РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1381/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за създаване на програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 година
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 19, параграф 2, член 21, параграф 2, член 114, член 168, член 169 и член 197 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз се основава на ценностите на зачитане на човешкото достойнство, на свободата, демокрацията, равенството, правовата държава, както и на зачитането на правата на човека и основните свободи. Тези ценности са общи за държавите-членки в общество, чиито характеристики са плурализмът, недопускането на дискриминация, толерантността, справедливостта, солидарността и равенството между жените и мъжете. В Съюза лицата се ползват с правата, предоставени им с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) и Договора за Европейския съюз (ДЕС). Освен това Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата), която с влизането в сила на Договора от Лисабон придоби правнообвързващ характер в целия Съюз, отразява основните права и свободи на лицата в Съюза. Тези права следва да бъдат утвърждавани и спазвани. Пълноценното упражняване на тези права, както и на правата, произтичащи от международни конвенции, по които Съюзът е страна, като Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания, следва да бъде гарантирано, а всички пречки за това - премахнати. Освен това упражняването на тези права поражда отговорности и задължения както спрямо другите, така и спрямо човешката общност и бъдещите поколения.
(2)
В Стокхолмската програма (4) Европейският съвет потвърди приоритета за изграждане на пространство на свобода, сигурност и правосъдие и посочи като политически приоритет изграждането на Европа на правата. Финансирането беше посочено като един от важните инструменти за успешното изпълнение на политическите приоритети на Стокхолмската програма. Амбициозните цели, определени в Договорите и в Стокхолмската програма, следва да бъдат постигнати, inter alia, посредством създаване, за периода 2014 - 2020 г., на гъвкава и ефективна програма „Права, равенство и гражданство“ („Програмата“), която следва да улесни планирането и изпълнението. Общите и конкретните цели на Програматата следва да се тълкуват в духа на съответните стратегически насоки, определени от Европейския съвет.
(3)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г. относно стратегията „Европа 2020“ се установява стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Подкрепата и популяризирането на правата на лицата в Съюза, борбата с дискриминацията и неравнопоставеността и популяризирането на гражданството на Съюза допринасят за насърчаване на конкретните цели и водещите инициативи на стратегията „Европа 2020“.
(4)
Недопускането на дискриминация е основен принцип на Съюза. В член 19 от ДФЕС са предвидени действия за борба с дискриминацията, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на физическо или умствено увреждане, възрастта или сексуалната ориентация. Недопускането на дискриминация е заложено и в член 21 от Хартата, който следва да се прилага в рамките на член 51 от Хартата и в съответствие с него. Специфичните характеристики на различните форми на дискриминация следва да се отчитат и наред с това следва да се разработят подходящи действия за предотвратяване и борба с дискриминацията на едно или повече основания.
(5)
Програмата следва да се прилага по взаимно укрепващ начин с други дейности на Европейския съюз, имащи същите цели, и по-специално с тези, отразени в съобщението на Комисията от 5 април 2011 г., озаглавено „Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020 г.“ (5) и в заключенията на Съвета от 19 май 2011 г. относно Рамка на ЕС за национални стратегии за интегриране на ромите до 2020г., с които към държавите-членки се отправя призив да намерят решение на проблема със социалното и икономическото изключване на ромите чрез прокарване на подход за интегриране в четири основни области - образование, заетост, здравеопазване и жилищно настаняване, като се гарантира, че спрямо ромите не се упражнява дискриминация, а равнопоставено признаване на основните им права, и да се предприемат мерки за премахването на сегрегацията там, където съществува, и по-специално в областта на образованието и жилищното настаняване.
(6)
Расизмът, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост са преки нарушения на принципите на свободата, демокрацията, зачитането на човешките права и основните свободи, както и на принципа на правовата държава, на които се основава Съюза и които се споделят от държавите-членки. Следователно борбата с тези явления е постоянна цел, за която се изискват съгласувани действия, включително чрез отпускането на финансиране. Наред с другото сред тези явления са публичното подбуждане към насилие или омраза, насочени срещу група лица или член на такава група, както и други престъпления, извършени с расистки, ксенофобски или хомофобски подбуди. Във връзка с това особено внимание следва да се отдели на предотвратяването и борбата с всички форми на насилието и омразата, сегрегацията и стигматизирането, както и на борбата с малтретирането, тормоза и нетолерантното отношение, например в публичната администрация, полицията, съдебната система, в училище и на работното място.
(7)
Равенството между мъжете и жените е една от основополагащите ценности на Европейския съюз. Неравното третиране на жените и мъжете е нарушение на основните права. Освен това утвърждаването на равенството между половете допринася и за постигането на целите на стратегията „Европа 2020“. Целта за насърчаване на равенството между жените и мъжете следва да се осъществява по взаимно укрепващ начин с други дейности на Съюза или на държавите-членки, имащи същите цели, и по-специално с тези, посочени в Европейския пакт за равенство между половете за периода 2011-2020 г.
(8)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз дискриминацията, основана на пола, включва дискриминацията, произтичаща от промяна на пола. При изпълнението на тази програма следва да се отчитат промените в законодателството на Съюза и в съдебната практика на Съда на Европейския съюз с цел да се развиват аспектите, свързани с равенството между половете, включително половата идентичност.
(9)
Правото всеки да бъде третиран с достойнство на работното място и в обществото като цяло е израз на основополагащите ценности на Съюза и са необходими координирани действия, които да дадат възможност за целенасочени дейности по отношение на пазара на труда. Следователно действията в областта на равенството между половете и недискриминацията следва да включват насърчаване на равенството между жените и мъжете и борбата с дискриминацията на работното място и на пазара на труда.
(10)
Насилието срещу деца, младежи и жени, както и срещу други рискови групи, във всичките си форми представлява нарушение на основните права и сериозна опасност за здравето. Такова насилие съществува навсякъде в Съюза и има сериозно отражение върху физическото и психичното здраве на жертвите, както и върху обществото като цяло. За намирането на решение и за закрила на жертвите са нужни силна политическа воля и съгласувани действия, основани на методите и резултатите от програмите „Дафне“ (6). Предприемането на действия за борба с насилието срещу жените допринася за утвърждаването на равенството между жените и мъжете. Тъй като още от самото си начало през 1997 г. финансирането по програмите „Дафне” беше изключително успешно - както от гледна точка на популярността сред заинтересованите лица (държавни органи, академични институции и неправителствени организации (НПО), така и по отношение на ефективността на финансираните проекти - от съществено значение е при изпълнението на Програмата наименованието „Дафне“ да се запази по отношение на специфичната цел, която е насочена към предотвратяването и борбата с насилието над деца, младежи и жени, за да се запази на възможно най-високо равнище профилът на програмите „Дафне“.
(11)
Член 3, параграф 3 от ДЕС изисква Съюзът да насърчава защитата на правата на детето, като същевременно се бори с дискриминацията. Децата са уязвими, особено тези, които живеят в бедност или страдат от социално изключване, или увреждане или се намират в друго особено, излагащо ги на опасност положение, като небрежност, отвличане и изчезване. Следва да бъдат предприети действия, които да утвърждават правата на детето и да допринасят за защитата на децата от вреди и насилие, които застрашават тяхното физическо или психично здраве и нарушават правото им на развитие, закрила и достойнство.
(12)
В контекста на непрекъснатото технологично развитие и глобализацията личните данни следва да продължават да бъдат ефективно защитавани. Правната рамка на Съюза за защита на личните данни следва да се прилага ефективно и последователно навсякъде в Съюза. За постигането на тази цел Съюзът следва да може да подкрепя усилията на държавите-членки за прилагане на правната рамка, като се обръща специално внимание на мерките, гарантиращи възможността лицата да могат да упражняват правата си ефективно.
(13)
Гражданите следва да са запознати в по-голяма степен с правата си, произтичащи от това, че са граждани на Съюза,, а именно правото да се движат и пребивават свободно на територията на Съюза, правото да гласуват и да се кандидатират за избори в Европейския парламент и на общински избори в тяхната държава-членка на пребиваване при същите условия като гражданите на тази държава, правото да подават петиция до Европейския парламент на всеки от езиците по Договора, правото да внасят граждански инициативи и да подават до Европейския омбудсман жалби срещу лошо управление на институциите и следва да могат да упражняват тези права. Насърчаването на гражданите да участват по-активно в демократичния процес на равнището на Съюза ще укрепи европейското гражданско общество и ще стимулира изграждането на европейска идентичност. Гражданите следва да бъдат спокойни, когато живеят, пътуват, учат, работят или се занимават с доброволческа дейност в друга държава-членка, и следва да чувстват увереност, че ще се ползват с равен достъп и пълна приложимост и защита на правата им, без каквато и да било дискриминация, независимо от това къде в Съюза се намират.
(14)
В качеството си на потребители или предприемачи на вътрешния пазар лицата следва да могат да упражняват в трансгранични условия правата си, произтичащи от правото на Съюза.
