ДИРЕКТИВА (EС) 2015/652 НА СЪВЕТА
от 20 април 2015 година
за установяване на методи за изчисляване и на изисквания за докладване съгласно Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно качеството на бензиновите и дизеловите горива
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 7а, параграф 5 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
Методът за изчисляване на емисиите на парникови газове от горива и други видове енергия от небиологични източници, който трябва да бъде установен съгласно член 7а, параграф 5 от Директива 98/70/ЕО, следва да доведе до докладване с достатъчна точност, така че Комисията да може да направи критична оценка на резултатите на доставчиците за изпълнението на техните задължения по член 7а, параграф 2 от посочената директива. Методът за изчисляване следва да осигури точност, като същевременно надлежно взема предвид сложността на свързаните административни изисквания. В същото време той следва да стимулира доставчиците да намаляват интензитета на парникови газове на горивата, които доставят. Следва внимателно да бъде отчетено също така въздействието на метода за изчисляване върху рафинериите в Съюза. Поради това методът на изчисление следва да се основава на средните интензитети на парникови газове, които представляват средна стойност за отрасъла, типични за конкретно гориво. Предимството на това би било намаляване на административната тежест върху доставчиците и държавите членки. На настоящия етап предложеният метод за изчисляване следва да не изисква диференциране на интензитета на парникови газове на горивото въз основа на източника на суровината, тъй като това би засегнало настоящите инвестиции в някои рафинерии в Съюза.
(2)
Изискванията за докладване за доставчиците, които са малки и средни предприятия (МСП), както са определени в Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията (2), следва да бъдат сведени до минимум, доколкото е възможно в контекста на член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО. По подобен начин вносителите на бензинови и дизелови горива, рафинирани извън Съюза, следва да не са задължени да предоставят подробна информация относно източниците на суров нефт, използван за производството на тези горива, тъй като тази информация може да не е налична или да е трудна за откриване.
(3)
С цел да се създадат стимули за допълнително намаляване на емисиите на парникови газове заявеното спестяване на емисии от намаления на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата, следва да се включат при изчисляването на емисиите на парникови газове на доставчиците за целия жизнен цикъл на горивата. С цел да се улесни заявяването от доставчиците на спестявания на емисии нагоре по веригата следва да бъде разрешено използването на различни схеми за емисии за изчисляването и сертифицирането на намаленията на емисиите. Следва да бъдат допустими само проекти за намаления нагоре по веригата с начало след датата на установяване на основния стандарт на горивата, определен в член 7а, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/EО, т.е. 1 януари 2011 г.
(4)
Среднотежестните приети стойности за парникови газове, които представят употребата на суров нефт в Съюза, предоставят прост метод за изчисляване, чрез който доставчиците могат да определят парниковите газове на горивата, които доставят.
(5)
Намаляването на емисиите нагоре по веригата от нефт и газ следва да се оценява и валидира в съответствие с принципите и стандартите, определени в международните стандарти, и по-специално в ISO 14064, ISO 14065 и ISO 14066.
(6)
Освен това е подходящо да се улесни прилагането от страна на държавите членки на законодателство по отношение на намаленията на емисиите нагоре по веригата, включително от изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата. За тази цел под егидата на Комисията следва да се изготвят незаконодателни насоки за подходи за количествено оценяване, проверка, валидиране, мониторинг и докладване на такива намаления на емисиите нагоре по веригата (включително намаления при изгаряне на факел и изхвърляне в атмосферата на местата на производство) преди изтичането на срока за транспониране, предвиден в член 7 от настоящата директива.
(7)
Член 7a, параграф 5, буква б) от Директива 98/70/ЕО изисква установяването на метод за определянето на основния стандарт на горивата въз основа на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г. Основният стандарт на горивата следва да се основава на употребените количества дизелово гориво, бензин, газьол за извънпътна подвижна техника, втечнен нефтен газ (ВНГ) и сгъстен природен газ (СПГ), като се използват данни, докладвани официално от държавите членки на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменение на климата (РКООНИК) през 2010 г. Основният стандарт на горивата не следва да бъде сравнителното изкопаемо гориво, което се използва за изчисляването на намалението на емисиите на парникови газове от биогоривата и което следва да остане, както е определно в приложение IV към Директива 98/70/ЕО.
