ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 342/2014 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2014 година
за допълване на Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета, по отношение на регулаторните технически стандарти за приложение на методите за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на финансовите конгломерати
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 година относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012 (1), и по-специално член 49, параграф 6 от него,
като взе предвид Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2002 година относно допълнителния надзор на кредитните институции, застрахователните предприятия и на инвестиционните посредници към един финансов конгломерат и за изменение на Директиви 73/239/ЕИО, 79/267/ЕИО, 92/49/ЕИО, 92/96/ЕИО, 93/6/ЕИО и 93/22/ЕИО на Съвета и Директиви 98/78/ЕО и 2000/12/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2), и по-специално член 21а, параграф 3 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъдат премахнати възможностите финансовите конгломерати със значителна банкова или инвестиционна и застрахователна дейност да използват многократно капиталови елементи, т.е. допустими при изчисляването на собствените средства, на равнище финансов конгломерат, както и да създават неправомерно собствен капитал в рамките на групата, за да се получи точна картина на собствените средства на конгломерата за покриване на загуби и да се осигури допълнителна капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
(2)
Важно е да се гарантира, че собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор се включват на равнище финансов конгломерат само ако не съществуват пречки за прехвърлянето на активи и изплащането на задължения между различните субекти в него, включително между различните сектори.
(3)
При изчислението на собствените си средства финансовият конгломерат следва да включва собствените средства над изискуемите според изискванията за платежоспособност на равнище сектор само ако тези средства са прехвърлими между субектите в неговите рамки.
(4)
Фактът, че специфичните за сектора капиталови изисквания са изготвени съобразно рисковете, свързани с дадения сектор, а не с оглед покриването на рискове извън него, следва да бъде взет предвид посредством подходящи правила.
(5)
С оглед осигуряването на последователен подход при изчисляването на допълнителната капиталова адекватност следва да бъдат изброени секторните изисквания, които включват изисквания за платежоспособност за тази цел. Тези изисквания следва да не засягат разпоредбите относно необходимите мерки при нарушаване на изискванията за платежоспособност на равнище сектор. По-специално при недостиг на равнище финансов конгломерат, породен от нарушаване на комбинираното изискване за буфер по дял VII, глава 4 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (3), необходимите мерки следва да произтичат от посочените в тази глава.
(6)
При изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на даден финансов конгломерат следва да се изчислява изискването както за платежоспособност по дефиниция, така и за собствени средства по дефиниция за неговите нерегламентирани финансови дружества.
(7)
В приложение I, част II от Директива 2002/87/ЕО са посочени три метода за изчисляване на изискванията за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат: „счетоводно консолидиране“ (метод 1), „дедукция и агрегация“ (метод 2) и метод, комбиниращ методи 1 и 2 (метод 3). С оглед последователното прилагане на методи 1 и 2 те следва да бъдат уточнени. Същото се отнася и за условията за използването на метод 3, като следва да се гарантира, че компетентните органи разрешават използването на този метод при сходни обстоятелства, прилагат общи критерии и изискват еднообразното му прилагане при всички финансови конгломерати. Компетентните органи следва да разрешават прилагане на метод 3 само когато даден финансов конгломерат може да докаже, че самостоятелното прилагане на метод 1 или 2 не би било разумно осъществимо. Използването на метод 3 следва да бъде последователно във времето, така че да се осигурят равностойни условия. Изчислителните методи са в съответствие с посочените в приложение I, част I от Директива 2002/87/ЕО принципи, поради което последните следва също да бъдат уточнени.
(8)
Метод 1 за изчисляване на платежоспособността на група в Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) и метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност в Директива 2002/87/ЕО следва да се приемат за равностойни, тъй като и двата са в съответствие с основните цели на допълнителния надзор. И двата метода изключват, от една страна, създаването в рамките на групата на собствени средства, а от друга - осигуряват изчисляване на собствените средства, което е в съответствие с определенията и ограниченията съобразно съответните секторни правила.
(9)
Предоставеното по член 49, параграф 6 от Регламент (ЕС) № 575/2013 право за приемане на регулаторни технически стандарти е тясно свързано с правото по член 21а, параграф 3 от Директива 2002/87/ЕО, тъй като и двата случая се отнасят за последователното прилагане на посочените в приложението към директивата изчислителни методи. Постигането на последователност при посочените методи за целите на тези законодателни актове и улесняване постигането на цялостен поглед и компактен достъп до тях от подотчетните лица прави желателно определянето на породените от посочените правомощия регулаторни технически стандарти в един единствен регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се основава на новите режими за платежоспособност на равнище сектор, установени в Съюза с оглед постигането на възможно най-последователно прилагане на изчислителните методи. Поради това настоящият регламент следва да се прилага не по-рано от датата на прилагане на Регламент (ЕС) № 575/2013. Правилата, чието прилагане е свързано с прилагането на Директива 2009/138/ЕО, следва да се прилагат от датата на нейното прилагане. В областите, останали нехармонизирани от настоящия регламент преди пълното му влизане в сила, следва да продължи използването на действащите национални практики на изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност, като съответните основани на правилата за застрахователния сектор изчисления ще се основават на тези от тях, които се прилагат към момента на изчисляването.