(15)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС Програмата следва във всичките си дейности да подпомага интегрирането на целите за равенство между половете и недопускането на дискриминация. Необходими са редовно наблюдение и оценяване с цел да се оцени начинът, по който аспектите на равенството между половете и недискриминацията са включени в дейностите по Програмата.
(16)
Опитът от действията на равнището на Съюза показва, че за постигането на целите на Програмата на практика е необходимо съчетание от различни инструменти, в т.ч. правни актове, политически инициативи и финансиране. Финансирането е важен инструмент, който допълва законодателните мерки.
(17)
Освен с реалната си стойност за бенефициерите действията, финансирани по Програмата, могат да предоставят данни, които да послужат за разработването на по-добри политики на национално равнище и на равнището на Съюза. Така например програмите „Дафне“ създадоха възможност за истински пренос на знания и добри практики между всички заинтересовани страни, включително държавите-членки, по отношение на предотвратяването и борбата с насилието срещу деца, младежи и жени.
(18)
В съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, се подчертава необходимостта от рационализиране и опростяване на финансирането по линия на Съюза. Особено с оглед на настоящата икономическа криза от изключителна важност е средствата на Съюза да бъдат структурирани и да се управляват по най-усърдния начин. Съществено опростяване и ефикасно управление на финансирането може да се постигне чрез намаляване на броя на програмите и чрез рационализиране, опростяване и хармонизиране на правилата и процедурите за финансиране.
(19)
В отговор на необходимостта от опростяване, ефикасно управление и улесняване на достъпа до финансиране с настоящата програма следва да се осигури продължаването и разработването на дейности, провеждани по-рано въз основа на раздел 4 („Недискриминация и многообразие“) и раздел 5 („Равенство на половете“) на програмата „Прогрес“, създадена с Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), програма „Основни права и гражданство“, създадена с Решение 2007/252/ЕО на Съвета (8) и програмата „Дафне III“ В средносрочните оценки на тези програми се съдържат препоръки с цел подобряване на изпълнението на програмите. При изпълнението на настоящата програма трябва да се вземат предвид констатациите от тези средносрочни оценки, както и констатациите от съответните последващи оценки).
(20)
Водещи принципи за постигане целите на настоящата програма следва да бъдат предприемането на мерки, които да гарантират оптималното използване на финансовите средства, и повишаването на ефективността на разходите. За подпомагане на усилията за изграждане на Европа на правата следва да се осигури подходящо финансиране. Важно е да се направи необходимото, за да се гарантира, че Програмата се изпълнява по възможно най-ефикасен и удобен за ползване начин, като същевременно се гарантират правната сигурност и достъпа до нея на всички участници. За да се улесни достъпът на всички потенциални бенефициери до финансиране,следва да се опростят процедурите за кандидатстване и изискванията за финансово управление и да се премахнат административните пречки.
(21)
В съобщението на Комисията от 19 октомври 2010 г., озаглавена „Преглед на бюджета на ЕС“ и в съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавена „Бюджет за стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на целенасоченото финансиране на дейности с ясна европейска добавена стойност, т.е. когато намесата на Съюза може да придаде допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите-членки. Действията, обхванати от настоящия регламент, следва да допринасят за изграждането на взаимно доверие между държавите-членки чрез засилване на трансграничното сътрудничество и изграждането на мрежи, и за постигането на правилното, съгласувано и последователно прилагане на правото на Съюза. Дейностите за финансиране следва също да допринесат за постигането на действително и по-добро познаване на правото и политиките на Съюза от всички заинтересовани страни и да предоставят солидна аналитична основа за подкрепа и развитие на правото и политиките на Съюза, допринасяйки по този начин за тяхното прилагане и правилно изпълнение. Намесата на Съюза дава възможност тези действия да се провеждат последователно в целия Съюз и да се постигат икономии от мащаба. Освен това Съюзът е в по-добра позиция от държавите-членки от гледна точка на намирането на решения на презгранични ситуации и на предоставянето на европейска платформа за взаимно обучение.
(22)
При подбора на действията, които да бъдат финансирани по Програмата, Комисията следва да оценява предложенията въз основа на предварително установени критерии. Сред критериите следва да бъде включена и оценка на европейската добавена стойност на предлаганите действия. Националните и малките проекти могат също да бъдат представени като имащи европейска добавена стойност.
(23)
Органите и структурите, преследващи цели от общоевропейски интерес в обхванатите от Програмата области, следва да бъдат считани за главни участници - доколкото са доказали или може да се очаква, че ще докажат, че оказват значително въздействие върху осъществяването на тези цели - и да получават финансиране в съответствие с процедурите и критериите, изложени в годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент.
(24)
Хармонизираните услуги със социална значимост следва да се тълкуват по смисъла на член 2 от Решение № 116/2007/ЕО на Комисията (9).
(25)
Сред структурите и образуванията с достъп до Програмата следва да бъдат националните, регионалните и местните органи.
(26)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на действие на програмата, който да съставлява основната референтна сума - по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (10) - за Европейския парламент и за Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(27)
С цел осигуряване на гъвкавостта на програмата да отговори на променящите се нужди и съответстващите цели на политиката през срока й на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение на процентите, посочени в приложението към настоящия регламент за всяка конкретна цел, която би надвишила тези проценти с повече от 5 процентни пункта. За да се прецени необходимостта от такъв делегиран акт, тези проценти следва да бъдат изчислени въз основа на финансовия пакет за програмата за целия й срок на действие, а не въз основа на годишните кредити. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(28)
Настоящият регламент следва да се прилага при пълно спазване на Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (11) (Финансовия регламент). По-конкретно по отношение на условията за допустимост за данъка върху добавената стойност (ДДС), плащан от бенефициерите на безвъзмездни средства, допустимостта на ДДС не следва да зависи от правния статут на бенефициерите при дейности, които могат да се извършват от частни и публични органи и образувания при същите правни условия. Като се взема под внимание специфичният характер на целите и дейностите, обхванати от настоящия регламент, в поканите за представяне на предложения следва да се пояснява, че за дейности, които могат да се извършват както от публични, така и от частни органи и образувания, неподлежащият на приспадане ДДС, заплатен от публични органи и образувания, отговаря на условията за допустимост, дотолкова доколкото е платен за изпълнението на дейности като обучение или повишаване на осведомеността, които не могат да се считат за упражняване на публична власт. В настоящия регламент следва да се използват и инструментите за опростяване, въведени с Финансовия регламент. Освен това критериите за определяне на действията, които да бъдат подкрепени, следва да бъдат насочени към заделяне на наличните финансови средства за действия, с които се оказва възможно най-голямо въздействие по отношение на преследваната цел на политиката.
(29)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(30)
Годишните работни програми, приети от Комисията съгласно настоящия регламент следва да осигурят подходящо разпределение на финансирането между безвъзмездните средства и договорите за обществени поръчки. Програмата следва да осигури на първо място финансирането на безвъзмездни средства, като същевременно запази достатъчен дял за обществени поръчки. Минималният дял на годишните разходи за безвъзмездни средства следва да бъде определен в годишните работни програми и да бъде не по-малко от 65 %. За улесняване на планирането на проектите и съфинансирането от заинтересованите страни, Комисията следва да изготви ясен график за поканите за представяне на предложения, подбора и възлагането на проекти.
(31)
С цел да се гарантира ефикасното разпределение на средства от общия бюджет на Съюза, следва да се търсят съгласуваност, взаимно допълване и полезни единодействия между програмите за финансиране в подкрепа на тясно свързани помежду си области на политиката, по-специално между Програмата и програма „Правосъдие“, създадена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), програма „Европа за гражданите“, Програмата на Европейския съюз за заетост и социални иновации, създадена с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14), и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси; вътрешните работи; здравеопазването и защитата на потребителите; образованието, обучението, младежта и спорта; информационното общество; разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондовете, чиито общоприложими разпоредби са уредени в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(32)
Комисията следва да прави необходимото, за да се гарантира цялостна съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с работата на органите, службите и агенциите на Съюза като Европейския институт за равенство между половете и Агенция на Европейския съюз за основните права, и следва да прави преглед на дейността на други национални и международни участници в областите, обхванати от Програмата.
(33)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередностите, възстановяване на изгубени, погрешно платени или неправилно използвани средства, а при необходимост и чрез налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(34)
С цел спазване на принципа на добро финансово управление в настоящия регламент следва да се предвидят подходящи инструменти за оценка на ефикасността му. За тази цел следва да се определят общи и конкретни цели. С цел измерване на степента на постигане на тези конкретни цели следва да бъде установен набор от конкретни и количествено определими показатели, които да останат валидни за цялата продължителност на Програмата. Комисията следва да представи ежегодно на Европейския парламент и на Съвета доклад за наблюдението, който следва да се базира, inter alia, на показателите, посочени в настоящия регламент и който следва да предоставя информация за използването на наличните финансови средства.
