РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1068/2013 НА КОМИСИЯТА
от 30 октомври 2013 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, параграф 3 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
С приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се установява списък на Съюза на добавките в храните, одобрени за употреба в храни, и условията за тяхната употреба.
(2)
Списъкът може да бъде изменен в съответствие с процедурата по Регламент (ЕО) № 1331/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година за установяване на обща разрешителна процедура за добавките в храните, ензимите в храните и ароматизантите в храните (2).
(3)
Съгласно член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 списъкът на Съюза на добавките в храните може да бъде актуализиран по инициатива на Комисията или при постъпване на заявление.
(4)
На 19 юни 2009 г. бе подадено заявление за разрешаване на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби, което бе предоставено на държавите членки.
(5)
Рибата може да бъде изсушена и консервирана чрез добавяне на големи количества сол към суровината. Първоначално в един етап, процесът на осоляване е доразработен в няколко етапа, от които етапът на предварително осоляване позволява по-кратък период на осоляване и относително хомогенна концентрация на сол в мускулната тъкан на рибата. Поради тази причина рибата първо се осолява предварително чрез инжектиране и/или осоляване в саламура на смес с контролирана концентрация на сол. След това рибата се подлага на сухо осоляване (т.е. сушене), за да се постигне точната концентрация на сол в крайния продукт.
(6)
През този дълъг период на консервиране все още е възможно да възникне оксидиране, особено ако в мускулната тъкан на рибата има липиди. Това ще доведе до промяна на цвета и аромата. Окисляването се ускорява от металните йони в мускулната тъкан на рибата и използваната сол. Поради факта, че образуват химически комплекси с метални йони, за дифосфатите (E 450), трифосфатите (E 451) и полифосфатите (E 452) е доказано, че дават най-добри резултати в предпазването на рибата от окисляване. Повечето от добавените фосфати и солта се отстраняват чрез съответното накисване във вода преди употреба. Съдържанието на вода в окончателния мокро осолен продукт не се увеличава от тази употреба на фосфати. Осолената риба, чийто първоначален цвят и вкус са се запазили, е особено търсена на пазара в Испания, Италия и Гърция.
(7)
Съгласно член 3 във връзка с член 6, параграф 4 от Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (3) употребата на фосфати при мокро осолени риби трябва да е обозначена в списъка на съставките. Стопанските субекти в хранителната промишленост могат също да обозначат на своите продукти, че не са били използвани полифосфати.
(8)
Тъй като по-голямата част от добавените фосфати са отстранени по време на накисването във вода, излагането на потребителя на въздействието на фосфатите ще бъде минимално и поради тази причина не е възможно да има въздействие върху човешкото здраве. Поради това е целесъобразно да се разреши употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) в мокро осолени риби за консервиране/съхраняване на мокро осолени риби.
(9)
Съгласно член 3, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1331/2008 Комисията трябва да изиска становището на Европейския орган за безопасност на храните, за да актуализира списъка на Съюза на добавките в храните, установен в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, освен в случаите, когато не е възможно въпросната актуализация да въздейства върху човешкото здраве. Тъй като разрешаването на употребата на дифосфати (E 450), трифосфати (E 451) и полифосфати (E 452) за консервирането на мокро осолени риби представлява актуализация на списъка, която не е възможно да въздейства върху човешкото здраве, то не е необходимо да се изисква становището на Европейския орган за безопасност на храните.
(10)
Bacalhau или португалска треска се произвежда чрез допълнително сушене на мокро осолена риба. Използването на полифосфати може да повлияе на този процес на сушене. Освен това тази употреба би могла да възпрепятства постигането на типичния цвят и вкус на bacalhau. Поради тази причина няма да има търсене на осолена риба, обработена с фосфати, от страна на производителите на традиционната bacalhau. С цел да се даде възможност на производителите на традиционната bacalhau да се приспособят за пускането на пазара на риба, третирана с фосфати, следва да се предложи преходен период. По време на този период, производителите на традиционната bacalhau могат да сключат споразумения с доставчици и да се запознаят с аналитични методи, които могат да бъдат използвани с цел контрол на съдържанието на добавените фосфати в рибата.
(11)
С цел по-нататъшна оценка на въздействието върху наличността на мокро осолени риби за производството на bacalhau в рамките на три години Комисията ще наблюдава употребата на полифосфати в основните страни - производителки на осолена треска.