(11)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, представени на Комисията съвместно от Европейските надзорни органи - Европейски банков орган (ЕБО), Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване (ЕОЗППО) и Европейски орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП).
(12)
ЕБО, ЕОЗППО и ЕОЦКП проведоха открити обществени консултации във връзка със залегналите в основата на настоящия регламент проекти на регулаторни технически стандарти и анализираха потенциалните разходи и ползи в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), член 10 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (6) и член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (7), като също така потърсиха становището на създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 Група на участниците от банковия сектор, създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1094/2010 Група на участниците от застрахователния сектор и създадената по силата на член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 Група на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се определят посочените в приложение I към Директива 2002/87/ЕО принципи и изчислителни методи за целите на алтернативи на изискването за приспадане по член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, както и с оглед изчисляването на собствените средства и на допълнителните изисквания за капиталова адекватност по член 6, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„принципно застрахователен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на застрахователната дейност - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО;
2)
„принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат“ е финансов конгломерат, чийто най-съществен финансов сектор е секторът на инвестиционни или на банкови услуги - в съответствие с посоченото в член 3, параграф 2 от Директива 2002/87/ЕО.
ГЛАВА II
ПРИНЦИПИ
Член 3
Изключване на многократното използване на капиталови елементи и на създаването в рамките на групата на собствени средства
Собствените средства в резултат, пряко или непряко, от операции в рамките на групата, не се включват при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище финансов конгломерат.
Член 4
Прехвърлимост и достъпност на собствените средства
1. Собствените средства, признати на равнище регламентиран субект, които надхвърлят необходимите според изискванията по член 9 за платежоспособност на равнище сектор, не се включват в изчисляването на собствените средства на даден финансов конгломерат, нито в сбора на собствените средства на всички регламентирани и нерегламентирани субекти от финансовия сектор, принадлежащи към такъв конгломерат, освен ако съществува настояща пречка от практическо или правно естество - или се очаква такава - за прехвърлянето на средства между субекти от конгломерата.
2. Когато в съответствие с член 6, параграф 2, пета алинея от Директива 2002/87/ЕО регламентиран субект по същата алинея представя на координатора резултатите от изчислението и съответните данни, на които то се основава, той потвърждава пред координатора, предоставяйки му необходимите доказателства, че параграф 1 е спазен.
Член 5
Собствени средства, специфични за даден сектор
1. Собствените средства по параграф 2, които са налични на равнище регламентиран субект, са допустими за покриването на рисковете в сектор, който признава тези собствени средства. Те не са допустими за покриването на рискове в други финансови сектори.
2. Собствените средства по параграф 1 са собствените средства, които не са елементи на:
а)
базовия собствен капитал от първи ред, допълнителния капитал от първи ред или капитала от втори ред по смисъла на Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
основните собствени средства на предприятията, обхванати от Директива 2009/138/ЕО, когато тези елементи са причислени, в съответствие с член 94, параграфи 1 и 2 от нея, към капитала от първи или втори ред.
Член 6
Недостиг на собствени средства на равнище финансов конгломерат
1. Недостигът на собствени средства на равнище финансов конгломерат се запълва само със собствените средства, които са допустими според правилата както за банковия, така и за застрахователния сектор.
2. Собствените средства по параграф 1 са:
а)
базовият собствен капитал от първи ред по член 50 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
б)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред без ограничение, наложено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
в)
допълнителният собствен капитал от първи ред по член 61 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от първи ред, като причисляването е ограничено от приет в съответствие с член 99 от нея делегиран акт;
д)
капиталът от втори ред по член 71 от Регламент (ЕС) № 575/2013; както и
е)
елементите на основните собствени средства, когато, в съответствие с член 94, параграф 2 от Директива 2009/138/ЕО, са причислени към капитала от втори ред.
3. Използването на елементи на собствените средства за запълване на недостига е съобразено с член 4, параграф 1.
Член 7
Последователност
Регулираните субекти или смесеният финансов холдинг, принадлежащи към финансов конгломерат, прилагат изчислителния метод последователно във времето.
Член 8
Консолидиране
По отношение на принципно застрахователните финансови конгломерати, ако обхватът на груповия надзор по дял III от Директива 2009/138/ЕО не се различава съществено от този на допълнителния надзор по глава II от Директива 2002/87/ЕО, метод 1 за изчисляване на груповата платежоспособност на застрахователните и презастрахователните предприятия, както е посочено в членове 230, 231 и 232 от Директива 2009/138/ЕО, се приема за равностоен на метод 1 за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на регламентираните субекти във финансов конгломерат, както е посочено в приложение I към Директива 2002/87/ЕО.
Член 9
Изискване за платежоспособност
1. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за застрахователния сектор, за изискване за платежоспособност се приема капиталовото изискване за платежоспособност по членове 100 и 218 от Директива 2009/138/ЕО, включително всяко добавяне на капитал в съответствие с член 37 от нея в резултат на член 216, параграф 4, член 231, параграф 7, член 232, член 233, параграф 6 и член 238, параграфи 2 и 3 от нея.
