ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1046/2014 НА КОМИСИЯТА
от 28 юли 2014 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета относно Европейския фонд за морско дело и рибарство по отношение на критериите за изчисляване на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 508/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 май 2014 г. за Европейския фонд за морско дело и рибарство и за отмяна на регламенти (ЕО) № 2328/2003, (ЕО) № 861/2006, (ЕО) № 1198/2006 и (ЕО) № 791/2007 на Съвета и Регламент (ЕС) № 1255/2011 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 72, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно глава V от Регламент (ЕС) № 508/2014 Европейският фонд за морско дело и рибарство може да подпомага компенсирането на допълнителните разходи на операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора.
(2)
С цел да се запази конкурентоспособността на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза спрямо подобни продукти от други региони на Съюза, през 1992 г. Съюзът въведе мерки за компенсиране на съответните допълнителни разходи в сектора на рибарството и аквакултурите. Мерките за компенсиране през периода 2007-2013 г. бяха определени с Регламент (ЕО) № 791/2007 на Съвета (2). Поради структурната, социалната и икономическата ситуация в най-отдалечените региони на Съюза, усложнена от тяхната отдалеченост, островен характер, малка площ, трудна топография, икономическа зависимост от малко на брой продукти и специфични климатични условия, е необходимо да продължи предоставянето на помощ, за да се компенсират допълнителните разходи за риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури, считано от 1 януари 2014 г. Компенсирането на допълнителните разходи, направени от операторите в тези региони, действително им помага да останат икономически жизнеспособни.
(3)
Тези допълнителни разходи следва да бъдат посочени в план за компенсации, както е посочено в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(4)
С цел да се осигури хармонизирано и равно третиране на всички засегнати региони, чрез по-добра съпоставимост между различните региони и между последователни години, и особено за да се избегне свръхкомпенсиране на допълнителни разходи, е необходимо да се определят критериите за изчисляване на допълнителните разходи, произтичащи от специфичните проблеми в най-отдалечените региони на Съюза. Общите критерии, които трябва да се използват, ще гарантират, че за всички засегнати региони се прилага хомогенен метод за изчисляване на допълнителните разходи.
(5)
Референтните разходи за продукти или категории продукти, направени от операторите в континенталната част на държавата членка или на територията на Съюза, въз основа на които се определят допълнителни разходи, следва да се оценят особено грижливо, за да се избегне свръхкомпенсиране.
(6)
Съществуват продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение или единици за измерване в континенталната част от територията на съответната държава членка. В такива случаи референтната стойност за изчисляване на допълнителните разходи се определя в сравнение с разходите за еквивалентен продукт или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
(7)
Предвид различните пазарни условия в най-отдалечените региони, колебанията в улова и запасите, както и в пазарното търсене, съответните държави членки следва сами да определят продуктите (или категориите продукти) от риболов и аквакултури, отговарящи на изискванията за компенсиране, съответните максимални количества и размера на компенсацията в рамките на общото разпределение за държава членка.
(8)
Държавите членки следва да определят размера на компенсацията на ниво, което позволява да се компенсират подходящо допълнителните разходи, породени от специфичните проблеми на най-отдалечените региони, и да се избегне свръхкомпенсиране. За тази цел при определянето на размера на компенсацията следва да се вземат предвид и другите видове публична намеса, включително всякаква държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014, които оказват въздействие върху размера на допълнителните разходи.
(9)
С цел да се осигури хармонизирано представяне на допълнителните разходи е необходимо те да бъдат изразени на базата на тонове живо тегло, както е определено в Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета (3) и Регламент (ЕО) № 409/2009 на Комисията (4), с който се определят коефициенти на преобразуване и кодове на начините за представяне на прясна и прясно осолена преработена риба в Европейския съюз, използвани за преобразуване на теглото на съхранената или преработена риба в живо тегло за целите на наблюдението на улова.
(10)
С цел да се докаже, че не съществува свръхкомпенсиране, държавите членки следва да включват съответна информация относно прилагането на компенсационния механизъм в рамките на годишния доклад за изпълнението, посочен в член 114, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
(11)
За да се осигури бързо прилагане на мерките, предвидени в настоящия регламент, при положение че разходите вече отговарят на условията за Европейския фонд за морско дело и рибарство от 1 януари 2014 г. в съответствие с член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5), настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
С настоящия регламент се установяват критериите за изчисляване на допълнителните разходи, направени в периода на допустимост, определен в член 65, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1303/2013 от операторите във връзка с риболова, отглеждането, преработването и предлагането на пазара на определени продукти от риболов и аквакултури от най-отдалечените региони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, поради специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
Член 2
1. Допълнителните разходи, посочени в член 1, се изчисляват отделно за всяка от следните дейности:
а)
риболов;
б)
отглеждане;
в)
преработване;
г)
предлагане на пазара.