(8)
Тъй като съставът на съответния микс от изкопаеми горива се променя малко между две последователни години, сумарното вариране на интензитета на парниковите газове на изкопаемите горива между две последователни години също ще бъде малко. Ето защо е целесъобразно основният стандарт на горивата да се основава на данните за средното потребление на Съюза за 2010 г., както са докладвани по РКООНИК от държавите членки.
(9)
Основният стандарт на горивата следва да представлява средният интензитет на парникови газове нагоре по веригата и интензитетът на горивото на средносложна рафинерия за изкопаеми горива. Следователно основният стандарт на горивата следва да се изчисли, като се използват приетите средни стойности за съответното гориво. Oсновният стандарт на горивата следва да остане непроменен за периода до 2020 г., за да се осигури регулаторна сигурност на доставчиците по отношение на техните задължения за намаляване на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
(10)
Член 7а, параграф 5, буква г) от Директива 98/70/ЕО предвижда приемането на метод за изчисляване на приноса на електрическите пътни превозни средства за намаляване на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл. Съгласно посочения член методът за изчисляване следва да е съвместим с член 3, параграф 4 от Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). За да се осигури тази съвместимост, същият корекционен коефициент следва да се използва за к.п.д. на силовия агрегат.
(11)
Електроенергията, доставяна за използване в автомобилния транспорт, може да се докладва от доставчиците, както е определено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, като част от техните годишни доклади до държавите членки. За да се ограничат административните разходи, е целесъобразно методът за изчисляване да се основава по-скоро на оценка, отколкото на действителното измерване на потреблението на електроенергия от електрическия автомобил или мотоциклет за целите на докладването от доставчика.
(12)
Целесъобразно е да се включи подробен подход за оценката на количеството и интензитета на парниковите газове на биогоривата в случаите, в които по време на един и същ процес се извършва преработка на биогориво и на изкопаемо гориво. Необходим е специфичен метод, защото полученото количество биогориво не може да се измери, например при съвместното хидрогениране на растителни масла и изкопаеми горива. Член 7г, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО посочва, че емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл на биогоривата се изчисляват по същия метод за целите на член 7а и член 7б, параграф 2 от същата директива. Поради това сертифицирането от признати доброволни схеми на емисиите на парникови газове е валидно за целите на член 7а, както и за целите на член 7б, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО.
(13)
Изискваното докладване от страна на доставчиците, установено с член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено от хармонизиран формат и хармонизирани определения за данните, които трябва да бъдат докладвани. Хармонизирането на определенията за данните е необходимо за правилното извършване на изчислението на интензитета на парниковите газове, свързано със задълженията за докладване на отделните доставчици, тъй като данните представляват ключови фактори в хармонизирания метод за изчисляване в съответствие с член 7а, параграф 5, буква а) от Директива 98/70/ЕО. Тези данни включват идентификацията на доставчика, количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(14)
Изискването за докладване от страна на доставчиците, установено в член 7а, параграф 1 от Директива 98/70/ЕО, следва да бъде допълнено с хармонизирани изисквания за докладване, формат за докладване и хармонизирани определения за докладване на държавите членки пред Комисията във връзка с експлоатационните показатели на горивата, употребявани в Съюза, по отношение на емисиите на парниковите газове. По-специално тези изисквания за докладване ще позволят актуализиране на използваното за сравнение изкопаемо гориво, описано в част В, точка 19 от приложение IV към Директива 98/70/ЕО и част В, точка 19 от приложение V към Директива 2009/28/ЕО, и те ще улеснят докладването, изисквано съгласно член 8, параграф 3 и член 9, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО, както и актуализирането на метода за изчисляване с техническия и научния напредък, за да се гарантира, че методът изпълнява предназначението си. Тези данни следва да включват количеството гориво или енергия, пуснати на пазара, и типа на горивото или енергията, мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара.
