ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 526/2014 НА КОМИСИЯТА
от 12 март 2014 година
за допълване на Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за определяне на използвания като приближение спред и на критерия за ограничен брой по-малки портфейли за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно пруденциалните изисквания за кредитните институции и инвестиционните посредници и за изменение на Регламент (ЕС) № 648/2012, и по-специално член 383, параграф 7, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Усъвършенстваният метод за определяне на капиталовите изисквания за риска във връзка с корекцията на кредитната оценка (ККО) може да се прилага по отношение на контрагенти, за които не е известен спредът по суап за кредитно неизпълнение. В такъв случай институциите следва да използват спред, който е подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента („използван като приближение спред“) в съответствие с член 383, параграф 1, трета алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013.
(2)
Правилата за определяне на спреда, използван като приближение за риска във връзка с ККО, следва да предвиждат използването на широки категории по отношение на рейтинга, сектора и района, както и да позволяват на институциите необходимата гъвкавост, за да определят въз основа на своята експертна оценка най-подходящия спред, използван като приближение.
(3)
Когато се определя точният начин, по който институциите да вземат предвид характеристиките на рейтинга, сектора и района на отделните емитенти при оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, с цел определяне на капиталовите изисквания, както се изисква от Регламент (ЕС) № 575/2013, следва да се установят правила за разглеждането на тези характеристики, като се посочат минимални категории за всяка от тях, с което да се осигури хармонизирано прилагане на тези условия.
(4)
Освен това по отношение на отделните емитенти, между които съществува връзка, като например между регионално правителство или местен орган на власт и централно правителство, следва да бъде възможно оценката на подходящия спред, който да бъде използван като приближение, да се извършва въз основа на кредитния спред на отделен емитент, когато това води до по-точна оценка.
(5)
С оглед по-прецизното определяне на изискването относно риска във връзка с корекцията на кредитната оценка, използваният като приближение спред следва да се определя на базата на данни от ликвиден пазар, а допусканията по отношение на данните, като например интерполация и екстраполация на данни, отнасящи се за различни моменти, следва да бъдат теоретично обосновани.
(6)
За да се гарантира сближаването на практиките между институциите и да се избегнат несъответствията, като се има предвид, че вътрешните вероятности от неизпълнение („PD“), спредовете по суап за кредитно неизпълнение („CDS“) и загубата при неизпълнение („LGD“) представляват уравнение с две неизвестни, както и че според обичайната пазарна практика, за да бъдат получени вътрешните PD въз основа на пазарни спредове се използва фиксирана стойност за параметъра LGD, институциите следва да използват стойност на LGDMKT, съгласувана с фиксираната LGD, която обикновено се използва от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези търгувани на ликвидни пазари кредитни спредове, въз основа на които е определен използваният като приближение кредитен спред на съответния контрагент.
(7)
За да бъде получено разрешение за използване на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли, е целесъобразно даден портфейл да се разглежда като нетираща съвкупност съгласно посоченото в член 272, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, да се вземат предвид необхванатите от метода на вътрешните модели (МВМ) трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и размерът на необхванатите от МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, като същевременно те бъдат ограничени като процент от общия брой на всички трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, и като процент от общия размер на всички нетиращи съвкупности, по отношение на които се изчислява изискването относно риска във връзка с ККО, за да бъдат отчетени различните мащаби на институциите.
(8)
За да бъдат избегнати евентуалните прекъсвания, използването на усъвършенствания метод във връзка с ККО за ограничен брой по-малки портфейли следва да се преустанови единствено при неспазване на количествените граници през две последователни тримесечия.
(9)
Освен това, за да могат да изпълняват надзорните си задължения по ефикасен начин, компетентните органи следва да са в състояние да научат за нарушаването на изискването за ограничен брой по-малки портфейли; следователно в тези случаи институциите следва да уведомяват компетентните органи.
(10)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(11)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена съгласно член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (1),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определяне на подходящ спред, който да бъде използван като приближение
1. Спредът, използван като приближение за даден контрагент, се счита за подходящ с оглед на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с член 383, параграф 1, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
използваният като приближение спред е определен, като са отчетени всички характеристики на рейтинга, сектора и района на контрагента съгласно посоченото в букви б), в) и г);
б)
характеристиките на рейтинга са били установени при отчитане на предварително определената йерархия на източниците на вътрешни и външни рейтинги. Рейтингите се отнасят към степените на кредитно качество, посочени в член 384, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 575/2013. Когато съществуват няколко външни рейтинга, съотнасянето им към степените на кредитно качество следва подхода, приложим по отношение на няколко кредитни оценки, определен в член 138 от посочения регламент;
в)
характеристиките на сектора са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
публичен сектор;
ii)
финансов сектор;
iii)
други;
г)
характеристиките на района са били определени при отчитане на най-малко следните категории:
i)
Европа;
ii)
Северна Америка;
iii)
Азия;
iv)
останалата част на света;
д)
използваният като приближение спред отразява по представителен начин наличните спредове по суап за кредитно неизпълнение и спредовете по други търгувани на ликвидни пазари инструменти за кредитен риск, отговарящи на съответната комбинация от приложими категории и спазващи критерия за качество на данните, посочен в параграф 3;
е)
целесъобразността на използвания като приближение спред се определя с оглед на променливостта, а не на нивото на спреда.