(35)
При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание целта за справедливо географско разпределение на средствата и следва да оказва съдействие на държавите-членки с относително малък брой на финансираните действия. При изпълнението на програмата Комисията следва да взема под внимание и евентуалната необходимост - съгласно международно признати индекси/органи за наблюдение - от предприемане на действия в някои държави-членки, за да се гарантира практическото постигане на целите на програмата, и следва да подкрепя действия на държавите-членки или гражданското общество в тези области.
(36)
В съответствие с член 180, параграф 1, буква л) от Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (16) („Правилата за прилагане“), споразумението за безвъзмездни средства съдържа разпоредби относно видимостта на финансовата помощ от Съюза, освен в надлежно обосновани случаи, когато публичното оповестяване не е възможно или подходящо.
(37)
В съответствие с член 35, параграфи 2 и 3 от Финансовия регламент и член 21 от Правилата за прилагане, Комисията следва своевременно и по подходящ начин да предоставя информация за получателите, както и за естеството и целта на мярката, финансирана от общия бюджет на Съюза. Тази информация следва да се предоставя при надлежно спазване на изискванията за поверителност и сигурност, и по-специално за защита на личните данни.в)
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно да се допринесе за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международни конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки съгласно принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(39)
За да се осигури непрекъснатост на дейностите за финансиране, осъществявани въз основа на раздели 4 и 5 от Решение № 1672/2006/ПВР, Решение 2007/252/ЕО и Решение № 779/2007/ЕО, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Създаване и продължителност на програмата
1. С настоящия регламент се създава програма „Права, равенство и гражданство“ (по-нататък „Програмата“).
2. Програмата обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Европейска добавена стойност
1. Програмата финансира действия с европейска добавена стойност. За тази цел Комисията гарантира, че избраните за финансиране действия имат за цел да дадат резултати с европейска добавена стойност.
2. Европейската добавена стойност на действия, в т.ч. на действия с малък мащаб и национални действия, се оценява посредством критерии като приноса на действията за последователното и съгласувано прилагане на правото на Съюза, за широка обществена осведоменост относно произтичащите от него права, потенциала им за изграждане на взаимно доверие между държавите-членки и подобряване на трансграничното сътрудничество, трансграничното им въздействие, приноса им за изграждането и разпространението на добри практики и потенциала им да допринесат за установяването на минимални стандарти, практически средства и решения за справяне с трансгранични или общосъюзни предизвикателства.
Член 3
Обща цел
Общата цел на Програмата е да допринесе, в съответствие с член 4, за по-нататъшното развитие на пространство, в което равенството и правата на лицата, залегнали в ДЕС, ДФЕС, Хартата и международните конвенции за правата на човека, по които Съюзът е страна, се насърчават, защитават и прилагат ефективно.
Член 4
Конкретни цели
1. За постигането на общата цел, определена в член 3, в програмата са заложени следните конкретни цели:
а)
насърчаване на ефективното прилагане на принципа за недопускане на дискриминация, основана на пола, расата или етническия произход, религията или убежденията, наличието на увреждане, възрастта или сексуалната ориентация, и спазване на принципа за недопускане на дискриминация на основанията, посочени в член 21 от Хартата;
б)
предотвратяване и борба с расизма, ксенофобията, хомофобията и други форми на нетърпимост;
в)
защита и насърчаване на правата на лицата с увреждания;
г)
насърчаване на равенството между жените и мъжете и подкрепа за утвърждаване на принципа за равенство между половете;
д)
предотвратяване и борба с всички форми на насилие срещу деца, младежи и жени, както и насилието срещу други рискови групи, и по-конкретно групи, застрашени от насилие в близките взаимоотношения, и закрила на жертвите на такова насилие.
е)
утвърждаване и защита на правата на детето;
ж)
принос за осигуряването на най-висока степен на защита на правото на неприкосновеност на личния живот и личните данни;
з)
утвърждаване и укрепване на упражняването на правата, произтичащи от гражданството на Съюза;
и)
овластяване на лицата в качеството им на потребители и предприемачи на вътрешния пазар да упражняват правата си, произтичащи от правото на Съюза, като се вземат предвид проектите, финансирани по програма „Потребители“.
2. Конкретните цели на Програмата се постигат по-специално чрез:
а)
повишаване на осведомеността и знанията за правото и политиките на Съюза, както и правата, ценностите и принципите, които са основополагащи за Съюза;
б)
оказване на съдействие за ефективното, цялостно и последователно въвеждане и прилагане на правните инструменти и на политиките на Съюза в държавите-членки и тяхното наблюдение и оценка;
в)
насърчаване на презграничното сътрудничество, подобряване на познанията и укрепване на взаимното доверие между всички заинтересовани страни;
г)
подобряване на познаването и разбирането на потенциалните пречки за упражняване на правата и принципите, гарантирани от ДЕС, ДФЕС, Хартата, международните конвенции, по които Съюзът е страна, и вторичното законодателство на Съюза.
Член 5
Видове действия
1. По Програмата се финансират наред с другото следните видове действия:
а)
аналитични дейности като събирането на данни и статистическа информация; разработването на общи методи и - по целесъобразност - показатели или ориентири за сравнение; проучвания, изследвания, анализи и допитвания; оценки; изготвянето и публикуването на насоки, доклади и образователни материали; работни срещи, семинари, експертни срещи и конференции;
б)
дейности за обучение, като например обмен на служители, работни срещи, семинари, мероприятия за обучение на обучаващи, разработване на онлайн обучителни инструменти или други образователни модули;
в)
дейности за взаимно обучение, сътрудничество, повишаване на осведомеността и разпространение на резултати, например установяването и обменът на добри практики, новаторски подходи и опит; организирането на партньорски прегледи и взаимно обучение; организирането на конференции, семинари, кампании в медиите, включително онлайн медии; информационни кампании, в т.ч. институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото имат отношение към целите на Програмата; събирането и публикуването на материали за разпространение на информация за Програмата и резултатите от нея; разработването, експлоатацията и поддръжката на системи и инструменти, използващи информационни и комуникационни технологии;
г)
подкрепа за основните участници, чиито дейности допринасят за изпълнението на целите на Програмата, като например подкрепа на неправителствени организации за изпълнение на действия с европейска добавена стойност, подкрепа за ключови европейски участници, мрежи на европейско равнище и хармонизирани услуги със социална значимост; подкрепа за държавите-членки при прилагането на правото и политиките на Съюза и подкрепа за дейности на европейско равнище за изграждане на мрежи между специализираните органи и образувания, както и националните, регионалните и местните органи и неправителствените организации, в това число подкрепа за предоставянето на безвъзмездни средства за дейности или за оперативни разходи.
2. За да се гарантира приобщаваща перспектива, бенефициерите насърчават участието на съответните целеви групи в действия, финансирани чрез Програмата.
Член 6
Участие
1. В Програмата могат да участват всички структури и образувания, които са законно установени в:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от Европейската зона за свободна търговия (ЕАСТ), които са страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, в съответствие с това споразумение;
в)
страните кандидатки, потенциалните страни кандидатки и присъединяващите се към Съюза страни в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране или подобни споразумения.
2. Структурите и образуванията със стопанска цел имат достъп до Програмата само при сътрудничество с организации с нестопанска цел или публични организации.
3. Структури и образувания, законно установени в трети държави, различни от тези, които участват в програмата в съответствие с параграф 1, букви б) и в), и по-конкретно страни, по отношение на които се прилага европейската политика за съседство, могат да бъдат асоциирани към действията по Програмата на собствени разноски, ако това служи за целите на тези действия.
4. Комисията може да си сътрудничи с международни организации при условията, изложени в съответните годишни работни програми. Достъп до Програмата имат международните организации, работещи в обхванати от Програмата области, в съответствие с Финансовия регламент и съответните годишни работни програми.
Член 7
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода 2014 - 2020 г. възлиза на 439 473 000 EUR.
2. Заделените по Програмата средства могат да покриват и разходи, свързани с дейности за подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценка, които са необходими за управлението на Програмата и за оценка на постигането на нейните цели. С отпуснатите средства могат да се покриват разходи, свързани с необходимите проучвания, заседания на експерти, информационни и комуникационни дейности, включително институционална комуникация във връзка с политическите приоритети на Съюза, доколкото те имат отношение към общите цели на настоящия регламент, както и разходи, свързани с ИТ мрежи, занимаващи се с обработка и обмен на информация; и друг вид техническа и административна помощ, необходима във връзка с управлението на Програмата от страна на Комисията.
3. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и Съвета в границите на многогодишната финансова рамка, установена с Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 (17) на Съвета.
4. В рамките на предвидения за Програмата финансов пакет се заделят средства за всяка група конкретни цели в съответствие с процентите, посочени в приложението.
5. Комисията не се отклонява от определените процентни дялове във финансовия пакет, определени в приложението, с повече от 5 процентни пункта за всяка група конкретни цели. Ако се наложи да се превиши това ограничение, Комисията се оправомощава да приеме делегирани актове в съответствие с член 7а за изменение на всеки от показателите в приложението с повече от 5 и до 10 процентни пункта.