(15)
Целесъобразно е държавите членки да разрешат на доставчиците да изпълнят задълженията си за докладване, като разчитат на еквивалентни данни, събрани по реда на друго законодателство на Съюза или национално законодателство, с цел да се намали административната тежест, при условие че докладването се извършва в съответствие с изискванията, определени в приложение IV, и с определенията, установени в приложения I и III.
(16)
За да се улесни докладването на групи доставчици съгласно член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/ЕО, член 7а, параграф 5, буква в) от същата директива дава възможност за установяване на всички необходими правила. Желателно е това докладване да се улесни с цел да се избегне нарушаване на физическото движение на гориво, тъй като различните доставчици пускат на пазара различни горива с различни пропорции и поради това може да използват ресурси в различна степен, за да постигнат целта за намаляване на парниковите газове. Поради това е необходимо да се хармонизират определенията на идентификацията на доставчиците, на количеството на горивото или енергията, пуснати на пазара, на типа гориво или енергия, на мястото на закупуване и произхода на горивото или енергията, пуснати на пазара. Освен това, за да се избегне двойното отчитане при съвместно докладване от страна на доставчиците съгласно член 7а, параграф 4, е целесъобразно да се хармонизира прилагането на метода за изчисляване и докладване в държавите членки, включително докладването пред Комисията, така че необходимата информация от група доставчици да се отнася за конкретна държава членка.
(17)
Съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО всяка година държавите членки представят доклад с националните данни за качеството на горивата за предходната календарна година в съответствие с формата, установен в Решение 2002/159/ЕО на Комисията (4). С цел да бъдат обхванати измененията, въведени в Директива 98/70/ЕО от Директива 2009/30/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) и последвалите допълнителни изисквания за докладване за държавите членки, и в интерес на ефективността и хармонизирането е необходимо да се изясни коя информация следва да се докладва и да се приеме формат за подаването на данни от доставчиците и държавите членки.
(18)
Комисията представи проект за мерки в Комитета, създаден с Директива 98/70/ЕО на 23 февруари 2012 г. Комитетът не можа да приеме становище с необходимото квалифицирано мнозинство. Поради това е целесъобразно Комисията да представи на Съвета предложение в съответствие с член 5а, параграф 4 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящата директива се установяват правила за методите за изчисляване и изискванията за докладване в съответствие с Директива 98/70/ЕО.
2. Настоящата директива се прилага за горивата, използвани за задвижването на пътни превозни средства, извънпътна подвижна техника (включително плавателни съдове за вътрешни водни пътища, когато не плават в морски води), селскостопански и горскостопански трактори, плавателни съдове с развлекателна цел, когато не плават в морски води, както и за електроенергията използвана в пътни превозни средства.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива и в допълнение към определенията, които вече се съдържат в Директива 98/70/ЕО, се прилагат следните определения:
1)
„емисии нагоре по веригата“ означава всички емисии на парникови газове, които възникват, преди суровината да влезе в рафинерията или преработвателната инсталация, в които се произвежда горивото, посочено в приложение I;
2)
„природен битум“ означава всеки източник на суровина за рафинерии, който:
а)
има плътност в градуси по American Petroleum Institute (API ) от 10 градуса или по-малка, когато се намира в резервоарно образувание на мястото на добив, както е дефинирано в метода за изпитване D287 на Американското общество за изпитвания и материали (ASTM) (7);
б)
има среден годишен вискозитет при температурата на находището, надвишаващ изчисления по формулата: Вискозитет (в сантипоази) = 518,98e-0,038T, където T е температурата е в градуси по Целзий;
в)
попада в обхвата на определението за битуминозни пясъци по код КН 2714 от Комбинираната номенклатура, установена с Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8); и
г)
за който оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране, за което топлинната енергия произхожда главно от източници, различни от изходната суровина;
3)
„битуминозни шисти“ означава всеки източник на суровина за рафинерия, разположен в скално образувание, което съдържа твърд кероген, и отговарящ на определението за битуминозни шисти по код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87. Оползотворяването на източника на суровина се постига чрез минен добив или топлинно гравитачно дрениране;
4)
„основен стандарт на горивата“ означава основен стандарт на горивата, който се основава на емисиите на парникови газове от целия жизнен цикъл за единица енергия от изкопаеми горива през 2010 г.;
5)
„конвенционален суров нефт“ означава всяка суровина за рафинерии с плътност в градуси по API, по-висока от 10 градуса, намираща се в геоложка формация в мястото на произход, както е измерена по изпитвателния метод ASTM D287, и която не попада в определението за код КН 2714 съгласно Регламент (ЕИО) № 2658/87.