2. В процеса на разглеждане на характеристиките на рейтинга, сектора и района на контрагента в съответствие с параграф 1, оценката на спреда, който да бъде използван като приближение, се смята за целесъобразна по отношение на регионалното правителство или местния орган на власт на базата на кредитния спред на съответното централно правителство емитент, когато са изпълнени следните две условия:
а)
регионалното правителство или местният орган на власт и централното правителство имат еднакви рейтинги;
б)
регионалното правителство или местният орган на власт няма рейтинг.
3. Всички входящи данни, използвани при определянето на използвания като приближение спред, се основават на надеждни данни, наблюдавани на ликвиден двупосочен пазар, както е определено в член 338, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 575/2013. Съществуват достатъчно данни, за да се генерира спред, който да бъде използван като приближение, за всички съответни моменти и за историческите периоди, представени в член 383, параграф 5 от посочения регламент.
Член 2
Установяване на LGDMKT
С оглед установяване на загубата при неизпълнение на контрагента („LGDMKT“) за целите на изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО съгласно усъвършенствания метод за контрагент, който изисква прилагането на използван като приближение спред, институциите използват стойност на LGDMKT, която е съвместима с фиксираните LGD, обикновено използвани от участниците на пазара за определяне на вътрешните PD въз основа на тези пазарни спредове, които са били използвани за определяне на използвания като приближение спред за контрагента в съответствие с разпоредбите на член 1.
Член 3
Количествени ограничения на броя и размера на квалифицираните портфейли
1. Критерият за ограничен брой по-малки портфейли, посочен в член 383, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 575/2013, е спазен, когато е изпълнено всяко едно от следните условия:
а)
броят на всички невключени в МВМ трансакции, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 15 % от общия брой на трансакциите, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
б)
размерът на всяка индивидуална невключена в МВМ нетираща съвкупност, спрямо която се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 1 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО;
в)
общият размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО, не надвишава 10 % от общия размер на всички нетиращи съвкупности, спрямо които се прилага изискването относно риска във връзка с ККО.
2. За целите на параграф 1, букви б) и в) размерът на нетираща съвкупност представлява експозицията при неизпълнение на нетиращата съвкупност, изчислена чрез метода на пазарната оценка, посочен в член 274 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като се отчитат ефектите от нетирането в съответствие с член 298 от същия регламент, но не и ефектите от обезпечението.
3. За целите на параграф 1 институцията изчислява за всяко тримесечие средната аритметична стойност на събираните най-малко ежемесечно данни относно съотношението на:
а)
броя невключени в МВМ трансакции спрямо общия брой трансакции;
б)
индивидуалния размер на най-голямата невключена в МВМ нетираща съвкупност спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности; както и
в)
общия размер на всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности спрямо общия размер на всички нетиращи съвкупности.
4. Ако посоченият в параграф 1 критерий не е изпълнен в рамките на две последователни изчисления, посочени в параграф 3, за изчисляването на капиталовите изисквания за риск във връзка с ККО за всички невключени в МВМ нетиращи съвкупности институцията използва стандартизирания метод, установен в член 384 от Регламент (ЕС) № 575/2013, и уведомява компетентните органи.
5. Условията, посочени в параграф 1, се прилагат на индивидуална, подконсолидирана или консолидирана основа в зависимост от обхвата на разрешението за използване на метода на вътрешните модели, посочено в член 283 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 4
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 март 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 526/2014
av den 12 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 med tekniska standarder för tillsyn för att fastställa skattning av spreaden och ett begränsat antal mindre portföljer för kreditvärdighetsjusteringsrisk
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT FÖLJANDE FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, särskilt artikel 383.7 tredje stycket, och
av följande skäl:
(1)
Tillämpningen av den avancerade metoden för att fastställa kapitalbaskrav för kreditvärdighetsjusteringsrisk kan innebära att motparter tas med för vilka det inte finns någon kreditswappsspread (CDS-spread) tillgänglig. Om så är fallet bör instituten använda en spread som är lämplig med tanke på motpartens kreditbetyg, bransch och region (”skattning av spreaden”) i enlighet med artikel 383.1 tredje stycket i förordning (EU) nr 575/2013.