2. За целите на изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност при прилагането на правилата за банковия или инвестиционния сектор, за изисквания за платежоспособност се приемат капиталовите изисквания в трета част, дял I, глава 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 и задълженията, по силата на посочения регламент или Директива 2013/36/ЕС, за наличие на собствени средства в допълнение към тези изисквания, включително задължението в резултат на вътрешна оценка на капиталовата адекватност по член 73 от посочената директива, евентуално наложеното от компетентен орган задължение по член 104, параграф 1, буква а) от нея, комбинираното изискване за буфер по член 128, параграф 6 от нея и мерките, приети по силата на членове 458 или 459 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 10
Капиталови изисквания и изисквания за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат
1. В съответствие с член 14, параграфи 7-9 капиталовите изисквания и изискванията за платежоспособност по отношение на финансов конгломерат се изчисляват съобразно границите и определенията в съответните секторни правила.
2. Собствените средства на дружествата за управление на активи се изчисляват в съответствие с член 2, параграф 1, буква л) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8). Изискванията за платежоспособност на дружествата за управление на активи са упоменатите в член 7, параграф 1, буква а) от посочената директива.
3. Собствените средства на алтернативните инвестиционни фондове се изчисляват в съответствие с член 4, параграф 1, буква аг) от Директива 2011/61/ЕС (9). Изискванията за платежоспособност на алтернативните инвестиционни фондове са упоменатите в член 9 от посочената директива.
Член 11
Третиране на междусекторни позиции
1. Когато субект в принципно банков или инвестиционен финансов конгломерат има позиция в принадлежащо към застрахователния сектор финансово дружество, приспадната в съответствие с член 14, параграф 3 или член 15, параграф 3, тази позиция не поражда допълнително изискване за капиталова адекватност на равнището на конгломерата.
2. Когато прилагането на параграф 1 непосредствено изменя размера на очакваната загуба при вътрешнорейтинговия подход по трета част, дял II, глава 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към собствените средства на финансовия конгломерат се добавя сума, равна на това изменение.
Член 12
Собствени средства по дефиниция и изисквания за платежоспособност по дефиниция за нерегламентирани субекти от финансовия сектор
1. Когато смесен финансов холдинг има позиция в нерегламентиран субект от финансовия сектор, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция на този субект се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
2. За нерегламентиран субект от финансовия сектор, различен от посочения в параграф 1, собствените средства по дефиниция и изискванията за платежоспособност по дефиниция се изчисляват в съответствие със секторните правила, приложими към най-близкия до този субект финансов сектор. Най-близкият финансовия сектор се определя въз основа на обхвата на дейността на съответния субект и степента, в която той я упражнява. Ако не е възможно ясно да се определи най-близкият финансов сектор, се прибягва до секторните правила, приложими към най-съществения сектор във финансовия конгломерат.
Член 13
Приложими на секторно равнище преходни разпоредби и разпоредби във връзка със заварено положение
Приложимите при изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнище сектор правила включват приложимите на същото равнище преходни разпоредби или такива във връзка със заварено положение.
ГЛАВА III
ИЗЧИСЛИТЕЛНИ МЕТОДИ
Член 14
Уточняване на изчисляването при метод 1 по Директива 2002/87/ЕО
1. Собствените средства на финансов конгломерат се изчисляват въз основа на консолидираните отчети, изготвени според приложимите с оглед допълнителния надзор по Директива 2002/87/ЕО счетоводни норми, като, където е приложимо, се взима предвид параграф 5.
2. При изчисляването на собствените средства на финансов конгломерат, неконсолидираните инвестиции на принципно банков или инвестиционен такъв конгломерат се третират по следния начин:
а)
значителните неконсолидирани инвестиции в субект от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013 се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата, когато субектът принадлежи към застрахователния сектор;
б)
в съответствие с член 46 от Регламент (ЕС) № 575/2013 неконсолидираните инвестиции, различни от посочените в буква а), в субект от финансовия сектор, който принадлежи към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на конгломерата.
3. При спазване на параграф 2, собствените средства, емитирани от субект от финансов конгломерат и държани от друг субект от същия конгломерат, се приспадат от собствените средства на конгломерата, ако вече не са били премахнати при счетоводното консолидиране.
4. Предприятие, което е съвместно контролирано предприятие за целите на съответната нормативна уредба на счетоводното отчитане, се третира в съответствие със секторните правила за пропорционална консолидация или включване на пропорционален дял.
5. Когато обхванат от Директива 2009/138/ЕО субект принадлежи към финансов конгломерат, изчисляването на допълнителните изисквания за капиталова адекватност на равнището на конгломерата се основава на активите и пасивите, остойностени в съответствие с дял I, глава VI, раздели 1 и 2 от посочената директива.
6. Когато по отношение на стойността на актив или пасив се прилагат пруденциални филтри и приспадания в съответствие с втора част, дял I от Регламент (ЕС) № 575/2013, използваната за изчисляване на допълнителните изисквания за капиталова адекватност стойност е относимата към съответния субект, обхванат от настоящия регламент, като се изключват активите и пасивите, относими към останалите субекти от конгломерата.
7. Когато секторните правила налагат изчисляването на праг или ограничение, прагът или ограничението на равнище конгломерат се изчислява въз основа на консолидираните данни на финансовия конгломерат и след приспаданията, изисквани от параграфи 2 и 3.
8. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в консолидираната основа по първа част, дял II, глава 2, раздел 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разглеждат заедно.