Член 3
Метод за изчисляване на интензитета на парниковите газове на доставени горива и енергия, различни от биогорива, и докладвани от доставчиците
1. За целите на член 7а, параграф 2 от Директива 98/70/EО държавите членки гарантират, че доставчиците използват метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива, за определянето на интензитета на парниковите газове на горивата, които доставят.
2. За целите на член 7а, параграф 1, втора алинея и параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да докладват данните, като използват определенията и метода за изчисляване, определен в приложение I към настоящата директива. Данните се докладват всяка година, като се използва образецът в приложение IV към настоящата директива.
3. За целите на член 7а, параграф 4 от Директива 98/70/EО всяка държава членка гарантира, че група от доставчици, които избират да се считат за един доставчик, изпълняват задължението си съгласно член 7а, параграф 2 на въпросната държава членка.
4. Държавите членки прилагат опростен метод, определен в приложение I към настоящата директива, за доставчиците, които са малки и средни предприятия.
Член 4
Изчисляване на основния стандарт на горивата и на намаляването на интензитета на парниковите газове
За целите на проверка на спазването от страна на доставчиците на тяхното задължение съгласно член 7a, параграф 2 от Директива 98/70/ЕО държавите членки изискват от доставчиците да сравнят постигнатите от тях намаления на емисиите на парникови газове от жизнения цикъл на горивата и на електроенергията с основния стандарт на горивата, определен в приложение II към настоящата директива.
Член 5
Докладване от държавите членки
1. Когато представят отчети на Комисията съгласно член 8, параграф 3 от Директива 98/70/ЕО, държавите членки предават на Комисията данни, свързани със съответствието с член 7a от същата директива, както е определено в приложение III към настоящата директива.
2. Държавите членки използват инструментите на ReportNet на Европейската агенция за околната среда, предоставени по силата на Регламент (ЕО) № 401/2009 на Европейския парламент и на Съвета (9), за представянето на данните, определени в приложение III към настоящата директива. Данните се предават от държавите членки чрез електронно прехвърляне на данни към Централното хранилище за данни, управлявано от Европейската агенция за околната среда.
3. Данните се предоставят ежегодно, като се използва образецът, предвиден в приложение IV. Държавите членки уведомяват Комисията за датата на предаване и лицето за контакт на компетентния орган, който отговаря за проверката и докладването на данни на Комисията.
Член 6
Санкции
Държавите членки определят правилата за санкциите, приложими при нарушаване на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното изпълнение. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 21 април 2017 г. и я уведомяват без забавяне за всяко последващо изменение, което ги засяга.
Член 7
Транспониране
1. Държавите членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 21 април 2017 г. Те незабавно информират Комисията за това.
2. Когато държавите членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или позоваването се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки.
3. Държавите членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 8
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 9
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Люксембург на 20 април 2015 година.
RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/652
av den 20 april 2015
om fastställande av beräkningsmetoder och rapporteringskrav i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG om kvaliteten på bensin och dieselbränslen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (1), särskilt artikel 7a.5,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Metoden för beräkning av utsläpp av växthusgaser från bränslen och annan energi av icke-biologiskt ursprung som ska fastställas i enlighet med artikel 7a.5 i direktiv 98/70/EG bör ge en tillräckligt noggrann bedömning för att kommissionen ska kunna kritiskt bedöma om leverantörerna uppfyller sina skyldigheter enligt artikel 7a.2 i det direktivet. Beräkningsmetoden bör säkerställa noggrannhet med vederbörlig hänsyn till de tillhörande administrativa kravens komplexitet. Samtidigt bör man uppmuntra leverantörerna att minska växthusgasintensiteten för det bränsle de levererar. Man bör också noga överväga beräkningsmetodens påverkan på raffinaderier i unionen. Därför bör beräkningsmetoden baseras på genomsnittliga värden för växthusgasintensitet som representerar ett industriellt genomsnittsvärde som är typiskt för ett bestämt bränsle. Detta skulle ha fördelen att den administrativa bördan på leverantörer och medlemsstater minskas. Vid denna tidpunkt bör den föreslagna beräkningsmetoden inte kräva differentiering av växthusgasintensiteten för bränsle på grundval av råvaran, eftersom detta skulle påverka nuvarande investeringar i vissa raffinaderier i unionen.
(2)
Rapporteringskrav för leverantörer som är små och medelstora företag enligt definitionen i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (2) bör minimeras så långt som möjligt inom ramen för artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG. På samma sätt bör importörer av bensin och diesel som raffinerats utanför unionen inte vara skyldiga att lämna detaljerad information om källorna till den råolja som används för att framställa dessa bränslen, eftersom denna information kanske inte finns tillgänglig eller kan vara svår att få fram.
(3)
För att ge incitament för ytterligare minskningar av växthusgasutsläpp bör besparingar som åberopas från utsläppsminskningar i ett tidigare led, t.ex. från fackling och ventilering av gaser, inbegripas vid beräkning av leverantörens utsläpp av växthusgaser under hela livscykeln. För att underlätta leverantörernas anspråk på utsläppsminskningar i ett tidigare led bör användning av olika utsläppssystem tillåtas för att beräkna och certifiera utsläppsminskningar. Endast minskningsprojekt i tidigare led som startar efter det datum för fastställandet av den lägsta standard för bränslen som avses i artikel 7a.5 b i direktiv 98/70/EG, dvs. den 1 januari 2011, bör vara berättigande.
(4)
Vägda genomsnittliga värden för växthusgaser, som representerar den råolja som förbrukas i unionen, är en enkel beräkningsmetod genom vilken leverantörerna kan fastställa mängden växthusgaser i bränslet de levererar.
(5)
Utsläppsminskningar i ett tidigare led bör beräknas och utvärderas i enlighet med principer och standarder som lyfts fram i internationella standarder, i synnerhet ISO 14064, ISO 14065 och ISO 14066.
(6)
Det är vidare lämpligt att underlätta genomförandet av medlemsstaternas lagstiftning avseende utsläppsminskningar i ett tidigare led, t.ex. från fackling och ventilering av gaser. Icke-lagstiftande vägledning om metoder för att kvantifiera, verifiera, validera, övervaka och rapportera sådana utsläppsminskningar i ett tidigare led (t. ex. minskning av fackling och ventilering av gaser vid produktionsanläggningar) bör i detta syfte utarbetas under överinseende av kommissionen före utgången av den införlivandeperiod som föreskrivs i artikel 7 i detta direktiv.
(7)
I artikel 7a.5b i direktiv 98/70/EG föreskrivs att en metod fastställs för att bestämma den lägsta standarden för bränslen baserad på växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln från fossila bränslen under 2010. Den lägsta standarden för bränslen bör baseras på mängden diesel, bensin, dieselbrännolja som inte är avsedda för fordon i vägtransport, motorgas (LPG) och komprimerad naturgas (CNG) som förbrukas med användning av uppgifter som officiellt rapporterats av medlemsstaterna till Förenta Nationernas ramkonvention om klimatförändringar 2010 (UNFCCC). Den lägsta standarden för bränslen bör inte vara den fossila motsvarigheten som används för att beräkna minskade växthusgasutsläpp från biodrivmedel, vilken bör förbli såsom den fastställs i bilaga IV till direktiv 98/70/EG.