(2)
Bestämmelser om fastställandet av spreaden för kreditvärdighetsjusteringsrisk bör föreskriva användning av breda kategorier av kreditbetyg, bransch och region, och de bör ge instituten den flexibilitet som behövs för att fastställa den lämpligaste skattningen av spreaden på grundval av deras expertbedömning.
(3)
När det specificeras i detalj hur kännetecknen för kreditbetyg, bransch och region för enskilda emittenter ska beaktas av instituten när de fastställer en lämplig skattning av spreaden för att bestämma kapitalbaskraven, i enlighet med kraven i förordning (EU) nr 575/2013, bör det anges regler för hur dessa kännetecken ska beaktas med hänvisning till de minsta kategorierna för varje kännetecken, i syfte att säkerställa en harmoniserad tillämpning av dessa villkor.
(4)
När det gäller enskilda emittenter, där det finns en koppling, t.ex. mellan regionala eller lokala myndigheter och staten, bör det vara möjligt att medge beräkning av en lämplig skattning av spreaden på grundval av kreditspreaden för en enda emittent, om detta leder till en mer korrekt beräkning.
(5)
I syfte att få till stånd en korrekt beräkning av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk bör en skattning av spreaden fastställas med hjälp av data som har observerats på en likvid marknad, och antaganden om uppgifter såsom interpolering och extrapolering av uppgifter om olika löptider bör vara begreppsmässigt sunda.
(6)
För att säkerställa konvergens i praxis mellan institutioner och att undvika inkonsekvenser, bör instituten, med tanke på att implicit sannolikhet för fallissemang (PD), kreditswappsspread (CDS-spread) och förlust vid fallissemang (LGD) utgör en ekvation med två okända variabler och eftersom marknadspraxis är att använda ett fast värde för LGD för att erhålla implicita PD-värden från marknadsspreadar, använda ett värde för LGDMKT som är förenligt med det fasta LGD som vanligen används av marknadsaktörerna för att fastställa implicita PD-värden på grundval av kreditspreadar som handlats på en likvid marknad och som använts för att fastställa skattningen av spreaden för den berörda motparten.
(7)
För få tillstånd att använda den avancerade metoden för kreditvärdighetsjusteringsrisk för ett begränsat antal mindre portföljer är det lämpligt att beakta en portfölj som en nettningsmängd enligt definitionen i artikel 272.4 i förordning (EU) nr 575/2013, antalet transaktioner som inte ingår i en metod med interna modeller och som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk, och storleken av de nettningsmängder som inte ingår i en metod med interna modeller och omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk, och att begränsa dem som en procentandel av det totala antalet transaktioner som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk och en procentandel av den sammanlagda storleken på alla nettningsmängder som omfattas av beräkningen av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk, för att ta hänsyn till institutens olika storlek.
(8)
För att mildra effekterna av eventuella oregelbundenheter i användningen av den avancerade metoden för kreditvärdighetsjusteringsrisk för ett begränsat antal mindre portföljer bör användningen av den avancerade metoden upphöra först när de kvantitativa begränsningarna har överträtts under två på varandra följande kvartal.
(9)
För att dessutom göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att utföra dessa uppgifter på ett effektivt sätt bör de kunna veta när kravet på ett begränsat antal mindre portföljer inte längre uppfylls. Instituten bör därför underrätta behöriga myndigheter i dessa fall.
(10)
Denna förordning grundar sig på det utkast till tekniska tillsynsstandarder som Europeiska bankmyndigheten har lagt fram för kommissionen.
(11)
Europeiska bankmyndigheten har anordnat ett öppet offentligt samråd om det utkast till tillsynsstandarder som den här förordningen grundas på, analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna samt begärt ett yttrande från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (1).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Fastställande av en lämplig skattning av spreaden
1. Skattningen av spreaden för en viss motpart ska bedömas lämplig med hänsyn till motpartens kreditbetyg, bransch och region i enlighet med artikel 383.1 fjärde stycket i förordning (EU) nr 575/2013, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Skattningen av spreaden har fastställts med beaktande av alla kännetecken för mottagarens kreditbetyg, bransch och region som anges i leden b, c och d.
b)
Kännetecknet för kreditbetyg har fastställts med beaktande av användning av en på förhand fastställd rangordning av källor till interna och externa kreditbetyg. Kreditbetyg ska kopplas till kreditkvalitetssteg i enlighet med artikel 384.2 i förordning (EU) nr 575/2013. Om flera externa kreditbetyg finns ska kopplingen av dessa till kreditkvalitetssteg följa den strategi för flera kreditvärderingar som anges i artikel 138 i den förordningen.