9. При изчисляването на праговете и ограниченията регламентираните субекти във финансов конгломерат, които са включени в надзора на равнище група по дял III от Директива 2009/138/ЕО, се разглеждат заедно.
10. При изчисляването на праговете и ограниченията на равнище регламентиран субект, регламентираните субекти във финансов конгломерат, за които параграфи 8 и 9 не се прилагат, ги изчисляват на индивидуална основа в съответствие с приложимите секторни правила.
11. При сумирането на съответните изисквания за платежоспособност на равнище сектор се извършва единствено корекцията по член 11 или породената в резултат от корекциите на секторните прагове и ограничения по силата на параграф 7.
Член 15
Уточняване на изчисляването при метод 2 по Директива 2002/87/ЕО
1. Когато приложимите секторни правила налагат пруденциален филтър на собствените средства на регламентиран субект, се използва някое от следните третирания:
а)
ако филтрираният размер, т.е. нетният размер, който се взима при изчисляването на собствените средства на участията, увеличава изискуемия капитал, той се добавя към балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО;
б)
ако филтрираният размер по буква а) намалява изискуемия капитал, той се приспада от балансовата стойност на участията в съответствие с член 6, параграф 4, втора алинея от Директива 2002/87/ЕО.
2. За принципно банковите или инвестиционни финансови конгломерати съществените инвестиции, които не са участия, в субекти от финансовия сектор по смисъла на член 43 от Регламент (ЕС) № 575/2013, които принадлежат към застрахователния сектор, се приспадат изцяло от собствените средства на субекта, който държи инвестицията, в съответствие с приложимите секторни правила.
3. Вътрешногруповите инвестиции в капиталови инструменти, които според секторните правила могат да бъдат елементи на собствените средства, се приспадат или изключват, като се вземат предвид съответните секторни граници, от изчисляването на собствените средства.
4. Изчисляването на допълнителните капиталови изисквания се извършва по формулата в приложението.
Член 16
Уточняване на обстоятелствата, при които се използва метод 3 по Директива 2002/87/ЕО
1. Компетентните органи могат да разрешат използването на метод 3 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО при наличието на някое от следните обстоятелства:
а)
не е разумно осъществимо прилагането към всички регламентирани субекти във финансов конгломерат на методи 1 или 2 по приложение I към Директива 2002/87/ЕО, по-специално поради факта, че метод 1 е неприложим за един или повече от тях, тъй като някой е извън консолидацията или е установен в трета държава, което прави невъзможно получаването на достатъчно информация за прилагането към него на метод 1;
б)
субектите, които ще прилагат някой от методите, представляват, взети заедно, незначителен интерес за целите на надзора на регламентираните субекти във финансов конгломерат.
2. Метод 1 или 2 се използват от всички регламентирани субекти във финансов конгломерат, които не са посочени в параграф 1.
3. Финансовият конгломерат прилага разрешения му от компетентния орган метод 3 последователно във времето.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 17
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, член 6, параграф 2, член 8, член 9, параграф 1 и член 14, параграфи 5 и 9 се прилагат от посочената в член 309, параграф 1 от Директива 2009/138/ЕО дата.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 342/2014
av den 21 januari 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller tekniska standarder för tillsyn av användningen av beräkningsmetoder för kapitaltäckningskraven för finansiella konglomerat
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (1), särskilt artikel 49.6,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG av den 16 december 2002 om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/78/EG och 2000/12/EG (2), särskilt artikel 21.a3, och
av följande skäl:
(1)
I fråga om finansiella konglomerat med en väsentlig bank- eller värdepappersverksamhet och försäkringsverksamhet bör flerfaldig användning av de delar som får användas för beräkning av egen kapitalbas på det finansiella konglomeratets nivå, dvs. dubbelt utnyttjande och olämpligt skapande av kapitalbas inom det finansiella konglomeratet, elimineras för att ge en korrekt bild av tillgången på konglomeratens kapitalbas för att täcka förluster och garantera extra kapitaltäckning på det finansiella konglomeratets nivå.
(2)
Det är viktigt att se till att kapitalbasen som överstiger den som behövs för att uppfylla sektoriella solvenskrav endast medräknas på det finansiella konglomeratets nivå om det inte föreligger några hinder för överföring av medel eller återbetalning av skulder mellan olika enheter i finansiella konglomerat, inbegripet mellan olika sektorer.
(3)
Ett finansiellt konglomerat bör endast innehålla kapitalbas som överstiger sektoriella solvenskrav vid beräkningen av den egna kapitalbasen om denna bas kan överföras mellan olika enheter inom det finansiella konglomeratet.
(4)
Lämpliga bestämmelser bör ta hänsyn till att sektorsspecifika kapitalbaskrav är utformade för att täcka risker som rör den sektorn, och inte är avsedda att täcka risker utanför den sektorn.
(5)
För att säkerställa konsekvent tillämpning av beräkningen av den extra kapitaltäckningen, bör de sektorskrav som omfattar solvenskrav för detta ändamål anges. Dessa krav bör inte påverka särreglerna för de åtgärder som ska vidtas om de sektoriella solvenskraven inte följs. I synnerhet om ett underskott uppträder på nivån finansiellt konglomerat beroende på ett brott mot de kombinerade buffertkraven enligt kapitel 4 avdelning VII i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (3) bör de nödvändiga åtgärderna baseras på dem i det kapitlet.
