РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1238/2013 НА СЪВЕТА
от 2 декември 2013 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос на стоки от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 и член 14, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 513/2013 (2) („временния регламент“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република („КНР“ или „съответната държава“).
(2)
Разследването беше започнато вследствие на жалба, подадена на 25 юли 2012 г. от EU ProSun („жалбоподателя“) от името на производители, които представляват повече от 25 % от общото производство на Съюза на кристални силициеви фотоволтаични (ФВ) модули и ключови компоненти. Жалбата съдържаше prima facie доказателства за дъмпинг на посочения продукт и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчно основание за започване на разследване.
2. Регистрационен режим
(3)
Както е посочено в съображение 3 от временния регламент, вследствие на искане от страна на жалбоподателя, подкрепено с необходимите доказателства, на 1 март 2013 г. Комисията прие Регламент (ЕС) № 182/2013 (3), с който въведе, считано от 6 март 2013 г., регистрационен режим за вноса на кристални силициеви ФВ модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република. С временния регламент регистрационният режим на вноса, въведен за целите на антидъмпинговото разследване, беше прекратен в съответствие с член 14, параграф 5 от основния регламент, тъй като защитата срещу дъмпинговия внос беше осигурена чрез временното антидъмпингово мито.
(4)
Част от заинтересованите страни изказаха твърдението, че решението относно регистрационния режим на вноса е немотивирано, тъй като не са изпълнени условията съгласно член 14, параграф 5 от основния регламент. Тези твърдения обаче не бяха подкрепени с фактически доказателства, нито се основаваха на такива. Към момента, в който беше взето решението за налагане на регистрационен режим на вноса, Комисията разполагаше с достатъчно prima facie доказателства, посочващи нуждата от регистрационен режим на вноса, по-специално рязко увеличение и като абсолютен внос, и като пазарен дял. Поради това твърденията, направени в това отношение, бяха отхвърлени.
3. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг по отношение на временните мита
(5)
С Решение 2013/423/ЕС от 2 август 2013 г. (4) Комисията прие ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с Китайската търговска камара за внос и износ на машини и електронни продукти („CCCME“).
4. Последваща процедура
(6)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше решено да бъдат наложени временни антидъмпингови мерки („оповестяването на временните заключения“), правителството на КНР („ПКНР“) и няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своите становища по отношение на временните констатации. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност. Изслушване със служителя по изслушванията на генерална дирекция „Търговия“ поискаха и получиха Асоциацията за достъпна слънчева енергия („AFASE“), която представлява вносителите, стопанските субекти надолу и нагоре по веригата, и един вносител.
(7)
Комисията продължи да издирва и проверява всякаква информация, която счете за необходима за изготвянето на своите окончателни констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и в случаите, в които това беше целесъобразно, временните констатации бяха съответно изменени.
(8)
Освен това бяха извършени посещения за проверка в обектите на следните дружества:
i)
стопански субекти надолу по веригата
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Португалия
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Испания
ii)
независим консултант
-
Europressedienst, Bonn, Германия
(9)
AFASE постави под въпрос правното основание на посещението в обекта на Europressedienst, тъй като последният не е заинтересована страна по това разследване, поради което не попада в приложното поле на член 16 от основния регламент. Както е посочено в съображения 99 и 120 от временния регламент, Europressedienst предостави информация относно макроикономическите показатели. Пояснява се, че Комисията проведе посещение за проверка на място в обекта на Europressedienst, водена от принципа на добрата администрация с цел да провери надеждността и коректността на данните, върху които почиват нейните констатации.
(10)
ПКНР отново изказа твърдението, че правото му на правна защита във връзка с достъпа до преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, е било нарушено, тъй като: i) в неповерителните преписки е липсвала информация, без да се посочи „основателна причина“ за това или да се предоставят достатъчно подробни резюмета, или, по изключение, да се посочат причините, поради които не се предоставя неповерително резюме; ii) липсвала е неповерителната версия на целия въпросник, попълнен от един производител от Съюза и iii) забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от производителите от Съюза въпросници на заинтересованите страни е било прекомерно.
(11)
i) По отношение на твърдението, че е липсвала информация от преписката, достъпна за разглеждане от заинтересованите страни, заинтересованата страна не е посочила за кои данни става въпрос. ii) Твърдението, че неповерителната версия на цял попълнен въпросник не е била на разположение е некоректно. iii) Що се отнася до забавянето при предоставянето на неповерителни версии на попълнените от включените в извадката производители от Съюза въпросници, на съответната заинтересована страна беше разяснено, че въпросниците бяха добавени към неповерителната преписка, едва след като беше проверена тяхната пълнота и коректността на резюметата им. За да се гарантира правото на производителите от Съюза да запазят анонимността си, беше проверено също така дали неповерителните версии на въпросниците не разкриват самоличността на съответния производител от Съюза. В някои случаи поради това се наложи в неповерителните версии да бъдат внесени корекции от страната, която ги представя, преди те да могат да бъдат предоставени на останалите заинтересовани страни.
(12)
Във всеки случай беше счетено, че това по никакъв начин не е засегнало правото на защита на заинтересованите страни. Комисията даде на всички заинтересовани страни възможността да дадат своевременен отговор по информацията, включената в преписката, която е на разположение за преглед на заинтересованите страни, така че техните коментари да могат да бъдат взети предвид преди да се стигне до заключения в хода на разследването, стига да са подкрепени с доказателства и мотивирани. Заинтересованата страна е имала достатъчно възможности да коментира въпросниците на включените в извадката производители от Съюза след оповестяването и на временните, и на окончателните заключения. Поради това, макар че за оповестяването и за достъпа до преписката, която е на разположение за преглед от заинтересованите страни, да има различни законови разпоредби, следва да се отбележи, че е имало многобройни възможности заинтересованите страни да коментират цялата информация, която дадена страна предоставя на разследването. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(13)
Всички заинтересовани страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи) с произход или изпратени от Китайската народна република и окончателно събиране на сумите, обезпечени чрез временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(14)
Представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
5. Приемане на ангажимент за спазване на минимален ценови праг с оглед на окончателните мита
(15)
След оповестяването на окончателните заключения Комисията получи изменено предложение за ангажимент за спазване на минимален ценови праг от производители износители заедно с CCCME, което обхваща и паралелното антисубсидийно разследване. С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС на Комисията (5) от Комисията потвърди, че приема ангажимента за спазване на минимален ценови праг.
6. Страни, засегнати от процедурата
а) Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(16)
След налагането на временните мерки част от заинтересованите страни отново посочиха аргумента, че поради прекомерното прибягване до поверителност на информацията не са имали възможност да направят коментари по подбора на извадката от производители от Съюза и следователно да упражнят пълноценно правото си на защита. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Тъй като в тази връзка не беше предоставена нова информация заключенията от съображение 9 от временния регламент се потвърждават.
(17)
ПКНР отново изказа твърдението, че използването на поверителност по отношение на наименованията на жалбоподателите и включените в извадката производители от Съюза е немотивирано. Както вече беше посочено в съображение 9 от временния регламент, производителите от Съюза поискаха наименованията им да останат поверителни поради риска от ответни мерки. Комисията счете тези искания за достатъчно обосновани и те бяха уважени. Информацията, предоставена на Комисията с цел да се обоснове рискът от ответни мерки, не може да бъде разкрита пред трети страни, тъй като това би обезсмислило искането за запазване на поверителност. Освен това в случая, когато - както съобщава ПКНР - един от производителите от Съюза е направил преоценка на позицията си и е разкрил самоличността си, като е внесъл иск в Съда срещу временния регламент, вече не съществува основание да се оповестява информацията, въз основа на която е предоставена анонимност, защото неговата самоличност вече е разкрита.
(18)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново посочи, че информацията, на която се основава подборът на извадка, не е надеждна, но не представи нови доказателства в подкрепа на твърдението си. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения CCCME отново постави аргументите си във връзка с метода, използван за подбора на временната извадка от производители от Съюза. CCCME твърди по-специално, че институциите не са взели предвид 120 производители. Комисията вече даде обосновка по този въпрос в съображение 9 от временния регламент. Освен това институциите провериха дейността на дружествата, включени във въпросния списък. Проверката показа, че в списъка са включени предимно монтажници, дистрибутори, свързани вносители и производители износители от Китай, Тайван и Индия. Поради това с него не може да бъде доказано, че институциите са неглижирали значителен брой производители от Съюза. Освен това CCCME не оспорва общото производство на Съюза, като предоставя за целта алтернативни цифри, нито представя доказателства, че представителността на извадката е била евентуално засегната, тъй като нито един от допълнителните производители от Съюза, визирани в нейното твърдение, не би бил избран за включване в извадката, ако същият беше известен на Комисията.
(20)
След изключването на полупроводниковите пластини от определението за разглеждания продукт и, следователно, от обхвата на настоящото разследване, както се посочва в съображение 32 по-долу, окончателната извадка включваше осем производители от Съюза. Поради липсата на други коментари по отношение на подбора на извадка от производители от Съюза констатациите от съображения 7-10 от временния регламент се потвърждават в изменения си съгласно горното вид.