Член 8
Упражняване на делегирани правомощия
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочено в член 7, параграф 5, се предоставя на Комисията за срок на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 5, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са повдигнали възражения в срок от два месеца, след като са получили нотификация за него, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да повдигат възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 9
Мерки за изпълнение
1. Комисията изпълнява Програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. С оглед на изпълнението на Програмата Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 10, параграф 2.
3. Всяка годишна работна програма изпълнява целите на Програмата, като определя следното:
а)
действията, които да бъдат предприети, в съответствие с общите и конкретните цели, изложени в член 3 и член 4, параграф 1, включително условното разпределение на финансовите ресурси;
б)
основните критерии за допустимост, подбор и възлагане, които да се прилагат при подбора на предложенията, за които ще бъдат отпуснати финансови средства, в съответствие с член 84 от Финансовия регламент и член 94 от правилата за неговото прилагане.
в)
минималния дял на годишните разходи, заделени за безвъзмездни средства.
4. Осигурява се подходящо и справедливо разпределение на финансовото подпомагане между различните области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1, като се отчита равнището на вече разпределеното финансиране по предходните програми за 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15. Когато взема решение за предоставяне на средства за тези области в годишните работни програми, Комисията отчита необходимостта да се поддържат достатъчни равнища на финансиране и да се осигури приемственост на дейностите и предвидимост на финансирането за всички области, обхванати от конкретните цели, посочени в член 4, параграф 1.
5. Поканите за представяне на предложения се публикуват ежегодно.
Член 10
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 11
Взаимно допълване
1. Комисията в сътрудничество с държавите-членки осигурява цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с други инструменти на Съюза, сред които програма „Правосъдие“, програма „Европа за гражданите“, Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации и други програми в областта на трудовата заетост и социалните въпроси, вътрешните работи, здравеопазването и защитата на потребителите, образованието, обучението, младежта и спорта, информационното общество, разширяването, и по-специално политиката в областта на предприсъединителната помощ и европейските структурни и инвестиционни фондове.
2. Комисията осигурява също цялостната съгласуваност, взаимно допълване и полезно единодействие с дейността на органите, службите и агенциите на Съюза, работещи в области, обхванати от целите на Програмата.
3. Програмата може да споделя ресурси с други инструменти на Съюза, по-специално с програма „Правосъдие“, с оглед на изпълнението на действия за постигане на целите и на двете програми. Действие, за което са отпуснати финансови средства по Програмата, може да получи също финансови средства по програма „Правосъдие“, при условие че финансирането не покрива едни и същи разходи.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани в съответствие с Програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки, и ако се установят нередности - чрез събиране на погрешно платените суми, а при необходимост - чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити - както по документи, така и на място - на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по линия на настоящата Програма.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013на Европейския парламент и на Съвета (18) и в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (19), с цел да се установи дали е налице измама, корупция или друга незаконна дейност, накърняваща финансовите интереси на Съюза, във връзка с договор, споразумение или решение за отпускане на безвъзмездни средства, финансирани по настоящата Програма.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети страни и с международни организации, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства и договорите, произтичащи от изпълнението на Програмата, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат одитите и разследванията, посочени в тези параграфи в съответствие с техните компетенции.
Член 13
Наблюдение и оценка
1. Комисията извършва ежегодно наблюдение на Програмата, за да следи за изпълнението на провежданите по нея действия и постигането на конкретните цели, посочени в член 4. Наблюдението е също средство за оценяване на начина, по който действията по Програмата третират въпросите на равенството между половете, недопускането на дискриминация и закрилата на децата.
2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета:
а)
годишен доклад за наблюдението, основан на показателите по член 14, параграф 2 и използването на наличните средства;
б)
междинен доклад за оценка до 30 юни 2018 г.;
в)
последващ доклад за оценка до 31 декември 2021 г.
3. В междинния доклад за оценка се оценява постигането на целите на Програмата, ефикасността на използването на средствата и европейската добавена стойност на Програмата с цел да се определи дали финансирането в областите, обхванати от Програмата, следва да бъде подновено, променено или спряно след 2020 г. В доклада се разглежда също възможността за опростяване на Програмата, вътрешната и външната ѝ съгласуваност, както и актуалността на всички цели и действия. Отчитат се резултатите от последващите оценки на предходните програми за периода 2007-2013 г., създадени с решенията, посочени в член 15.
4. В последващия доклад за оценка се оценяват дългосрочните въздействия на Програмата и трайността на ефекта от нея, така че това да допринесе за вземане на решение относно последваща програма.
Член 14
Показатели
1. Съгласно член 13 показателите, посочени в параграф 2 от настоящия член служат, наред с другото, за основа на наблюдението и оценката на това доколко е постигната всяка от посочените в член 4 конкретни цели на Програмата посредством предвидените в член 5 действия. Те се измерват спрямо предварително определени базови равнища, които отразяват положението преди изпълнението на Програмата. Където е целесъобразно, се прави разбивка на показателите по пол, възраст и увреждане.
2. Показателите, посочени в параграф 1 включват inter aliа следното:
а)
брой и процент на лицата в целева група, до които са достигнали финансираните по Програмата дейности за повишаване на осведомеността;
б)
брой на заинтересованите страни, участващи наред с другото в дейности за обучение, форми на обмен, учебни посещения, работни срещи и семинари, финансирани по Програмата;
в)
повишаване на познаването на правото и политиките на Съюза и, където е приложимо, на основополагащите за Съюза права, ценности и принципи сред групите, участващи във финансираните по Програмата дейности в сравнение с цялата целева група;
г)
брой на случаите и дейностите на трансгранично сътрудничество и резултатите от тях;
д)
оценка на участниците за дейностите, в които са участвали, и за тяхната (очаквана) устойчивост;
е)
географско покритие на финансираните по Програмата дейности;
ж)
брой на молбите за финансиране и безвъзмездните средства, свързани с всяка конкретна цел;
з)
поискано от кандидатите и предоставено равнище на финансиране за всяка конкретна цел.
3. В допълнение към посочените в параграф 2 показатели междинният и окончателният доклад за оценка на Програмата оценяват inter alia:
а)
европейската добавена стойност на Програмата, в т.ч. оценката на дейностите по Програмата от гледна точка на подобни инициативи, разработвани на национално или европейско равнище, които не се подпомагат с финансиране от Съюза, и техните (очаквани) резултати, както и предимствата и/или недостатъците на финансирането от Съюза в сравнение с националното финансиране на този вид дейност;
б)
равнището на финансиране спрямо постигнатите резултати (ефективност);
в)
евентуалните административни, организационни и/или структурни пречки за по-гладко, ефективно и ефикасно изпълнение на Програмата (възможности за опростяване).
Член 15
Преходни мерки
Действията, започнати по силата на раздел 4: „Недискриминация и многообразие“ и раздел 5: „Равенство между половете“ от Решение № 1672/2006/ЕО, Решение 2007/252/ЕО или Решение № 779/2007/ЕО, продължават да се уреждат от разпоредбите на посочените решения до тяхното приключване. По отношение на тези действия позоваването на комитетите, предвидени в член 13 от Решение № 1672/2006/ЕО, член 10 от Решение 2007/252/ЕО и в член 10 от Решение № 779/2007/ЕО, се тълкува като позоваване на комитета, предвиден в член 10, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и пряко приложим в държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1381/2013
av den 17 december 2013
om inrättande av ett program Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap för perioden 2014-2020
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 19.2, 21.2, 114, 168, 169 och 197,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Europeiska unionen bygger på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstatsprincipen och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Dessa värden är gemensamma för medlemsstaterna i ett samhälle som kännetecknas av mångfald, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och principen om jämställdhet mellan kvinnor och män. Alla har rätt att i unionen åtnjuta de rättigheter som tillkommer dem genom fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), som genom ikraftträdandet av Lissabonfördraget blev rättsligt bindande i hela unionen, tar dessutom upp de grundläggande rättigheter och friheter som tillkommer människor i unionen. Dessa rättigheter bör främjas och respekteras. Fullständigt åtnjutande av dessa rättigheter och av de rättigheter som följer av internationella konventioner som unionen har anslutit sig till, såsom Förenta nationernas konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, bör garanteras och eventuella hinder avskaffas. Åtnjutandet av dessa rättigheter medför dessutom ansvar och skyldigheter mot andra människor, mot mänskligheten och mot kommande generationer.
(2)
I Stockholmsprogrammet (4) bekräftade Europeiska rådet prioriteringen att utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa och fastställde att uppnåendet av ett Europa som bygger på rättigheter är en politisk prioritering. Finansiering angavs som ett av de viktigaste verktygen för ett lyckat genomförande av Stockholmsprogrammets politiska prioriteringar. De ambitiösa målen i fördragen och i Stockholmprogrammet bör bland annat uppnås genom inrättandet av ett flexibelt och effektivt program Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap (nedan kallat programmet) för perioden 2014-2020, vilket bör underlätta planering och genomförande. De allmänna och specifika målen för programmet bör tolkas i överensstämmelse med de relevanta strategiska riktlinjer som Europeiska rådet har fastställt.