(6)
Vid beräkningen av det extra kapitaltäckningskravet i ett finansiellt konglomerat, bör både ett teoretiskt solvenskrav och en teoretisk nivå på kapitalbasen beräknas för icke reglerade finansiella enheter inom det finansiella konglomeratet.
(7)
I del II i bilaga I till direktiv 2002/87/EG anges tre tekniska metoder för att beräkna kapitaltäckningskraven på nivån finansiellt konglomerat: Metod baserad på sammanställd redovisning (metod 1), avräknings- och totalmetoden (metod 2) och den kombinerade metoden (metod 3) som tillåter en kombination av metod 1 och 2. De tekniska beräkningsmetoderna 1 och 2 bör specificeras så att de tillämpas konsekvent. Dessutom bör omständigheterna för användning av metod 3 fastställas och det bör säkerställas att de behöriga myndigheterna tillåter användningen av denna metod vid liknande omständigheter, tillämpar gemensamma kriterier och kräver att metoden tillämpas enhetligt i fråga om finansiella konglomerat. De behöriga myndigheterna bör endast tillåta tillämpning av metod 3 om ett finansiellt konglomerat kan visa att tillämpningen av enbart metod 1 eller 2 inte är möjlig. Användning av metod 3 bör vara konsekvent över tiden så att villkoren blir likvärdiga. Eftersom de tekniska beräkningsmetoderna används i enlighet med de tekniska principer som det hänvisas till i del 1 i bilaga I till direktiv 2002/87/EG är det nödvändigt att även specificera de principerna.
(8)
Metod 1 för att beräkna solvens på gruppnivå enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG (4) och metod 1 för beräkning av extra kapitaltäckningskrav enligt direktiv 2002/87/EG bör anses likvärdiga eftersom bägge metoderna är förenliga med huvudmålen för extra tillsyn. Genom bägge metoderna garanteras att ingen kapitalbas mellan enheter skapas och att beräkningen av kapitalbasen sker i enlighet med de definitioner och begränsningar som anges i relevanta särregler.
(9)
Bemyndigandet att anta tekniska standarder för tillsyn i artikel 49.6 i förordning (EU) nr 575/2013 är nära kopplat till bemyndigandet i artikel 21a.3 i direktiv 2002/87/EG, eftersom bägge handlar om enhetlig tillämpning av de beräkningsmetoder som fastställs i bilagan till det direktivet. För att se till att de beräkningsmetoder som specificerats för dessa rättsakter är enhetliga och för att underlätta överblick och behändig tillgång till dem av personer som omfattas av skyldigheterna är det önskvärt att i en enda förordning fastställa de tekniska standarder för tillsyn som antagits i enlighet med dessa bemyndiganden.
(10)
Denna förordning bör grundas på de nya sektoriella solvenssystem som har inrättats i unionen i syfte att säkra en så konsekvent tillämpning av beräkningsmetoderna som möjligt. Denna förordning bör därför inte tillämpas före dagen för ikraftträdande av förordning (EU) nr 575/2013. De regler som är avhängiga av att direktiv 2009/138/EG träder i kraft bör träda i kraft från och med dagen för ikraftträdandet av det direktivet. Befintligt nationellt genomförande av beräkningen av de extra kapitaltäckningskraven kommer därför även i fortsättningen att användas i de områden som inte harmoniserats genom rättsakten under perioden innan den tillämpas i sin helhet, och underliggande beräkningar som är baserade på särregler kommer att baseras på de särregler som gällde vid tidpunkten för beräkningen.
(11)
Denna förordning baseras på det utkast till tekniska standarder för tillsyn som lämnats in gemensamt av Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) (EBA), Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) (Eiopa) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska säkerhets- och marknadsmyndigheten) (Esma) till kommissionen.
(12)
EBA, Eiopa och Esma har genomfört öppna offentliga samråd om utkastet till tekniska standarder för tillsyn på vilka den här förordningen baseras, analyserat sammanhängande potentiella kostnader och fördelar, i enlighet med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (5), artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 (6) och artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (7), och begärt synpunkter från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i förordning (EU) nr 1093/2010, den intressentgrupp för försäkringsbranschen som inrättats i enlighet med artikel 37 i förordning (EU) nr 1094/2010 och den intressentgrupp för värdepapper och marknader som inrättats i enlighet med artikel 37 i förordning (EU) nr 1095/2010.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
SYFTE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs de tekniska principer och tekniska beräkningsmetoder som förtecknas i bilaga I till direktiv 2002/ 87/ EG som alternativ till de avdrag som avses i artikel 49.1 i förordning (EU) nr 575/2013 och för att beräkna kapitalbasen och extra kapitaltäckningskrav i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 2002/87/EG.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1) finansiellt konglomerat med försäkringsinriktning : ett finansiellt konglomerat vars viktigaste finansiella sektor är försäkringar, i enlighet med artikel 3.2 i direktiv 2002/87/EG,
2) finansiellt konglomerat med bank- eller investeringsinriktning : ett finansiellt konglomerat vars viktigaste finansiella sektor är antingen banksektorn eller investeringssektorn, i enlighet med artikel 3.2 i direktiv 2002/87/EG.