б) Изготвяне на извадка от несвързани вносители
(21)
Както е посочено в съображение 12 от временния регламент, след налагането на временните мерки Комисията се свърза с още вносители, които вече бяха съдействали на разследването по време на етапа на неговото започване, предоставяйки основна информация за своите дейности във връзка с продукта, предмет на разследването, през разследвания период, посочен в известието за започване на процедурата. Целта беше да се определи дали размерът на извадката от несвързани вносители може да бъде увеличен. Шест дружества, квалифицирани като несвързани вносители, търгуващи с разглеждания продукт (т.е. закупуване и препродаване), заявиха интереса си и бяха готови да продължат да съдействат при разследването. Пет от шестте дружества изпратиха отговорите си в срок. От петте получените отговора само три бяха достатъчно изчерпателни и позволяваха да се направи съдържателна оценка. Ето защо извадката от несвързани вносители беше разширена и обхвана четирима вносители за модулите, представляващи около 2 % - 5 % от общия внос от съответната държава. Предвид структурата на несвързаните вносители, които са предимно малки и средни дружества, не беше възможно да се използва извадка, която да представлява по-голям дял, тъй като институциите разполагат с ограничени ресурси.
(22)
Поради липсата на други коментари по отношение на изготвянето на извадката от несвързани производители съображения 11 и 12 от временния регламент се потвърждават в изменен съгласно предходното вид.
в) Изготвяне на извадка от производители износители
(23)
След оповестяването на временните заключения няколко невключени в извадката дружества изпратиха коментари и изказаха твърдението, че положението, в което се намират, е различно от това на включените в извадката дружества. Дружествата твърдяха, че поради това следва да се ползват от индивидуална митническа ставка в съответствие с член 17, параграф 3 от основния регламент. Поради големия брой съдействащи дружества (често като групи) обаче не беше възможно всички дружества да бъдат разследвани индивидуално. Поради това в съответствие с член 9, параграф 6 към тези дружества се прилага среднопретегленото мито на дружествата, включени в извадката.
(24)
Поради липсата на други коментари по отношение на изготвянето на извадката от производители износители съображения 13 и 14 от временния регламент се потвърждават.
7. Разследван период и разглеждан период
(25)
Както е посочено в съображение 19 от временния регламент, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2011 г. до 30 юни 2012 г. („разследваният период“ или „РП“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 2009 г. до края на разследвания период („разглеждан период“).
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
1. Въведение
(26)
Както е посочено в съображения 20-49 от временния регламент, съгласно временното му определение разглежданият продукт са кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи и полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР. Елементите и полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90 („разглежданият продукт“).
(27)
Следните видове на продукта са изключени от определението за разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии
-
тънкослойни ФВ продукти
-
кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения ФВ елемент (или елементи) от кристален силиций.
2. Твърдения относно обхвата на продукта
2.1. Изключване на полупроводниковите пластини
(28)
След оповестяването на временните заключения заинтересовани страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини следва да бъдат извадени от обхвата на продукта, тъй като нямат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики с елементите и модулите. В допълнение към аргументите, изтъкнати по време на етапа на временните мерки, в тази връзка след оповестяването на временните заключения бяха приведени и два допълнителни аргумента.
(29)
На първо място, заинтересованите страни изказаха твърдението, че полупроводниковите пластини могат да се използват за цели, различни от производството на елементи, по-специално за производството на интегрални схеми и други микроизделия. В тази връзка следва да се отбележи, че не всички полупроводникови пластини са включени в продуктовия обхват на настоящото разследване, който е ограничен до„полупроводникови пластини от вида, използван в кристални силициеви ФВ модули или панели“ и че въпросните полупроводникови пластини са с „дебелина, непревишаваща 400 μm“. Въпреки че полупроводниковите пластини несъмнено се срещат и в други приложения, разследването никога не е обхващало полупроводникови пластини, които се използват за производството на други продукти, например интегрални схеми. Освен това нито производители, нито вносители или ползватели, които са част от пазара за тези други видове полупроводникови пластини, не заявиха интереса си към разследването във връзка с това, че техните полупроводникови пластини биха подлежали на регистрационен режим или на временни антидъмпингови мита. Поради това се потвърждава, че тези други видове полупроводникови пластини не попадат в продуктовия обхват на настоящото разследване. Същевременно това показва, че полупроводниковите пластини нямат непременно едно и също крайно приложение с елементите и модулите.
(30)
На второ място заинтересованите страни изказаха твърдението, че необработените полупроводникови пластини не притежават основните електрически свойства, които отличават фотоволтаичните елементи и модули от останалите продукти. Полупроводниковите пластини не притежават по-специално способността да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина, което е ключова функция на кристалните фотоволтаични елементи и модули.
(31)
Твърдението може да бъде прието. След допълнителни проверки и в противоречие с посоченото в съображение 36 от временния регламент, че „модулите, елементите и полупроводниковите пластини имат еднакви крайни приложения, а именно преобразуват слънчевата светлина в електрическа енергия“, беше установено, че едва след превръщането си в елемент полупроводниковата пластина придобива способността да произвежда електрическа енергия от слънчевата светлина.
(32)
Поради различните основни физически и технически характеристики, inter alia, като способността за произвеждане на електрическа енергия от слънчева светлина, беше направено заключението, че като цяло полупроводниковите пластини следва да бъдат изключени от определението за разглеждания продукт и следователно и от обхвата на настоящото разследване.
2.2. Отделни разследвания за елементи и за модули
(33)
Заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че елементите и модулите не са един и същи продукт и поради това следва да бъдат оценявани поотделно, и като цяло отново приведоха аргументите, посочени в съображения 27-39 от временния регламент. За разлика от полупроводниковите пластини елементите и модулите определено имат едно и също основно свойство, т.е. способността да произвеждат електрическа енергия от слънчева светлина. Поради това представените аргументи бяха отхвърлени.
(34)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че сами по себе си елементите не могат да произвеждат електрическа енергия. Според твърдението му за тази цел те трябва да бъдат сглобени в модули. Всеки елемент сам по себе си обаче има способността да произвежда електрическа енергия от слънчева светлина, обикновено с мощност 4W. Въпреки че тази мощност е вероятно недостатъчна за повечето приложения, които изискват сглобяването на множество елементи в модул, това не означава, че един елемент сам по себе си вече не притежава способността да произвежда електрическа енергия.
(35)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите застъпи тезата, че невъзможността да бъде определена нормална стойност за модулите въз основа на нормалната стойност за елементите, както е посочено в съображение 100 по-долу, показва, че модулите и елементите не следва да се разглеждат като един продукт.
(36)
В това отношение следва да се отбележи, че при повечето антидъмпингови разследвания, включително и при настоящото, сравнението между нормалната стойност и експортните цени се прави на база видове на продукта. Това е така, защото често много голяма гама видове на продукта имат едни и същи основни физически, технически и/или химически свойства, което често води до ситуация, при която видове на продукта, при които има значителни разлики по отношение на себестойността и цената, попадат в определението за „разглеждан продукт“. Сам по себе си фактът, че не е възможно да се определи нормална стойност за определен вид на продукта въз основа на нормалната стойност на друг вид на продукта, не означава, че тези видове на продукта не могат да се считат за един-единствен продукт. Както е посочено в съображение 32 по-горе, и елементите, и модулите имат едни и същи основни физически и технически характеристики, inter alia, способността да произвеждат електрическа енергия от слънчева светлина.
(37)
Твърди се също така, че ако елементите и модулите бяха един-единствен продукт с малки разлики, коригирането на цените на елементите, така че от тях да се получи цена за модулите, не би следвало да е трудно. В това отношение следва да се отбележи, че не съществува изискване между различните видове на разглеждания продукт да съществуват само малки разлики. Напротив, достатъчно е различните видове на разглеждания продукт да имат едни и същи основни физически, технически и/или химически характеристики. В настоящия случай това е така при модулите и елементите, които имат, inter alia, способността да произвеждат електрическа енергия от слънчева светлина.
(38)
Същата страна твърди също така, че елементите не са просто друг вид модул, а напълно различен продукт. Всъщност елементът е основният компонент на модула. Като основен компонент, елементът определено не е „изцяло различен продукт“, тъй като модулите и елементите имат едни и същи основни характеристики - производството на електрическа енергия от слънчева светлина, както е посочено в съображение 32 по-горе.
(39)
Същата страна изказа освен това твърдението, че при подбора на извадките от производители от Съюза и от китайски износители е била отчетена разликата между елементите и модулите. Поради това е следвало да бъдат определени различни ставки на митото за модули и за елементи. В това отношение се потвърждава, че разликата между модулите и елементите определено е била взета предвид при подбора на извадката от производители от Съюза и от китайски износители, както е посочено в съображения 10 и 14 от временния регламент. Това обаче е направено единствено, за да се гарантира, че извадката е представителна и само по себе си не означава, че елементите и модулите следва да не се считат за един-единствен разглеждан продукт или че за тях следва да се определят отделни ставки на митото. За да се гарантира, че извадката е представителна за всички видове на продукта, беше важно при подбора ѝ да се направи разграничение между елементи и модули. Освен това, тъй като съществуваше известна несигурност по отношение на въпроса дали елементите и модулите трябва да се разглеждат като един продукт или като два отделни продукта, беше необходимо да се гарантира представителност и при двете хипотези.