(3)
I kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 om Europa 2020-strategin presenteras en strategi för en smart och hållbar tillväxt för alla. Genom att stödja och främja de rättigheter som tillkommer människor i unionen, bekämpa diskriminering och orättvisor och främja unionsmedborgarskap, bidrar man till att stärka förutsättningarna för att uppnå de särskilda målsättningarna och huvudinitiativen i Europa 2020-strategin.
(4)
Icke-diskriminering är en av unionens grundläggande principer. I artikel 19 i EUF-fördraget föreskrivs att diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning ska bekämpas. Förbudet mot diskriminering är också förankrat i artikel 21 i stadgan som bör tillämpas inom ramen för och i överensstämmelse med artikel 51 i stadgan. Särdragen hos olika former av diskriminering bör beaktas, och lämpliga åtgärder för att förebygga och bekämpa diskriminering på en eller flera grunder bör utvecklas parallellt.
(5)
Programmet bör genomföras på ett sådant sätt att programmet och annan unionsverksamhet med samma mål ömsesidigt stärker varandra, i synnerhet den verksamhet som avses i kommissionens meddelande av den 5 april 2011 med titeln En EU-ram för nationella strategier för integrering av romer fram till 2020 (5) och i rådets slutsatser av den 19 maj 2011 om en EU-ram för nationella strategier för integrering av romer fram till 2020, i vilka medlemsstaterna uppmanas att ta itu med romernas sociala och ekonomiska utanförskap genom en strategi för integrering på fyra centrala områden - utbildning, sysselsättning, hälso- och sjukvård samt bostäder - och även se till att romerna inte utsätts för diskriminering utan likvärdigt tillerkänns sina grundläggande rättigheter och att vidta åtgärder för att få bort segregering där en sådan finns, särskilt på områdena utbildning och bostäder.
(6)
Rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans är direkta brott mot principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt mot rättsstatsprincipen, principer som Europeiska unionen bygger på och som är gemensamma för medlemsstaterna. Det fortlöpande målet att bekämpa dessa fenomen kräver därför samordnade insatser, också när det gäller fördelning av anslag. Dessa fenomen omfattar bland annat offentlig uppmaning till våld eller hat riktat mot en grupp av personer eller en medlem av en sådan grupp liksom andra överträdelser när de begås med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska motiv. Särskild uppmärksamhet bör i detta sammanhang också ägnas åt att förebygga och bekämpa alla former av våld, hat, segregering och stigmatisering, samt åt att bekämpa mobbning, trakasserier och intolerans till exempel inom den offentliga förvaltningen, polisen, rättsväsendet, i skolan och på arbetsplatsen.
(7)
Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av unionens grundläggande värderingar. Ojämlik behandling av kvinnor och män strider mot de grundläggande rättigheterna. Dessutom bidrar främjandet av jämställdhet mellan kvinnor och män till att uppnå målen i Europa 2020-strategin. Målet att främja jämställdheten mellan kvinnor och män bör genomföras på ett sådant sätt att programmet och unionsverksamhet eller verksamhet från medlemsstaternas sida med samma mål, särskilt den verksamhet som avses i den europeiska jämställdhetspakten 2011-2020, ömsesidigt stärker varandra.
(8)
I enlighet med rättspraxis från Europeiska unionens domstol innefattar diskriminering på grund av kön även diskriminering till följd av könsbyte. Vid genomförandet av detta program bör man också beakta utvecklingen av unionsrätten och rättspraxis från Europeiska unionens domstol när det gäller ytterligare könsrelaterade aspekter, inbegripet könsidentitet.
(9)
Rätten att behandlas med värdighet på sin arbetsplats och i samhället i övrigt är ett uttryck för de värden som unionen bygger på, och det krävs en samordnad insats för att få till stånd riktade åtgärder på arbetsmarknaden. Åtgärder på jämställdhets- och icke-diskrimineringsområdet bör därför inbegripa främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män och bekämpande av diskriminering i arbetslivet och på arbetsmarknaden.
(10)
Alla former av våld mot barn, ungdomar och kvinnor samt andra riskgrupper är ett brott mot de grundläggande rättigheterna och ett allvarligt folkhälsoproblem. Sådant våld förekommer i hela unionen och har allvarliga konsekvenser både för offrens fysiska och psykiska hälsa och för samhället som helhet. Det krävs en stark politisk vilja och en samordnad insats som bygger på metoderna och resultaten från Daphne-programmen (6) för att bekämpa det och skydda våldsoffer. Insatser för att bekämpa våldet mot kvinnor bidrar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Eftersom finansieringen genom Daphne sedan lanseringen 1997 har varit en verklig framgång, såväl i fråga om populariteten bland berörda aktörer (offentliga myndigheter, akademiska institutioner och icke-statliga organisationer) som i fråga om genomslagskraften för de projekt som finansierats, är det viktigt att man i genomförandet av programmet bibehåller namnet Daphne för det särskilda målet som inriktas på att förebygga och bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor, så att Daphne-programmen även i fortsättningen håller en så hög profil som möjligt.
(11)
Enligt artikel 3.3 i EU-fördraget ska unionen främja skydd av barnets rättigheter och samtidigt bekämpa diskriminering. Barn är sårbara, särskilt de som lever i fattigdom, är offer för social utestängning och lider av funktionshinder eller befinner sig i andra särskilda situationer som utsätter dem för risk, till exempel försummelse, bortförande och försvinnande. Åtgärder bör vidtas för att främja barns rättigheter och bidra till att skydda barn från övergrepp och våld, vilket utgör ett hot mot deras fysiska och mentala hälsa och utgör en kränkning av deras rätt till utveckling, skydd och värdighet.
(12)
Mot bakgrund av den ständigt pågående tekniska utvecklingen och globaliseringen är det av största vikt att personuppgifter omfattas av ett effektivt skydd även i fortsättningen. Unionens rättsliga ram för uppgiftsskydd bör tillämpas på ett effektivt och enhetligt sätt inom unionen. För att uppnå detta bör unionen kunna stödja medlemsstaternas ansträngningar att genomföra denna rättsliga ram. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att se till att enskilda personer har möjlighet att utöva sina rättigheter i praktiken.
(13)
Medborgarna bör bli mer medvetna om sina rättigheter som följer av unionsmedborgarskapet, nämligen sin rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i unionen, sin rätt att rösta och ställa upp som kandidat i val till Europaparlamentet och i lokala val i hemvistmedlemsstaten på lika villkor som medborgare i den staten, sin rätt att rikta framställningar till Europaparlamentet på något av fördragens språk, sin rätt att rikta medborgarinitiativ till kommissionen samt sin rätt att inge klagomål till Europeiska ombudsmannen om varje form av institutionella missförhållanden, och de bör kunna utöva dessa rättigheter. Genom att uppmuntra medborgarna att spela en mera aktiv demokratisk roll på unionsnivå stärks det europeiska civila samhället och främjas utvecklingen av en europeisk identitet. Medborgarna bör kunna känna sig bekväma med att bo, resa, studera, arbeta och utföra frivilligarbete i en annan medlemsstat, och bör kunna förlita sig på lika tillgång till alla rättigheter och att deras rättigheter kommer att genomdrivas och skyddas utan någon diskriminering oavsett var i unionen de råkar befinna sig.
(14)
Enskilda i sin egenskap av konsumenter eller näringsidkare på den inre marknaden bör kunna åtnjuta sina rättigheter enligt unionsrätten i ett gränsöverskridande sammanhang.
(15)
Enligt artiklarna 8 och 10 i EUF-fördraget bör integreringen av målen jämställdhet och icke-diskriminering stödjas i all verksamhet inom programmet. Programmet bör därför övervakas och utvärderas regelbundet för att det ska gå att bedöma hur jämställdhets- och diskrimineringsfrågor behandlas inom programmets verksamheter.
(16)
Erfarenheterna från insatser på unionsnivå har visat att man för att uppnå programmets mål måste använda en kombination av instrument, däribland rättsakter, politiska initiativ och finansiering. Finansiering är ett viktigt verktyg för att komplettera lagstiftningsåtgärder.
(17)
Förutom att de åtgärder som finansieras genom detta program utgör ett verkligt värde för stödmottagare kan de skapa underlag för ett bättre politiskt beslutsfattande på nationell nivå och på unionsnivå. Daphne-programmen har till exempel möjliggjort ett verkligt utbyte av lärande och god praxis mellan alla berörda parter, inbegripet medlemsstaterna, när det gäller att förebygga och bekämpa våld mot barn, ungdomar och kvinnor.
(18)
I kommissionens meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020 framhålls behovet av att rationalisera och förenkla den finansiering som utgår från EU. Framför allt mot bakgrund av dagens ekonomiska kris är det ytterst viktigt att unionsfinansieringen struktureras och förvaltas med största omsorg. Meningsfull förenkling och effektiv förvaltning av finansieringen kan uppnås genom en minskning av antalet program och genom rationalisering, förenkling och harmonisering av finansieringsbestämmelser och finansieringsförfaranden.
