РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1296/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 декември 2013 година
относно Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („EaSI“) и за изменение на Решение № 283/2010/ЕС за създаване на Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване "Прогрес"
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 46, буква г), член 149, член 153, параграф 2, буква а) и член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със съобщение на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020“, в което се препоръчва рационализиране и опростяване на инструментите за финансиране на Съюза и по-прецизното им насочване както към добавената стойност на Съюза, така и към въздействието и резултатите от тях, с настоящия регламент се създава Програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „Програмата“) с цел да се осигури продължение и развитие на дейностите, провеждани на основание Решение № 1672/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), Регламент (ЕС) № 492/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5), Решение за изпълнение № 2012/733/ЕС на Комисията (6) и Решение № 283/2010/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, с което се създаде Европейски механизъм за микрофинансиране за трудова заетост и социално приобщаване (7) (наричан по-нататък „Механизмът“).
(2)
На 17 юни 2010 г. Европейският съвет подкрепи предложението на Комисията за стратегия „Европа 2020“ за работни места и интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж („Европа 2020“), в която се поставят пет водещи цели (три от които са насочени съответно към заетостта, борбата с бедността и социалното изключване и образованието) и седем водещи инициативи и която представлява съгласувана рамка за политиките за идното десетилетие. Европейският съвет призова за пълно мобилизиране на подходящите инструменти и политики на Съюза в подкрепа на постигането на общите цели и прикани държавите-членки да увеличат техните координирани действия.
(3)
В съответствие с член 148, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) на 21 октомври 2010 г. Съветът прие насоки за политиките в областта на заетостта, които заедно с общите насоки за икономическите политики на държавите-членки и на Съюза, приети в съответствие с член 121 ДФЕС, съставляват интегрираните насоки за стратегията „Европа 2020“. Програмата следва да допринесе за постигането на целите на „Европа 2020“, и по-специално на тези, свързани с намаляване на бедността и с трудовата заетост, както е определено в насоките за заетостта. За тази цел програмата следва да подкрепя изпълнението на водещите инициативи, особено на „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“, „Програма за нови умения и работни места“ и „Младеж в движение“, както и на Пакета за младежка заетост.
(4)
Водещите инициативи на „Европа 2020“, озаглавени „Европейска платформа срещу бедността и социалното изключване“ и „Съюз за иновации“ определят социалните иновации като важен инструмент за справяне със социалните предизвикателства, произтичащи от застаряването на населението, бедността, безработицата, новите модели на трудова дейност и начин на живот, както и от очакванията на гражданите по отношение на социалната справедливост, образованието и здравеопазването. Програмата следва да предоставя подкрепа за увеличаване дела на социалните иновации в отговор на социалните потребности, които не са задоволени или са задоволени в недостатъчна степен, по отношение на борбата срещу бедността и социалното изключване, насърчаването на високо равнище на качествена и устойчива заетост, осигуряването на адекватна и предотвратяваща бедността социална закрила, както и подобряването на условията на труд и подобряването на достъпа до обучение за уязвими лица, като надлежно взема предвид ролята на регионалните и местните власти. Програмата също така следва да бъде катализатор за установяването на транснационални партньорства и връзки между участниците от публичния, частния и третия сектор, както и да подкрепя тяхното участие в разработването и прилагането на нови подходи към неотложните въпроси, свързани със социалните потребности и предизвикателства.
(5)
По-специално, програмата следва да съдейства за установяването и анализирането на иновационните решения и за по-широкото им използване на практика чрез експериментиране в областта на социалната политика, с цел да се подпомогнат държавите-членки, където е необходимо, да увеличат ефективността на своите пазари на труда, както и да доусъвършенстват своите политики за социална закрила и приобщаване. Експериментирането в областта на социалната политика е полево изпитание на социални иновации на проектна основа. То позволява събирането на данни относно осъществимостта на социалните иновации. Успешните идеи следва да могат да бъдат прилагани в по-широк мащаб с финансовата подкрепа на Европейския социален фонд (ЕСФ), както и на други източници.
(6)
Отвореният метод на координация, доказал гъвкавостта си и оперативната си ефективност в областта на заетостта и социалната политика, следва да бъде широко използван и да се ползва допълнително от действията, подкрепяни от програмата;
(7)
За постигане на напредък в устойчивото развитие на обществото и околната среда в Европа се изисква да се предвидят и развият нови умения и компетентности, които да водят до подобряване на условията за създаване на работни места, на качеството на заетостта и на условията на труд чрез съпътстващи мерки в областта на образованието, пазара на труда и социалните политики във връзка с промените в промишлеността и услугите. Поради това програмата следва да спомогне за насърчаване създаването на качествени и устойчиви „зелени“ и „бели“ работни места и такива в областта на ИКТ, както и за предвиждане и развиване на нови умения и компетентности за нови качествени и устойчиви работни места чрез свързване на политиките по заетостта и социалните въпроси с промишлените и структурните политики и чрез подкрепа на прехода към икономика с ефективно използване на ресурсите и ниски въглеродни емисии. Програмата следва преди всичко да действа като катализатор за проучване на потенциала за създаване на работни места на екологичните и социалните инвестиции с водеща роля на публичния сектор, и на местните и регионалните инициативи за заетост.
(8)
Когато е уместно, програмата следва да отчита териториалното измерение на безработицата, бедността и социалното изключване и преди всичко на засилващото се неравенство, което съществува между отделните региони и в самите тях, между селските райони и градовете, както и в самите градове.
(9)
Необходимо е да бъдат консолидирани социалните измерения на вътрешния пазар. Като се има предвид нуждата да се засили доверието във вътрешния пазар, включително свободното движение на услуги чрез гарантиране зачитането на правата на работниците, е необходимо да се осигури предоставянето на еднакъв статут по отношение на съответните права - както на работниците, така и на предприемачите - на свободно движение на цялата територия на Съюза.
(10)
В съответствие с „Европа 2020“ програмата следва да възприеме съгласуван подход за насърчаване на качествена и устойчива заетост, както и за противодействие и предотвратяване на социалното изключване и бедността, като отчита необходимостта да се спазва равенството между жените и мъжете. Изпълнението на програмата следва да бъде рационализирано и опростено, предимно чрез създаване на набор от общи разпоредби, включващи, inter alia, общите цели и мерките за мониторинг и оценка. Програмата следва да бъде насочена към проекти, независимо от размера им, с очевидна добавена стойност за Съюза. С цел намаляване на административните тежести програмата следва да оказва подкрепа за създаването и развитието на мрежи и партньорства. Освен това следва да се използват по-широко опростените варианти за разходите (еднократни суми или финансиране с единна ставка), по-специално за прилагането на схемите за мобилност, като се осигурява прозрачност на процедурите. Програмата следва да предлага „обслужване на едно гише“ за субектите, предоставящи микрофинансиране на равнището на Съюза, като предоставя финансиране за микрокредити и социално предприемачество, улеснява достъпа до заеми и предоставя техническа помощ.
(11)
Като се имат предвид ограничените средства, които са на разположение на програмата, и предварителното разпределение на тези средства по различни оси, приоритет за финансиране следва да се дава на развитието на структури с явен мултиплициращ ефект, които ще бъдат от полза за по-нататъшни дейности и инициативи. Също така следва да бъдат предприети подходящи мерки, за да се избегне всякаква възможност за припокриване или дублиране на финансирането с други фондове или програми, по-специално ЕСФ.
(12)
Съюзът следва да подсигури данни, основани на солиден анализ, в подкрепа на създаването на политики в областта на заетостта и социалните въпроси, като обръща специално внимание на въздействието на финансовата и икономическата криза. Една такава база данни би добавила стойност към действията на национално равнище, като им придаде измерение на равнището на Съюза и възможност за сравнение на събраните данни посредством разработването на статистически инструменти и методи и общи показатели за целите на получаване на пълна информация за ситуацията в областта на заетостта, социалната политика и условията на труд в целия Съюз, и като гарантира високо качество на оценяването на програмите и политиките от гледна точка на тяхната ефикасност и ефективност с оглед, inter alia, на постигането на целите на „Европа 2020“.
(13)
Съюзът се намира в уникалната позиция да предостави платформа за обмен на политики и взаимно обучение между държавите, участващи в програмата, в областите на заетостта, социалната закрила и социалното приобщаване, както и на социалното предприемачество. Познаването на политиките, прилагани в други държави, и на резултатите от тях, включително на резултатите, постигнати чрез експериментиране в областта на социалната политика на местно, регионално и национално равнище, разширява набора от възможности пред създателите на политиките, като по този начин стимулира разработването на нови политики.
(14)
Една от основните характеристики на социалната политика в Съюза е гарантирането на наличието на минимални стандарти и на непрекъснатото подобряване на условията на труд в Съюза. Съюзът трябва да изиграе важна роля за осигуряването на правна рамка, адаптирана към развиващите се модели на работа и към новите рискове за здравето и безопасността, в която се вземат предвид принципите на „достойния труд“ и „интелигентното регулиране“. Съюзът трябва да изиграе важна роля също така за финансирането на мерки за подобряване на съответствието с трудовите стандарти съгласно ратифицираните конвенции на Международната организация по труда (МОТ) и на Съюза в областта на защитата на правата на работниците. Това е по-конкретно случаят на мерки за повишаване на осведомеността (например чрез социален етикет), на разпространение на информация и на насърчаване на дебата относно ключовите предизвикателства и въпроси на политиката във връзка с условията на труд, включително сред социалните партньори и другите заинтересовани страни, както и за насърчаване на мерки за баланс на професионалния и личния живот, за стартиране на превантивни действия и за насърчаване на култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд.
(15)
Социалните партньори и организациите на гражданското общество играят ключова роля за насърчаване на качествена заетост и за борба със социалното изключване и бедността, както и за борба с безработицата. Поради това социалните партньори и организациите на гражданското общество, когато е уместно, следва да участват във взаимно обучение и в създаване, прилагане и разпространяване на нови политики. Комисията следва да информира и обменя мнения със социалните партньори от Съюза и организациите на гражданското общество относно резултатите във връзка с изпълнението на програмата.
(16)
Ангажиментът на Съюза към засилване на социалното измерение на глобализацията и към борба срещу социалния дъмпинг се изразява чрез насърчаването на достойни условия и стандарти за труд не само в държавите, участващи в програмата, но също и в международен план както директно по отношение на трети държави, така и непряко чрез сътрудничество с международни организации. Съответно е необходимо да се развият подходящи отношения с трети държави, които не участват в програмата, с оглед подпомагане постигането на нейните цели, като се вземат предвид всички споразумения между такива държави и Съюза, които биха могли да имат отношение в тази връзка. Това може да включва участието на представители от такива трети държави в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата. Освен това е необходимо засилване на сътрудничеството със съответните международни организации, по-специално с МОТ и други съответни органи на Организацията на обединените нации, Съвета на Европа и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), така че при изпълнението на програмата да бъде взета предвид ролята на тези организации.
(17)
В съответствие с членове 45 и 46 ДФЕС, с Регламент (ЕС) № 492/2011 се установяват разпоредби за осъществяването на свободно движение на работниците на недискриминационна основа, като се гарантира тясно сътрудничество между централните служби по заетостта на държавите-членки и с Комисията. EURES, която е Европейската мрежа за услуги в областта на заетостта,следва да насърчава по-доброто функциониране на пазарите на труда, като улеснява доброволната транснационална презгранична географска мобилност на работниците, предоставя по-голяма прозрачност на пазара на труда, осигурява компенсирането на предложенията и заявленията за работа и подкрепя дейности в сферата на услугите по намиране на работа, наемане на персонал и предоставянето на консултации и ориентиране на национално и трансгранично равнище, като по този начин допринася за постигане на целите на „Европа 2020“. Държавите-членки следва да бъдат насърчени да интегрират услугите на EURES, като ги направят достъпни в „обслужване на едно гише“, когато е уместно.
(18)
Обхватът на EURES би следвало да бъде разширен, за да включи разработването и подкрепата, след покани за представяне на предложения, на целеви схеми за мобилност на равнището на Съюза с оглед заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда. В съответствие с член 47 ДФЕС тези схеми следва да подкрепят улесняването на доброволната мобилност сред младите работници в Съюза. Целеви схеми за мобилност, като тези, основани на подготвителното действие „Твоята първа работа с EURES“, следва да улеснят достъпа на младите хора до възможности за работа и започването на работа в друга държава-членка, и следва също така да насърчат работодателите да създават възможности за работа за млади мобилни работници. Въпреки това схемите за мобилност не следва да възпират Съюза и държавите-членки от оказване на помощ на младите хора да намерят работа в своята държава по произход.
(19)
В много гранични региони трансграничните партньорства по EURES играят важна роля в разработването на истински европейски пазар на труда. Трансграничните партньорства по EURES включват най-малко две държави-членки или една държава-членка и друга участваща държава. Вследствие на това те имат очевидно хоризонтално естество и са източник на добавена стойност за Съюза. Поради това следва да продължи подкрепата за трансграничните партньорства по EURES посредством хоризонтални дейности на Съюза, които биха могли да бъдат допълнени от национални ресурси или от ЕСФ.
(20)
Оценката на дейностите на EURES следва да взема предвид качествени и количествени критерии. Тъй като изходящи назначения в една държава-членка означават входящи назначения в друга, и зависят от постоянно променящото се положение на пазара на труда и свързаните с това модели на мобилност, оценката следва да се съсредоточи не само върху входящи или изходящи назначения в отделните държави, но и върху обобщените данни на равнището на Съюза. Освен това следва да се има предвид, че консултирането не води непременно до измерима мобилност или до назначаване на работа.
(21)
В „Европа 2020“, и по-специално в насока № 7, предвидена в Решение № 2010/707/ЕС на Съвета (8), се посочва, че самостоятелно заетите лица и предприемачеството са от ключово значение за постигането на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж.