KAPITEL II
TEKNISKA PRINCIPER
Artikel 3
Eliminering av dubbelt utnyttjande och skapande av kapitalbas mellan grupper i enheten
Kapitalbas som härrör direkt eller indirekt från transaktioner inom grupper i enheten ska inte tas med vid beräkningen av de extra kapitaltäckningskraven på nivån finansiellt konglomerat.
Artikel 4
Överförbarhet och tillgänglighet i fråga om kapitalbas
1. Kapitalbaser på nivån reglerad enhet, som överstiger dem som krävs för att uppfylla sektoriella solvenskrav som avses i artikel 9 ska inte tas med i beräkningen av kapitalbasen i ett finansiellt konglomerat eller av summan av kapitalbaserna i varje reglerad och icke reglerad enhet inom den finansiella sektorn i ett finansiellt konglomerat, om det inte finns några rådande eller förutsebara praktiska eller rättsliga hinder för överföring av medel mellan enheter i det finansiella konglomeratet.
2. Den enhet som avses i artikel 6.2 femte stycket i direktiv 2002/87/EG ska, när den lämnar in resultaten av beräkningen och relevanta uppgifter till samordnaren för den beräkning som avses i det stycket, för samordnaren bekräfta och överlämna belägg för att kraven i punkt 1 är uppfyllda.
Artikel 5
Sektorsspecifik kapitalbas
1. Kapitalbaser som avses i punkt 2 som finns tillgängliga på nivån reglerad enhet ska kunna användas för täckning av risker som härrör från sektorn som redovisar denna kapitalbas, och ska inte beaktas som medräkningsbara för täckning av risker från andra finansiella sektorer.
2. De kapitalbaser som avses i punkt 1 är kapitalbaser som inte är följande:
a)
Kärnprimärkapital, primärkapitaltillskott eller supplementärkapitaltillskott i den mening som avses förordning (EU) nr 575/2013.
b)
Poster i primärkapitalet i företag som omfattas av kraven i direktiv 2009/138/EG om de posterna klassificeras som primärkapitaltillskott eller supplementärkapitaltillskott i artikel 94.1 och 94.2 i det direktivet.
Artikel 6
Underskott i kapitalbasen på nivån finansiella konglomerat
1. Om det finns ett underskott i kapitalbasen på nivån finansiella konglomerat, ska endast posterna i kapitalbasen som är medräkningsbara enligt särreglerna för både banksektorn och försäkringssektorn användas för att täcka underskottet.
2. De kapitalbaser som avses i punkt 1 är följande:
a)
Kärnprimärkapital enligt definitionen i artikel 50 i förordning (EU) nr 575/2013.
b)
Poster i primärkapitalet i de fall posterna klassificeras som tillhörande nivå 1 i enlighet med artikel 94.1 i direktiv 2009/ 138/ EG och omfattandet av de posterna inte begränsas av de delegerade akter som antagits i enlighet med artikel 99 i det direktivet.
c)
Övrigt primärkapital för kapitaltäckningsändamål enligt definitionen i artikel 61 i förordning (EU) nr 575/2013.
d)
Poster i primärkapitalet i de fall posterna klassificeras som tillhörande nivå 1 i enlighet med artikel 94.1 i direktiv 2009/ 138/ EG och omfattandet av de posterna inte begränsas av de delegerade akter som antagits i enlighet med artikel 99 i det direktivet.
e)
Supplementärkapital enligt definitionen i artikel 71 i förordning (EU) nr 575/2013.
f)
Poster i primärkapitalet i de fall posterna klassificeras som tillhörande nivå 2 i enlighet med artikel 94.2 i direktiv 2009/ 138/ EG.
3. Poster i kapitalbasen som används för att täcka underskott ska uppfylla bestämmelserna i artikel 4.1.
Artikel 7
Enhetlighet
De reglerade enheterna eller det blandade finansiella holdingföretaget i ett finansiellt konglomerat ska tillämpa beräkningsmetod konsekvent över tiden.
Artikel 8
Konsolidering
I fråga om finansiella konglomerat med försäkringsinriktning ska metod 1 för beräkning av gruppsolvensen för försäkrings- och återförsäkringsföretagen, enligt artiklarna 230, 231 och 232 i direktiv 2009/138/EG anses motsvara metod 1 för beräkning av de extra kapitaltäckningskraven för reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat, enligt bilaga I till direktiv 2002/87/EG, under förutsättning att omfattningen av grupptillsynen enligt avdelning III i direktiv 2009/138/EG inte skiljer sig nämnvärt åt från omfattningen av den extra tillsynen enligt kapitel II i direktiv 2002/87/EG.
Artikel 9
Solvenskrav
1. Om reglerna för försäkringssektorn ska tillämpas, ska det solvenskapitalkrav som avses i artiklarna 100 och 218 i direktiv 2009/138/EG inklusive eventuella kapitaltillägg i enlighet med artikel 37 i det direktivet, som en följd av artiklarna 216.4, 231.7, 232, 233.6, 238.2 och 238.3 i det direktivet anses utgöra solvenskapitalkrav vid beräkning av de extra kapitaltäckningskraven.