2. В рамките на всяка от дейностите, посочени в параграф 1, допълнителните разходи се изчисляват като разходни позиции, изброени в плана за компенсации, посочен в член 72 от Регламент (ЕС) № 508/2014, за всеки продукт или категория продукти, определени от държавата членка като отговарящи на условията за компенсация.
3. Допълнителните разходи се определят за всяка разходна позиция като разликата между разходите, направени от операторите в съответните най-отдалечени региони, от които са приспаднати всички други видове публична намеса, които оказват въздействие върху равнището на допълнителните разходи, и съпоставимите разходи, направени от операторите в континенталната част на съответната държава членка.
4. Чрез дерогация от параграф 3 за разходни позиции, специфични за продукти или категории продукти, за които не съществуват критерии за сравнение, или единици за измерване в континенталната част от територията на държавата членка, допълнителните разходи следва да се определят въз основа на сравняване със съпоставимите разходи за еквивалентни продукти или категории продукти, направени от оператори от континенталната част на Съюза.
5. При изчисляването на допълнителните разходи се взема под внимание всяка публична намеса, включително всяка държавна помощ, нотифицирана съгласно член 108, параграф 3 от Договора и член 73 от Регламент (ЕС) № 508/2014.
Член 3
1. Изчисляването на допълнителните разходи се основава само на разходи, произтичащи от специфичните проблеми на най-отдалечените региони.
2. Изчисляването на допълнителните разходи се основава на средна годишна стойност на регистрираните цени.
3. Допълнителните разходи се изразяват в евро за тон живо тегло и, когато е необходимо, всички разходни компоненти на общите допълнителни разходи се изразяват в евро за тон живо тегло.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 28 юли 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1046/2014
av den 28 juli 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 om Europeiska havs- och fiskerifonden vad gäller kriterierna för beräkningen av de extra kostnader som uppstår för aktörer inom fiske, odling, beredning och saluföring av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från de yttersta randområdena
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 av den 15 maj 2014 om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011 (1), särskilt artikel 72.4, och
av följande skäl:
(1)
Enligt kapitel V i förordning (EU) nr 508/2014 får Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) ge kompensation för extra kostnader som uppstår för aktörer inom fiske, odling, beredning och saluföring av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från de yttersta randområden som avses i artikel 349 i fördraget.
(2)
För att vissa fiskeriprodukter och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden skulle kunna behålla sin konkurrenskraft jämfört med liknande produkter från andra regioner i unionen, införde unionen 1992 åtgärder för att kompensera för de anknutna extra kostnaderna inom fiskeri- och vattenbrukssektorerna. Kompensationsåtgärderna för perioden 2007-2013 fastställs i rådets förordning (EG) nr 791/2007 (2). På grund av unionens yttersta randområdens strukturella, sociala och ekonomiska situation, vilken förvärras av deras avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terrängförhållanden, ekonomiska beroende av ett fåtal produkter och särskilda klimatförhållanden, är det nödvändigt att fortsätta att bevilja stöd för att kompensera de extra kostnaderna för fiske, odling, beredning och saluföring av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från och med den 1 januari 2014. Den kompensation för de extra kostnader som uppstått hjälper aktörer från dessa regioner att fortsätta vara ekonomiskt lönsamma.
(3)
Dessa extra kostnader bör anges i en kompensationsplan i enlighet med artikel 72 i förordning (EU) nr 508/2014.
(4)
För att ge alla berörda regioner en harmoniserad och lika behandling, genom bättre jämförbarhet mellan regioner och från ett år till nästa, och särskilt för att undvika överkompensation av extra kostnader, är det nödvändigt att fastställa kriterierna för beräkningen av de extra kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelarna i unionens yttersta randområden. De gemensamma kriterier som ska användas kommer att garantera att en enhetlig metod för beräkning av extra kostnader tillämpas i alla berörda regioner.
(5)
Referenskostnaderna för produkter eller produktkategorier som uppstått för aktörerna på medlemsstatens fastland i medlemsstaten eller i unionens territorium, och utifrån vilka extra kostnader fastställs, bör beräknas med särskild omsorg för att undvika överkompensation.