(22)
Липсата на достъп до кредитиране, собствен капитал или квазикапиталови средства е една от основните пречки пред създаването на предприятия, особено сред най-отдалечените от пазара на труда лица. Необходимо е да се засилят усилията както на равнището на Съюза, така и на национално ниво с цел да се увеличи предлагането на микрофинансиране и да се улесни достъпът до него, така че да се отговори на търсенето от страна на онези, които в най-голяма степен се нуждаят от него, и по-специално безработните, жените и уязвимите лица, които желаят да създадат или да развият микропредприятие, включително като самостоятелно заети лица, но нямат достъп до кредитиране. В допълнение микропредприятията съставляват мнозинството от новооснованите дружества в Съюза. Поради това следва да бъде възможно микрокредитите да предоставят средства за придаване на добавена стойност и бързо получаване на конкретни резултати. Като първа стъпка през 2010 г. Европейският парламент и Съветът създадоха механизма. Комуникационните дейности по отношение на възможностите за микрофинансиране на равнището на Съюза и на държавите-членки следва да бъдат подобрени, за да се достига по-лесно до тези, които се нуждаят от микрофинансиране.
(23)
Микрофинансирането и подкрепата за социалното предприемачество следва да достигат до потенциалните бенефициери и следва да имат дълготрайно въздействие. Те следва да допринасят за високо равнище на качествена и устойчива заетост и да служат като катализатор както за икономическата политика, така и за политиките за местно развитие. С цел да се увеличат максимално възможностите за създаване на жизнеспособни предприятия, дейностите, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да бъдат съпътствани от програми за наставничество и обучение и от цялата относима информация, които следва да се актуализират редовно и да бъдат предоставени на обществеността от съответния предоставящ финансиране субект. За тази цел е съществено да се предоставя адекватно финансиране, по-конкретно чрез ЕСФ.
(24)
За да може микрофинансирането да бъде по-достъпно на младия пазар за микрофинансови услуги на Съюза е необходимо укрепване на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрофинансиране, и по-специално на небанковите институции за микрофинансиране, в съответствие със съобщение на Комисията, от 13 ноември 2007 г., озаглавено „Европейска инициатива за развитие на микрокредитирането в подкрепа на растежа и заетостта“ и доклада на Комисията от 25 юли 2008 г., озаглавен „Насърчаване на иновациите и предприемачеството сред жените“.
(25)
Социалната икономика и социалното предприемачество представляват неразделна част от европейската плуралистична социална пазарна икономика и изпълняват важна роля за осигуряване на по-голямо социално сближаване в Европа. Те се основават на принципите на солидарност и отговорност и на предимство на личността и социалните цели пред капитала, както и на насърчаване на социалната отговорност, социално сближаване и социално приобщаване. Социалните предприятия могат да бъдат водеща сила на социалния напредък, като предлагат иновационни решения, като насърчават приобщаващи пазари на труда и достъпни за всички социални услуги. По този начин те дават ценен принос за постигането на целите на „Европа 2020“. Програмата следва да подобри достъпа чрез социалните предприятия до различни видове финансиране посредством подходящи инструменти, които да отговорят на специфичните им финансови потребности през целия период на съществуването им.
(26)
За да се извлече полза от опита на субекти като групата на Европейската инвестиционна банка, действията, включващи микрофинансиране и социално предприемачество, следва да се провеждат непряко от Комисията чрез възлагане на задачите по изпълнение на бюджета на подобни субекти в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9) _("Финансов регламент"). Използването на ресурсите на Съюза позволява концентрирането на лостовия ефект от действията на международните финансови институции и другите инвеститори, създава положителни взаимодействия между действията на държавите-членки и на Съюза, и обединява подходите. По този начин подобрява достъпа до финансиране за определени рискови групи и за младите хора, както и обхватът на микрофинансирането за тях. Подобрява се достъпът до финансиране за микропредприятията, включително самостоятелно заетите лица и социалните предприятия. По този начин приносът на Съюза подпомага разрастването на възникващия сектор на социалната стопанска дейност и на пазара за микрофинансови услуги в Съюза и насърчава трансграничните дейности. Действията на Съюза следва да допълват използването от държавите-членки на финансови инструменти за микрофинансиране и социално предприемачество. Субектите, на които е възложено изпълнението на действията, следва да гарантират добавена стойност за Съюза и да не дублират друго финансиране с ресурси на Съюза.
(27)
В съответствие с„Европа 2020“, програмата следва да допринесе за решаване на наболелия проблем с безработицата сред младежта. На младите хора трябва следователно да бъде осигурено бъдеще и перспективата да изпълняват ключова роля в развитието на обществото и на икономиката в Европа, което е от особено значение във времена на криза.
(28)
Програмата следва също така да изтъкне специалната роля и важност на малките предприятия, що се отнася до обучение, експертен опит и традиционно ноу-хау, както и да гарантира достъпа на младите хора до микрофинансиране. Програмата следва да улеснява обмена на най-добри практики между държавите-членки и други държави, участващи в програмата, във всички тези области.
(29)
Действията по програмата следва да подпомагат прилагането от държавите-членки и участниците на пазара на труда на Препоръката на Съвета от 22 април 2013 г. (10) за създаване на гаранция за младежта. В тази препоръка се посочва, че всички млади хора на възраст под 25 години следва да получават качествено предложение за работа, продължаване на образованието, чиракуване или стаж в рамките на четири месеца, след като останат без работа или напуснат системата на формалното образование. Програмата следва да улесни обмена на най-добри практики в тази област между държавите-членки и други държави, участващи в програмата.
(30)
Съгласно член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и член 8 ДФЕС, е необходимо да се гарантира, че програмата допринася за насърчаването на равенството между жените и мъжете с всички свои оси и дейности, включително чрез интегриране на принципа за равенство между половете и когато е приложимо, чрез специфични действия за насърчаване на заетостта и социалното приобщаване на жените. В съответствие с член 10 ДФЕС програмата следва да гарантира, че осъществяването на нейните приоритети допринася за борбата с дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация. Следва да се извършва наблюдение и оценка на начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията са включени в дейностите на програмата.
(31)
Програма „Прогрес“ за периода 2007-2013 г. включва раздели, озаглавени „Недопускане на дискриминация и насърчаване на многообразието“ и „Равенство между половете“, които трябва да бъдат продължени и доразвити по програма „Права, равенство и гражданство“ за периода 2014-2020 г. От изключително значение е обаче да се поддържа засилено внимание върху въпросите на равенството между жените и мъжете и върху борбата срещу дискриминацията във всички съответни инициативи и действия, обхванати от програмата, особено по отношение на подобряването на участието на жените в работната сила, на условията им на труд, както и насърчаването на по-добър баланс между професионалния и личния живот.
(32)
Съгласно член 9 ДФЕС и целите на „Европа 2020“ програмата следва да даде принос за осигуряването на висока степен на качествена и устойчива заетост, за осигуряването на адекватна социална закрила и за борбата срещу бедността и социалното изключване, и следва да отчита изискванията, свързани с високо равнище на защита на човешкото здраве.
(33)
Програмата следва да допълва други програми на Съюза, като същевременно отчита, че всеки инструмент следва да работи в съответствие със своите собствени специфични процедури. Съответно едни и същи допустими разходи не следва да имат за резултат двойно финансиране. С цел да се постигне добавена стойност и съществено въздействие посредством финансирането от Съюза следва да се създадат тесни положителни взаимодействия между програмата, други програми на Съюза и структурните фондове, особено ЕСФ и Инициативата за младежка заетост. Програмата следва да допълва други програми и инициативи на Съюза, които са насочени към борба срещу младежката безработица.
(34)
Програмата следва да се прилага по начин, който улеснява участието на компетентния орган или органи на всяка държава-членка в приноса за постигането на целите на програмата.
(35)
За да се осигури по-ефикасна комуникация с широката общественост и по-полезно взаимодействие между комуникационните мероприятия, предприети по инициатива на Комисията, ресурсите, разпределени за информационни и комуникационни дейности съгласно настоящата програма, следва също така да допринасят за институционалната комуникация и за предоставянето на информация във връзка с политическите приоритети на Съюза, свързани с общите цели на настоящата програма.
(36)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за цялата продължителност на програмата, който представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение [от 2 декември 2013 г.] между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (11) за Европейския парламент и Съвета в хода на годишната бюджетна процедура.
(37)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, погрешно платени или неправилно използвани средства и където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Финансовия регламент.
(38)
За да се гарантира, че програмата е достатъчно гъвкава, за да реагира на променящите се нужди и съответните политически приоритети в рамките на срока си на действие, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на преразпределянето на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите на програмата. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и Съвета.
(39)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12).
(40)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради техния обхват и последици могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се създава програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации (наричана по-нататък „програмата“), която има за цел да допринесе за изпълнението на „Европа 2020“, включително на нейните водещи цели, интегрирани насоки и водещи инициативи, като предоставя финансова подкрепа за целите на Съюза за насърчаване на висока степен на качествена и устойчива заетост, осигуряване на адекватна и достойна социална закрила, борба срещу социалното изключване и бедността и подобряване на условията на труд.
2. Срокът на действие на програмата е от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„социално предприятие“ означава предприятие, независимо от правната му форма, което:
а)
в съответствие със своя учредителен договор, устав или друг правен документ за създаването му, има за основна цел постигането на измеримо, положително социално въздействие, а не генерирането на печалба за своите собственици, членове и акционери, и което:
(i)
предоставя услуги или стоки, които генерират социална възвръщаемост и/или
(ii)
използва метод за производство на стоки или услуги, който въплъщава неговата социална цел;
б)
използва своята печалба на първо място за постигането на основната си цел и е въвело предварително определени процедури и правила относно всяко разпределяне на печалба между акционери и собственици, което гарантира, че това разпределяне не накърнява основната цел; и
в)
се управлява по предприемачески, отчетен и прозрачен начин, по-специално чрез включване в управлението на работници, клиенти и заинтересовани страни, засегнати от стопанската му дейност;
2)
„микрокредит“ означава заем в размер до 25 000 EUR;
3)
„микропредприятие“ означава предприятие, включително самостоятелно заети лица, в което работят по-малко от 10 лица и чийто годишен оборот или общ годишен счетоводен баланс не надхвърля 2 милиона евро в съответствие с Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (13);
4)
„микрофинансиране“ включва гаранции, микрокредити, собствен капитал и квазикапиталови средства, от които могат да се ползват физически лица и микропредприятия, които изпитват затруднения с достъпа до кредитиране;
5)
„социални иновации“ са иновации, които са социални както по отношение на целите, така и на средствата си, по-конкретно тези, които се отнасят до разработването и прилагането на нови идеи (относно продукти, услуги и модели), които едновременно отговарят на социални нужди и създават нови социални взаимоотношения или сътрудничества, като така се създават ползи за обществото и се увеличава способността му за действие;
6)
„експериментиране в областта на социалната политика” означава политически интервенции, които предлагат иновативен отговор на социални нужди, които се прилагат в малък мащаб и при условия, които дават възможност за измерване на тяхното въздействие преди да бъдат повторени в по-широк мащаб, ако резултатите се окажат убедителни.
Член 3
Структура на програмата
1. Програмата се състои от следните три взаимно допълващи се оси:
а)
ос „Прогрес“, по която се подпомагат разработването, изпълнението, наблюдението и оценяването на инструментите и политиките, посочени в член 1 и съответното право на Съюза, и по която се насърчават основано на данни формулиране на политики, социални иновации и социален напредък в партньорство със социалните партньори, организациите на гражданското общество и публични и частни субекти;
б)
ос „EURES“, по която се подпомагат дейностите, осъществявани от EURES, а именно специализираните услуги, определени от държавите от ЕИП, и Конфедерация Швейцария, заедно със социалните партньори, с други доставчици на услуги по заетостта и с други заинтересовани страни, за развиването на обмен и разпространяване на информация и други форми на сътрудничество, като например трансгранични партньорства, с оглед насърчаване на доброволната географска мобилност на работници на справедлива основа и принос към високо равнище на качествена и устойчива заетост;
в)
ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, чрез която се разширява достъпът и се повишава наличието на финансиране за юридически и физически лица съгласно член 26.
2. Общите разпоредби, предвидени в настоящия дял, се прилагат за трите оси, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), в допълнение към специфичните разпоредби на Дял II.
Член 4
Общи цели на програмата
1. Програмата има за задача постигането на следните общи цели:
а)
засилване на ангажираността сред създателите на политики на всички равнища и осъществяване на конкретни, координирани и иновативни действия както на равнището на Съюза, така и на това на държавите-членки по отношение на целите на Съюза в областите, посочени в член 1, в тясно сътрудничество със социалните партньори, както и с организациите на гражданското общество и публичните и частните субекти;
б)
подпомагане на разработването на подходящи, достъпни и ефективни системи за социална закрила и пазари на труда и способстване за реформата на политиката в областите, посочени в член 1, по-специално чрез насърчаване на достойния труд и достойните условия на труд, култура на превенция в областта на здравословните и безопасни условия на труд, по-здравословен баланс между професионалния и личния живот, и доброто управление за социални цели, включително конвергенцията, както и взаимното обучение и социалните иновации;
в)
гарантиране на ефективното прилагане на законодателството на Съюза по въпросите, свързани с областите, посочени в член 1, и при необходимост допринасяне за модернизацията на законодателството на Съюза в съответствие с принципите на достоен труд, като се вземат предвид принципите на интелигентното регулиране;
г)
насърчаване на доброволната географска мобилност на работниците на справедлива основа и увеличаване на възможностите за работа чрез изграждане на висококачествени и приобщаващи пазари на труда в Съюза, които са отворени и достъпни за всички, като същевременно се спазват правата на работниците в целия Съюз, включително свободата на движение;
д)
насърчаване на заетостта и социалното приобщаване чрез увеличаване на наличността и достъпността на микрофинансирането за уязвимите хора, които желаят да създадат микропредприятие, както и за съществуващите микропредприятия, и чрез осигуряване на по-голям достъп до финансиране за социалните предприятия.
2. За постигането на посочените цели програмата с всички свои оси и действия се стреми да:
а)
обръща особено внимание на уязвимите групи, като например младите хора;
б)
насърчава равенството между жените и мъжете, включително чрез интегриране на принципа на равенство между половете и когато е уместно, чрез вземане предвид на тази проблематика при изготвянето на бюджети;
в)
се бори срещу дискриминацията, основана на пол, раса или етническа принадлежност, религия или убеждения, увреждане, възраст или сексуална ориентация;
г)
при определянето и изпълняването на политиките и дейностите на Съюза насърчава високо равнище на качествена и устойчива заетост, гарантира адекватна и достойна социална закрила, бори се срещу дългосрочната безработица, бедността и социалното изключване.
Член 5
Бюджет
1. Финансовият пакет за изпълнението на програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. възлиза на 919 469 000 EUR по текущи цени.