(8)
Eftersom sammansättningen av den relevanta fossila bränsleblandningen bara ändras lite från år till år, kommer även den sammanlagda variationen av växthusgasintensiteten för de fossila bränslena att vara liten från år till år. Det är därför lämpligt att lägsta standarden för bränslen baseras på unionens genomsnittliga förbrukningsuppgifter för 2010 så som de av medlemsstaterna rapporterats till UNFCCC.
(9)
Den lägsta standarden för bränslen bör representera ett genomsnittligt värde för växthusgasintensiteten i ett tidigare led och bränslets intensitet hos ett raffinaderi med genomsnittlig komplexitet för fossila bränslen. Den lägsta standarden för bränslen bör därför beräknas med motsvarande genomsnittsvärde för bränslestandard. Den lägsta standarden för bränsle bör förbli oförändrad för perioden fram till 2020 för att skapa rättssäkerhet för leverantörer i fråga om deras skyldigheter att minska växthusgasintensiteten för de bränslen de levererar.
(10)
I artikel 7a.5 d i direktiv 98/70/EG föreskrivs också att en beräkningsmetod införs för att beräkna bidraget från eldrivna vägfordon i syfte att minska utsläpp av växthusgaser under hela livscykeln. I enlighet med den artikeln bör beräkningsmetoden vara förenlig med artikel 3.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (3). För att säkerställa denna förenlighet bör samma anpassningsfaktor användas för drivsystemseffektivitet.
(11)
Elektricitet som levereras för användning vid vägtransporter kan rapporteras av leverantörer i enlighet med artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG inom ramen för deras årliga rapporter till medlemsstaterna. För att begränsa de administrativa kostnaderna är det lämpligt att beräkningsmetoden grundas på en uppskattning snarare än en faktisk mätning av förbrukningen av elektricitet hos ett eldrivet vägfordon som ska rapporteras av leverantörerna.
(12)
Det är lämpligt att inkludera en detaljerad metod för att uppskatta mängden och växthusgasintensiteten för biodrivmedel i fall där bearbetningen av ett biodrivmedel och ett fossilt bränsle sker under samma process. Det behövs en särskild metod eftersom den resulterande mängden biodrivmedel inte går att mäta på samma sätt som vid hydrobehandling av vegetabiliska oljor med fossila bränslen. Enligt artikel 7d.1 i direktiv 98/70/EG föreskrivs att utsläpp av växthusgaser från biodrivmedel under hela livscykeln, i den mening som avses i artikel 7a och 7b.2 i det direktivet, ska beräknas med samma metod. Därför gäller certifiering av växthusgasutsläpp från erkända frivilliga system för tillämpningen av artikel 7a såsom för tillämpningen av artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG.
(13)
Leverantörernas rapporteringskrav enligt artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG bör kompletteras med ett harmoniserat format och harmoniserade definitioner av de uppgifter som ska rapporteras. En harmonisering av definitioner av uppgifter är nödvändig för en korrekt beräkning av växthusgasintensiteten kopplad till den enskilda leverantörens rapporteringsskyldigheter som utgör ett viktigt bidrag till den harmoniserade beräkningsmetoden i enlighet med artikel 7a.5 a i direktiv 98/70/EG. Dessa uppgifter omfattar identifiering av leverantören, mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden.
(14)
Leverantörernas rapporteringskrav enligt artikel 7a.1 i direktiv 98/70/EG bör kompletteras med harmoniserade rapporteringskrav, ett rapporteringsformat och harmoniserade definitioner för medlemsstaternas rapportering till kommissionen om växthusgasprestanda för bränslen som förbrukas i unionen. Dessa rapporteringskrav gör det möjligt att uppdatera den fossila motsvarigheten som beskrivs i punkt 19 i del C i bilaga IV till direktiv 98/70/EG och punkt 19 i del C i bilaga V till direktiv 2009/28/EG, och de kommer att underlätta den rapportering som krävs i enlighet med artiklarna 8.3 och 9.2 i direktiv 98/70/EG samt uppdateringen av beräkningsmetoden till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen för att se till att den uppfyller sitt syfte. Dessa uppgifter bör omfatta mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden, inköpsplatsen och ursprunget för bränsle eller energi som släpps ut på marknaden.
