som fastställs i punkterna 2 och 3) av snörpvaden/ringnoten har stängts (nedan kallad upptagningspunkt).
-
Snörpvaden/ringnoten är försedd med synliga bojar som tydligt markerar gränsen för upptagningspunkten.
-
Fartyget och snörpvaden/ringnoten är utrustade med ett elektroniskt system för registrering och dokumentering av när, var och i vilken omfattning snörpvaden/ringnoten har tagits upp för samtliga fiskeinsatser.
2. Upptagningspunkten ska vara 80 % stängning av snörpvaden/ringnoten vid fiske efter makrill och 90 % stängning av snörpvaden/ringnoten vid fiske efter sill.
3. Om det omgärdade stimmet består av en blandning av båda arterna ska upptagningspunkten vara 80 % stängning av snörpvaden/ringnoten.
4. Det ska vara förbjudet att släppa fångster av makrill och sill när redskapet stängts förbi upptagningspunkten.
5. Innan det omgärdade fiskstimmet släpps ska provtagning göras för bedömning av artsammansättning, storlekssammansättning och kvantitet.
Artikel 3
Undantag av mindre betydelse
Genom undantag från artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 får följande kvantiteter kastas överbord:
a)
För blåvitling (Micromesistius poutassou), upp till högst 7 % under 2015 och 2016 och 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna inom det industriella pelagiska trålfiske som är inriktat på denna art i Ices-zonerna Vb, VI och VII och som bereder arten ombord för framställning av surimi.
b)
För långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) upp till högst 7 % under 2015 och 2016 och 6 % under 2017 av de totala årliga fångsterna inom riktat fiske efter långfenad tonfisk med parflyttrål i Ices-område VII.
c)
Upp till högst 3 % under 2015 och 2 % 2016 av de totala årliga fångsterna av makrill (Scomber scombrus) och taggmakrill (Trachurus spp.), sill (Clupea harengus) och vitling (Merlangius merlangus) i det pelagiska fisket med pelagiska trålare med en total längd på högst 25 meter, som använder flyttrålar med inriktning på makrill, taggmakrill och sill i Ices-zon VIId.
d)
Upp till högst 1 % under 2015 och 0,75 % 2016 av den TAC som gäller för trynfisk (Caproidae) inom fisket efter taggmakrill (Trachurus spp.) med pelagiska frystrålare som använder flyttrålar i Ices-zonerna VI och VII.
Artikel 4
Dokumentation av fångster
De kvantiteter fisk som släpps med stöd av de undantag som föreskrivs i artikel 2 och resultaten av den provtagning som krävs enligt artikel 2.5 ska rapporteras i loggboken.
Artikel 5
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015 till och med den 31 december 2017.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 20 oktober 2014.