2. За осите, предвидени в член 3, параграф 1, се отпускат следните индикативни проценти:
а)
61 % за ос „Прогрес“;
б)
18 % за ос „EURES“;
в)
21 % за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
3. Комисията може да използва до 2 % от финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на оперативни разходи за подкрепа на изпълнението на програмата.
4. Комисията може да използва финансовия пакет, посочен в параграф 1, за финансиране на техническа и/или административна помощ, по-специално свързана с одитиране, възлагане на преводи на външни изпълнители, заседания на експерти и информационни и комуникационни дейности, които са от взаимна полза за Комисията и бенефициерите.
5. Европейският парламент и Съветът дават разрешение за отпускането на годишните бюджетни кредити при спазване на ограниченията в многогодишната финансова рамка.
Член 6
Съвместно действие
Действията, допустими за финансиране по програмата, могат да бъдат изпълнявани съвместно с други инструменти на Съюза, при условие че тези действия отговарят на целите както на програмата, така и на съответните други инструменти.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
1. Комисията, като си сътрудничи с държавите-членки, гарантира, че извършваните в рамките на програмата дейности са съгласувани и с други действия на Съюза и ги допълват, като например европейските структурни и инвестиционни фондове (ЕСИФ), както се посочва в Общата стратегическа рамка, предвидена в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета от … (14), и по-специално по ЕСФ.
2. Програмата допълва други програми на Съюза, без да се засягат специфичните процедури на тези програми. Едни и същи допустими разходи не могат да имат за резултат двойно финансиране, а се установява тясно положително взаимодействие между програмата, други програми на Съюза и ЕСИФ, по-специално ЕСФ.
3. Подкрепяните от програмата действия са в съответствие със законодателството на Съюза и с националните законодателства, в това число правилата за държавна помощ и основните конвенции на МОТ.
4. Съгласуваността и взаимното допълване са гарантирани и чрез тясното включване на местните и регионалните органи.
Член 8
Сътрудничество с компетентни структури
Комисията установява необходимите връзки с Комитета по заетостта, Комитета за социална закрила, Консултативния комитет за здравословни и безопасни условия на труд, групата на генералните директори за колективни трудови правоотношения и Консултативния комитет за свободното движение на работници с цел да гарантира, че те са информирани редовно и по подходящ начин за напредъка при изпълнението на програмата. Комисията информира също така други комитети, които се занимават с политики, инструменти и действия от значение за програмата.
Член 9
Разпространяване на резултатите и комуникация
1. Комисията информира заинтересованите страни в Съюза, включително социалните партньори и организациите на гражданското общество, за резултатите от изпълнението на програмата и ги кани за размяна на мнения по тези теми.
2. Резултатите от действията, извършени по програмата, се съобщават и разпространяват редовно и по подходящ начин на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите, както и на социалните партньори и на обществеността с цел максимално увеличаване на тяхното въздействие, на устойчивостта и добавената стойност на Съюза.
3. Комуникационните дейности също допринасят за институционалната комуникация на политическите приоритети на Съюза, доколкото те се отнасят до общите цели на настоящия регламент и предоставят информация за тези приоритети на обществеността.
Член 10
Финансови разпоредби
1. Комисията управлява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. В споразумението за отпускане на безвъзмездни средства се посочва коя част от финансовото участие на Съюза ще се основава на възстановяване на реалните допустими разходи и коя част ще се основава на единни ставки, единични разходи или еднократни суми.
Член 11
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи превантивни мерки, за да гарантира, че при изпълнението на финансирани по настоящата програма действия финансовите интереси на Съюза са защитени от измами, корупция и всякакви други незаконосъобразни дейности чрез извършване на ефективни проверки и - в случай че бъдат констатирани нередности, ресурсите се възстановяват, предимно посредством приспадане, на погрешно изплатените суми, но когато е целесъобразно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи санкции в съответствие с член 325 ДФЕС, Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета (15) и Финансовия регламент.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити, проверки по документи и на място по отношение на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на програмата.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки на място и контрол, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 (17), с цел да се установи дали е била извършена измама, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства, или договор, финансирани по програмата.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящата програма, съдържат разпоредби, с които Комисията, Сметната палата и OLAF изрично се оправомощават да провеждат одитите и разследванията, предвидени в посочените параграфи, в съответствие със съответните техни компетенции.
Член 12
Мониторинг
С оглед редовното наблюдение на програмата и извършването на всякакви корекции, необходими за нейните приоритети в политиката или във финансирането, Комисията изготвя първоначален количествен и качествен доклад за наблюдение, обхващащ първата година, последван от три доклада, обхващащи период от две последователни години и изпраща тези доклади на Европейския парламент и Съвета. За сведение докладите се предават също така на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите. Докладите обхващат резултатите от програмата и степента, в която принципите на равенството между жените и мъжете и интегрирането на тези принципи са били прилагани, както и начина, по който въпросите на борбата с дискриминацията, включително въпросите, свързани с достъпността, са засегнати в дейностите по програмата. Докладите се оповестяват публично с цел да се повиши прозрачността на програмата.
Член 13
Оценка
1. До 1 юли 2017 г. се извършва междинна оценка на програмата с цел да се измери на количествена и качествена основа напредъкът към постигането на целите на програмата, да се разгледат социалната среда в Съюза и евентуални значителни промени, въведени от законодателството на Съюза, да се определи дали ресурсите на програмата са били използвани ефективно и да се оцени нейната добавена стойност за Съюза. Резултатите от тази междинната оценка се представят на Европейския парламент и на Съвета.
2. Ако оценка, посочена в параграф 1 от настоящия член, или оценка, извършена в съответствие с член 19 от Решение № 1672/2006/ЕО или член 9 от Решение № 283/2010/ЕС, разкрие, че програмата има сериозни недостатъци, Комисията по целесъобразност представя предложение на Европейския парламент и на Съвета, включително подходящи изменения към програмата,за да вземе предвид резултатите от оценката.
3. Преди да представи предложение за продължаване на програмата след 2020 г., Комисията представя на Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите оценка от концептуална гледна точка на силните и слабите страни на програмата през периода 2014-2020 г.
4. До 31 декември 2022 г. Комисията извършва последваща оценка на въздействието и добавена стойност за Съюза на програмата и изпраща доклад, съдържащ оценката до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите. Докладите се оповестяват публично.
ДЯЛ II
СПЕЦИФИЧНИ РАЗПОРЕДБИ ЗА ОСИТЕ НА ПРОГРАМАТА
ГЛАВА I
Ос „Прогрес“
Член 14
Тематични раздели и финансиране
1. По ос „Прогрес“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква а), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
заетост, по-конкретно за борба с младежката безработица: 20 %;
б)
социална закрила, социално приобщаване и намаляване и предотвратяване на бедността: 50 %;
в)
условия на труд: 10 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
2. От цялата отпусната сума за ос „Прогрес“ и в рамките на различните тематични раздели 15 % до 20 % се отпуснат за насърчаване на социалното експериментиране като метод за изпитване и оценяване на иновационни решения с оглед тяхното по-широко използване.
Член 15
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Прогрес“ са:
а)
развиване и разпространение на висококачествени сравнителни аналитични знания, за да се гарантира, че политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, се основават на надеждни данни и отговарят на потребностите, предизвикателствата и условията в отделните държави-членки и в други държави, участващи в програмата;
б)
улесняване на ефективния и приобщаващ обмен на информация, взаимно обучение и диалог по политиките на Съюза в областите, посочени в член 1, на равнището на Съюза, на национално и на международно равнище с цел подпомагане на държавите-членки и на други държави, участващи в програмата, при разработването на техните политики и на държавите-членки при прилагането на законодателството на Съюза.
в)
предоставяне на финансова подкрепа, за да могат да се направят изпитвания на иновации в областта на социалната политика и на политиката по отношение на пазара на труда, и при необходимост да се повиши капацитетът на основните действащи лица за проектиране и осъществяване на експериментиране в социалната политика и да се предоставя достъп до съответните знания и експертен опит;
г)
предоставяне на финансова подкрепа за организации на Съюза и за национални организации за увеличаване на техния капацитет за развиване, насърчаване и подпомагане на прилагането на инструментите и политиките, посочени в член 1 и на относимото право на Съюза.
Член 16
Видове действия
По ос „Прогрес“ могат да се финансират следните видове действия:
1.
Аналитични дейности:
а)
събиране на данни и статистика, като се вземат предвид както качествените, така и количествените критерии, както и разработване на общи методологии, класификации, микросимулации, индикатори и целеви показатели, разпределени по пол и възрастова група, когато е уместно;
б)
проучвания, изследвания, анализи и доклади, включително чрез финансирането на мрежи от експерти и натрупване на експертен опит по тематичните раздели;
в)
качествени и количествени оценявания и оценки на въздействието, извършвани както от публични, така и от частни субекти;
г)
наблюдение и оценяване на транспонирането и прилагането на правото на Съюза;
д)
подготовка и прилагане на експериментиране в сферата на социалната политика като метод за изпитване и оценяване на иновативни решения с оглед на тяхното по-широко използване;
е)
разпространение на резултатите от посочените аналитични дейности.
2.
Дейности, свързани с взаимното обучение, осведомеността и разпространението:
а)
обмен и разпространение на добри практики, иновативни подходи и опит, партньорски оценки, бенчмаркинг и взаимно обучение на европейско равнище;
б)
мероприятия, конференции и семинари, организирани от председателството на Съвета;
в)
обучение на лица, практикуващи в областта на правото и на политиките;
г)
изготвяне и публикуване на наръчници, доклади и образователни материали и на мерки, свързани с информацията, комуникацията и медийното отразяване за инициативите, подкрепяни от програмата;
д)
информационни и комуникационни дейности;
е)
разработване и поддръжка на информационни системи с цел обмен и разпространение на информация за политиката и законодателството на Съюза, за пазара на труда.
3.
Подкрепа по отношение на:
а)
оперативните разходи на ключовите мрежи на равнището на Съюза, чиито дейности са свързани с целите на ос „Прогрес“ и допринасят за тях;
б)
изграждане на капацитет на националните администрации и специализираните служби, отговарящи за насърчаването на географската мобилност, определени от държавите-членки, и на субекти, предоставящи микрокредитиране;
в)
организиране на работни групи от национални държавни служители, които да наблюдават прилагането на правото на Съюза;
г)
установяване на връзки и сътрудничество между специализирани структури и други съответни заинтересовани страни, национални, регионални и местни органи и служби по заетостта на европейско равнище;
д)
финансиране на центрове за наблюдение на европейско равнище, включително по ключови тематични раздели;
е)
обмен на персонал между националните администрации.
Член 17
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „Прогрес“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от Съюза, което като общо правило не надхвърля 80 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 18
Участие
1. Участието в ос „Прогрес“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП, в съответствие със споразумението за ЕИП, и държавите-членки на ЕАСТ;
в)
държавите кандидатки и потенциалните кандидати в съответствие с общите принципи и общите условия, установени в рамковите споразумения, сключени с тях за участието им в програми на Съюза.
2. Ос „Прогрес“ е отворена за всички публични и/или частни субекти, участници и институции, и по-специално за:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
специализираните органи, предвидени съгласно правото на Съюза;
г)
социалните партньори;
д)
неправителствените организации;
е)
висшите учебни заведения и научноизследователските институти;
ж)
експертите по оценяването и по оценките на въздействието;
з)
националните статистически служби;
и)
медиите.
3. Комисията може да си сътрудничи с международни организации, и по-специално със Съвета на Европа, ОИСР, МОТ и с други структури на ООН, както и със Световната банка.
4. Комисията може да си сътрудничи с трети държави, които не участват в програмата. Представители от такива трети държави могат да участват в мероприятия от взаимен интерес (като например конференции, работни срещи и семинари), които се провеждат в държави, участващи в програмата, като разходите за участието им могат да бъдат покрити от програмата.
ГЛАВА II
Ос „EURES“
Член 19
Тематични раздели и финансиране
По оста „EURES“ се подкрепят действия в един или повече тематични раздели, изброени в букви а), б) и в). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква б), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
прозрачност на свободните работни места, заявленията за работа и всяка свързана с това информация за потенциалните кандидати и за работодателите: 32 %;
б)
развиване на услугите по наемането и намирането на работа на работници чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа на равнище на Съюза, и по-специално целеви схеми за мобилност: 30 %;
в)
трансгранични партньорства: 18 %.
Остатъкът се разпределя за един или повече от тематичните раздели, посочени в букви а), б) или в) или за комбинация от тях.
Член 20
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „EURES“ са:
а)
гарантиране, че се създава прозрачност на свободните работни места и заявленията за работа и на съответната информация и съвети, като например относно условията на живот и труд, съответно за потенциалните кандидати и за работодателите. Това се постига чрез обмена и разпространението на тази информация на транснационално, междурегионално и трансгранично равнище посредством използването на стандартни форми на оперативна съвместимост за свободни работни места и заявления за работа,и посредством други подходящи средства, като индивидуално консултиране и наставничество, особено за ниско квалифицираните лица;
б)
подкрепа за предоставянето на услугите на EURES за наемането и намирането на работа на работници на качествена и устойчива работа чрез компенсиране на предложенията и заявленията за работа; подкрепата за предоставянето на услугите на EURES включва различни етапи на намирането на работа, от подготовката преди наемането до подпомагането след намирането на работа с оглед на успешното интегриране на кандидата на пазара на труда; такива помощни услуги могат да включват целеви схеми за мобилност за заемане на свободни работни места в определени сектори, професии, държави или групи държави или за определени групи работници, като млади хора с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост.
Член 21
Видове действия
Ос „EURES“ може да бъде използвана за финансиране на действия за насърчаване на доброволната мобилност на физически лица в Съюза на справедлива основа и за премахване на пречките пред мобилността, и по-конкретно:
а)
развиването и дейностите на трансгранични партньорства по EURES, когато това се изисква от службите, териториално отговорни за граничните райони;
б)
предоставянето на услуги за информиране, консултиране, намиране на работа и наемане за трансгранични работници;
в)
разработването на многоезичната цифрова платформа за компенсиране на предложения и заявления за работа;
г)
разработването на целеви схеми за мобилност, след покани за представяне на предложения, с цел заемане на свободни работни места там, където са установени слабости при функционирането на пазара на труда и/или за подпомагане на работници с предразположение да бъдат мобилни, когато е установена ясна икономическа необходимост;
д)
взаимно обучение между участниците в EURES и обучение на съветници по EURES, включително съветници в трансграничните партньорства по EURES;
е)
информационни и комуникационни дейности за повишаване на осведомеността за ползите от географската и професионалната мобилност като цяло, както и за дейностите и услугите, предоставяни от EURES.