(40)
Освен това се твърди, че съображение 100 по-долу, в което се посочва, че разходите за обработка при модулите са значителни, противоречи на съображение 32 от временния регламент, в което се посочва, че добавената стойност не е концентрирана в един определен етап от производствения процес. В това отношение следва да се припомни, че в съображение 100 също така е разяснено, че разликата в себестойността при елементите и модулите е 34 %, което означава, че 66 % от добавената стойност на един модул идват от елементите в него. Поради това се стигна до заключението, че добавената стойност не е концентрирана в един определен етап от производствения процес.
(41)
Производителите износители изказаха твърдението, че фактът, че в ангажимента за спазване на минимален ценови праг се налагат различни минимални вносни цени и обеми за модулите и за елементите, потвърждава, че те са отделни продукти, за които са необходими две отделни разследвания. Различните минимални вносни цени обаче са просто индикация, че модулите и елементите са различни групи видове на продукта, които се продават на различни цени. Поради това е необходимо да бъдат определени различни цени, за да има смисъл от минималните вносни цени.
(42)
Фактът, че елементите и модулите са различни групи видове на продукта, сам по себе си не е от значение за определянето на разглеждания продукт. За определянето на разглеждания продукт е достатъчно, че продуктите имат едни и същи характеристики и крайни приложения, което е вярно по отношение на модулите и елементите, както е посочено съответно в съображения 32 и 48.
(43)
ПКНР изказа твърдението, че оценката доколко елементите и модулите са един-единствен разглеждан продукт не е обхванала редица критерии, определени от апелативния орган в решението му по делото „ЕО - азбест“ (6). Тези критерии обаче се използват за определянето на „сходния“ продукт, а не на разглеждания продукт. Иначе казано, тези критерии трябва да се използват, за да се определи кой е сходният продукт, например сходният продукт, произвеждан от промишлеността на Съюза, който след това да бъде съпоставен с разглеждания продукт, изнасян от китайските производители износители. Тези критерии не са приложими, когато се дефинира разглежданият продукт. Във всеки случай институциите констатират, че прилагането на критериите, използвани в делото ЕО - азбест, към определянето на разглеждания продукт, не би довело до различен резултат. Първият и вторият критерий (свойства, естество и качество, респективно крайни приложения) са идентични с критериите физически, химически и технически свойства и крайни приложения, използвани в предходните съображения. Третият критерий (вкусове и навици на потребителите) не е от особена полза в настоящия случай, тъй като елементите са ключовият компонент на модулите; що се отнася до четвъртия критерий, тарифното класиране, следва да се отбележи, че и елементите, и модулите могат да се декларират по митническа подпозиция 8541 40 90, докато подпозициите от позиция 8501 са за електрически генератори изобщо, а не специално за соларни продукти.
(44)
Други заинтересовани страни изказаха твърдението, че обективното прилагане на критериите, определени от Съда в по-ранни дела (7), води до заключението, че модулите и елементите са различни продукти. В това отношение следва да се отбележи, че Съдът само е посочил набор от критерии, които могат да бъдат взети предвид, като не е задължително във всички случаи да се използват всички критерии, тъй като евентуално не всички те са приложими. Оценка на критериите е направена в съображения 27-39 от временния регламент, в които се констатира, че някои критерии не са приложими в настоящия случай. В делото Brosmann оценката доколко различните видове обувки принадлежат към „разглеждания продукт“ също е направена само въз основа на три критерия, за които е счетено, че са приложими. Тъй като заинтересованите страни не предоставиха мотивация защо обективното прилагане на критериите води до заключението, че модулите и елементите са отделни продукти, твърдението не може да бъде прието.
(45)
Освен това следва да се припомни, че елементите и модулите имат едно и също крайно приложение, т.е. продават се с цел включването им във ФВ соларни системи. Характеристиките на модулите са пряко свързани с тези на елементите, както е посочено в съображение 28 от временния регламент.
(46)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че с изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта и поради значителната степен на обработка, необходима за изработването на модули от елементи, твърдението, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се опровергава. Твърди се също така, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство.
(47)
На първо място, заключението, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на процеса на производство, е погрешно. Въпреки че и двете изявления се съдържат в рамките на едно и също съображение - съображение 36 от временния регламент, това не означава, че заключението се базира на посочената там презумпция. Думите „освен това“, които разделят двете изявления, ясно показват, че второто изявление не се базира на първото. Освен това двете изявления са направени с цел да се отговори на отделни въпроси от точката „Крайни приложения и взаимозаменяемост“. Първото изявление относно производствения процес касае взаимозаменяемостта, докато второто касае крайните приложения. Поради това презумпцията, че оценката, че елементите и модулите имат едни и същи крайни приложения се базира на презумпцията, че при полупроводниковите пластини, елементите и модулите има един и същ процес на производство, е некоректна.
(48)
Що се касае до действителните крайни приложения на елементите и модулите, а именно, че те се продават с цел да бъдат включвани във ФВ соларни системи, същите не се оспорват от заинтересованите страни. Поради това заключението, че модулите и елементите имат едни и същи крайни приложения, се потвърждава.
2.3. Елементи от моно- и поликристален силиций
(49)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че в Съюза няма производство на елементи от монокристален силиций и че нейният износ на елементи от монокристален силиций не се конкурира с промишлеността на Съюза. Разследването показа обаче, че в Съюза определено има производство на елементи от монокристален силиций. Поради това този аргумент беше отхвърлен. Във всеки случай решението на Съда по делото Brosmann беше, че липсата на производство на Общността на конкретен вид на продукта не е от решаващо значение.
2.4. Клаузата „изпратени от“
(50)
Заинтересовани страни изказаха твърдението, че разширяването на обхвата на разследването, за да се включват продуктите „изпратени от“ КНР е неоправдано, тъй като разследването е започнало само срещу продукти с произход от КНР.
(51)
Стоките, изпратени от КНР, обаче са включени още на етапа на започване на разследването. В точка 5 от известието за започване на антидъмпингова процедура (8) е посочено, че„дружествата, които изнасят разглеждания продукт от Китайската народна република, но смятат, че митническият произход на част от изнасяните продукти или дори на всички изнасяни продукти не е от Китайската народна република, се приканват да се включат в разследването и да предоставят цялата необходима информация“. Оттук става ясно, че всички дружества, изпращащи стоки от КНР, са имали възможността да съдействат на разследването. Освен това, тъй като продуктът, предмет на разследването, често съдържа компоненти и части от различни държави, в точка 5 от известието за започване на антидъмпингова процедура е обявено също така, че „може да бъдат приети специални разпоредби“ във връзка с този въпрос.
(52)
Поради това се счита, че всички засегнати стопански субекти са били надлежно уведомени за възможността да бъдат приети специални разпоредби за стоките, изпращани от КНР, ако това е целесъобразно, и са били приканени да съдействат на разследването. Следователно обхватът на разследването не е бил разширен до продукти, „изпратени от КНР“, тъй като същите са обхванати още от самото му начало.
(53)
След оповестяването заинтересовани страни изказаха твърдението, че независимо от разпоредбите в известието за започване на процедурата, посочено в съображение 51 по-горе, разследването е било ограничено до стоки с произход от КНР и не е била направена оценка на въздействието на стоките, изпратени от КНР.
(54)
В това отношение следва да се отбележи, че бяха предприети следните стъпки, за да се гарантира, че по време на разследването са оценени всички стоки, изпратени от КНР, а не само тези с произход от КНР.
-
Всички дружества, които изпращат разглеждания продукт от КНР, бяха приканени да заявят интереса си към разследването, независимо от произхода на техните стоки.
-
В приложение А към известието за започване на процедурата от износителите беше поискано да представят информация за всички продукти, произвеждани от дружеството им. Тази информация не е ограничена до стоки с произход от КНР.
-
Въз основа на тази информация, която обхваща целия износ за ЕС, независимо от произхода на стоките, беше подбрана представителна извадка.
-
Включените в извадката производители получиха въпросник, предназначен за „производители, изнасящи за Европейския съюз“, като КНР в него беше наречена „съответната държава“, а не „държава на произход“. Оттук става ясно, че са разследвани всички стоки, независимо от произхода им.
(55)
На тази база се стигна до заключението, че разследването е обхващало всички стоки с произход от или изпратени от КНР и че констатациите му, включително относно дъмпинга и вредата, обхващат всички стоки с произход или изпратени от КНР.