(12)
В резултат на това приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва да бъде съответно изменено.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 октомври 2013 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1068/2013
av den 30 oktober 2013
om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 vad gäller användningen av difosfater (E 450), trifosfater (E 451) och polyfosfater (E 452) i våtsaltad fisk
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (1), särskilt artiklarna 10.3 och 30.5, och
av följande skäl:
(1)
I bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 fastställs en unionsförteckning över livsmedelstillsatser som har godkänts för användning i livsmedel samt villkoren för användningen av dessa.
(2)
Den förteckningen får ändras i enlighet med det förfarande som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1331/2008 av den 16 december 2008 om fastställande av ett enhetligt förfarande för godkännande av livsmedelstillsatser, livsmedelsenzymer och livsmedelsaromer (2).
(3)
Enligt artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1331/2008 får unionsförteckningen över livsmedelstillsatser uppdateras antingen på kommissionens initiativ eller till följd av en ansökan.
(4)
En ansökan om godkännande av användning av difosfater (E 450), trifosfater (E 451) och polyfosfater (E 452) i våtsaltad fisk lämnades in den 19 Juni 2009 och har gjorts tillgänglig för medlemsstaterna.
(5)
Fisk kan saltas och konserveras genom att höga halter salt tillförs råvaran. Saltningsprocessen har utvecklats från en enstegs- till en flerstegsprocess som inbegriper försaltning, som tillåter kortare saltningstid och en relativt jämn saltkoncentration i fiskmuskeln. Fisken försaltas först genom insprutning av och/eller saltlakning med en beredd saltlake med kontrollerad saltkoncentration. Efter detta torrsaltas fisken för att slutprodukten ska få den rätta saltkoncentrationen.
(6)
Under denna långa konserveringsprocess kan det ännu förekomma oxidation av främst lipiderna i fiskmuskeln. Detta leder till förändrad färg och smak. Oxidationen accelereras av de metalljoner som finns i fiskmuskeln och i det använda saltet. Eftersom difosfater (E 450), trifosfater (E 451) och polyfosfater (E 452) bildar kemiska komplex med metalljoner, ger de bevisligen den saltade fisken ett ytterst effektivt skydd mot oxidation. Största delen av de tillförda fosfaterna och saltet försvinner då produkten blötläggs före konsumtion. Vattenhalten i den våtsaltade slutprodukten ökar inte genom denna användning av fosfater. Saltad fisk där den ursprungliga färgen och smaken har bibehållits är särskilt efterfrågad på den spanska, italienska och grekiska marknaden.
(7)
Enligt artikel 3 jämförd med artikel 6.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (3) måste fosfater som används i våtsaltad fisk anges i ingrediensförteckningen. Livsmedelsföretagare kan på sina produkter även ange att polyfosfater inte har använts.
(8)
Eftersom största delen av de tillförda fosfaterna försvinner då produkten blötläggs, är de fosfathalter som konsumenten exponeras för minimala och kommer därför sannolikt inte att påverka människors hälsa. Därför bör användning av difosfater (E 450), trifosfater (E 451) och polyfosfater (E 452) för konservering av våtsaltad fisk tillåtas.
(9)
Enligt artikel 3.2 i förordning (EG) nr 1331/2008 ska kommissionen begära ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet innan den uppdaterar unionsförteckningen över livsmedelstillsatser i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008, utom i sådana fall när uppdateringen sannolikt inte kommer att påverka människors hälsa. Eftersom ett godkännande av användningen av difosfater (E 450), trifosfater (E 451) och polyfosfater (E 452) för konservering av våtsaltad fisk utgör en uppdatering av förteckningen som sannolikt inte kommer att påverka människors hälsa, krävs det inte något yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
(10)
Bacalhau eller portugisisk klippfisk produceras genom att våtsaltad fisk ytterligare torkas. Användningen av polyfosfater skulle kunna påverka denna torkningsprocess. Dessutom skulle användningen också kunna hämma utvecklingen av den typiska färgen och smaken på bacalhau. Saltad fisk som behandlats med fosfater skulle därför inte efterfrågas av producenterna av traditionell bacalhau. För att ge producenterna av traditionell bacalhau möjlighet att anpassa sig till en situation där fisk som behandlats med fosfater kan släppas ut på marknaden, bör det införas en övergångsperiod. Under denna period kan producenterna av traditionell bacalhau ingå avtal med leverantörerna och bekanta sig med de analytiska metoder som kan användas för att kontrollera förekomsten av fosfater i fisken.
(11)
För att ytterligare bedöma vilken inverkan tillgången på våtsaltad fisk har på tillverkningen av bacalhau kommer kommissionen under tre år att bevaka användningen av polyfosfater i de länder som utgör de största producenterna av saltad torsk.
(12)
Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 bör därför ändras i enlighet med detta.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 oktober 2013.