Член 22
Съфинансиране от Съюза
Когато дейности в рамките на оста „EURES“ са финансирани вследствие на покана за представяне на предложения, те могат да получат съфинансиране от страна на Съюза, което като общо правило не надхвърля 95 % от общите допустими разходи. Евентуална финансова подкрепа, надхвърляща този таван, се предоставя единствено при надлежно обосновани извънредни обстоятелства.
Член 23
Наблюдение на моделите на мобилност
За да се открият и предотвратят отрицателните последици във връзка с географската мобилност в рамките на Съюза, Комисията заедно с държавите-членки, в съответствие с член 12 от Регламент (ЕС) № 492/2011, извършва редовно наблюдение на потоците и моделите на мобилност.
Член 24
Участие
1. Участието в ос „EURES“ е отворено за:
а)
държавите-членки;
б)
държавите от ЕИП в съответствие със споразумението за ЕИП и Конфедерация Швейцария в съответствие със споразумението между Европейската общност и нейните държави-членки, от една страна, и Конфедерация Швейцария, от друга страна, за свободното движение на хора (18).
2. Ос „EURES“ е отворена за всички структури, участници и институции, определени от държава-членка или от Комисията, които отговарят на условията за участие в EURES, както е посочено в Решение за изпълнение 2012/733/ЕО на Комисията. Тези структури, участници и институции включват по-специално:
а)
националните, регионалните и местните органи;
б)
службите по заетостта;
в)
организации на социалните партньори и други заинтересовани лица.
ГЛАВА III
Ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“
Член 25
Тематични раздели и финансиране
По оста „Микрофинансиране и социално предприемачество“ се подкрепят дейности в един или няколко от следните тематични раздели, изброени в букви а) и б). За цялото времетраене на програмата индикативното разпределение на средствата, предвидено в член 5, параграф 2, буква в), между различните раздели спазва следните минимални процентни граници:
а)
микрофинансиране за уязвими групи и за микропредприятия: 45 %;
б)
социално предприемачество: 45 %.
Остатъкът се разпределя за тематичните раздели, посочени в букви а) или б) или за комбинация от тях.
Член 26
Специфични цели
В допълнение към общите цели, изложени в член 4, специфичните цели на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ са:
а)
увеличаване на достъпа до микрофинансиране и неговата наличност за:
i)
уязвими лица, които са загубили или за които съществува риск да загубят работата си, или изпитват затруднения при навлизането или завръщането си на пазара на труда, или за които съществува риск от социално изключване или са социално изключени и са в неравностойно положение по отношение на достъпа до традиционния кредитен пазар и желаят да започнат или допълнително да развият дейност със свое собствено микропредприятие;
ii)
микропредприятия, които се намират на фаза стартиране или развитие, особено микропредприятия, в които работят лица, посочени в подточка i);
б)
изграждане на институционалния капацитет на субектите, предоставящи микрокредитиране;
в)
подпомагане на развитието на пазара на социалните инвестиции и улесняване на достъпа до финансиране за социални предприятия чрез предоставяне на собствен капитал, частично собствен капитал, кредитни инструменти и безвъзмездни средства в размер до 500 000 EUR на социални предприятия, чийто годишен оборот не надхвърля 30 милиона евро или чиято обща годишен счетоводен баланс не надхвърля 30 милиона евро и които не са дружества за колективно инвестиране.
За да се гарантира взаимно допълване, Комисията и държавите-членки координират тясно тези действия в своите съответни области на компетентност с действията, предприети в рамките на политиката на сближаване и националните политики.
Член 27
Видове действия
Подкрепа за микрофинансирането и социалното предприемачество, включително за изграждане на институционален капацитет, по-специално чрез финансовите инструменти, предвидени в част първа, дял VIII от Финансовия регламент, и безвъзмездни средства могат да бъдат предоставени по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“.
Член 28
Участие
1. Участието в ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ е отворено за публични и частни субекти, които са създадени на национално, регионално или местно равнище в държавите, посочени в член 18, параграф 1, и които предоставят в посочените държави:
a)
микрофинансиране за физически лица и за микропредприятия; и/или
б)
финансиране за социални предприятия.
2. Комисията осигурява достъпността до оста за всички публични и частни субекти в държавите членки, без дискриминация.
3. За да достигнат до крайните бенефициери и създадат конкурентоспособни и жизнеспособни микропредприятия, публичните и частните субекти, които извършват посочените в параграф 1, буква а) дейности, си сътрудничат тясно с организации, включително организации на гражданското общество, представляващи интересите на крайните бенефициери на микрокредити, и с организации, по-специално подкрепяните от ЕСФ, и осигуряват програми за наставничество и обучение за посочените крайни бенефициери. В този смисъл се осигурява проследяване в достатъчна степен на бенефициери преди и след създаването на микропредприятието.
4. Публичните и частните субекти, които извършват дейностите по параграф 1, буква а), се придържат към високи стандарти относно управлението, ръководството и защитата на потребителите в съответствие с принципите на Европейския кодекс за добри практики при предоставянето на микрокредити и се стремят да предотвратят свръхзадлъжняването на физическите лица и предприятията, например в резултат от отпускането на кредити за тях с високи лихвени проценти или при условия, които е вероятно да доведат до тяхната несъстоятелност.
Член 29
Финансово участие
Освен в случай на провеждане на съвместни действия, финансовите кредити, отпуснати за ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, покриват пълния размер на разходите за действията, изпълнени чрез финансови инструменти, включително задължения за плащане към финансови посредници, като например загуби от гаранции, такси за управлението за субектите, които управляват участието на Съюза, и всички други допустими разходи.
Член 30
Управление
1. За да приложи инструментите и безвъзмездните средства, посочени в член 27, Комисията може да сключва споразумения със субектите, изброени в член 139, параграф 4 от Финансовия регламент, и по-специално с Европейската инвестиционна банка и Европейския инвестиционен фонд. Посочените споразумения съдържат подробни разпоредби за изпълнението на задачите, възложени на тези субекти, включително разпоредби, определящи необходимостта да се гарантира допълняемост и координация със съществуващите финансови инструменти на Съюза и с националните финансови инструменти и ресурсите да се разпределят балансирано между държавите-членки и останалите участващи държави. Финансовите инструменти по част първа, дял VIII от Финансовия регламент могат да се предоставят чрез специален инвестиционен механизъм, който може да се финансира със средства от програмата,от други инвеститори или и по двата начина.
2. Специалният инвестиционен механизъм, посочен в параграф 1, може да предоставя, inter alia, заеми, собствен капитал и инструменти за споделяне на риска за посредници или пряко финансиране на социални предприятия, или и двете. Собствен капитал може да бъде предоставян, inter alia, под формата на отворени капиталови участия, недействащи холдинги, заеми от акционери и комбинации от различни видове капиталови участия, емитирани за инвеститорите.
3. Условията - като например лихвените проценти - за микрокредити, които получават пряка или косвена подкрепа в рамките на тази ос, трябва да отразяват ползата от подкрепата и да могат да бъдат обосновани във връзка с базисните рискове и действителните разходи за финансирането, свързани с даден кредит.
4. В съответствие с член 140, параграф 6 от Финансовия регламент годишните погасителни плащания, реализирани чрез даден финансов инструмент, се зачисляват на същия финансов инструмент до 1 януари 2024 г., а приходите се записват в общия бюджет на Съюза след приспадане на разноските и таксите за управление. За финансови инструменти, вече създадени при многогодишната финансова рамка за периода 2007-2013 г., годишните погасителни вноски и приходите, реализирани чрез операции, започнали през предходния период, се зачисляват на финансовия инструмент от текущия период.
5. При изтичане на срока на действие на споразуменията, сключени със субектите, посочени в параграф 1, или след изтичане на срока на инвестиране на специализирания инвестиционен механизъм, остатъкът, дължим на Съюза, се изплаща към общия бюджет на Съюза.
6. Субектите, посочени в параграф 1 от настоящия член, и когато е уместно, управителите на фондовете сключват писмени споразумения с публичните и частните субекти, посочени в член 28. В посочените споразумения се установяват задълженията на публичните и частните субекти, предоставящи микрофинансиране, да използват ресурсите, които са налични по ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“, в съответствие с целите, посочени в член 26, и да предоставят информация за изготвянето на годишните доклади за изпълнението, предвидени в член 31.
Член 31
Доклади за изпълнението
1. Субектите, посочени в член 30, параграф 1, и когато е уместно, управителите на фондовете изпращат на Комисията годишни доклади за изпълнението, в които посочват дейностите, които са получили подкрепа, и обхващат тяхното финансово изпълнение и разпределението и достъпа до финансиране и инвестиции по сектори, географски области и видове бенефициери. Тези доклади посочват също така приетите или отхвърлените заявления по отношение на всяка специфична цел, договорите, сключени със съответните публични и частни субекти, финансираните дейности и резултатите, включително от гледна точка на тяхното социално въздействие, създаването на работни места и устойчивостта на предоставената подкрепа. Комисията изпраща тези доклади на Европейския парламент за сведение.
2. Информацията, предоставена в посочените годишни доклади за изпълнението, се включва в двугодишните доклади за наблюдение, предвидени в член 12. Посочените годишни доклади за наблюдение включват годишните доклади, предвидени в член 8, параграф 2 от Решение № 283/2010/ЕС, както и подробна информация относно комуникационните дейности и информация относно взаимното допълване с други инструменти на Съюза, по-специално ЕСФ.
ДЯЛ III
РАБОТНИ ПРОГРАМИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 32
Работни програми
Комисията приема актове за изпълнение, предвиждащи работни програми, обхващащи трите оси. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 3.
Работните програми, когато е уместно, се отнасят е за период от трите следващи години и съдържат описание на действията, които се предвижда да се финансират, процедурите за избор на действията, които да бъдат подкрепени от Съюза, географския обхват, целевата публика и индикативен график за изпълнение. Работните програми включват и ориентировъчната сума, отпусната за всяка специфична цел и отразяват преразпределението на средства в съответствие с член 33. Работните програми укрепват съгласуваността на програмата чрез посочване на връзките между трите оси.
Член 33
Преразпределение на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на осите
На Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 34 относно преразпределението на средства между осите и за отделните тематични раздели в рамките на всяка ос, които биха превишили индикативната сума, определена във всеки един случай, с над 5 %и до 10 %, когато промените в социално-икономическия контекст или констатациите от междинната оценка съгласно член 13, параграф 1 изискват това. Преразпределението на средствата по тематични раздели в рамките на всяка ос се отразява в работните програми по член 32.
Член 34
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 33, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 1 януари 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 33, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 33 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 35
Допълнителни мерки за изпълнение
Мерките, необходими за изпълнение на програмата, като критериите за оценка на програмата, включително мерките, свързани с разходната ефективност и условията за разпространение и предаване на резултатите, се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 36, параграф 2.
Член 36
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 37
Преходни мерки
Действията, посочени в членове 4, 5 и 6 от Решение № 1672/2006/ЕО, които са започнали преди 1 януари 2014 г., остават предмет на уреждане от посоченото решение. По отношение на тези действия Комисията се подпомага от комитета, посочен в член 36 от настоящия регламент.
Член 38
Оценка
1. Крайната оценка, предвидена в член 13, параграф 4 от настоящия регламент, включва крайната оценка, предвидена в член 9 от Решение № 283/2010/ЕС.
2. Комисията извършва специфична крайна оценка на ос „Микрофинансиране и социално предприемачество“ не по-късно от една година след изтичането на срока на действие на споразуменията със субектите
Член 39
Изменения на Решение № 283/2010/ЕС
Решение № 283/2010/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 5 параграф 4 се заменя със следното:
„4. При изтичане на срока на действие на механизма статъкът, дължим на Съюза, се предоставя за микрофинансиране и подкрепа за социални предприятия в съответствие с Регламент (ЕС) № 1296/2013 на Европейския парламент и на Съвета 11 декември 2013 г. относно програма на Европейския съюз за заетост и социални иновации („ЗиСИ“) (19).
(19) ОВ L 347, 20.12.2013, стр. 238“;" 						
2)
В член 8 параграфи 3 и 4 се заличават.
Член 40
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1296/2013
av den 11 december 2013
om Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation (EaSI) och om ändring av beslut nr 283/2010/EU om inrättande av ett europeiskt instrument Progress för mikrokrediter för sysselsättning och social delaktighet
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 46 d, 149, 153.2 a och 175 tredje stycket,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I linje med kommissionens meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020, som rekommenderar att unionens finansieringsinstrument ska rationaliseras och förenklas och att deras fokus på unionsmervärde, effekter och resultat ska stärkas, inrättas genom denna förordning Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation (nedan kallat programmet) för att fortsätta och utveckla den verksamhet som bedrivs på grundval av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1672/2006/EG (4), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 492/2011 (5), kommissionens genomförandebeslut 2012/733/EU (6) samt Europaparlamentets och rådets beslut nr 283/2010/EU som inrättade ett europeiskt instrument Progress för mikrokrediter för sysselsättning och social delaktighet (7) (nedan kallat instrumentet).
(2)
Den 17 juni 2010 godkände Europeiska rådet kommissionens förslag till en Europa 2020-strategi för sysselsättning och smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin), som omfattar fem överordnade mål (däribland de som behandlar sysselsättning, kampen mot fattigdom och social utestängning respektive utbildning) och sju flaggskeppsinitiativ och som utgör en sammanhängande politisk ram för det kommande årtiondet. Europeiska rådet förespråkade full mobilisering av passande unionsinstrument och unionspolitik för att bidra till att de gemensamma målen uppnås, och uppmanade medlemsstaterna att utöka de samordnade åtgärderna.
(3)
I enlighet med artikel 148.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) antog rådet den 21 oktober 2010 riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Dessa riktlinjer utgör, tillsammans med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken i medlemsstaterna och unionen som antas i enlighet med artikel 121 i EUF-fördraget, de integrerade riktlinjerna för Europa 2020-strategin. Programmet bör bidra till att uppnå målen för Europa 2020-strategin, särskilt de mål om fattigdomsminskning och sysselsättning som fastställs i sysselsättningsriktlinjerna. I det syftet bör programmet stödja genomförandet av flaggskeppsinitiativen, med särskilt fokus på den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning, En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen samt Unga på väg, liksom Ungdomssysselsättningspaketet.