(15)
Medlemsstaterna bör tillåta leverantörer att rapportera uppgifter som samlas in i enlighet med en annan unions- eller nationell lagstiftning för att minska den administrativa bördan under förutsättning att rapporteringen sker i enlighet med kraven i bilaga IV och de definitioner som fastställs i bilagorna I och III.
(16)
För att underlätta rapportering från grupper av leverantörer i enlighet med artikel 7a.4 i direktiv 98/70/EG, medger artikel 7a.5 c att nödvändiga bestämmelser införs. Eftersom leverantörerna släpper ut olika bränslen med olika sammansättning på marknaden och troligtvis använder olika resurser för att uppfylla målen för minskade växthusgasutsläpp, bör rapporteringen underlättas för att undvika störningar i den fysiska transporten av bränslen. Det är därför nödvändigt att harmonisera definitionerna för identifikationen av leverantören, mängden och typen av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden, inköpsplatsen och ursprung av bränsle eller energi som släpps ut på marknaden. För att undvika dubbelräkning vid gemensam rapportering i enlighet med artikel 7a.4 är det lämpligt att harmonisera genomförandet av beräknings- och rapporteringsmetoderna i medlemsstaterna, inbegripet rapportering till kommissionen, så att nödvändig information från en grupp leverantörer avser en specifik medlemsstat.
(17)
Enligt artikel 8.3 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstater lämna in en årlig rapport om sina nationella uppgifter om bränslekvalitet för föregående kalenderår i överensstämmelse med formatet som fastställts i kommissionens beslut 2002/159/EG (4). För att täcka ändringar som införts i direktiv 98/70/EG genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/30/EG (5) och de efterföljande ytterligare rapporteringskraven för medlemsstaterna är det för effektivitetens och harmoniseringens skull nödvändigt att klargöra vilken information som bör rapporteras och att anta formatet för inlämning av uppgifter från leverantörer och medlemsstater.
(18)
Kommissionen lade fram ett förslag till åtgärder till den kommitté som inrättades genom direktiv 98/70/EG den 23 februari 2012. Kommittén kunde inte avge ett yttrande med den kvalificerade majoritet som krävs. Det är därför lämpligt att kommissionen lägger fram ett förslag till rådet i enlighet med artikel 5a.4 i rådets beslut 1999/468/EG (6).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. I detta direktiv fastställs regler om beräkningsmetoder och rapporteringskrav i enlighet med direktiv 98/70/EG.
2. Detta direktiv gäller bränslen som används som drivmedel för vägfordon, mobila maskiner som inte är avsedda för vägtransport (inklusive fartyg på inre vattenvägar när de inte är till sjöss), jordbruks- och skogsbrukstraktorer, fritidsbåtar när de inte är till sjöss och el för användning i vägfordon.
Artikel 2
Definitioner
Förutom de definitioner som anges i direktiv 98/70/EG gäller följande definitioner i detta direktiv:
1. utsläpp i tidigare led : utsläpp av växthusgaser som sker innan råvaran kommer till ett raffinaderi eller en bearbetningsanläggning där bränslet som anges i bilaga I har framställts
2. naturligt bitumen : alla raffinaderiråvaror som
a)
har en densitet enligt American Petroleum Institute (API) på 10 grader eller mindre när den placeras i en reservoarformation vid utvinningsplatsen enligt definitionen som föreskrivs i provningsmetoden för American Society for Testing and Materials (ASTM) (7) D287,
b)
har en årlig genomsnittsviskositet vid reservoartemperatur som är större än den som beräknas med ekvationen Viskositet (Centipoise) = 518,98e-0,038T, där T är temperaturen i celsius,
c)
omfattas av definitionen för oljesand under KN-nummer 2714 i den kombinerade nomenklaturen som anges i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (8), och
d)
om mobilisering av råvaran åstadkoms genom gruvutvinning eller termiskt påskyndad gravitationsdränering där den termiska energin huvudsakligen härrör från källor som inte är själva råvarukällan.