(19)
Som ett svar på behovet av förenkling och effektiv förvaltning av samt förenklad tillgång till finansieringen, bör programmet fortsätta och vidareutveckla den verksamhet som tidigare genomfördes på grundval av avsnitt 4 ("Antidiskriminering och mångfald") och avsnitt 5 ("Jämställdhet") i Progressprogrammet inrättat genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1672/2006/EG (7), programmet "Grundläggande rättigheter och rättvisa inrättat genom rådets beslut 2007/252/EG (8) och Daphne III-programmet. Halvtidsöversynen av dessa program omfattar rekommendationer för att förbättra genomförandet av programmen. Resultaten av dessa halvtidsöversyner liksom resultaten av efterhandsutvärderingar måste beaktas vid genomförandet av programmet.
(20)
Arbetet med att uppnå programmets mål bör ha som rättesnöre att säkerställa optimal användning av de finansiella resurserna och förbättra effektiviteten avseende utgifterna. Tillräcklig finansiering bör garanteras för att stödja genomförandet av ett Europa som bygger på rättigheter. Det är angeläget att se till att programmet genomförs så effektivt och användarvänligt som möjligt samtidigt som man garanterar klarhet angående rättsläget och tillgång till det för samtliga deltagare. För att underlätta tillgången till finansiering för alla potentiella stödmottagare bör även ansökningsförfarandena och kraven på ekonomisk förvaltning förenklas och de administrativa bördorna tas bort.
(21)
I kommissionens meddelande av den 19 oktober 2010 med titeln En översyn av EU:s budget och kommissionens meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020 betonas vikten av att inrikta finansieringen på verksamhet med ett tydligt europeiskt mervärde, dvs. där insatser på unionsnivå kan tillföra ett mervärde jämfört med om medlemsstaterna vidtar åtgärder på egen hand. Åtgärder som omfattas av denna förordning bör bidra till att skapa ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaterna, öka det gränsöverskridande samarbetet och samarbetet i nätverk samt bidra till att uppnå en korrekt och konsekvent tillämpning av unionsrätten. Finansieringen bör också bidra till att alla berörda får en ändamålsenlig och bättre kunskap om unionsrätten och unionspolitiken samt bör skapa en sund analytisk grund för stöd till och utveckling av unionsrätt och unionspolitik, och på så vis medverka till verkställandet och ett korrekt genomförande av dessa. Insatser på unionsnivå innebär att dessa verksamheter kan genomföras konsekvent i hela unionen och ger dessutom stordriftsfördelar. Vidare är unionen i en bättre position än medlemsstaterna att hantera gränsöverskridande situationer och tillhandahålla en europeisk plattform för ömsesidigt lärande.
(22)
När kommissionen väljer ut åtgärder för finansiering från programmet, bör den bedöma förslagen mot på förhand fastställda kriterier. Dessa kriterier bör inbegripa en bedömning av de föreslagna åtgärdernas europeiska mervärde. Även nationella projekt och småskaliga projekt kan ha ett europeiskt mervärde.
(23)
Organ och enheter som arbetar med mål av allmänt europeiskt intresse inom de områden som programmet omfattar bör anses vara nyckelaktörer i den mån de har visat sig ha, eller kan förväntas visa sig ha, avsevärd inverkan på förverkligandet av dessa mål, och bör erhålla finansiering i överensstämmelse med de förfaranden och kriterier som anges i de årliga arbetsprogram som kommissionen antagit i enlighet med denna förordning.
(24)
Harmoniserade tjänster av samhälleligt värde bör tolkas i den mening som avses i artikel 2 i kommissionens beslut nr 116/2007/EG (9).
(25)
Nationella, regionala och lokala myndigheter bör ingå bland de organ och enheter som har tillträde till programmet.
(26)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för hela programmets löptid som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (10), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(27)
I syfte att säkerställa att programmet är tillräckligt flexibelt för att svara till ändrade behov och relevanta policyändringar under dess löptid, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändring av de procentsatser som anges i bilagan till denna förordning för varje grupp av särskilda mål och som skulle överstiga dessa procentsatser med fem procentenheter. För att bedöma behovet av en sådan delegerad akt bör dessa procent beräknas på grundval av finansieringsramen för programmet för dess hela löptid, och inte på grundval av årliga anslag. Det är av särskilt betydelse av kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds på lämpligt sätt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(28)
Denna förordning bör genomföras i full överensstämmelse med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (11) (nedan kallad budgetförordningen). Särskilt när det gäller villkoren för stödberättigande för mervärdesskatt som betalas av stödmottagare bör momsutgifters stödberättigande inte vara beroende av stödmottagarnas juridiska ställning för verksamheter som kan genomföras av privata och offentliga enheter enligt samma rättsliga villkor. Med hänsyn till den särskilda karaktären hos de mål och verksamheter som omfattas av denna förordning bör det klargöras i förslagsinfordringarna att för verksamheter som kan genomföras av både privata och offentliga organ och enheter ska icke-avdragsgill mervärdesskatt som betalats av offentliga organ och enheter vara stödberättigande, i den utsträckning som den betalats för genomförandet av verksamhet, t.ex. utbildning eller ökad medvetenhet, som inte kan betraktas som myndighetsutövning. Denna förordning bör också dra nytta av de förenklingsverktyg som införs genom budgetförordningen. Vidare bör kriterierna för identifiering av åtgärder som ska stödjas vara inriktade på att fördela tillgängliga finansiella resurser på de åtgärder som har störst effekt med hänsyn till det politiska mål som eftersträvas.
(29)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att anta de årliga arbetsprogrammen. Dessa genomförandebefogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).
(30)
Genom de årliga arbetsprogram som antas av kommissionen i enlighet med denna förordning bör medlen på lämpligt sätt fördelas mellan bidrag och avtal om offentlig upphandling. Programmet bör i första hand anslå medel till bidrag, men samtidigt upprätthålla en tillräcklig finansieringsnivå för upphandling. Den lägsta procentandel av de årliga utgifterna som ska anslås till bidrag bör fastställas i de årliga arbetsprogrammen och bör inte understiga 65 %. För att underlätta projektplanering och medfinansiering från intressenter bör kommissionen fastställa en tydlig tidsplan för förslagsinfordringar, val av projekt och beslut om tilldelning.
(31)
För att säkerställa en effektiv fördelning av anslag ur unionens allmänna budget är det viktigt att eftersträva konsekvens, komplementaritet och synergier mellan finansieringsprogram som stödjer politikområden med nära anknytning till varandra, särskilt mellan detta program och programmet Rättsliga frågor, som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1382/2013 (13), programmet ”Ett Europa för medborgarna”, Europeiska unionens program för social förändring och social innovation, som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1296/2013 (14) och andra program på områdena sysselsättning och sociala frågor; inrikes frågor; hälsa och konsumentskydd; utbildning, fortbildning, ungdom och idrott; informationssamhället; utvidgning, särskilt instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II) och de europeiska struktur- och investeringsfonderna, vars gemensamma bestämmelser anges i Europaparlamentets och rådets förordning EU) nr 1303/2013 (15).
(32)
Kommissionen bör säkerställa övergripande konsekvens, komplementaritet och synergier med det arbete som utförs av unionens organ, kontor och byråer, t.ex. Europeiska jämställdhetsinstitutet och byrån för grundläggande rättigheter, och bör utvärdera det arbete som utförs av andra nationella och internationella aktörer på de områden som omfattas programmet.
(33)
Europeiska unionens ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder över hela utgiftscykeln, inbegripet åtgärder för att förebygga, upptäcka och utreda oegentligheter, driva in belopp som gått förlorade, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt, och eventuellt fastställande av administrativa och ekonomiska sanktioner i enlighet med budgetförordningen.
(34)
För att genomföra principen om sund ekonomisk förvaltning bör denna förordning innehålla bestämmelser om lämpliga verktyg för att utvärdera hur förordningen fungerar. Förordningen bör för detta ändamål fastställa allmänna och särskilda mål. I syfte att mäta i vilken utsträckning de särskilda målen har uppnåtts bör det införas en uppsättning konkreta och kvantifierbara indikatorer som bör gälla under hela programperioden. Kommissionen bör till Europaparlamentet och rådet årligen överlämna en övervakningsrapport som bland annat bör baseras på de indikatorer som anges i denna förordning och som bör ge information om användningen av tillgängliga fonder.
(35)
Vid genomförandet av programmet bör kommissionen ta hänsyn till målet om en rättvis geografisk fördelning av medlen och bör ge stöd i de medlemsstater där antalet finansierade åtgärder är relativt lågt. När kommissionen genomför programmet bör den också beakta huruvida åtgärder, enligt internationellt erkända index/övervakningsorgan, måste vidtas i vissa medlemsstater för att säkerställa en effektivare måluppfyllelse för programmen, och bör stödja insatser från medlemsstaterna eller det civila samhället på dessa områden.