(4)
I Europa 2020-strategins båda flaggskeppsinitiativ med titeln Den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning och Innovationsunionen framhålls social innovation som ett kraftfullt verktyg för att hantera dels de samhällsutmaningar som följer av en åldrande befolkning, fattigdom, arbetslöshet och nya arbetsmönster och livsstilar, dels medborgarnas förväntningar på social rättvisa, utbildning samt hälso- och sjukvård. Programmet bör stödja åtgärder i syfte att öka social innovation för att tillgodose de sociala behov som inte uppfylls eller endast delvis uppfylls när det gäller att bekämpa fattigdom och social utestängning, främja en hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet, garantera ett fullgott och fattigdomsförebyggande socialt skydd, förbättra arbetsvillkoren och förbättra tillgången till utbildning för utsatta personer, samtidigt som hänsyn tas till de regionala och lokala myndigheternas roll. Programmet bör också fungera som en katalysator för gränsöverskridande partnerskap och nätverk mellan aktörer inom den offentliga, privata och tredje sektorn. Dessutom bör programmet uppmuntra aktörerna att delta i utformningen och genomförandet av nya strategier i syfte att bemöta akuta sociala behov och utmaningar.
(5)
Programmet bör framför allt medverka till att identifiera och analysera innovativa lösningar samt öka det praktiska genomförandet av dem genom nyskapande sociala projekt, så att man vid behov kan hjälpa medlemsstaterna att effektivisera sina arbetsmarknader och ytterligare förbättra sin politik för socialt skydd och social delaktighet. Nyskapande sociala projekt avser projektbaserade fältstudier av sociala innovationer som gör det möjligt att ta reda på om de sociala innovationerna är genomförbara. Det bör vara möjligt att följa upp framgångsrika idéer i större skala med ekonomiskt stöd från Europeiska socialfonden (ESF) och från andra källor.
(6)
Den öppna samordningsmetoden har redan bevisat sin flexibilitet och operativa effektivitet inom sysselsättning och socialpolitik och bör användas allmänt och gynnas av de åtgärder som stöds av programmet.
(7)
Framsteg mot en socialt och miljömässigt hållbar utveckling i Europa kräver att man förutser och utvecklar ny kunskap och kompetens, med bättre villkor för jobbskapande, sysselsättningskvalitet och arbetsförhållanden genom utbildnings-, arbetsmarknads- och socialpolitiska stödinsatser i samband med att industrier och tjänster omvandlas. Programmet bör därför bidra till att främja skapandet av hållbar grön och vit sysselsättning och arbetstillfällen inom IKT av god kvalitet, liksom framförhållning och utveckling av ny kunskap och kompetens för nya högkvalitativa och hållbara arbetstillfällen, genom att sysselsättnings- och socialpolitiken kopplas till industri- och strukturpolitiken till stöd för en övergång i riktning mot en resurseffektiv och koldioxidsnål ekonomi. Programmet bör särskilt fungera som en katalysator för att undersöka den jobbskapande potentialen hos gröna och sociala investeringar ledda av den offentliga sektorn och hos lokala och regionala sysselsättningsinitiativ.
(8)
Där det är relevant bör programmet ta hänsyn till den territoriella dimensionen av arbetslöshet, fattigdom och social utestängning, och särskilt till den ökande ojämlikheten inom och mellan regioner, mellan landsbygdsområden och städer och inom städer.
(9)
De sociala dimensionerna av den inre marknaden måste stärkas. Med tanke på behovet att förbättra förtroendet för den inre marknaden, inklusive den fria rörligheten för tjänster, genom respekt för arbetstagarnas rättigheter, är det nödvändigt att säkerställa att såväl arbetstagare som företagare har samma rätt till fri rörlighet inom hela unionen.
(10)
I likhet med Europa 2020-strategin bör programmet ha en sammanhängande strategi för att främja högkvalitativ och hållbar sysselsättning samt bekämpa och förebygga social utestängning och fattigdom, med hänsyn till behovet av att säkerställa jämställdhet mellan kvinnor och män. Genomförandet av programmet bör rationaliseras och förenklas, särskilt genom inrättandet av en uppsättning gemensamma regler om bland annat allmänna mål och rutiner för övervakning och utvärdering. Programmet bör inriktas på projekt som oavsett storlek tillför ett tydligt mervärde på unionsnivå. I syfte att minska de administrativa bördorna bör programmet stödja skapandet och utvecklingen av nätverk och partnerskap. Dessutom bör man i högre grad använda förenklade kostnadsalternativ (klumpsummor och schablonfinansiering), särskilt vid genomförandet av rörlighetsprogram, samtidigt som insynen i förfarandena säkerställs. Programmet bör vara en gemensam plattform (one-stop shop) för instanser som tillhandahåller mikrofinansiering på unionsnivå, och finansiera mikrokrediter och socialt entreprenörskap, förenkla tillgången till lån och tillhandahålla tekniskt stöd.
(11)
Med tanke på de begränsade medel som står till programmets förfogande samt den preliminära tilldelningen av dessa till olika programdelar bör prioritet ges åt att finansiera utveckling av strukturer med en tydlig multiplikatoreffekt som gynnar även andra projekt och initiativ. Lämpliga åtgärder bör också vidtas för att undvika överlappningar med eller dubbelfinansiering från andra fonder eller program, framför allt ESF.
(12)
Unionen bör skaffa sig ett underlag som baseras på en välgrundad analys för att stödja utformningen av sysselsättnings- och socialpolitiken, med särskilt fokus på konsekvenserna av finansiella och ekonomiska kriser. Ett sådant underlag kan tillföra mervärde till nationella insatser genom att det dels ger en unionsdimension, dels möjliggör jämförelser vid datainsamling genom utveckling av statistiska verktyg och metoder och av gemensamma indikatorer, i syfte att skapa en heltäckande bild av situationen för sysselsättning, social trygghet och arbetsvillkor i hela unionen och att skapa förutsättningar för en högkvalitativ utvärdering av politikens och programmens effektivitet och ändamålsenlighet, bland annat för att uppnå målen för Europa 2020-strategin.
(13)
Unionen har unika förutsättningar att erbjuda en plattform för utbyte om politiska riktlinjer i unionen och ömsesidigt utbyte av information och erfarenheter mellan länder som deltar i programmet inom områdena sysselsättning, socialt skydd, social delaktighet och socialt entreprenörskap. Kunskap om hur politiken tillämpas i andra länder och om dess resultat, bland annat resultat som uppnåtts genom nyskapande sociala projekt på lokal, regional och nationell nivå, ger beslutsfattare fler alternativ och stimulerar därmed till utveckling av ny politik.
(14)
Ett centralt inslag i unionens socialpolitik är att se till att det finns miniminormer och att arbetsvillkoren i unionen stadigt förbättras. Unionen spelar en viktig roll för att se till att lagstiftningen anpassas till nya arbetsmönster och nya risker för säkerhet och hälsa, med hänsyn till principerna om anständigt arbete och smart lagstiftning. Unionen har också en viktig roll att spela när det gäller finansiering av åtgärder för att förbättra efterlevnaden av arbetsnormer enligt ratificerade ILO-konventioner och av unionsbestämmelser om skydd av arbetstagarnas rättigheter. Detta gäller i synnerhet åtgärder för att öka medvetenheten (exempelvis med hjälp av en social märkning), sprida information och främja debatten om de huvudsakliga utmaningarna och politiska frågorna när det gäller arbetsvillkor, inklusive bland arbetsmarknadens parter och andra intressenter, samt främja åtgärder för balans mellan arbete och fritid, ta initiativ till förebyggande åtgärder och främja en förebyggande kultur på arbetsmiljöområdet.
(15)
Arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer spelar en nyckelroll för att främja sysselsättning av god kvalitet, bekämpa social utestängning och fattigdom samt motverka arbetslöshet. Därför bör arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer där så är lämpligt delta i ömsesidigt lärande och i utvecklingen, genomförandet och spridningen av ny politik. Kommissionen bör informera och samråda med arbetsmarknadens parter i unionen och det civila samhällets organisationer om resultatet av genomförandet av programmet.
(16)
Unionen strävar efter att stärka globaliseringens sociala dimension och bekämpa social dumpning genom att främja anständigt arbete och skäliga arbetsnormer, inte bara i länder som deltar i programmet utan även på internationell nivå, antingen direkt mot tredjeländer eller indirekt genom samarbete med internationella organisationer. Följaktligen behöver lämpliga förbindelser utvecklas med tredjeländer som inte deltar i programmet i syfte att bidra till att uppnå programmålen, med hänsyn till eventuella relevanta avtal mellan sådana länder och unionen. Detta kan innebära att företrädare för dessa tredjeländer deltar i evenemang av ömsesidigt intresse (som konferenser, workshoppar och seminarier) som äger rum i de länder som deltar i programmet. Dessutom bör samarbete utvecklas med de berörda internationella organisationerna, särskilt ILO och andra relevanta FN-organ, Europarådet samt Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), så att programmet genomförs med hänsyn till dessa organisationers roller.
(17)
I enlighet med artiklarna 45 och 46 i EUF-fördraget fastställs i förordning (EU) nr 492/2011 bestämmelser som syftar till fri rörlighet för arbetstagare på icke-diskriminerande villkor genom att säkerställa ett nära samarbete mellan medlemsstaternas centrala arbetsmarknadsmyndigheter och med kommissionen. Eures, som är det europeiska nätverket för arbetsförmedlingar bör främja bättre fungerande arbetsmarknader genom att underlätta arbetstagares frivilliga gränsöverskridande geografiska rörlighet, öka insynen på arbetsmarknaden och förmedlingen av lediga platser och platsansökningar samt stödja verksamhet inom platsförmedling, rekrytering, rådgivning och vägledning på nationell och gränsöverskridande nivå och därigenom bidra till målen i Europa 2020-strategin. Medlemsstaternas bör uppmuntras att när så är lämpligt integrera Eures tjänster och göra dem tillgängliga i en gemensam plattform.
(18)
Eures tillämpningsområde bör utvidgas så att det omfattar utveckling av och stöd till riktade program för rörlighet på unionsnivå, efter förslagsinfordringar, med sikte på att tillsätta lediga platser på områden där brister på arbetsmarknaden har konstaterats. I enlighet med artikel 47 i EUF-fördraget bör sådana program bidra till att underlätta frivillig rörlighet bland unga arbetstagare i unionen. Målinriktade rörlighetsprogram, såsom de som baseras på den förberedande åtgärden "Ditt första Eures-jobb", är till för att göra det lättare för ungdomar att ta del av anställningserbjudanden och få anställning i en annan medlemsstat, och bör även uppmuntra arbetsgivarna att erbjuda unga mobila arbetstagare anställning. Programmen för rörlighet får dock inte avskräcka unionen och medlemsstaterna från att hjälpa ungdomar att hitta ett första jobb i hemlandet.
(19)
I många gränsregioner spelar Eures gränsöverskridande partnerskap en viktig roll för utvecklingen av en verkligt europeisk arbetsmarknad. Eures gränsöverskridande partnerskap omfattar minst två medlemsstater eller en medlemsstat och ett annat deltagande land. Följaktligen har de en tydlig övergripande natur och utgör en källa till mervärde för unionen. Eures gränsöverskridande partnerskap bör därför även fortsättningsvis stödjas genom övergripande unionsverksamhet, med möjligheten att komplettera dem med nationella resurser eller av ESF.
(20)
Vid utvärderingen av Eures verksamhet bör kvalitativa och kvantitativa kriterier beaktas. Eftersom utgående platsförmedling i en medlemsstat innebär inkommande platsförmedling i en annan, allt efter den ständigt växlande arbetsmarknaden och därtill kopplade rörlighetsmönster, bör fokus för utvärderingen inte enbart vara på inkommande eller utgående platsförmedling i enskilda medlemsstater utan även på aggregerade uppgifter på unionsnivå. Dessutom bör det hållas i minnet att rådgivning inte alltid leder till mätbar rörlighet eller platsförmedling.
(21)
Enligt Europa 2020-strategin, och särskilt riktlinje 7 som föreskrivs i rådets beslut 2010/707/EU (8) är egenföretagande och entreprenörskap avgörande i strävan att skapa en smart och hållbar tillväxt för alla.
(22)
Svårighet att få tillgång till krediter, eget kapital eller därmed likställt kapital är ett av de största hindren för nyföretagande, särskilt bland dem som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden. Unionen och medlemsstaterna måste göra större ansträngningar för att öka utbudet av och tillgången till mikrofinansiering och tillgodose efterfrågan från dem som behöver finansieringen mest, särskilt arbetslösa, kvinnor och utsatta personer som vill starta eller vidareutveckla ett mikroföretag, även som egenföretagare, men som har svårt att få finansiering. Dessutom utgör mikroföretagen huvuddelen av de nybildade företagen i unionen. Därför bör det vara möjligt att med hjälp av mikrokrediter snabbt åstadkomma mervärde och uppnå konkreta resultat. Som ett första steg inrättade Europaparlamentet och rådet 2010 instrumentet för mikrokrediter. Informationsinsatserna om de möjligheter till mikrofinansiering som finns på unionsnivå och i medlemsstaterna bör förbättras så att informationen bättre når ut till dem som behöver mikrokrediter.
(23)
Mikrofinansiering och stöd till socialt entreprenörskap bör nå ut till potentiella mottagare och bör ha en långvarig effekt. Det bör bidra till en hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet och tjäna som katalysator för både den ekonomiska politiken och politiken för lokal utveckling. För att åstadkomma bästa möjliga förutsättningar för att skapa livskraftiga företag bör de åtgärder som rör mikrofinansiering och socialt entreprenörskap åtföljas av program för mentorskap och utbildning samt all relevant information, som bör uppdateras regelbundet och göras tillgänglig för allmänheten av den berörda finansiären. I detta syfte är det viktigt med tillfredsställande finansiering, särskilt genom ESF.
(24)
Om mikrokrediter ska bli mer tillgängliga på unionens unga mikrofinansmarknad måste den institutionella kapaciteten hos de instanser som tillhandahåller mikrokrediter ökas, särskilt hos mikrofinansinstitut utanför banksektorn, i enlighet med kommissionens meddelande av den 13 november med titeln Ett europeiskt initiativ för mikrokrediter för att främja tillväxt och sysselsättning och kommissionens rapport av den 25 juli 2008 med titeln Främjande av kvinnliga innovatörer och kvinnligt företagande (Promotion of Women Innovators and Entrepreneurship).