(56)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересовани страни изказаха тезата, че жалбата съдържа само prima facie доказателства относно вноса на соларни панели с произход от КНР, а не относно стоки, изпратени от КНР. В това отношение следва да бъде разяснено, че жалбата действително обхваща стоки „от КНР“, което може да се види от заглавната страница, изпратена от жалбоподателя и носеща печата. Преди тази страница обаче преписката съдържа друга страница, в която са използвани думите „с произход от Китайската народна република“. Тази таблица обаче не е част от документа, представен от жалбоподателя, а е добавена от службите на Комисията, като в нея е използвано наименованието на разследването, а не е повторено заглавието на жалбата. Поради това се счита, че жалбата е обхващала всички стоки от КНР, били те с произход от КНР или не.
(57)
Китайските производители износители изказаха също така твърдението, че от производителите износители от трети държави не може в разумна степен да се очаква, че знаят, че техните продукти евентуално също са обект на разследването. В това отношение следва да се отбележи, че мерките не се прилагат към стоки, които са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Поради това производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките. Освен това няма производители износители от трети държави, които да са заявили интереса си и да са поставили въпроса, че продуктите, които изнасят, са обект на антидъмпингово мито.
(58)
Същите производители износители изказаха твърдението, че производителите износители от трети държави не са били поканени да заявят интереса си и не са имали възможност да докажат, че продуктите им не са дъмпингови. Институциите считат, че производителите износители, които нямат стопанска дейност в КНР, не са засегнати от мерките, тъй като, ако са били изпратени от КНР, техните стоки биха се намирали под режим транзит. Всички останали производители износители бяха информирани чрез известието за започване на процедурата, че тяхната стопанска дейност е част от разследването.
(59)
ПКНР твърди, че въпреки че член 1, параграф 3 от основния регламент допуска отклонение от принципа, че страната на износа е страната на произход, този член не може да бъде използван в настоящия случай. В подкрепа на това твърдение ПКНР изказва становището, че не е бил направен пълен анализ доколко страната на износа може да бъде междинна страна. Институциите не приемат това тълкуване на член 1, параграф 3 от основния регламент. Нито една от страните не оспорва, че в КНР е налице значително производство. Дали КНР е страната на произход на готовата продукция или не, зависи от няколко фактора. Анализът на дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза, направен от институциите, касае това производство, независимо от въпроса доколко готовата изнасяна продукция е с митнически произход от КНР. Тъй като имаше сериозни индикации, че не всички продукти, които поне отчасти се произвеждат в КНР, биха били счетени за продукти с митнически произход от КНР, институциите решиха, че е нужно да обхванат и продуктите, за които КНР е само междинна страна.
(60)
ПКНР изказа също така твърдението, че тъй като нито един от китайските износители не е получил ТДПИ, няма съпоставима цена за соларните панели в КНР и вследствие на това КНР не може да се използва като междинна страна. В това отношение се отбелязва обаче, че трите условия от член 1, параграф 3 от основния регламент са дадени само като пример, като не всички те могат да бъдат приложими във всички случаи. В настоящия случай, тъй като нито един китайски износител не е получил ТДПИ, съпоставимата цена трябваше да бъде определена в държавата аналог, като тази съпоставима цена е една и съща, независимо дали КНР се счита за страна на произход или за междинна страна. Поради това въпросът дали има съпоставима цена в „страната“ е без значение, тъй като в настоящия случай съпоставимата цена не е определена в „страната“, а в държавата аналог.
2.5. Зарядни устройства с използване на слънчева енергия
(61)
След оповестяването на временните заключения заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента“ е прекалено тясно и следва да бъде разширено до продукти с подобно предназначение, които не попадат в това определение, като продукти със сходен размер, при които се използва по-голям брой по-малки елементи.
(62)
Освен това заинтересовани страни изказаха твърдението, че определението „кристални силициеви ФВ продукти, които са трайно вградени в електрически изделия“ е прекалено тясно, тъй като се изключва само окомплектованото електрическо изделие, докато соларните компоненти за вграждане в електрически изделия не се изключват непременно.
(63)
Анализът на горепосочените аргументи показа, че определено е по-целесъобразно при изключването на подобни продукти да се добави критерий въз основа на технически стандарт. Беше установено по-специално, че определенията от следните стандарти дефинират по-целесъобразно продуктите, които следва да бъдат изключени от обхвата на мерките: международен стандарт IEC 61730-1, Класове приложения, клас C: приложения с ограничено напрежение и ограничена мощност (стр. 13) (9).
(64)
След оповестяването на окончателните заключения бяха получени коментари относно изключването въз основа на посочения по-горе международен стандарт. Беше изказано твърдението, че вместо да се препраща към стандарта, би било по-уместно изключването да се дефинира въз основа на изходното напрежение и изходната мощност като „модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността“. Твърдението може да бъде прието и изключението беше окончателно определено в съответствие с тази дефиниция.
2.6. Соларни модули за вграждане в покривни конструкции
(65)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от продуктовия обхват на разследването, тъй като съчетават функциите на соларен модул с тези на покривна керемида или плоча. Поради това те не са пряко взаимозаменяеми със стандартните соларни модули.
(66)
Разследването показа обаче, че и стандартните модули, и тези за вграждане в покривни конструкции трябва да отговарят на едни и същи стандарти в областта на електротехниката. Освен това макар един соларен модул за вграждане в покривна конструкция да не може да бъде заменен просто с един стандартен модул, същият може да бъде заменен от стандартен модул и покривни керемиди или плочи. Поради това тези продукти имат общото основно техническо свойство да произвеждат електрическа енергия от слънчевата светлина. Допълнителната функция (която в останалите случаи се осигурява от покривния материал) не беше счетена за основна и не налага изключване на соларните модули за вграждане в покривни конструкции от обхвата на продукта.
(67)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна изказа твърдението, че липсата на взаимозаменяемост между соларните модули за вграждане в покривни конструкции и стандартните соларни модули е индикация, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от обхвата на мерките, като се позовава общо на случая с обувките (10) и по-специално на обувките за спорт, изработени по специална технология („ОСИСТ“). Причините за изключването на ОСИСТ обаче са многобройни и липсата на взаимозаменяемост сама по себе си не е била счетена за достатъчно основание от Съда в делото Brosmann (11), с което се потвърждава, че в едно антидъмпингово разследване много различни продукти, като градски обувки и туристически обувки, могат да бъдат счетени за разглеждан продукт въпреки разликите между тях.
(68)
Освен това заинтересованата страна изказа твърдението, че липсата на производство в Съюза и фактът, че заинтересованата страна има права върху интелектуална собственост, са потвърждение, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции са иновативни и различни от всеки други продукт. В Brosmann - делото за обувките, което заинтересованата страна цитира, обаче Съдът е счел, че „липсата на производство на Общността на посочения вид обувки и наличието на патент не са определящи доводи“ (12). Вследствие на това обувките, произведени по патентована технология, са били счетени за принадлежащи към разглеждания продукт.
(69)
Заинтересованата страна изказа също така твърдението, че соларните модули за вграждане в покривни конструкции следва да бъдат изключени от определението за разглеждания продукт, тъй като се продават на значително по-високи цени от стандартните модули. И в делото за обувките ОСИСТ над определена цена са били изключени от определението за разглеждания продукт. В това отношение следва да се посочи, че един соларен модул за вграждане в покривна конструкция съчетава функциите на соларен модул и на покривна керемида или плоча, както е посочено в съображение 66 по-горе. Поради това прякото сравняване на цените не дава значеща информация, тъй като добавената функция, естествено, води до по-високи цени.
(70)
В отговор на този аргумент заинтересованата страна изказа твърдението, че въз основа на тази аргументация би било невъзможно да се привеждат разликите в цените като допълнителен индикатор, който налага изключване от обхвата на продукта. Това тълкуване обаче генерализира в прекалено голяма степен. В предходното съображение е казано само, че в този конкретен случай, при който модулите за вграждане в покривни конструкции съчетават функциите на разглеждания продукт и тези на друг продукт (в този случай покривна керемида или плоча), цената, естествено, не носи значеща информация. Това по никакъв начин не означава, че в други случаи разликата в цените не може да бъде полезен индикатор за установяване дали даден продукт следва да се изключи от определението за разглеждания продукт.
(71)
И на последно място, заинтересованата страна изказа твърдението, че нейният доставчик на модули за вграждане в покривни конструкции следва да получи достъп до ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Китайският производител износител обаче не изглежда да е съдействал на разследването и като несъдействаща страна няма право да участва в ангажимента за спазване на минимален ценови праг. Поради това искането не може да бъде прието.
3. Заключение
(72)
С оглед на горното обхватът на продукта се определя окончателно като кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ. Елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm. Понастоящем този продукт е класиран в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90.
(73)
Следните видове на продукта са изключени от определението за разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
(74)
След изключването на полупроводниковите пластини анализът беше преразгледан, като данните и аналитичната част, отнасящи се до полупроводниковите пластини, бяха изключени, освен ако не е посочено друго. Като се има предвид, че през РП полупроводниковите пластини са представлявали само една малка част от вноса на разглеждания продукт в Съюза (около 2 % от стойността на вноса), се счита, че изключването им има пренебрежимо малко въздействие върху които и да било констатации. Отговорено е на всички коментари на заинтересовани страни, като всички споменавания на полупроводникови пластини са изключени, дори когато не са поставяни под въпрос. В резултат на това позоваванията и свързаните с тях данни относно полупроводниковите пластини, посочени в съображенията на временния регламент, вече не са валидни, дори когато съответните съображения са потвърдени от настоящия регламент.