(36)
I enlighet med artikel 180.1 l i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (16) (nedan kallad tillämpningsföreskrifterna) bör det i bidragsöverenskommelsen anges bestämmelser om att det ska visas offentligt att unionen har gett ett finansiellt bidrag, utom i de vederbörligen motiverade fall där detta inte är möjligt eller lämpligt.
(37)
I enlighet med artikel 35.2 och 35.3 i budgetförordningen och artikel i 21 i tillämpningsföreskrifterna bör kommissionen, på lämpligt sätt och i lämplig tid, ge tillgång till uppgifter om mottagare av medel och om arten och ändamålet när det gäller de åtgärder som finansieras ur unionens allmänna budget. Dessa uppgifter bör göras tillgängliga med vederbörligt iakttagande av kraven på sekretess och säkerhet, särskilt skyddet av personuppgifter.
(38)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att bidra till vidareutvecklingen av ett område där jämlikhet och personers rättigheter, i enlighet med bestämmelserna i EU-fördraget, EUF-fördraget, stadgan och i de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som unionen har anslutit sig till, främjas, skyddas och omsätts på ett effektivt sätt, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(39)
I syfte att säkerställa kontinuitet i finansiering av verksamheter som tidigare genomförts i enlighet med avsnitt 4 och 5 i beslut nr 1672/2006/EG, beslut 2007/252/EG och beslut nr 779/2007/EG, bör denna förordning träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Programmets inrättande och varaktighet
1. Genom denna förordning inrättas ett program Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap (nedan kallat programmet).
2. Programmet ska omfatta perioden 1 januari 2014-31 december 2020.
Artikel 2
Europeiskt mervärde
1. Programmet ska finansiera åtgärder med ett europeiskt mervärde. Därför ska kommissionen se till att de åtgärder som väljs ut för finansiering har till syfte att leverera resultat med ett europeiskt mervärde.
2. Det europeiska mervärdet av åtgärderna, däribland småskaliga och nationella åtgärder, ska bedömas utifrån sådana kriterier som deras bidrag till konsekvent och enhetlig tillämpning av unionsrätten och till omfattande medvetenhet hos allmänheten om de rättigheter som följer av den, deras potential för att skapa ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaterna och öka det gränsöverskridande samarbetet, deras gränsöverskridande inverkan, deras bidrag till framtagande och spridning av bästa praxis eller deras potential för att bidra till skapandet av minimistandarder, praktiska verktyg och lösningar för att komma till rätta med utmaningar som är gränsöverskridande eller gemensamma för hela unionen.
Artikel 3
Allmänt mål
Programmets allmänna mål ska vara att, i enlighet med artikel 4, bidra till vidareutvecklingen av ett område där jämlikhet och personers rättigheter enligt EU-fördraget, EUF-fördraget, stadgan och de internationella konventioner om mänskliga rättigheter som unionen har anslutit sig till främjas, skyddas och omsätts i praktiken.
Artikel 4
Särskilda mål
1. För att uppnå det allmänna målet i artikel 3 ska programmet ha följande särskilda mål:
a)
Främja effektivt genomförande av principen om förbud mot diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning och iaktta principen om förbud mot diskriminering på de grunder som anges i artikel 21 i stadgan.
b)
Förebygga och bekämpa rasism, främlingsfientlighet, homofobi och andra former av intolerans.
c)
Främja och skydda rättigheter för personer med funktionshinder.
d)
Främja jämställdhet mellan kvinnor och män och integrering av ett jämställdhetsperspektiv.
e)
Förebygga och bekämpa alla former av våld mot barn, ungdomar och kvinnor och våld mot andra riskgrupper, särskilt de som är i riskzonen att utsättas för våld i nära relationer, samt skydda dem som drabbats av sådant våld.
f)
Främja och skydda barnets rättigheter.
g)
Bidra till att säkerställa högsta möjliga skydd av privatlivet och personuppgifter.
h)
Främja och stärka utövandet av rättigheter som grundar sig på unionsmedborgarskapet.
i)
Göra det möjligt för enskilda i deras egenskap av konsumenter eller näringsidkare på den inre marknaden att åtnjuta sina rättigheter enligt unionsrätten, med beaktande av de projekt som finansieras genom konsumentprogrammet.
2. Programmets särskilda mål ska eftersträvas genom att i synnerhet
a)
förbättra medvetandet och kunskaperna om unionsrätten och unionspolitik, liksom om de rättigheter, värden och principer som ligger till grund för unionen,
b)
stödja ett effektivt, omfattande och konsekvent genomförande, och motsvarande tillämpning av unionens rättsinstrument och politik i medlemsstaterna, och övervakning och utvärdering av dessa,
c)
främja gränsöverskridande samarbete, öka den ömsesidiga kunskapen och det ömsesidiga förtroendet mellan alla aktörer,
d)
förbättra kunskaperna om och förståelsen av de potentiella hindren för utövandet av de rättigheter och principer som garanteras genom EU-fördraget, EUF-fördraget, stadgan och de internationella konventioner som unionen har anslutit sig till, och sekundär unionslagstiftning.
Artikel 5
Typer av åtgärder
1. Genom programmet ska bland annat följande typer av åtgärder finansieras:
a)
Analysverksamhet, såsom insamling av data och statistik; utveckling av gemensamma metoder och i förekommande fall indikatorer eller riktmärken; undersökningar, forskning, analyser och enkäter; utvärderingar; utarbetande och offentliggörande av handledningar, rapporter och utbildningsmaterial; workshoppar, seminarier, expertmöten och konferenser.
b)
Utbildningsverksamhet, till exempel personalutbyten, workshoppar, seminarier, utbildning för utbildare, och utformning av verktyg för utbildning online eller andra utbildningsmoduler.
c)
Ömsesidigt lärande, samarbete, insatser för att öka medvetenheten samt spridning, såsom identifiering och utbyte av god praxis, nyskapande lösningar och erfarenheter; organisation av inbördes utvärdering och ömsesidigt lärande; organisation av konferenser, seminarier, mediekampanjer inklusive i medier online; informationskampanjer inklusive institutionell kommunikation om unionens politiska prioriteringar i den mån dessa har samband med målen för programmet; sammanställning och publicering av material för att sprida information om programmet och dess resultat samt utveckling, drift och underhåll av IKT-system och IKT-verktyg.
d)
Stöd till viktiga aktörer vilkas verksamhet bidrar till att förverkliga programmets mål, till exempel stöd till icke-statliga organisationer vid genomförandet av åtgärder med ett europeiskt mervärde, stöd till europeiska nyckelaktörer, nätverk på europeisk nivå och harmoniserade tjänster av samhälleligt värde; stöd till medlemsstater vid genomförandet av unionsrätten och unionspolitik; samt stöd till nätverksarbete på europeisk nivå mellan specialiserade organ och enheter samt nationella, regionala och lokala myndigheter och icke-statliga organisationer, inbegripet stöd i form av verksamhetsbidrag och administrationsbidrag.
2. För att säkerställa en inkluderande inställning ska stödmottagarna uppmuntra till deltagande av berörda målgrupper i åtgärder som finansieras genom programmet.
Artikel 6
Deltagande
1. Programmet ska vara öppet för alla organ och enheter som är lagligt etablerade i
a)
medlemsstater,
b)
länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, i enlighet med det avtalet,
c)
kandidatländer, potentiella kandidater och länder som ansluter sig till unionen, i enlighet med de allmänna principerna och villkoren för dessa länders deltagande i unionsprogram och som fastställts i respektive ramavtal, beslut av associeringsråd, eller liknande avtal.
2. Organ och enheter med vinstsyfte ska få tillträde till programmet endast i samverkan med ideella eller statliga organisationer.
3. Organ och enheter som är lagligt etablerade i andra tredjeländer än de som deltar i programmet i enlighet med punkt 1 b och c, särskilt länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, får associeras till åtgärder inom programmet på egen bekostnad, om detta skulle främja syftet med dessa åtgärder.
4. Kommissionen får samarbeta med internationella organisationer på de villkor som fastställs i de relevanta årliga arbetsprogrammen. Programmet ska vara öppet för internationella organisationer med verksamhet på de områden som omfattas av programmet, i enlighet med budgetförordningen och de relevanta årliga arbetsprogrammen.
Artikel 7
Budget
1. Finansieringsramen för genomförandet av programmet för perioden 2014-2020 fastställs till 439 473 000 EUR.
2. Det finansiella anslaget för programmet får också täcka sådana utgifter för förberedande insatser, övervakning, tillsyn, revision och utvärdering som är nödvändiga för att förvalta programmet och bedöma uppfyllandet av dess mål. Det finansiella anslaget får täcka utgifter för nödvändiga undersökningar, expertmöten, informations- och kommunikationsåtgärder, inklusive institutionell kommunikation om unionens politiska prioriteringar, i den mån de har samband med de allmänna målen för denna förordning, och utgifter i samband med informationsteknologi-nätverk för utbyte och behandling av information samt annat tekniskt och administrativt stöd som behövs i samband med kommissionens förvaltning av programmet.