(25)
Den sociala ekonomin och socialt entreprenörskap utgör en integrerad del av EU:s pluralistiska sociala marknadsekonomi och spelar en viktig roll för att skapa större social konvergens i Europa. De bygger på principer om solidaritet och ansvar, och om att individen och de sociala målen ska ges företräde framför kapital samt på främjande av socialt ansvarstagande, social sammanhållning och social delaktighet. Sociala företag kan fungera som drivkraft för sociala förändringar genom att erbjuda innovativa lösningar, som främjar inkluderande arbetsmarknader och sociala tjänster som är tillgängliga för alla. De kan därför ge ett värdefullt bidrag till uppnåendet av Europa 2020-strategins mål. Programmet bör förbättra de sociala företagens tillgång till olika former av finansiering genom att tillhandahålla lämpliga instrument som tillgodoser deras specifika finansiella behov under hela livscykeln.
(26)
För att utnyttja erfarenheterna från enheter såsom Europeiska investeringsbanksgruppen bör åtgärder som rör mikrofinansiering och socialt entreprenörskap genomföras indirekt av kommissionen genom att budgetgenomförande åtgärder delegeras till sådana enheter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (9) (nedan kallad budgetförordningen). Med hjälp av unionens resurser kan hävstångseffekten från internationella finansinstitut och andra investerare utnyttjas mer effektivt, synergier mellan medlemsstaternas och unionens åtgärder skapas och strategier kan samordnas på ett bättre sätt. Det förbättrar således särskilt riskutsatta gruppers och unga människors tillgång till finansiering och mikrofinansieringens förmåga att nå ut till dessa. Tillgången till finansiering för mikroföretag, inklusive egenföretagare och sociala företag, förbättras också. Unionens bidrag stöder därmed utvecklingen av den framväxande sektorn för socialt företagande och mikrofinansmarknaden i unionen och uppmuntrar gränsöverskridande verksamhet. Unionens åtgärder bör komplettera medlemsstaternas användning av finansieringsinstrument för mikrokrediter och socialt entreprenörskap. De enheter som har ansvar för att genomföra åtgärderna bör se till att dessa tillför ett mervärde för unionen och att dubbelfinansiering med unionsmedel förhindras.
(27)
I överensstämmelse med Europa 2020-strategin bör programmet bidra till att lösa det akuta problemet med ungdomsarbetslösheten. Därför bör unga människor erbjudas en framtid och en möjlighet att spela en nyckelroll i den sociala och ekonomiska utvecklingen i Europa, vilket är särskilt viktigt i kristider.
(28)
Programmet bör även peka på småföretagens särskilda roll och betydelse för utbildning, expertis och traditionellt kunnande samt säkerställa att unga får tillgång till mikrofinansiering. Programmet bör underlätta utbyte av bästa praxis mellan medlemsstaterna och andra länder som deltar i programmet på alla dessa områden.
(29)
Programmets åtgärder bör bidra till medlemsstaternas och arbetsmarknadsaktörernas genomförande av rådets rekommendation av den 22 april 2013 (10) beträffande inrättandet av en ungdomsgaranti. I den rekommendationen anges att alla unga under 25 år inom en period av fyra månader efter det att de blivit arbetslösa eller avslutat sin formella utbildning bör få ett högkvalitativt erbjudande om sysselsättning, vidareutbildning, lärlingsutbildning eller praktik. Programmet bör underlätta utbyte av bästa praxis mellan medlemsstaterna och andra länder som deltar i programmet på detta område.
(30)
Enligt artikel 3.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 8 i EUF-fördraget är det nödvändigt att se till att programmet i alla sina programdelar och all sin verksamhet bidrar till jämställdhet mellan kvinnor och män, även genom jämställdhetsintegrering och vid behov genom specifika insatser för att främja kvinnors sysselsättning och sociala delaktighet. I enlighet med artikel 10 i EUF-fördraget bör programmet säkerställa att de prioriterade insatserna genomförs på ett sätt som bidrar till att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etnisk bakgrund, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Programmet bör därför övervakas och utvärderas för att det ska gå att bedöma hur diskrimineringsfrågor beaktas inom programmets verksamhet.
(31)
Programmet Progress för perioden 2007-2013 innehåller avsnitt om antidiskriminering och mångfald samt jämställdhet, och dessa insatser måste fortsätta och vidareutvecklas inom programmet Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap för perioden 2014-2020. Det är dock ytterst viktigt att behålla ett starkt fokus på jämställdhet mellan kvinnor och män och diskrimineringsfrågor i alla relevanta initiativ och åtgärder som ingår i detta program, särskilt i fråga om att förbättra kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden och arbetsvillkoren samt skapa bättre möjligheter att förena yrkes- och privatliv.
(32)
Enligt artikel 9 i EUF-fördraget och målen i Europa 2020-strategin bör programmet bidra till att säkerställa hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet, till att garantera ett fullgott socialt skydd och till att bekämpa fattigdom och social utestängning, och det bör ta hänsyn till de krav som är knutna till en hög hälsoskyddsnivå för människor.
(33)
Programmet bör komplettera andra unionsprogram och samtidigt låta varje enskilt instrument fungera i enlighet med sina egna, särskilda förfaranden. Samma stödberättigande kostnader bör därför inte beviljas dubbel finansiering. För att unionens finansiering ska tillföra ett mervärde och få väsentlig inverkan bör en nära samverkan utvecklas mellan programmet, andra unionsprogram och strukturfonderna, särskilt ESF och ungdomssysselsättningsinitiativet. Programmet bör komplettera andra program och initiativ från unionen som fokuserar på att bekämpa ungdomsarbetslösheten.
(34)
Programmet bör genomföras på ett sådant sätt att det underlättar för den eller de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat att medverka till att programmets mål uppnås.
(35)
För att göra kommunikationen med allmänheten effektivare och stärka synergieffekterna mellan de informationsinsatser som görs på kommissionens initiativ bör de medel som anslås för informations- och kommunikationsverksamhet inom ramen för denna förordning också bidra till förmedling av och information om unionens politiska prioriteringar som knyter an till de allmänna målen för detta program.
(36)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för hela programmets löptid som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet [av den 2 december 2013] mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (11), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(37)
Unionens ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder under hela utgiftscykeln, inbegripet åtgärder för att förebygga, upptäcka och utreda oriktigheter, återkräva belopp som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt samt, i förekommande fall, besluta om sanktioner i enlighet budgetförordningen.
(38)
I syfte att se till att programmet är tillräckligt flexibelt för att under hela sin löptid kunna reagera på förändrade behov och motsvarande politiska prioriteringar bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på omfördelning av stöd mellan de olika programdelarna och till de enskilda tematiska avsnitten inom programdelarna. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(39)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).
(40)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och konsekvenser, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
1. Genom denna förordning inrättas Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation (nedan kallat programmet), vars syfte är att bidra till genomförandet av Europa 2020-strategin inbegripet dess övergripande mål, integrerade riktlinjer och flaggskeppsinitiativ, genom att ge ekonomiskt stöd till unionens mål att främja en hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet, garantera ett fullgott och skäligt socialt skydd, bekämpa social utestängning och fattigdom samt förbättra arbetsvillkoren.
2. Programmet ska pågå från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1) socialt företag: ett företag som, oavsett juridisk form,
a)
enligt sin bolagsordning, sina stadgar eller andra juridiska handlingar genom vilka det upprättats i första hand strävar efter att uppnå mätbara, positiva sociala effekter snarare än att generera vinst till sina bolagsägare, medlemmar och aktie- eller andelsägare, och som
i)
tillhandahåller tjänster eller varor som genererar social avkastning, och/eller
ii)
använder en metod för produktion av varor eller tjänster som uttrycker dess sociala mål,
b)
använder sina vinster för att i första hand uppnå sitt primära mål och har på förhand fastställda förfaranden och regler för utdelning av vinst till aktie- eller andelsägare och bolagsägare, med syftet att säkerställa att sådan utdelning inte äventyrar det primära målet, och
c)
drivs på ett affärsmässigt, ansvarigt och transparent sätt, särskilt genom delaktighet av anställda, kunder och/eller intressenter som påverkas av dess affärsverksamhet.
2) mikrokredit: ett lån på upp till 25 000 EUR.
3) mikroföretag: ett företag, inklusive en egenföretagare, som sysselsätter färre än tio personer och vars omsättning eller balansräkning inte överstiger 2 miljoner EUR per år, i enlighet med kommissionens rekommendation 2003/361/EG (13).
4) mikrofinansiering: garantier, mikrokrediter, eget kapital och därmed likställt kapital till personer och mikroföretag som har svårt att få tillgång till krediter.
5) social innovation: innovation som är social både till sitt ändamål och sina medel och i synnerhet sådan som avser utveckling och genomförande av nya idéer (beträffande produkter, tjänster och modeller), och som samtidigt tillgodoser sociala behov och skapar nya sociala relationer eller samarbeten, varigenom samhället gynnas och dess förmåga att agera förstärks.
6) nyskapande sociala projekt: politiska åtgärder som erbjuder innovativa svar på sociala behov och som genomförs i liten skala och under omständigheter som gör det möjligt att mäta deras inverkan innan de upprepas i större skala, om resultaten är övertygande.
Artikel 3
Programmets struktur
1. Programmet ska bestå av följande tre komplementära delar:
a)
Programdelen Progress, som dels ska stödja utveckling, genomförande, övervakning och utvärdering av unionens instrument och politik som avses i artikel 1 och relevant unionsrätt, dels ska främja evidensbaserat beslutsfattande och social innovation och social utveckling, i partnerskap med arbetsmarknadens parter, det civila samhällets organisationer och offentliga och privata organ.
b)
Programdelen Eures, som ska stödja verksamhet som utförs av Eures, det vill säga de särskilda förmedlingar som EES-länderna och Schweiz utser, tillsammans med arbetsmarknadens parter, andra arbetsförmedlare och andra berörda parter, för att utveckla utbyte och spridning av information och andra former av samarbete, såsom gränsöverskridande partnerskap, för att främja arbetstagarnas frivilliga geografiska rörlighet på ett rättvist sätt och bidra till en hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet.
c)
Programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap, som ska öka tillgången till och utbudet av finansiering för juridiska och fysiska personer enligt vad som avses i artikel 26.
2. De gemensamma bestämmelser som fastställs i denna avdelning ska tillämpas på samtliga de tre programdelar som anges i punkt 1 a, b och c, utöver särskilda bestämmelser i avdelning II.
Artikel 4
Programmets allmänna mål
1. Programmet ska ha följande allmänna mål:
a)
Stärka egenansvaret bland beslutsfattare på alla nivåer och få till stånd konkreta, samordnade och innovativa åtgärder på både unionsnivå och medlemsstatsnivå, i fråga om unionens mål på de områden som avses i artikel 1, i nära samarbete med arbetsmarknadens parter och organisationer i det civila samhället samt offentliga och privata organ.
b)
Stödja utveckling av tillräckliga, tillgängliga och effektiva sociala trygghetssystem och arbetsmarknader och underlätta politiska reformer på de områden som avses i artikel 1, särskilt genom att främja anständigt arbete och anständiga arbetsvillkor, en förebyggande kultur på arbetsmiljöområdet, en sundare balans mellan yrkesliv och privatliv, goda styrelseformer för sociala ändamål, däribland konvergens, liksom ömsesidigt lärande och social innovation.
c)
Se till att unionsrätten på de områden som avses i artikel 1 verkligen tillämpas och, där så krävs, bidra till en modernisering av unionsrätten i linje med principen om anständigt arbete och med hänsyn till principen om smart lagstiftning.
d)
Främja arbetstagarnas frivilliga geografiska rörlighet på ett rättvist sätt och göra det lättare att hitta arbete genom att utveckla högkvalitativa och inkluderande arbetsmarknader i unionen som är öppna och tillgängliga för alla, samtidigt som arbetstagarnas rättigheter respekteras i hela unionen, inklusive den fria rörligheten.
e)
Främja sysselsättning och social delaktighet genom att öka tillgången och tillgängligheten till mikrofinansiering för utsatta personer som vill starta ett mikroföretag, liksom för befintliga mikroföretag, och genom att öka de sociala företagens tillgång till finansiering.
2. För att uppnå dessa mål ska programmet i alla sina programdelar och åtgärder syfta till att
a)
särskilt uppmärksamma utsatta grupper, såsom ungdomar,
b)
främja jämställdhet mellan kvinnor och män, även genom jämställdhetsintegrering och vid behov jämställdhetsbudgetering,
c)
bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning,
d)
vid utformningen och genomförandet av unionens politik och verksamhet främja en hög sysselsättning som är hållbar och av god kvalitetgarantera ett fullgott och skäligt socialt skydd samt bekämpa långtidsarbetslöshet, fattigdom och social utestängning.
Artikel 5
Budget
1. Finansieringsramen för genomförandet av programmet under perioden från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020 ska uppgå till 919 469 000 EUR i löpande priser.
2. Följande vägledande procentandelar ska tilldelas de programdelar som anges i artikel 3.1:
a)
61 % till programdelen Progress.
b)
18 % till programdelen Eures.
c)
21 % till programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap.
3. Kommissionen får utnyttja upp till 2 % av den finansieringsram som avses i punkt 1 för att finansiera driftskostnader till stöd för genomförandet av programmet.
4. Kommissionen får utnyttja den finansieringsram som avses i punkt 1 för att finansiera tekniskt och/eller administrativt stöd, särskilt när det gäller kontroll, utläggning av översättning, möten med experter samt informations- och kommunikationsverksamhet till ömsesidig nytta för kommissionen och stödmottagarna.
5. Årliga anslag ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom de gränser som fastställs i den fleråriga budgetramen.
Artikel 6
Gemensamma åtgärder
Åtgärder som är stödberättigande enligt programmet får genomföras gemensamt med andra unionsinstrument, förutsatt att sådana åtgärder uppfyller målen för såväl programmet som för de andra instrument som berörs.
Artikel 7
Samstämmighet och komplementaritet
1. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna se till att verksamhet som utförs inom ramen för programmet överensstämmer med och kompletterar andra av unionens åtgärder, såsom de europeiska struktur- och investeringsfonderna, enligt vad som anges i den gemensamma strategiska ramen som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (14), i synnerhet inom ESF.