(75)
Следователно временните заключения, изменени както е изложено в съображения 26-74 по-горе, се потвърждават окончателно. Поради това за целите на настоящата процедура и в съответствие с установената практика беше счетено, че всички видове на разглеждания продукт следва да се разглеждат като съставящи един-единствен продукт.
В. ДЪМПИНГ
1. КНР
1.1. Третиране като дружество, работещо в условията на пазарна икономика (ТДПИ)
(76)
След оповестяването на временните заключения заинтересовани страни изказаха твърдението че определянето на ТДПИ не е извършено в срок, т.е. след изчитане на тримесечния срок, определен в член 2, параграф 7, буква в) от основния регламент, и че поради това разследването следва незабавно да се прекрати.
(77)
Същите страни изказаха в тази връзка твърдението, че изменението на основния регламент (13), с което срокът за определяне на ТДПИ се удължава на осем месеца, влиза в сила едва след изтичането на приложимия преди това тримесечен срок. Изменението би следвало да се прилага само към бъдещи разследвания и към текущи разследвания, при които срокът за определяне на ТДПИ не е изтекъл към този момент.
(78)
В член 2 от изменението на основния регламент ясно е посочено обаче, че „Настоящият регламент се прилага за всички нови и всички текущи разследвания считано от 15 декември 2012 г.“. В този член, а и в целия регламент не се говори за ограничението „когато срокът за определяне на ТДПИ още не е изтекъл“, както твърдят заинтересованите страни. Поради това този довод не може да се приеме.
(79)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че определянето на ТДПИ не е било направено в срок, без да оспорват факта, че изменението на основния регламент, за което се говори в съображение 78 по-горе, се отнася до „всички текущи разследвания“, което включва и настоящото разследване. Поради това окончателното заключение е, че определянето на ТДПИ е направено в срок.
(80)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите изказа твърдението, че ТДПИ е трябвало да бъде отказано, тъй като три дружества, които са преустановили дейността си през 2011 г., не са имали един ясен набор счетоводни документи. Под въпрос беше поставено по-специално това в съответствие с кой счетоводен стандарт следва да подготви подобни счетоводни документи едно дружество, което е преустановило дейността си.
(81)
В това отношение следва да се отбележи, че счетоводните стандарти не определят от кои дружества се изисква да подготвят финансови отчети, те определят по какъв начин трябва да се изготвят тези отчети. В случая на КНР това е „Счетоводни стандарти за бизнес предприятия: основен стандарт“, в член 4 от който е посочено, че „предприятието изготвя финансови отчети“. Това е задължително изискване, като за дружествата, преустановили дейността си, не се предвижда изключение.
(82)
Освен това, макар че тези дружества са преустановили дейността си, те са продължили да имат активи (включително земя, сгради, машини и запаси) и пасиви и са съществували като юридически субекти поне до началото на 2013 г. Поради това се счита, че тези дружества са имали задължението да публикуват счетоводните си отчети за 2011 г. и липсата на тези счетоводни отчети представлява нарушение на критерий 2.
(83)
След оповестяването на окончателните заключения износителите изказаха твърдението, че ползите, извлечени от преференциалните данъчни режими и от безвъзмездните средства, не представляват значима част от техния оборот, което според тях се потвърждава от паралелното антисубсидийно разследване.
(84)
В това отношение следва да се припомни, че отговор на това твърдение вече беше даден в съображение 65 от временния регламент. Беше подчертано, че по-специално поради естеството на това предимство абсолютните ползи, извлечени през РП, нямат отношение към оценката доколко „значителни“ са нарушенията. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(85)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на третирането като дружество, работещо в условията на пазарна икономика, заключенията в съображения 50-69 от временния регламент се потвърждават.
1.2. Индивидуално разследване
(86)
Както е посочено в съображение 70 от временния регламент, 18 съдействащи производители износители или групи от производители износители, които не бяха включени в извадката, подадоха искания за индивидуално разследване съгласно член 17, параграф 3 от основния регламент. В настоящия случай извадката вече включваше седем групи дружества, които в общия случай се състоят от няколко производители износители, свързани търговци и свързани вносители в Съюза и трети държави. Индивидуалното разследване на 18 допълнителни (групи) производители износители освен седемте групи производители износители, включени в извадката, би затруднило необосновано разследването и би попречило то да бъде приключено в срок.
(87)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на индивидуалното разследване, заключенията в съображения 70-71 от временния регламент се потвърждават.
1.3. Държава аналог
(88)
Заинтересовани страни отбелязаха, че Индия не е подходяща държава аналог поради разпоредбите във връзка с местното съдържание, които са приложими за проектите от Jawaharlal Nehru National Solar Mission (JNNSM). Една страна изказа твърдението, че се изисква 75 % местно съдържание, а друга - че индийските производители могат да практикуват по-високи цени за модули, които са на 100 процента национално производство. Страните изказаха също така твърдението, че подобни изисквания значително увеличават цените на местните производители. В подкрепа на това твърдение беше представена статия от индийската преса (14). Тази статия обаче е публикувана повече от година след края на РП, като не са предоставени доказателства за въздействието по време на РП.
(89)
В същата статия се посочва обаче, че индийската соларна промишленост е изправена пред „силна конкуренция от страна на западните и китайските производители“. В подкрепа на това твърдение е трайното увеличение на вноса за Индия, както се посочва в съображение 92 по-долу. Въпреки че изискването за местно съдържание може да има известно отражение на индийския вътрешен пазар, може да се направи категоричното заключение, че индийският пазар е конкурентен пазар, на който се съревновават множество индийски и чуждестранни дружества.
(90)
Освен това съгласно информацията, публикувана от JRC (15), повечето от проектите от JNNSM ще бъдат свързани към мрежата след 2015 г. Целта, заложена в JNNSM за 2012 г. по отношение на свързаните към мрежата ФВ системи, е едва 50 MW; за сравнение към юни 2012 г. общият свързан към мрежата капацитет на Индия е вече над 1 GW. Това показва, че по време на РП значението на JNNSM за соларните инсталации в Индия като цяло е било под 5 %, поради което ефектът от JNNSM и нейните изисквания за местно съдържание, ако такива са съществували по време на РП - факт, който не е доказан от заинтересованите страни, е бил в най-добрия случай много ограничен. По-голямата част от инсталациите по време на РП са били в щата Гуджарат (около 65 %), подтиквани от политиката за оказване на подкрепа, която щатът е провеждал.
(91)
Някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че индийският пазар е бил де факто защитен по време на РП от внос от множество източници, включително от КНР, тъй като започването на антидъмпингово разследване се е очаквало още от началото на 2012 г. Наистина на 23 ноември 2012 г. Индия започна антидъмпингово разследване срещу вноса на соларни елементи и модули от КНР, Малайзия, Тайван и САЩ, т.е. едва пет месеца след края на РП.
(92)
Това твърдение обаче не се подкрепя от тенденцията, която е следвал вносът на соларни елементи и модули и която проличава от търговската статистика на Индия (16):
Стойност в милиони USD
април 2010 г. - март 2011 г.
април 2011 г. - март 2012 г.
април 2012 г. - март 2013 г.
КНР
77,33
577,24
371,72
Индекс
100
746
481
Общо
252,63
1 348,48
827,07
Индекс
100
534
327
(93)
От таблицата по-горе става ясно, че вносът на соларни елементи и модули се е увеличил рязко с повече от 600 % за КНР и с повече от 400 % като цяло между 2010/11 и 2011/12 г. Впоследствие стойността на вноса се е понижила в известна степен, но това понижение е едновременно с понижението на цените на соларните елементи и модули. Спадът в стойността на вноса между 2011/12 и 2012/13 г. определено съвпада с понижаването на цените, което се констатира от специализираните консултантски фирми, като pvXchange, за същия период и което води до заключението, че обемът на вноса се е запазил сравнително постоянен между 2011/12 и 2012/13 г. Поради това беше направено заключението, че индийският пазар дефакто не е бил защитен през РП от внос от различни източници, между които и КНР.
(94)
След оповестяването на окончателните заключения китайското правителство изказа твърдението, че на 6 февруари 2013 г. САЩ са поискали консултации с Индия в рамките на процедурите на СТО за уреждане на спорове във връзка с изискванията за местно съдържание на JNNSM. Според правителството на Китай ефектът на правилата за местно съдържание в съчетание с антидъмпинговото разследване, посочено в съображение 91 по-горе, води в периода април 2012 г. - март 2013 г. до спад от 38 % (като стойност), докато през предходните години е било регистрирано увеличение.
(95)
В това отношение следва да се отбележи, че спадането като стойност се дължи на спада в цените, а не на спада в обема на вноса. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни предостави информация за развитието на вноса на соларни елементи и модули на индийския пазар като обеми между 2010 г. и март 2013 г. Данните показват трайно увеличение като обем на вноса на соларни модули и елементи на индийския пазар. Поради това беше направено заключението, че индийският пазар де факто не е бил защитен от предстоящото антидъмпингово разследване, и твърдяното, но недоказано и в най-добрия случай незначително въздействие на изискванията по JNNSM, посочени в съображение 90 по-горе, не е попречило на трайното увеличаване на вноса като обем.