c)
Kännetecknet för bransch har fastställts med beaktande av minst följande kategorier:
i)
Den offentliga sektorn
ii)
Finanssektorn
iii)
Övriga.
d)
Kännetecknet för region har fastställts med beaktande av minst följande kategorier:
i)
Europa
ii)
Nordamerika
iii)
Asien
iv)
Övriga världen.
e)
Skattning av spreaden återspeglar på ett representativt sätt tillgängliga kreditswappsspreadar och spreadar för kreditriskinstrument som handlas på en likvid marknad, och motsvarar den relevanta kombinationen av tillämpliga kategorier och uppfyller de datakvalitetskriterier som anges i punkt 3.
f)
Lämpligheten hos skattningen av spreaden ska fastställas med hänsyn till volatiliteten snarare än till spreadens storlek.
2. När kännetecknen för motpartens kreditbetyg, bransch och region beaktas i enlighet med punkt 1, ska beräkningen av skattning av spreaden anses vara lämplig för en regional eller lokal myndighet på grundval av kreditspreaden för den relevanta statliga emittenten om ett av följande villkor är uppfyllt:
a)
Den regionala eller lokala myndigheten och staten har samma kreditbetyg.
b)
Det finns inget kreditbetyg för den regionala eller lokala myndigheten.
3. Alla indata som används vid fastställandet av en skattning av spreaden ska grundas på tillförlitliga data som observerats på en likvid tvåvägsmarknad enligt artikel 338.1 andra stycket i förordning (EU) nr 575/2013. Tillräckliga data ska finnas tillgängliga för fastställandet av skattningar av spreaden för alla relevanta löptider och för de historiska perioder som avses i artikel 383.5 i den förordningen.
Artikel 2
Fastställande av LGDMKT
För att fastställa motpartens förlust vid fallissemang (LGDMKT) vid beräkningen av kapitalbaskrav för kreditvärdighetsjusteringsrisk enligt den avancerade metoden för en motpart som kräver användning av en skattning av spreaden, ska instituten fastställa ett värde för LGDMKT som överensstämmer med de fasta LGD-värden som vanligen används av marknadsaktörerna för att fastställa implicita PD-värden från de marknadsspreadar som har använts för att fastställa skattningen av spreaden för den berörda motparten i enlighet med artikel 1.
Artikel 3
Kvantitativa begränsningar rörande antal och storlek på de kvalificerade portföljerna
1. För att kravet på ett begränsat antal mindre portföljer som anges i artikel 383.4 i förordning (EU) nr 575/2013 ska uppfyllas, ska samtliga följande villkor vara uppfyllda:
a)
Antalet transaktioner som inte ingår i en metod med interna modeller som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk får inte överstiga 15 % av det totala antalet transaktioner som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk.
b)
Storleken på varje enskild nettningsmängd som inte ingår i en metod med interna modeller som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk får inte överstiga 1 % av den totala storleken på alla nettningsmängder som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk.
c)
Storleken på alla nettningsmängder som inte ingår i en metod med interna modeller och som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk får inte överstiga 10 % av den totala storleken på alla nettningsmängder som omfattas av kravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk.
2. Vid tillämpning av 1 b och 1 c ska en nettningsmängds storlek vara exponeringen vid fallissemang av nettningsmängden beräknad med hjälp av den marknadsvärderingsmetod som anges i artikel 274 i förordning (EU) nr 575/2013 genom att ta hänsyn till effekterna av nettning, i enlighet med artikel 298 i den förordningen, men inte effekterna av säkerheter.
3. Vid tillämpning av punkt 1 ska ett institut för varje kvartal beräkna det aritmetiska genomsnittet av minst månadsvisa observationer av förhållandena mellan följande:
a)
Antalet transaktioner som inte ingår i en metod med interna modeller och det totala antalet transaktioner.
b)
Den enskilda storleken av den största nettningsmängd som inte ingår i en metod med interna modeller och den sammanlagda storleken på alla nettningsmängder.
c)
Den sammanlagda storleken av alla nettningsmängder som inte ingår i en metod med interna modeller och den sammanlagda storleken på alla nettningsmängder.
4. Om det kriterium som anges i punkt 1 inte uppfylls vid de två på varandra följande beräkningar som avses i punkt 3 ska institutet använda den schablonmetod som anges i artikel 384 i förordning (EU) nr 575/2013 för att beräkna kapitalbaskravet för kreditvärdighetsjusteringsrisk för alla nettningsmängder som inte ingår i en metod med interna modeller och underrätta de behöriga myndigheterna.
5. De villkor som anges i punkt 1 ska tillämpas på enskild, undergrupps- och gruppnivå, beroende på räckvidden för tillståndet att använda den metod med interna modeller som avses i artikel 283 i förordning (EU) nr 575/2013.
Artikel 4
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 12 mars 2014.