2. Programmet ska komplettera andra unionsprogram, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda förfarandena i de programmen. Samma stödberättigande kostnader ska inte beviljas dubbel finansiering, och en nära samverkan ska utvecklas mellan programmet, andra unionsprogram och de europeiska struktur- och investeringsfonderna, särskilt ESF.
3. Den verksamhet som stöds genom programmet ska vara förenlig med både unionsrätten och nationell rätt, inklusive regler för statligt stöd, och med de grundläggande ILO-konventionerna.
4. Samstämmighet och komplementaritet ska även säkras genom ett aktivt deltagande av lokala och regionala myndigheter.
Artikel 8
Samarbete med berörda organ
Kommissionen ska upprätta de förbindelser som krävs med sysselsättningskommittén, kommittén för socialt skydd, den rådgivande kommittén för arbetsmiljöfrågor, gruppen med generaldirektörer med ansvar för arbetsmarknadsfrågor och den rådgivande kommittén för fri rörlighet för arbetskraft för att se till att de regelbundet och på lämpligt sätt informeras om framstegen när det gäller programmets genomförande. Kommissionen ska också informera andra kommittéer som behandlar politikområden, instrument och åtgärder av betydelse för programmet.
Artikel 9
Information och spridning av resultat
1. Kommissionen ska informera intressenterna i unionen, däribland arbetsmarknadens parter och organisationer i det civila samhället, om resultaten av programmets genomförande och ska bjuda in till ett åsiktsutbyte i detta avseende.
2. Resultaten av de åtgärder som genomförts inom programmet ska presenteras och spridas regelbundet och på lämpligt sätt till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, liksom till arbetsmarknadens parter och allmänheten, så att deras inverkan, hållbarhet och mervärde för unionen maximeras.
3. Informationsinsatserna ska även bidra till information om unionens politiska prioriteringar, i den mån de anknyter till de allmänna målen i denna förordning, och ska förse allmänheten med information om dessa prioriteringar.
Artikel 10
Finansiella bestämmelser
1. Kommissionen ska förvalta mikrokreditinstrumentet i enlighet med budgetförordningen.
2. I bidragsavtalet ska det anges vilken del av unionens ekonomiska bidrag som ska baseras på ersättning av faktiska stödberättigande kostnader och vilken del som ska baseras på schablonsatser, enhetskostnader eller klumpsummor.
Artikel 11
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. När åtgärder som finansieras inom ramen för detta program genomförs ska kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att unionens ekonomiska intressen skyddas mot bedrägeri, korruption och all annan olaglig verksamhet, med hjälp av verksamma kontroller och, där oegentligheter uppdagats, återkrävande av medel, i första hand genom avräkning av belopp som betalats ut på felaktiga grunder men även, när så är lämpligt, genom åläggande av effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner i enlighet med artikel 325 i EUF-fördraget, rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 (15) och budgetförordningen.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ges befogenhet att på grundval av handlingar och genom kontroller på plats granska alla bidragsmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som har tagit emot medel från unionen inom ramen för programmet.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får, i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (16) och i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (17), genomföra utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på plats, i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller någon annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, beslut om bidrag eller avtal som finansieras genom programmet.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska avtal, bidragsavtal och beslut om bidrag som följer av genomförandet av detta program innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenhet att genomföra sådana revisioner och utredningar som avses i de punkterna i enlighet med sina respektive behörigheter.
Artikel 12
Övervakning
I syfte att utföra en regelbunden övervakning av programmet, och för att göra de eventuella anpassningar som krävs på grund av de politiska och finansieringsrelaterade prioriteringarna, ska kommissionen utarbeta en inledande kvalitativ och kvantitativ övervakningsrapport som omfattar det första året, följd av tre rapporter som omfattar följande tvåårsperioder, och ska överlämna dessa rapporter till Europaparlamentet och rådet. Rapporterna ska även vidarebefordras till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén för kännedom. Rapporterna ska omfatta programmets resultat och i vilken omfattning principerna om jämställdhet mellan kvinnor och män och jämställdhetsintegrering har tillämpats och hur diskrimineringsfrågor, inbegripet tillgänglighetsfrågor, har beaktats i programverksamheten. I syfte att öka insynen i programmet ska rapporterna göras tillgängliga för allmänheten.
Artikel 13
Utvärdering
1. En halvtidsutvärdering av programmet ska genomföras senast den 1 juli 2017 för att kvalitativt och kvantitativt mäta de framsteg som gjorts när det gäller att uppfylla programmets mål, ta upp den sociala miljön i unionen och eventuella större förändringar som införts genom unionslagstiftningen, avgöra huruvida resurserna har använts effektivt samt bedöma programmets unionsmervärde. Resultaten från halvtidsutvärderingen ska läggas fram för Europaparlamentet och rådet.
2. Om den utvärdering som avses i punkt 1 i den här artikeln, eller en utvärdering som genomförs i enlighet med artikel 19 i beslut nr 1672/2006/EG eller artikel 9 i beslut nr 283/2010/EU, visar på stora brister i programmet, ska kommissionen vid behov lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet som omfattar lämpliga ändringar av programmet för att ta hänsyn till resultatet från utvärderingen.
3. Innan den lägger fram ett förslag om förlängning av programmet efter 2020, ska kommissionen för Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén lägga fram en utvärdering av styrkorna och svagheterna i konceptet för programmet under perioden 2014-2020.
4. Senast den 31 december 2022 ska kommissionen genomföra en efterhandsutvärdering för att mäta programmets effekter och unionsmervärde och lämna en rapport med denna utvärdering till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén. Rapporten ska göras tillgänglig för allmänheten.
AVDELNING II
SPECIFIKA BESTÄMMELSER FÖR PROGRAMDELARNA
KAPITEL I
Programdelen progress
Artikel 14
Tematiska avsnitt och finansiering
1. Programdelen Progress ska stödja åtgärder inom ett eller flera av de tematiska avsnitt som förtecknas i leden a, b och c. Under hela programperioden ska den vägledande fördelning av anslagen mellan de olika avsnitten som anges i artikel 5.2 a respektera följande minimiandelar:
a)
Sysselsättning, i synnerhet för bekämpning av ungdomsarbetslöshet: 20 %.
b)
Socialt skydd, social delaktighet samt minskning och förebyggande av fattigdom: 50 %.
c)
Arbetsvillkor: 10 %.
En eventuell återstod ska fördelas till ett eller flera av de tematiska avsnitt som avses i led a, b eller c, eller till en kombination av dessa.
2. Från de totala anslagen till programdelen Progress och inom dess olika tematiska avsnitt ska 15-20 % användas för att främja nyskapande sociala projekt som en metod för att testa och utvärdera innovativa lösningar med sikte på att genomföra dem i större skala.
Artikel 15
Specifika mål
Utöver de allmänna mål som anges i artikel 4 ska programdelen Progress ha följande specifika mål:
a)
Utveckla och sprida jämförande analytisk kunskap av hög kvalitet, i syfte att säkerställa att unionens politik på de områden som avses i artikel 1 bygger på välgrundade fakta och är relevanta för behoven, problemen och förutsättningarna i de enskilda medlemsstaterna och övriga länder som deltar i programmet.
b)
Underlätta ett ändamålsenligt och integrerat informationsutbyte, ömsesidigt lärande och dialog om unionens politik på de områden som avses i artikel 1, på unionsnivå, nationell och internationell nivå, i syfte att hjälpa medlemsstaterna och övriga länder som deltar i programmet att utveckla sin politik och medlemsstaterna att genomföra unionsrätten.
c)
Tillhandahålla ekonomiskt stöd för att pröva social- och arbetsmarknadspolitiska innovationer, och vid behov bygga upp de viktigaste aktörernas kapacitet att utforma och genomföra nyskapande sociala projekt och göra relevant kunskap och expertis tillgänglig.
d)
Ge unionens organisationer och de nationella organisationerna ekonomiskt stöd för att öka deras kapacitet att utveckla, främja och stödja genomförandet av unionens instrument och politik som avses i artikel 1 samt av unionsrätten.
Artikel 16
Typer av åtgärder
Följande typer av åtgärder kan finansieras av programdelen Progress:
1.
Analysverksamhet:
a)
Insamling av uppgifter och statistik, med hänsyn till både kvalitativa och kvantitativa kriterier, och utveckling av gemensamma metoder, klassificeringar, mikrosimuleringar, indikatorer och referensvärden, där så är lämpligt uppdelade efter kön och ålder.
b)
Undersökningar, studier, analyser och rapporter, bland annat genom finansiering av nätverk av experter och utveckling av expertis inom tematiska avsnitt.
c)
Kvalitativa och kvantitativa utvärderingar och konsekvensbedömningar som genomförs av såväl offentliga som privata organ.
d)
Övervakning och utvärdering av införlivande och tillämpning av unionsrätten.
e)
Utarbetande och genomförande av nyskapande sociala projekt som en metod för prövning och utvärdering av innovativa lösningar, i syfte att omsätta dem i större skala.
f)
Spridning av resultaten från denna analysverksamhet.
2.
Verksamhet för ömsesidigt lärande, medvetandehöjande och spridning:
a)
Utbyte och spridning av god praxis, innovativa strategier och erfarenheter, inbördes utvärderingar, riktmärkning och ömsesidigt lärande på europeisk nivå.
b)
Evenemang, konferenser och seminarier som anordnas inom ramen för rådsordförandeskapen.
c)
Utbildning för personer verksamma inom det rättsliga eller politiska området.
d)
Utarbetande och publicering av vägledningar, rapporter och utbildningsmaterial och åtgärder för information och kommunikation samt mediebevakning av de initiativ som stöds genom programmet.
e)
Informations- och kommunikationsverksamhet.
f)
Utveckling och underhåll av informationssystem i syfte att utbyta och sprida information om unionens politik och lagstiftning samt arbetsmarknadsinformation.
3.
Stöd med avseende på:
a)
Driftskostnaderna för de centrala nätverk på unionsnivå vars verksamhet berör och bidrar till målen för programdelen Progress.
b)
Kapacitetsuppbyggnad hos nationella förvaltningar och facktjänster som medlemsstaterna utsett att ansvara för att främja den geografiska rörligheten och hos mikrokreditgivare.
c)
Inrättande av arbetsgrupper med nationella tjänstemän som övervakar genomförandet av unionsrätten.
d)
Nätverkande och samarbete mellan fackorgan och andra relevanta intressenter, nationella, regionala och lokala myndigheter samt arbetsförmedlingar på europeisk nivå.
e)
Finansiering av olika observationscentrum på europeisk nivå, bland annat i fråga om centrala tematiska avsnitt.
f)
Utbyte av personal mellan nationella förvaltningar.
Artikel 17
Unionens medfinansiering
Unionen får bidra till finansieringen av verksamhet inom programdelen Progress som finansieras efter förslagsinfordran, dock som en allmän regel med högst 80 % av de sammanlagda stödberättigande utgifterna. Ekonomiskt stöd som överskrider detta tak får beviljas endast i vederbörligen motiverade undantagsfall.
Artikel 18
Deltagande
1. Programdelen Progress ska vara öppen för deltagande från:
a)
medlemsstaterna,
b)
EES-länderna, i enlighet med EES-avtalet, och medlemsstaterna i Efta,
c)
kandidatländerna samt potentiella kandidater, i enlighet med de allmänna principerna och allmänna villkoren i de ramavtal som ingåtts med dessa länder för deras deltagande i unionens program.
2. Programdelen Progress ska vara öppen för alla offentliga och/eller privata organ, aktörer och institutioner, särskilt
a)
nationella, regionala och lokala myndigheter,
b)
arbetsförmedlingar,
c)
fackorgan som föreskrivs i unionsrätten,
d)
arbetsmarknadens parter,
e)
icke-statliga organisationer,
f)
institutioner för högre utbildning och forskningsinstitut,
g)
experter på utvärdering och konsekvensanalys,
h)
nationella statistikbyråer,
i)
medierna.
3. Kommissionen får samarbeta med internationella organisationer, särskilt Europarådet, OECD, ILO och andra FN-organ samt Världsbanken.
4. Kommissionen får samarbeta med tredjeländer som inte deltar i programmet. Företrädare för dessa tredjeländer får delta i evenemang av ömsesidigt intresse (såsom konferenser, workshoppar och seminarier) som äger rum i de länder som deltar i programmet, och kostnaderna för deras deltagande får täckas av programmet.
KAPITEL II
Programdelen EURES
Artikel 19
Tematiska avsnitt och finansiering
Programdelen Eures ska stödja åtgärder inom ett eller flera tematiska avsnitt som förtecknas i leden a, b och c. Under hela programperioden ska den vägledande fördelning av anslagen mellan de olika avsnitten som anges i artikel 5.2 b respektera följande minimiandelar:
a)
Lättillgänglighet i fråga om information om lediga platser, platsansökningar samt all tillhörande information för sökande och arbetsgivare: 32 %.
b)
Utveckling av tjänster för rekrytering och anställning av arbetstagare genom förmedling av lediga platser och platsansökningar på unionsnivå, i synnerhet riktade program för rörlighet: 30 %.
c)
Gränsöverskridande partnerskap: 18 %.
En eventuell återstod ska fördelas till ett eller flera av de tematiska avsnitt som avses i led a, b eller c, eller till en kombination av dessa.
Artikel 20
Specifika mål
Utöver de allmänna mål som anges i artikel 4 ska programdelen Eures ha följande specifika mål:
a)
Se till att information om lediga platser, platsansökningar samt motsvarande information och rådgivning, liksom all tillhörande information, såsom information om boende- och arbetsvillkor, görs lättillgänglig för potentiella sökande respektive arbetsgivare. Detta ska uppnås genom utbyte och spridning av sådan information på transnationell, interregional och gränsöverskridande nivå med hjälp av standardformulär för interoperabilitet för lediga platser och platsansökningar samt på andra lämpliga sätt, såsom individuell rådgivning och mentorskap, särskilt för lågkvalificerade arbetstagare.
b)
Stödja tillhandahållandet av Eures-tjänster för rekrytering och anställning av arbetstagare i sysselsättning som är hållbar och av god kvalitet, genom förmedling av lediga platser och platsansökningar. Stödet till Eures-tjänster ska omfatta olika skeden i platsförmedlingen, från förberedelser för rekrytering till stöd efter anställning, för att hjälpa den sökande att komma in på arbetsmarknaden; sådana stödtjänster kan innefatta riktade program för rörlighet för att tillsätta lediga platser inom en viss sektor, ett visst yrke, ett visst land eller en grupp länder eller för särskilda grupper av arbetstagare, såsom rörelsebenägna ungdomar, där ett tydligt ekonomiskt behov har konstaterats.