(96)
Освен това следва да се посочи, че по-голямата част на периода април 2012 г. -- март 2013 г., в който, както се твърди, е проличало въздействието на JNNSM върху вноса в Индия, е след РП. Поради това евентуалното въздействие, оказано от този твърдян спад, през РП може да бъде само незначително.
(97)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че Tata Power Solar („Tata“) е навлязло на пазара съвсем наскоро, поради което не е подходящ производител от държавата аналог. В това отношение се отбелязва, че дружеството, назоваващо се по-рано „Tata BP Solar“, произвежда соларни модули от 1989 г. и поради това не може да се счита, че е навлязло наскоро на пазара. Според информацията, предоставена от друга заинтересована страна, Tata е навлязлo на пазара значително по-рано от петте най-големи китайски износители, включени в извадката.
(98)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Тайван би бил по-подходяща държава аналог от Индия, тъй като мащабите на тайванските дружества са в по-голяма степен сравними с тези на китайските износители и тъй като е налице съдействие от страна на тайвански производители. Други заинтересовани страни поставиха въпроса дали Индия е подходяща държава аналог, като се има предвид сравнително малкият мащаб на Tata, но не предложиха по-подходяща алтернатива.
(99)
Определено беше налице съдействие от страна на тайвански дружества. Едно дружество съдейства изцяло, а друго - само отчасти. Единственото изцяло съдействащо тайванско дружество обаче е по-малко от Tata, особено като продажби и производство на модули, които представляват близо 90 % от продажбите на разглеждания продукт, докато Tata продава чувствително повече от тайванското дружество, чиито продажби в този аспект са незначителни, както се посочва в съображение 76 от временния регламент. След оповестяването на окончателните заключения един от износителите постави въпроса дали са били установени контакти с частично съдействащо тайванско дружество, за да представи то липсващата информация. В това отношение следва да се направи препратка към съображение 76 от временния регламент, в което е разяснено, че Тайван не може да се използва като държава аналог, тъй като съдействащите тайвански дружества са произвеждали изключително елементи, докато китайският износ е предимно под формата на модули. Това важи и за частично съдействащия тайвански производител. Тъй като поради тази причина този производител вече беше счетен за неподходящ, не беше счетено за уместно от това дружество да се иска допълнителна информация.
(100)
Същата заинтересована страна твърди, че почти пълното отсъствие на продажби на модули не е причина Тайван да отпадне като държава аналог per se, тъй като разходите за обработка за превръщане на елементите в модули могат сравнително лесно да бъдат установени. Това обаче не се потвърждава от фактите, установени от разследването. Производството на един модул от елементи изисква множество производствени етапи, по време на които се създава значителна част от добавената стойност на модула. Както е посочено в съображение 137 от временния регламент, по време на РП средната разлика в цените на елементите и модулите е 555,92 EUR или 54 %, докато средната разлика в разходите възлиза на 377,99 EUR или 34 %. Това означава, че ако евентуално се определи нормална стойност за модулите от Тайван една значителна част от нея ще трябва да се основава на корекции на разходите за преработка, което не може да се счита за по-разумен избор от избора на държава, в която нормалната стойност за по-голямата част от разглеждания продукт може да се основава на продажните цени на продукта на вътрешния пазар. Поради това беше счетено, че Индия разумно е била избрана за държава аналог, като се има предвид наличната надеждна информация.
(101)
Друга заинтересована страна посочи, че нe са посочени мотиви защо САЩ не са били счетени за подходяща държава аналог. В тази връзка следва да се препрати към съображение 74 от временния регламент, в което ясно е посочено, че „САЩ не са подходяща държава аналог, основно поради факта, че пазарът на САЩ е бил защитен от китайския внос през част от РП чрез антидъмпингови и антисубсидийни мерки“. Тъй като не бяха получени коментари конкретно относно защитата на пазара на САЩ, позицията по този въпрос остава непроменена.
(102)
Заинтересовани страни изтъкнаха, че резултатът от изчисляването на дъмпинга е изкривен поради разликите в икономиите от мащаба, които генерират китайските и индийските производители. Поради това беше проверено дали действително съществува зависимост между производствените обеми на едно дружество и неговия дъмпингов марж.
(103)
Сред седемте групи дружества, включени в извадката, има две групи със среден размер (Jinzhou Yangguang и Delsolar) и пет големи групи дружества (JingAo, LDK, Suntech, Trina и Yingli). Сред средно големите Jinzhou Yangguang е с най-нисък марж, а Delsolar с най-висок. Между тях се нареждат петте по-големи дружества. Оттук ясно проличава липсата на каквато и да било корелативна връзка между икономиите от мащаба и дъмпинговите маржове. Поради това беше счетено, че изчислението на дъмпинга не е изкривено поради разликите в икономиите от мащаба, които генерират китайските производители и индийският производител.
(104)
След оповестяването на окончателните заключения заинтересованите страни изказаха твърдението, че липсата на зависимост между икономиите от мащаба и дъмпинговия марж не показва, че няма въздействие на икономиите от мащаба върху сравнимостта на цените. В ситуация, в която както в този случай дъмпинговият марж се основава на идентична нормална стойност за всички износители, той се определя предимно от експортните цени. Липсата на зависимост между икономиите от мащаба и дъмпинговия марж следователно показва също толкова липсата на зависимост между икономиите от мащаба и продажните цени. Поради това беше направено заключението, че разликите в икономиите от мащаба в настоящия случай не се отразяват на съпоставимостта на цените.
(105)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че производителят от държавата аналог има изключително високи продажни цени на вътрешния си пазар, които според нея са значително по-високи от продажните цени на промишлеността на Съюза, тъй като дъмпинговият марж в значителна степен превишава маржа на подбиване на цените. Това твърдение беше направено в следствие на сравнение на нормалната стойност за Индия и продажните цени на промишлеността на Съюза. Сравнението обаче е некоректно, тъй като нормалната стойност за Индия е само на база продажбите на печалба. Особено когато промишлеността на Съюза работи на загуба не е изненадващо, че водещите до печалба цени в Индия превишават средната цена на промишлеността на Съюза. Поради това фактът, че нормалната стойност за Индия превишава средните цени на промишлеността на Съюза, не показва, че изборът на Индия като държава аналог е неуместен.
(106)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че цените на Tata са изкривени, тъй като то е свързана с енергийното дружество Tata Power. Според заинтересованата страна това позволява на Tata да практикува по-високи цени в областите, обслужвани от Tata Power. Не бяха представени обаче доказателства в подкрепа на твърдението, нито твърдяният ефект беше определен количествено. Поради това твърдението не може да бъде прието.
(107)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите изказа твърдението, че Tata е неконкурентоспособно дружество с високи производствени разходи и продажни цени, което според него е причината BP Solar да се оттегли през декември 2011 г. от съвместното си предприятие с него. В подкрепа на твърдението се цитира статия от пресата, в която се посочва, че „оттеглянето на BP от соларната промишленост след четири десетилетия дейност показва колко конкурентен и претоварен е фотоволтаичният пазар“. В същата статия обаче Tata не се определя като неконкурентоспособно дружество, а се говори за положението на пазара на соларни панели като цяло, като се споменава „убийствената конкуренция, която остави белег върху промишлеността“ и се посочва, че „много дружества в цял свят затвориха заводите си, съкратиха стотици работници и започнаха процедури за обявяване в несъстоятелност“. Поради това тази статия не може да докаже, че Tata е неконкурентоспособно дружество с високи производствени разходи и продажни цени.
(108)
След оповестяването на окончателните заключения един от износителите изказа твърдението, че Tata не е била включено като част от индийския вътрешен пазар в продължаващото индийско антидъмпингово разследване, посочено в съображение 91 по-горе, поради значителният внос на елементи, който има. Въпреки че беше потвърдено, че Tata определено не е част от продължаващото индийско антидъмпингово разследване, това не означава автоматично, че Tata не е подходящ производител от държавата аналог. Нормалната стойност се основава изключително на елементи и модули, произведени от Tata в Индия, а не на вносни стоки. Фактът, че при производството на някои от продуктите са използвани вносни компоненти не означава, че получената нормална стойност не е представителна за Индия, още повече, че тя се базира предимно на продажни цени, а не на разходи.