(6)
Det finns produkter eller produktkategorier för vilka det inte finns några jämförelsekriterier eller måttenheter på fastlandet i den berörda medlemsstatens territorium. I sådana fall ska referensen för beräkningen av extra kostnader fastställas i jämförelse med kostnaderna för motsvarande produkter eller produktkategorier som uppstått för aktörer från fastlandet i unionens territorium.
(7)
Med tanke på de olika saluföringsvillkor som råder i de yttersta randområdena och variationerna när det gäller fångster, bestånd och marknadsefterfrågan, är det lämpligt att låta de berörda medlemsstaterna fastställa vilka fiskeri- och vattenbruksprodukter eller produktkategorier som ska berättiga till kompensation, de respektive maximikvantiteterna för dessa produkter samt de olika kompensationsbeloppen inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat.
(8)
Medlemsstaterna bör fastställa kompensationsbeloppen på en nivå som på ett lämpligt sätt väger upp de extra kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelar som präglar de yttersta randområdena, och som undviker överkompensering. För detta ändamål bör kompensationsbeloppet även ta hänsyn till andra typer av offentliga ingripanden, däribland statligt stöd som anmälts enligt artikel 108.3 i fördraget och artikel 73 i förordning (EU) nr 508/2014, som påverkar de extra kostnadernas omfattning.
(9)
För att harmonisera presentationen av extra kostnader bör extra kostnader uttryckas på grundval av antal ton levande vikt, vilken definieras i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (3) och kommissionens förordning (EG) nr 409/2009 (4) och som också fastställer Europeiska unionens omräkningsfaktorer för färsk och färsksaltad fisk och presentationskoder för att räkna om lagrad och beredd fisks vikt till färskvikt i syfte att övervaka fångster.
(10)
För att visa att det inte förekommer någon överkompensation bör medlemsstaterna lämna relevanta uppgifter om genomförandet av kompensationsmekanismen i den årliga genomföranderapporten, enligt artikel 114.2 i förordning (EU) nr 508/2014.
(11)
För att möjliggöra ett snabbt genomförande av de åtgärder som föreskrivs i denna förordning, eftersom utgifterna redan berättigar till bidrag från Europeiska havs- och fiskerifonden sedan den 1 januari 2014 enligt artikel 65.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (5), bör denna förordning träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I denna förordning fastställs kriterierna för beräkningen av extra kostnader som uppstår under den period för stödberättigande som anges i artikel 65.2 i förordning (EU) nr 1303/2013 för aktörer inom fiske, odling, beredning och saluföring av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden som avses i artikel 349 i fördraget till följd av de särskilda nackdelar som präglar dessa yttersta randområden.
Artikel 2
1. Extra kostnader som avses i artikel 1 ska beräknas separat för var och en av verksamheterna
a)
fiske,
b)
odling,
c)
beredning,
d)
saluföring.
2. Inom varje verksamhet som avses i punkt 1 ska extra kostnader beräknas genom utgiftsposter, så som de förtecknas i den kompensationsplan som avses i artikel 72 i förordning (EU) nr 508/2014 för varje produkt eller produktkategori som fastställts av medlemsstaten som berättigad till kompensation.
3. Extra kostnader ska för varje utgiftspost fastställas som skillnaden mellan de kostnader som uppstår för aktörer i de berörda yttersta randområdena, minskat med alla former av offentliga insatser som påverkar de extra kostnadernas omfattning, och motsvarande kostnader som uppstår för aktörer på den berörda medlemsstatens fastland.
4. Genom undantag från punkt 3 ska de extra kostnaderna för utgiftsposter som är specifika för produkter eller produktkategorier för vilka det inte finns några jämförelsekriterier eller måttenheter på fastlandet i medlemsstatens territorium, fastställas i jämförelse med motsvarande kostnader för likvärdiga produkter eller produktkategorier som uppstår för aktörer från fastlandet i unionens territorium.
5. Beräkningen av extra kostnader ska ta hänsyn till alla former av offentliga insatser, däribland statligt stöd som anmäls enligt artikel 108.3 i fördraget och artikel 73 i förordning (EU) nr 508/2014.
Artikel 3
1. Beräkningen av extra kostnader får endast grunda sig på kostnader som följer av de särskilda nackdelar som präglar de yttersta randområdena.
2. Beräkningen av extra kostnader ska grundas på ett årligt genomsnitt av noterade priser.
3. Extra kostnader ska uttryckas i euro per ton färskvikt, och vid behov ska alla kostnadskomponenter i den totala extra kostnaden räknas om till euro per ton färskvikt.
Artikel 4
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 28 juli 2014.