Artikel 21
Typer av åtgärder
Programdelen Eures får användas för att finansiera åtgärder för att främja frivillig rörlighet för enskilda inom unionen, på ett rättvist sätt, och för att undanröja hinder för rörligheten, i synnerhet följande åtgärder:
a)
Utveckling av och verksamhet inom Eures gränsöverskridande partnerskap på begäran av tjänster med territoriellt ansvar för gränsregioner.
b)
Tillhandahållande av tjänster för information, rådgivning, platsförmedling och rekrytering åt gränsöverskridande arbetstagare.
c)
Utveckling av den flerspråkiga digitala plattformen för förmedling av lediga platser och platsansökningar.
d)
Utveckling av riktade program för rörlighet, efter förslagsinfordringar, för att tillsätta lediga platser på områden där brister på arbetsmarknaden har konstaterats, och/eller för att hjälpa rörelsebenägna arbetstagare på områden där ett tydligt ekonomiskt behov har konstaterats.
e)
Ömsesidigt lärande mellan Eures-aktörer och utbildning av Eures-rådgivare, inklusive rådgivare inom Eures gränsöverskridande partnerskap.
f)
Informations- och kommunikationsverksamhet för att öka medvetenheten om vinsterna med geografisk och yrkesmässig rörlighet i allmänhet och om Eures verksamhet och tjänster.
Artikel 22
Unionens medfinansiering
Unionen får bidra till finansieringen av verksamhet inom programdelen Eures som finansieras efter förslagsinfordran, dock som en allmän regel med högst 95 % av de sammanlagda stödberättigande utgifterna. Ekonomiskt stöd som överskrider detta tak får beviljas endast i vederbörligen motiverade undantagsfall.
Artikel 23
Övervakning av rörlighetsmönster
I syfte att upptäcka och förhindra negativa effekter i samband med geografisk rörlighet inom unionen ska kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna, i enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr 492/2011 regelbundet övervaka rörlighetsflöden och rörlighetsmönster.
Artikel 24
Deltagande
1. Programdelen Eures ska vara öppen för deltagande från:
a)
Medlemsstaterna.
b)
EES-länderna, i enlighet med EES-avtalet, och Schweiziska edsförbundet i enlighet med avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om fri rörlighet för personer (18).
2. Programdelen Eures ska vara öppen för alla organ, aktörer och institutioner som har utsetts av en medlemsstat eller av kommissionen och som uppfyller villkoren för deltagande i Eures enligt kommissionens genomförandebeslut 2012/733/EU. Sådana organ, aktörer och institutioner ska särskilt inkludera
a)
nationella, regionala och lokala myndigheter,
b)
arbetsförmedlingar,
c)
arbetsmarknadens parter och andra berörda parter.
KAPITEL III
Programdelen mikrofinansiering och socialt entreprenörskap
Artikel 25
Tematiska avsnitt och finansiering
Programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap ska stödja åtgärder inom ett eller flera av de tematiska avsnitt som förtecknas i leden a och b. Under hela programperioden ska den vägledande fördelning av anslagen mellan de olika avsnitten som anges i artikel 5.2 c respektera följande minimiandelar:
a)
Mikrofinansiering till utsatta grupper och mikroföretag: 45 %.
b)
Socialt entreprenörskap: 45 %.
En eventuell återstod ska fördelas till de tematiska avsnitt som avses i led a eller b, eller till en kombination av dessa.
Artikel 26
Specifika mål
Utöver de allmänna mål som anges i artikel 4 ska programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap ha följande specifika mål:
a)
Öka tillgången och tillgängligheten till mikrofinansiering för
i)
utsatta personer som har förlorat eller riskerar att förlora sitt arbete eller som har svårigheter att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden, eller som hotas av eller befinner sig i ett socialt utanförskap, och som missgynnas när det gäller tillgång till den traditionella kreditmarknaden och vill starta eller utveckla ett eget mikroföretag,
ii)
mikroföretag i både inlednings- och utvecklingsskedet, särskilt mikroföretag som anställer personer som avses i led a.
b)
Bygga upp den institutionella kapaciteten för mikrokreditgivare.
c)
Stödja utvecklingen av den sociala investeringsmarknaden och underlätta tillgången till finansiering för sociala företag genom att tillgängliggöra eget kapital och därmed likställt kapital, låneinstrument samt bidrag på upp till 500 000 EUR för sociala företag som antingen har en årlig omsättning som inte överstiger 30 miljoner EUR eller en årlig balansräkning som inte överstiger 30 miljoner EUR och som inte är fondföretag.
För att trygga komplementariteten ska kommissionen och medlemsstaterna inom sina respektive behörighetsområden nära samordna dessa åtgärder med åtgärder som vidtas inom ramen för sammanhållningspolitiken och nationell politik.
Artikel 27
Typer av åtgärder
Stöd till mikrofinansiering och sociala företag, även för institutionell kapacitetsuppbyggnad, i synnerhet genom de finansieringsinstrument som föreskrivs i del I avdelning VIII i budgetförordningen, och bidrag får tillhandahållas genom programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap.
Artikel 28
Deltagande
1. Deltagande i programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap ska vara öppet för offentliga och privata organ på nationell, regional eller lokal nivå i de länder som avses i artikel 18.1 och som i dessa länder tillhandahåller
a)
mikrofinansiering till personer och mikroföretag, och/eller
b)
finansiering till sociala företag.
2. Kommissionen ska säkerställa att programdelen är tillgänglig utan diskriminering för alla offentliga och privata organ i medlemsstaterna.
3. För att nå ut till de slutliga stödmottagarna och skapa konkurrenskraftiga och livskraftiga mikroföretag ska de offentliga och privata organ som utför den verksamhet som avses i punkt 1 a ha ett nära samarbete med organisationer som företräder de slutliga mottagarna av mikrokrediter, däribland organisationer i det civila samhället, och med organisationer -i synnerhet sådana som stöds av ESF - och ska tillhandahålla program för mentorskap och utbildning till sådana slutliga stödmottagare. I detta avseende ska tillräcklig uppföljning av stödmottagarna säkerställas både före och efter bildandet av mikroföretaget.
4. Offentliga och privata organ som utför den verksamhet som avses i punkt 1 a ska tillämpa strikta normer i fråga om styrning, förvaltning och kundskydd, i enlighet med den europeiska uppförandekoden för tillhandahållande av mikrokrediter, och sträva efter att motverka att personer och företag blir överskuldsatta, till exempel för att de beviljas krediter till mycket höga räntor eller på villkor som riskerar att leda till insolvens.
Artikel 29
Ekonomiskt stöd
Utom när det gäller gemensamma åtgärder ska de medel som anslagits för programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap täcka hela kostnaden för åtgärder som genomförs genom finansieringsinstrument, inklusive betalningsskyldigheter gentemot finansiella mellanhänder, såsom förluster som härrör från garantier, förvaltningsarvoden till de enheter som förvaltar EU:s medel samt alla andra bidragsberättigande kostnader.
Artikel 30
Förvaltning
1. För att genomföra de instrument och bidrag som avses i artikel 27 får kommissionen sluta avtal med de enheter som förtecknas i artikel 139.4 i budgetförordningen, och i synnerhet med Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden. Sådana avtal ska innehålla detaljerade bestämmelser om genomförandet av de uppgifter som anförtros dessa enheter, inklusive bestämmelser för att se till att åtgärderna kompletterar och är samordnade med unionens och medlemsstaternas befintliga finansieringsinstrument och för att fördela resurserna på ett balanserat sätt mellan medlemsstaterna och de övriga deltagande länderna. Finansieringsinstrument enligt del I avdelning VIII i budgetförordningen får tillhandahållas via ett för ändamålet avsett investeringsverktyg som får finansieras av programmet och/eller av andra investerare.
2. Det investeringsverktyg som avses i punkt 1 får tillhandahålla bland annat lån, eget kapital och riskdelningsinstrument för mellanhänder, direkt finansiering för sociala företag eller bådadera. Eget kapital kan tillhandahållas bland annat i form av öppna kapitalandelar, passivt delägande, aktie- eller andelsägarlån samt kombinationer av olika slags kapitalandelar som emitterats till investerarna.
3. Villkoren, exempelvis räntorna, för mikrokrediter som direkt eller indirekt stöds av denna programdel ska återspegla nyttan av stödet och vara motiverade med hänsyn till underliggande risker och de faktiska kreditkostnaderna.
4. I enlighet med artikel 140.6 i budgetförordningen ska årliga återbetalningar som genereras av ett finansieringsinstrument tilldelas det finansieringsinstrumentet fram till den 1 januari 2024, medan intäkter ska återföras till unionens allmänna budget efter avdrag för förvaltningskostnader och -avgifter. För finansieringsinstrument som redan inrättats under den fleråriga budgetramen för perioden 2007-2013 ska årliga återbetalningar och intäkter som genereras av insatser som inletts under den föregående perioden tilldelas den nuvarande periodens finansieringsinstrument.
5. När de avtal som slutits med de enheter som avses i punkt 1 löper ut, eller efter investeringsperioden för de specialiserade investeringsverktygen, ska skuldsaldo till unionen betalas till unionens allmänna budget.
6. De enheter som avses i punkt 1 i den här artikeln och, där så är relevant, deras fondförvaltare, ska sluta skriftliga avtal med de offentliga och privata organ som avses i artikel 28. I dessa avtal ska fastställas att offentliga och privata tjänsteleverantörer är skyldiga att använda de medel som tillhandahålls inom programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap i enlighet med de mål som anges i artikel 26, samt att de är skyldiga att lämna uppgifter för utarbetandet av de årliga genomföranderapporter som föreskrivs i artikel 31.
Artikel 31
Genomföranderapporter
1. De enheter som avses i artikel 30.1 och, i förekommande fall, fondförvaltarna ska överlämna årliga genomföranderapporter till kommissionen med uppgifter om vilka verksamheter som beviljats stöd, det ekonomiska genomförandet samt fördelningen av och tillgången till finansiering och investering per sektor, geografiskt område och typ av stödmottagare. Rapporterna ska också innehålla uppgifter om godkända och avslagna ansökningar med avseende på varje specifikt mål och, de avtal som slutits av berörda offentliga och privata aktörer, de åtgärder som finansierats och deras resultat, inklusive de sociala följderna, skapandet av sysselsättning samt de stödmottagande företagens hållbarhet. Kommissionen ska översända dessa rapporter till Europaparlamentet för kännedom.
2. Uppgifterna i de årliga genomföranderapporterna ska inarbetas i de övervakningsrapporter som ska läggas fram vartannat år enligt artikel 12. Sådana övervakningsrapporter ska omfatta de årsrapporter som föreskrivs i artikel 8.2 i beslut nr 283/2010/EU, utförlig information om kommunikationsverksamhet samt information om komplementaritet med andra unionsinstrument, särskilt ESF.
AVDELNING III
ARBETSPROGRAM OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 32
Arbetsprogram
Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa arbetsprogram som omfattar de tre programdelarna. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 36.3.
Arbetsprogrammen ska, i tillämpliga fall, avse en löpande treårsperiod och ska innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska finansieras, förfarandena för valet av åtgärder som ska finansieras av unionen, geografisk täckning, målgrupper samt en vägledande tidsplan för genomförandet. I arbetsprogrammen ska också anges vilket belopp som anslås för varje specifikt mål, och de ska återspegla omfördelningen av anslag i enlighet med artikel 33. Arbetsprogrammen ska förstärka programmets samstämmighet genom att kopplingarna mellan de tre programdelarna anges.
Artikel 33
Omfördelning av anslag mellan programdelarna och till de enskilda tematiska avsnitten inom programdelarna
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 34 för att omfördela anslag mellan programdelar och till enskilda tematiska avsnitt inom varje programdel vilka skulle överskrida det vägledande beloppet i varje fall med mer än 5 % och upp till 10 %, om den socioekonomiska utvecklingen eller resultatet av den halvtidsutvärdering som avses i artikel 13.1 kräver detta. Omfördelningen av anslag till de tematiska avsnitten inom varje programdel ska avspeglas i de arbetsprogram som avses i artikel 32.
Artikel 34
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 33 ska ges till kommissionen för en period på sju år från och med den 1 januari 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 33 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 33 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet före utgången av den perioden har meddelat kommissionen att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 35
Ytterligare genomförandeåtgärder
Åtgärder som krävs för att genomföra programmet, såsom kriterierna för utvärdering av det, inklusive kriterier för kostnadseffektivitet och arrangemang för spridning och överföring av resultat, ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 36.2.
Artikel 36
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 37
Övergångsåtgärder
Åtgärder som avses i artiklarna 4, 5 och 6 i beslut nr 1672/2006/EG och som inleds före den 1 januari 2014 ska fortsätta att omfattas av det beslutet. I fråga om sådana åtgärder ska kommissionen biträdas av den kommitté som avses i artikel 36 i denna förordning.
Artikel 38
Utvärdering
1. Den slutliga utvärdering som föreskrivs i artikel 13.4 i denna förordning ska omfatta den slutliga utvärderingen enligt artikel 9 i beslut nr 283/2010/EU.
2. Kommissionen ska göra en särskild slutlig utvärdering av programdelen Mikrofinansiering och socialt entreprenörskap senast ett år efter det att avtalen med enheterna har löpt ut.
Artikel 39
Ändringar av beslut nr 283/2010/EU
Beslut nr 283/2010/EU ska ändras på följande sätt:
1)
I artikel 5 ska punkt 4 ersättas med följande:
"4. Efter att mikrokreditinstrumentet har löpt ut ska skuldsaldot till unionen göras tillgängligt för stöd till mikrofinansiering och sociala företag i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1296/2013 av den 11 december 2013 om Europeiska unionens program för sysselsättning och social innovation (EaSI) (19).
(19) EUT L 347, 20.12.2013, s. 238"" 						
2)
I artikel 8 ska punkterna 3 och 4 utgå.
Artikel 40
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 december 2013.