(109)
Китайското правителство изказа твърдението, че продажбите на модули, реализирани от Tata, представляват едва 0,3 % от китайския износ за ЕС и не могат да се считат за представителни, като се позова на решението на Съда по делото Detlef Nölle (17). По това дело Съдът е счел, че когато общото производство в една държава е едва 1,25 % от обема на износа за ЕС, това е индикация, че въпросният пазар не е представителен. В настоящия случай китайското правителство не сравнява общото производство в Индия с общия китайски износ, а производството само на едно индийско дружество с общия износ на всички китайски износители. Това сравнение обаче е некоректно, тъй като на един конкурентен пазар с множество участници количествата, отнасящи се само до един производител, не са показателни за представителността на пазара като цяло. Освен това сравнението, направено в делото Detlef Nölle, е различно, тъй като общото производство на една държава се сравнява с общия ѝ износ. Съгласно информация, предоставена от Китайската търговска камара за внос и износ на машини (CCCME), прогнозите по отношение на производството в Индия са били, че то ще превиши 2 GW преди края на 2012, т.е. наскоро след края на РП. Подобно производство би се равнявало на 14 % от китайския износ за ЕС, което надвишава с много 5-процентния ориентировъчен праг, посочен в решението по делото Detlef Nölle.
(110)
След оповестяването на заключенията една от заинтересованите страни посочи факта, че при Tata няма интеграция нагоре по веригата и то трябва да се снабдява с полупроводникови пластини от трети страни. Според заинтересованата страна липсата на вертикална интеграция води до увеличаване на разходите, в сравнение с вертикално интегрираните китайски производители. Това твърдение обаче не беше подкрепено с доказателства. По-специално общите разходи на Tata биха били по-високи единствено ако цената, на която Tata купува полупроводниковите пластини, надвишава разходите за тяхното производство, което не е сигурно, тъй като много дружества във ФВ сферата работят на загуба през РП. Освен това дори големите вертикално интегрирани китайски производители често са купували значителни количества полупроводникови пластини от независими доставчици, което е в подкрепа на заключението, че липсата на вертикална интеграция по отношение на полупроводниковите пластини не води непременно до по-високи разходи за модулите и елементите.
(111)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че държавата аналог е неконкурентоспособна. Твърдението беше подкрепено с факта, че производството на соларни елементи в Индия бележи през 2013 г. най-ниските си стойности за предходните 5 години. Цитираният от тази заинтересована страна доклад обаче показва, че през РП индийското производство на елементи все още е поддържало високи равнища, близо до докладваните върхови стойности. Значителният спад в производството е настъпил след РП и поради това няма отражение върху резултатите от разследването.
(112)
Друг аргумент, представен в подкрепа на тезата, че държавата аналог е неконкурентоспособна, е антидъмпинговото разследване, посочено в съображение 91 по-горе. Институциите отбелязват, че разследването е все още неприключено и поради това от него не могат да бъдат извлечени каквито и да било изводи. Като цяло антидъмпинговите разследвания не са признак за липса на конкуренция, а за това, че местната промишленост счита, че е обект на нелоялни търговски практики от конкуренти, намиращи се в трети държави.
(113)
Като цяло Комисията счита, че изборът на Индия за държава аналог не е немотивиран.
(114)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на държавата аналог заключенията в съображения 72-77 от временния регламент се потвърждават.
1.4. Нормална стойност
(115)
След оповестяването на временните мерки една от заинтересованите страни коментира, че индийските дружества продават предимно модули, които не са предназначени за свързване с мрежата, като при тях цените и разходите са по-високи в сравнение с модулите, предназначени за свърване с мрежата, продавани от китайските износители. Беше изказано също така твърдението, че модулите, които не са предназначени за свързване с мрежата, по принцип са с по-малка мощност от модулите, предназначени за свързване с мрежата.
(116)
В това отношение следва да се отбележи, че са определени различни нормални стойности за модули със стандартен размер с повече от 36 елемента, които обикновено се свързват към мрежата, и за по-малки модули с до 36 елемента, които обикновено се използват без да са свързани към мрежата. Поради това се счита, че за всички видове на продукта е определена уместна нормална стойност, включително за модули, предназначени за свързване с мрежата и такива, които не са предназначени за свързване с мрежата.
(117)
Друга заинтересована страна заяви, че Tata има дейност и като дружество, разработващо цели ФВ проекти, поради което нейните продажби не са сравними с продажбите само на модули на китайските производители износители. В това отношение следва да се отбележи, че сравнението между цените на вътрешния индийския пазар и китайските цени за износ са правени изключително и само за продажбите на модули и продажбите на цели проекти или на интегрирани решения не са били използвани за определянето на нормалната стойност, тъй като беше счетено че не са сравними.
(118)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на нормалната стойност заключенията в съображения 78-86 от временния регламент се потвърждават.
1.5. Експортна цена
(119)
След оповестяването на временните заключения някои от включените в извадката износители направиха коментари по по-второстепенни въпроси във връзка с експортните цени, използвани за определяне на дъмпинговия марж. Там, където това беше оправдано, коментарите бяха взети под внимание и доведоха до известно ревизиране на дъмпинговите маржове на съответните дружества.
(120)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на експортната цена заключенията в съображения 87-89 от временния регламент се потвърждават.
1.6. Сравнение
(121)
След оповестяването на временните заключения някои от включените в извадката износители направиха коментари по по-второстепенни въпроси във връзка с корекциите, използвани при сравнението на експортните цени. Там, където това беше оправдано, коментарите бяха взети под внимание и доведоха до известно ревизиране на дъмпинговите маржове на съответните дружества.
(122)
След оповестяването на временните заключенията беше открита техническа грешка, довела до неправилна корекция на нормалната стойност за вътрешен транспорт. Грешката беше поправена и доведе до малко по-ниски дъмпингови маржове.
(123)
След оповестяването една от заинтересованите страни изказа твърдението, че може би е необходима корекция за равнището на търговията, тъй като страната не продава директно на монтажници, а на дружества, които препродават продукта, и на дистрибутори. Страната поиска подробна информация относно каналите за продажба на производителя от държавата аналог, но такава информация не можа да бъде предоставена с цел защита на поверителните данни. Като алтернатива базата от потребители на производителя от държавата аналог беше категоризирана в различни категории по обем на продажбите, което показа, че няма основания да се прави корекция за равнището на търговията.
(124)
В отговор на този анализ заинтересованата страна призна, че разликата в продаваните количества би довела до разлика в цената, но продължи да поддържа тезата, че практикуваните цени за монтажници биха били по-високи, отколкото тези за дистрибутори/дружества, които препродават продукта, дори монтажниците да закупуват количества, сходни с тези на дистрибуторите/дружествата, които препродават продукта. Доказателства в подкрепа на това твърдение обаче не бяха представени и поради това то не може да бъде взето предвид.
(125)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на експортната цена заключенията в съображения 90-92 от временния регламент се потвърждават.
1.7. Дъмпингови маржове
(126)
Един от включените в извадката производители износители поиска пълно разкриване на изчисленията на неговия дъмпинг с мотива, че в противен случай не би могъл да коментира точността на изчисленията. Тъй като това дружество не беше получило ТДПИ, нормалната му стойност беше определена въз основа на данните от Индия като държава аналог. Като се има предвид, че само един производител в държавата аналог съдейства изцяло на разследването, информацията от държавата аналог не може да се разкрива на равнище вид на продукта, за да не бъде нарушена поверителността на предоставената информация. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(127)
За включените в извадката дружества среднопретеглената нормална стойност, определена за всеки вид на сходния продукт в държавата аналог, беше сравнена със среднопретеглената експортна цена на съответния вид на разглеждания продукт съгласно член 2, параграфи 11 и 12 от основния регламент.
(128)
Среднопретегленият дъмпингов марж за съдействащите производители износители, които не бяха включени в извадката, беше изчислен в съответствие с разпоредбите на член 9, параграф 6 от основния регламент. Този марж бе съответно изчислен въз основа на маржовете, установени за включените в извадката производители износители.
(129)
Въз основа на това окончателният дъмпингов марж за съдействалите дружества, които не са включени в извадката, бе определен на 88,1 %.
(130)
По отношение на всички други производители износители в КНР дъмпинговите маржове бяха определени въз основа на наличните факти в съответствие с член 18 от основния регламент. За целта първо беше установена степента на съдействие, като обемът на износа за Съюза, посочен от оказалите съдействие производители износители, беше сравнен с обема на китайския износ, посочен в съображение 167.
(131)
Тъй като съдействащите дружества са реализирали над 80 % от общия китайски износ за Съюза, нивото на съдействие може да се счита за високо. Доколкото няма причина да се смята, че някой производител износител умишлено не е съдействал, остатъчният дъмпингов марж беше определен на нивото на дружеството с най-висок дъмпингов марж, включено в извадката. Това беше счетено за целесъобразно, тъй като нямаше данни за това, че несъдействащите дружества извършват дъмпинг на по-ниско ниво, както и за да се гарантира ефективността на евентуалните мерки.
(132)
Въз основа на това окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF граница на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou EGing Photovoltaic Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd,
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Други съдействащи дружества (приложение I, приложение II)
88,1 %
Всички други дружества
111,5 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността и производството на Съюза
(133)
В Съюза сходният продукт се произвежда от около 215 производители. Институциите провериха твърденията на заинтересованите страни, че броят им е по-голям; проверката показа, че допълнителните производители, за които се твърди, че съществуват, на практика са предимно производители износители, вносители, свързани с тях, дистрибутори и монтажници.