2. Om reglerna för bank- eller värdepapperssektorn ska tillämpas, ska kapitalbaskrav enligt kapitel 1 avdelning I del 3 i förordning (EU) nr 575/2013 och krav enligt den förordningen eller enligt direktiv 2013/36/EU om att inneha en kapitalbas som överstiger de kraven, inklusive ett krav som kommer från den interna processen för bedömning av kapitalbehov i artikel 73 i det direktivet, eventuella krav som införts av behörig myndighet i enlighet med artikel 104.1 a i det direktivet, det kombinerade buffertkravet så som det definieras i artikel 128.6 i det direktivet, och åtgärder som antagits i enlighet med artiklarna 458 eller 459 i förordning (EU) nr 575/2013 anses utgöra solvenskapitalkrav vid beräkning av de extra kapitaltäckningskraven.
Artikel 10
Det finansiella konglomeratets kapitalbaser och solvenskrav
1. Enligt artikel 14.7-14.9 ska det finansiella konglomeratets kapitalbas och solvenskrav beräknas i enlighet med de definitioner och gränser som fastställts i relevanta särregler.
2. Kapitalbasen hos kapitalförvaltningsbolag ska beräknas i enlighet med artikel 2.1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (8). Solvenskraven för kapitalförvaltningsbolag ska vara de krav som anges i artikel 7.1 a i det direktivet.
3. Kapitalbasen hos förvaltare av alternativa investeringsfonder ska beräknas i enlighet med artikel 4.1 a-d i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EG (9). Solvenskraven för förvaltare av alternativa investeringsfonder ska vara de krav som anges i artikel 9 i det direktivet.
Artikel 11
Behandling av sektorsövergripande företag
1. Om en enhet i ett finansiellt konglomerat med försäkringsinriktning eller ett finansiellt konglomerat med bank- eller investeringsinriktning har innehav i en enhet inom den finansiella sektorn som tillhör försäkringssektorn och som dras av i enlighet med artikel 14.3 eller 15.3 ska inga extra kapitaltäckningskrav uppstå i fråga om det innehavet på nivån finansiellt konglomerat.
2. Om tillämpning av punkt 1 leder till en direkt förändring av den förväntade förlusten inom ramen för den interna riskklassificeringen i den mening som avses i kapitel 3 avdelning II del 3 i förordning nr 575/2013, ska en summa motsvarande den förändringen läggas till det finansiella konglomeratets kapitalbas.
Artikel 12
Teoretiska krav på kapitalbaser och teoretiska solvenskrav för icke reglerade enheter inom den finansiella sektorn
1. Om ett blandat finansiellt holdingföretag har ett innehav i en icke reglerad enhet inom den finansiella sektorn, ska det teoretiska kravet på kapitalbaser och de teoretiska solvenskraven för den enheten beräknas enligt särreglerna för den största sektorn i det finansiella konglomeratet.
2. För en icke reglerad enhet inom den finansiella sektorn annan än den som anges i punkt 1, ska det teoretiska kravet på kapitalbaser och de teoretiska solvenskraven beräknas enligt särreglerna för den närmaste finansiella sektorn för den icke reglerade enheten inom den finansiella sektorn. Fastställandet av närmast finansiella sektorn ska grundas på de olika typer av verksamhet som den berörda enheten utför och i vilken utsträckning den utför sådan verksamhet. Om det inte går att tydligt fastställa den närmaste finansiella sektorn, ska särreglerna för den största sektorn i det finansiella konglomeratet användas.
Artikel 13
Sektoriella övergångsåtgärder och tillämpning av äldre regler
De särregler som tillämpas i beräkningen av de extra kapitaltäckningskraven ska omfatta eventuella övergångsåtgärder eller skyddsbestämmelser som gäller på sektorsnivå.
KAPITEL III
TEKNISKA BERÄKNINGSMETODER
Artikel 14
Specificering av teknisk beräkning enligt metod 1 i direktiv 2002/87/EG
1. Kapitalbasen i ett finansiellt konglomerat ska beräknas på basis av konsoliderade räkenskaper enligt relevant redovisningsramverk som används för den utökade övervakningen enligt direktiv 2002/87/EG, och hänsyn ska i tillämpliga fall tas till punkt 5.
2. I fråga om ett finansiellt konglomerat med försäkringsinriktning eller ett finansiellt konglomerat med bank- eller investeringsinriktning ska följande åtgärder vidtas för icke konsoliderade innehav när kapitalbasen för ett finansiellt konglomerat beräknas:
a)
Icke konsoliderade väsentliga innehav i en enhet i den finansiella sektorn, i den mening som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 575/2013, som tillhör försäkringssektorn, ska dras av fullt ut från konglomeratets kapitalbas.
b)
Icke konsoliderade innehav, förutom dem som avses i led a, i en enhet i den finansiella sektorn som tillhör försäkringssektorn, ska dras av fullt ut från konglomeratets kapitalbas i enlighet med artikel 46 i förordning (EU) nr 575/2013.
3. Med förbehåll för punkt 2 ska kapitalbaser som utfärdats av en enhet i finansiellt konglomerat och som innehas av en annan enhet i samma finansiella konglomerat dras av från konglomeratets kapitalbas om de inte redan är borttagna i den sammanställda redovisningsprocessen.