3. De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen som fastställs genom rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (17).
4. Inom programmets finansieringsram ska belopp anslås för varje grupp av särskilda mål i enlighet med de procentandelar som anges i bilagan.
5. Kommissionen får inte avvika från de anslagna procentsatserna i finansieringsramen, såsom de anges i bilagan, med mer än fem procentenheter för varje grupp särskilda mål. Om det visar sig nödvändigt att överskrida denna gräns ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 8 för att ändra vart och ett av talen i bilagan med mer än fem och upp till tio procentenheter.
Artikel 8
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 7.5 ska ges till kommissionen för hela programperioden.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 7.5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 7.5 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 9
Genomförandeåtgärder
1. Kommissionen ska genomföra programmet i enlighet med budgetförordningen.
2. För att genomföra programmet ska kommissionen anta årliga arbetsprogram i form av genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 10.2.
3. Inom ramen för varje årligt arbetsprogram ska programmålen genomföras genom att nedanstående fastställs:
a)
Åtgärder som ska vidtas, i enlighet med de allmänna och särskilda mål som anges i artiklarna 3 och 4.1, inklusive den vägledande fördelningen av finansiella medel.
b)
De viktigaste kriterierna för stödberättigande, urval och tilldelning som ska tillämpas vid valet av förslag som ska beviljas ekonomiskt bidrag i enlighet med artikel 84 i budgetförordningen och artikel 94 i tillämpningsföreskrifterna.
c)
Den lägsta procentandel av de årliga utgifterna som ska anslås till bidrag.
4. En adekvat och rättvis fördelning av det finansiella stödet mellan de olika områden som omfattas av de särskilda mål som avses i artikel 4.1 ska säkerställas, med beaktande av nivån på den finansiering som redan anslagits inom ramen för föregående program för perioden 2007-2013 som fastställts genom de beslut som avses i artikel 15. Vid beslut om finansieringsanslag till dessa områden i de årliga arbetsprogrammen ska kommissionen ta hänsyn till behovet av att bibehålla tillräckliga finansieringsnivåer och ska säkerställa kontinuitet i åtgärderna och förutsägbar finansiering för alla de områden som omfattas av de särskilda mål som anges i artikel 4.1.
5. Förslagsinfordringar ska offentliggöras årligen.
Artikel 10
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 11
Komplementaritet
1. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna säkerställa övergripande konsekvens, komplementaritet och synergier med andra unionsinstrument, inklusive bland annat med programmet Rättsliga frågor, programmet Ett Europa för medborgarna, Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation och med andra program på områdena sysselsättning och sociala frågor; inrikes frågor, hälsa och konsumentskydd; utbildning, fortbildning, ungdom och idrott; informationssamhället; och utvidgning, särskilt instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II) och de europeiska struktur- och investeringsfonderna.
2. Kommissionen ska också säkerställa övergripande konsekvens, komplementaritet och synergier med det arbete som utförs av de av unionens organ, kontor och byråer som är verksamma inom de områden som omfattas av målen för programmet.
3. Programmet får dela resurser med andra unionsinstrument, särskilt programmet Rättsliga frågor, vid genomförandet av åtgärder som överensstämmer med målen i båda programmen. En åtgärd som beviljats stöd från programmet kan också få stöd från programmet Rättsliga frågor, förutsatt att finansieringen inte täcker samma kostnader.
Artikel 12
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att unionens ekonomiska intressen skyddas i samband med genomförandet av åtgärder som finansieras enligt detta program, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och all annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller samt, om oegentligheter upptäcks, genom återkrav av belopp som betalats ut felaktigt och i förekommande fall effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare samt revisionsrätten ska ges befogenhet att både på grundval av handlingar och genom kontroller på plats granska alla bidragsmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som har tagit emot medel från unionen inom ramen för programmet.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (18) och i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (19) genomföra utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på plats, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller någon annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett bidragsavtal, ett beslut om bidrag eller ett avtal som finansieras genom programmet.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska samarbetsavtal med tredjeländer och med internationella organisationer, bidragsavtal, beslut om bidrag och avtal som följer av genomförandet av programmet innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenhet att genomföra sådana revisioner och utredningar som avses i de punkterna, i enlighet med sina respektive behörigheter.
Artikel 13
Övervakning och utvärdering
1. Kommissionen ska årligen övervaka programmet för att kontrollera genomförandet av programåtgärder och uppfyllandet av de särskilda mål som anges i artikel 4. Övervakningen ska också göra det möjligt att bedöma hur jämställdhetsfrågor, frågor som rör icke-diskriminering och barnskyddsfrågor har behandlats i programverksamheten överlag.
2. Kommissionen ska till Europaparlamentet och rådet överlämna följande:
a)
En årlig övervakningsrapport, baserad på de indikatorer som fastställs i artikel 14.2 och på användningen av tillgängliga medel.
b)
En preliminär utvärderingsrapport, senast den 30 juni 2018.
c)
En efterhandsutvärdering, senast den 31 december 2021.
3. Den preliminära utvärderings rapporten ska bedöma i vilken grad programmets mål har uppnåtts, effektiviteten i resursanvändningen och programmets europeiska mervärde, i syfte att avgöra om finansieringen på områden som omfattas av programmet bör fortsätta, anpassas eller upphöra efter 2020. Den ska också behandla utrymmet för eventuella förenklingar av programmet, dess samstämmighet med andra åtgärder internt och externt samt målens och åtgärdernas fortsatta relevans. Den ska ta hänsyn till resultaten av efterhandsutvärderingarna av de föregående program för perioden 2007-2013 som inrättats genom de beslut som avses i artikel 15.
4. Efterhandsutvärderingen ska bedöma programmets långsiktiga verkningar och hur hållbara dessa verkningar är, för att ge underlag för ett beslut om ett efterföljande program.
Artikel 14
Indikatorer
1. I enlighet med artikel 13 ska de indikatorer som anges i punkt 2 i den här artikeln tjäna som grund för övervakning och utvärdering av i vilken mån de olika särskilda programmål som anges i artikel 4 har uppnåtts genom de åtgärder som föreskrivs i artikel 5. De ska mätas mot i förväg fastställda utgångsscenarier som återspeglar situationen före genomförandet. Om lämpligt ska indikatorerna delas upp efter, bland annat, kön, ålder och funktionshinder.
2. De indikatorer som avses i punkt 1 ska inkludera bland annat följande:
a)
Antal och procentandel personer i målgruppen som har nåtts av informationsverksamhet som finansierats genom programmet.
b)
Antal berörda personer som har deltagit i, bland annat, utbildningsverksamhet, utbyten, studiebesök, workshoppar och seminarier som finansierats genom programmet.
c)
Ökningen av kunskaperna om unionsrätten och unionens politik samt, i tillämpliga fall, de rättigheter, värden och principer som ligger till grund för unionen, hos grupper som har deltagit i verksamhet som har finansierats genom programmet jämfört med hela målgruppen.
d)
Antal fall, verksamheter och resultat när det gäller gränsöverskridande samarbete.
e)
Deltagarnas bedömning av den verksamhet som de deltagit i och av den (förväntade) hållbarheten hos denna.
f)
Den geografiska täckningen för den verksamhet som finansierats genom programmet.
g)
Antalet ansökningar och bidrag som avser varje särskilt mål.
h)
Den finansieringsnivå som begärts av de sökande och som beviljats med avseende på varje särskilt mål.
3. Utöver de indikatorer som anges i punkt 2 ska även bland annat följande bedömas i den preliminära utvärderingsrapporten och efterhandsutvärderingen av programmet:
a)
Programmets europeiska mervärde, inbegripet en utvärdering av programmets verksamhet mot bakgrund av liknande initiativ som har tagits fram på nationell eller europeisk nivå utan finansieringsstöd från unionen och deras (förväntade) resultat, samt fördelar och/eller nackdelar med unionsfinansiering jämfört med nationell finansiering typen av verksamhet i fråga.
b)
Finansieringsnivån i förhållande till de uppnådda resultaten (verkningsfullhet).
c)
Eventuella administrativa, organisatoriska och/eller strukturella hinder för ett smidigare, effektivare och verkningsfullare genomförande av programmet (utrymme för förenkling).
Artikel 15
Övergångsbestämmelser
Åtgärder som inletts på grundval av avsnitt 4 ("antidiskriminering och mångfald") och avsnitt 5 ("jämställdhet") i beslut nr 1672/2006/EG, beslut 2007/252/EG eller beslut nr 779/2007/EG ska också i fortsättningen omfattas av bestämmelserna i dessa beslut till dess att åtgärderna har slutförts. När det gäller dessa åtgärder ska hänvisningar till de kommittéer som anges i artikel 13 i beslut nr 1672/2006/EG, artikel 10 i beslut 2007/252/EG och artikel 10 i beslut nr 779/2007/EG tolkas som hänvisningar till den kommitté som anges i artikel 10.1 i denna förordning.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 december 2013.