3. oljeskiffer : alla raffinaderiråvaror från en bergformation som innehåller fast kerogen och som omfattas av definitionen för oljeskiffer under KN-nummer 2714 som anges i förordning (EEG) nr 2658/87. Mobilisering av råvarukällan åstadkoms genom gruvutvinning eller termiskt påskyndad gravitationsdränering.
4. lägsta standard för bränslen : en lägsta standard för bränslen baserad på växthusgasutsläppen per energienhet under hela livscykeln från fossila bränslen under 2010.
5. konventionell råvara : alla raffinaderiråvaror som uppvisar en densitet enligt American Petroleum Institute som är högre än 10 grader när den befinner sig i en reservoarformation vid sin ursprungsplats som den uppmäts enligt provningsmetoden ASTM D287 och som inte omfattas av definitionen för KN-nummer 2714 som fastställs i förordning (EEG) nr 2658/87.
Artikel 3
Metod för att beräkna växthusgasintensiteten för levererade bränslen och energi som inte är biodrivmedel och leverantörernas rapportering
1. Vid tillämpning av artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG, ska medlemsstaterna säkerställa att leverantörerna använder den beräkningsmetod som fastställs i bilaga I till det här direktivet för att fastställa växthusgasintensiteten för de bränslen de levererar.
2. Vid tillämpningen av artikel 7a.1 andra stycket och artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna begära att leverantörerna rapporterar in uppgifter med hjälp av de definitioner och den beräkningsmetod som fastställs i bilaga I till det här direktivet. Uppgifterna ska rapporteras årligen i enlighet med mallen i bilaga IV till detta direktiv.
3. Vid tillämpningen av artikel 7a.4 i direktiv 98/70/EG ska en medlemsstat se till att en grupp leverantörer som väljer att betraktas som en enda leverantör uppfyller sin skyldighet enligt artikel 7a.2 i medlemsstaten.
4. För bränsleleverantörer som är små och medelstora företag ska medlemsstaterna tillämpa den förenklade metod som fastställs i bilaga I till detta direktiv.
Artikel 4
Beräkning av lägsta standard för bränslen och minskningen av växthusgasintensitet
För att kontrollera att leverantörerna uppfyller sina skyldigheter enligt artikel 7a.2 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna kräva att leverantörer jämför sina minskade växthusgasutsläpp från bränslen och från elektricitet under hela livscykeln med lägsta standard för bränslen som fastställs i bilaga II till det här direktivet.
Artikel 5
Medlemsstaternas rapportering
1. När de lämnar in rapporter till kommissionen enligt artikel 8.3 i direktiv 98/70/EG ska medlemsstaterna ge kommissionen uppgifter om överensstämmelse med artikel 7a i det direktivet, så som definierats i bilaga III till det här direktivet.
2. Medlemsstaterna ska använda Europeiska miljöbyråns verktyg ReportNet som tillhandahålls i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 401/2009 (9) för inlämnande av de uppgifter som anges i bilaga III till detta direktiv. Medlemsstaterna ska föra över uppgifterna via elektronisk dataöverföring till det centrala dataarkivet som förvaltas av Europeiska miljöbyrån.
3. Uppgifterna ska lämnas årligen i den mall som föreskrivs i bilaga IV. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla datum för överföringen och namnet på den behöriga myndighet som ansvarar för att kontrollera och rapportera uppgifterna till kommissionen.
Artikel 6
Sanktioner
Medlemsstaterna ska fastställa regler för sanktioner vid överträdelser av nationella bestämmelser som har antagits vid tillämpningen av detta direktiv och ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 21 april 2017 och ska snarast möjligt anmäla varje efterföljande ändring av dem.
Artikel 7
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 21 april 2017 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
3. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 8
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 9
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Luxemburg den 20 april 2015.