4. Ett företag som är en gemensamt kontrollerad enhet i fråga om användningen av relevant redovisningsramverk ska behandlas i enlighet med särreglerna om proportionell konsolidering eller införandet av proportionella andelar.
5. Om en enhet som omfattas av direktiv 2009/138/EG utgör en del av ett finansiellt konglomerat, ska beräkningen av de extra kapitaltäckningskraven på nivån finansiellt konglomerat baseras på värderingen av tillgångar och skulder som beräknats i enlighet med avsnitt 1 och 2 kapitel VI avdelning I i direktiv 2009/138/EG.
6. Om värdet på tillgångar och skulder omfattas av försiktighetsmarginaler och avdrag i enlighet med avdelning I del 2 i förordning (EU) nr 575/2013, ska de värden på tillgångar och skulder som används för att beräkna de extra kapitaltäckningskraven vara de som gäller för relevanta enheter enligt den förordningen, exklusive tillgångar och skulder som gäller för andra enheter i det finansiella konglomeratet.
7. Om beräkning av ett tröskelvärde eller en begränsning krävs enligt särreglerna, ska tröskelvärdet eller begränsningen på konglomeratnivå beräknas på grundval av de sammanslagna uppgifterna om det finansiella konglomeratet och efter de avdrag som krävs enligt punkterna 2 och 3.
8. Vid beräkningen av tröskelvärden eller begränsningar, ska reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat som omfattas av en institutions konsoliderade situation enligt avsnitt 1 kapitel 2 avdelning II del 1 i förordning (EU) nr 575/2013 beaktas tillsammans.
9. Vid beräkningen av tröskelvärden eller begränsningar, ska reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat som omfattas av grupptillsyn enligt avdelning III i direktiv 2009/138/EG beaktas tillsammans.
10. Vid beräkningen av tröskelvärden eller begränsningar på nivån reglerad enhet, ska reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat som varken omfattas av punkt 8 eller 9, beräkna sina tröskelvärden och begränsningar individuellt enligt särreglerna för den reglerade enheten.
11. När de sektoriella solvenskraven summeras ska ingen justering ske förutom den som krävs i artikel 11 eller som blir resultatet av justeringar av sektoriella tröskelvärden och begränsningar enligt punkt 7.
Artikel 15
Specificering av teknisk beräkning enligt metod 2 i direktiv 2002/87/EG
1. I de fall kapitalbasen i en reglerad enhet omfattas av försiktighetsmarginaler enligt relevanta särregler, ska ett av följande alternativ användas:
a)
Beloppet efter tillämpningen av försiktighetsmarginaler, som är det nettobelopp som ska beaktas vid beräkningen av ägarintressenas kapitalbas, ska läggas till det bokförda värdet av ägarintressen i enlighet med artikel 6.4 andra stycket i direktiv 2002/87/EG, om det beloppet ökar det lagstadgade kapitalkravet.
b)
Det belopp som aves i led a ska dras av från det bokförda värdet av ägarintressen i enlighet med artikel 6.4 andra stycket i direktiv 2002/87/EG, om det beloppet minskar det lagstadgade kapitalkravet.
2. I fråga om ett finansiellt konglomerat med försäkringsinriktning eller ett finansiellt konglomerat med bank- eller investeringsinriktning, ska väsentliga innehav i en enhet i en finansiell sektor i den mening som avses i artikel 43 i förordning (EU) nr 575/2013, som tillhör försäkringssektorn och som inte är ett ägarintresse, dras av fullt ut från kapitalbasen hos den enhet som innehar instrumentet, i enlighet med de särregler som gäller för den enheten.
3. Investeringar inom gruppen i kapitalinstrument som är godtagbara som kapitalbas i enlighet med särreglerna, med beaktande av relevanta sektoriella gränser, ska dras av eller uteslutas från kapitalbasberäkningen.
4. Beräkningen av extra kapitalkrav ska utföras i enlighet med formeln i bilagan.
Artikel 16
Specificering av omständigheterna för användning av metod 3 enligt direktiv 2002/87/EG
1. Behöriga myndigheter får tillåta användning av metod 3 i enlighet med bilaga I till direktiv 2002/87/EG under någon av följande omständigheter:
a)
Det är inte möjligt att använda metod 1 enligt bilaga I till direktiv 2002/87/EG på alla enheter eller metod 2 enligt bilaga I till direktiv 2002/87/EG på alla enheter inom ett finansiellt konglomerat, framför allt eftersom metod 1 inte kan användas för en eller flera enheter eftersom de inte omfattas av konsolidering, eller eftersom en reglerad enhet har säte i ett tredjeland och det inte går att få tillräcklig information för att kunna använda en av metoderna på enheten.
b)
De enheter som skulle tillämpa en av metoderna är tillsammans av försumbar betydelse i fråga om målen för tillsynen av reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat.
2. Alla reglerade enheter i ett finansiellt konglomerat som inte nämns i punkt 1 ska använda metod 1 eller metod 2.
3. Användningen av metod 3 som tillåts av en behörig myndighet i fråga om ett finansiellt konglomerat ska vara konsekvent över tiden.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 17
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artiklarna 5, 6.2, 8, 9.1, 14.5 och 14.9 ska tillämpas från och med den tillämpningsdag som avses i artikel 309.1 i direktiv 2009/138/EG.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 januari 2014.