(134)
След оповестяването на временните заключения няколко заинтересовани страни оспориха факта, че данните, предоставени от Europressedienst, независима консултантска компания („консултанта“), са били използвани, inter alia, за определянето на производството на Съюза, производствения капацитет на Съюза, както и на други макроикономически показатели на вредата по отношение на промишлеността на Съюза и данните за вноса. Тези страни поставиха под въпрос независимостта на консултанта и изказаха твърдението, че той е свързан със жалбоподателя. Те поискаха също така разяснения въз основа на какво Комисията е избрала консултанта и поставиха под въпрос познанията му в областта на събирането на икономически данни във връзка с ФВ сектора. В тази връзка страните твърдяха, че Комисията е трябвало да използва за основа на констатациите си данни от други налични източници, по-специално известни научноизследователски институти. На последно място, за да оспори надеждността на данните, предоставени от консултанта, AFASE се позова на документа „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства и събирането на данни в случаите, свързани с прилагането на член 101 и член 102 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и при сливания“.
(135)
Що се отнася до твърденията за връзки между консултанта и жалбоподателя, съответните заинтересовани страни не представиха доказателства, сочещи наличието на такива връзки. Аналогично, в хода на разследването не бяха намерени доказателства за наличието на връзка, излизаща извън чисто търговските взаимоотношения. След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че prima facie доказателствата, представени от промишлеността на Съюза като жалбоподател, се базират на данни, предоставени от същия консултант. Въпреки че се признава, че констатациите за някои показатели са подобни на доказателствата, предоставени в жалбата, това не означа непременно, че до тях се е стигнало въз основа само на един източник. В жалбата в тази връзка са предоставени различните използвани източници.
(136)
Както беше обяснено в съображение 99 от временния регламент, Комисията счете за уместно в настоящото разследване да използва тази консултантска фирма поради това, че необходимите макроикономически данни, обхващащи целия пазар на Съюза, както и данните за вноса, не се предлагат от други обществено достъпни източници. Преди да избере Europressedienst, Комисията направи оценка на методологията, която консултантът използвана за събирането на съответните данни, както и на способността му да предостави необходимите данни поотделно за всички видове на продукта и за целия разглеждан период.
(137)
Освен това в хода на разследването предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с данните от други източници и бяха потвърдени. В тази връзка следва да се отбележи, че на пазара има няколко изследователски фирми, специализирани в събирането на статистически данни за ФВ сектора, като докладваните от тях данни почти никога не съвпадат точно. Това се дължи на факта, че нито един изследователски институт не може да докладва точни цифри, поради което докладваните показатели за фотоволтаичния пазар винаги се основават на оценки, независимо от това кой е доставчикът на данните. Поради това съпоставката, която Комисията направи, се състоеше в това да сравни тенденциите, които показват данните, получени от консултанта, с тенденциите, които показват данните, получени от други изследователски фирми, Съвместния изследователски център на Комисията (JRC) и Европейската асоциация на фотоволтаичната промишленост (EPIA) по същата тема, когато такива данни съществуват. При съпоставката не бяха забелязани значителни разминавания и тенденциите при индикаторите, при които беше направена съпоставка, бяха сходни. Следователно временните констатации не бяха въз основа само на данните, предоставени от консултанта, а и въз основа на анализа и оценката на тези данни, които Комисията сама направи. Освен това, както се посочва в съображение 9 по-горе, след налагането на временните мерки беше направено посещение за проверка в обекта на консултанта. Комисията направи проверката на място в обекта на консултанта с цел да провери надеждността на методологията му и на предоставените данни. Проверката на място беше проведена като продължение на съпоставянето на данните, което Комисията направи, и с цел да се получи допълнителна увереност по отношение на надеждността на данните и на свързаната с тях методология.
Проверката на място беше счетена за уместна с оглед прилагането на принципа на добрата администрация, въпреки че данните не бяха предоставени от заинтересована страна, а от консултант. Вследствие на нея Комисията получи допълнителни гаранции относно надеждността на данните, предоставени от консултанта.
(138)
Една от заинтересованите страни твърди, че методологията, използвана от Комисията за съпоставката на данните, не е била разяснена достатъчно подробно и поиска да бъдат разкрити и останалите източници, използвани за извършването ѝ. Същата страна твърди освен това, че използваната методология при всички случаи е била неприемлива, тъй като са съпоставени само тенденциите от различните източници, а не абсолютните стойности.
(139)
Що се отнася до другите източници, използвани за съпоставяне на данните, предоставени от консултанта, те са докладите, публикувани по същите теми от JRC и EPIA. Що се отнася до съпоставянето на данните с други източници, следва да се отбележи, че те показват не само прилики в тенденциите, но и сходен порядък на цифрите. Поради това беше направено заключението, че използваната методология е уместна и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(140)
Що се отнася до квалификацията на консултанта, следва да се отбележи, че основната му дейност е събирането на данни във връзка с ФВ сектора и разработването на актуална база данни за фирмите на ФВ пазара. Тези данни се публикуват в специализирани списания и се използват от отделни фирми, за които консултантът извършва специални проучвания. Базата данни, създадена от Europressedienst, се актуализира редовно и се преиздава. Освен това консултантът има няколко години опит в сектора. Методологията на консултанта се състои по-специално в това да събира, проверява и агрегира информация, като използва различни източници, съществуващи на пазара. За целта той събира данните с помощта на стандартни въпросници, разпращани на дружествата, включени в базата данни, или по телефона, особено от производителите от Съюза, или по време на специализирани изложения, по-специално от производители от трети държави. Когато информацията не може да бъде получена чрез посочените канали, Europressedienst проверява финансовите отчети на дружествата от фотоволтаичния сектор или съдейства на свободна основа с други изследователски институти с оглед получаването на данни или тяхната съпоставка. Беше проверено и потвърдено, че тези източници се използват от консултанта в обичайната му дейност. В светлината на горното беше счетено за уместно в настоящото разследване да бъдат използвани услугите на Europressedienst, а твърденията на страните в това отношение бяха отхвърлени.
(141)
По отношение на издадения от съответната компетентна служба на Комисията документ „Най-добри практики в областта на представянето на икономически доказателства“ („Най-добрите практики“) следва да се направят следните бележки. На първо място, това е документ, който не ангажира Комисията, тъй като не е приет от колегиума на нейните членове, а е само публикуван от съответната служба с цел да предостави препоръки на заинтересованите страни как да представят икономически доказателства. На второ място, най-добрите практики се отнасят до представянето на икономически анализи и данни, използвани в някои разследвания от сферата на конкуренцията в съответствие с членове 101 и 102 от ДФЕС и при сливанията. Приложимите правила, стандартите по отношение на доказателствата и правомощията за разследване, определени на Комисията при делата от областта на конкуренцията, не могат да се сравняват с разследванията в областта на търговската защита, към които се прилага изцяло различен комплекс от правила.
(142)
След оповестяването на временните заключения няколко страни оспориха използваната от консултанта методология, като изказаха твърдението, че тя не отговаря на признатите научни стандарти. Както обаче е посочено в съображение 137, методологията беше подложена на оценка, а получените съгласно нея резултати бяха съпоставени и проверени, вследствие на което бяха счетени за съответстващи на другите публикувани данни и, следователно, за надеждни в разумна степен. Някои конкретни въпроси, повдигнати от заинтересованите страни и най-вече от AFASE, бяха изяснени и информация по тях беше предоставена в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(143)
CCCME изказа твърдението, че методологията при агрегирането на данните не е била разяснена. Твърдението беше отхвърлено, тъй като съответната информация беше предоставена на всички заинтересовани страни в преписката, която е на разположение за преглед от страна на заинтересованите страни.
(144)
След оповестяването на окончателните заключения няколко от страните изказаха отново своите притеснения във връзка с избора на консултант от страна на Комисията и относно качеството на предоставените данни. Те твърдят, че данните на консултанта могат да бъдат поръчани и закупени ad hoc, за да удовлетворят конкретно посочените искания на потенциални клиенти и поради това са евентуално необективни. Освен това CCCME изказа несъгласието си, че данните, събрани от консултанта, могат да се считат за достоверни доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като те до голяма степен се основават на допускания и оценки. Освен това се твърди, че предоставените данни не са подкрепени в достатъчна степен от доказателства, представени в преписката, и че те не са от категорично, обективно и поддаващо се на проверка естество.
(145)
По отношение на тези твърдения следва да се препрати към съображения 136-137 по-горе, в които се представя допълнителна информация относно избора на консултанта. Освен това следва да се отбележи, че Комисията е наела консултанта въз основа на информацията, която е била на разположение в онзи момент, и при пълно спазване на приложимия към процедурата Финансов регламент на Комисията. Освен това следва да се припомни, че способността на консултанта да предостави всички необходими данни навреме беше от много голямо значение, тъй като Комисията е обвързана със законоустановени срокове за публикуването на временните констатации от все още продължаващото разследване.
(146)
Що се отнася до качеството на предоставените данни и доколко те могат да се считат за достоверни доказателства в съответствие с член 3, параграф 2 от основния регламент, както беше посочено по-горе в съображение 137, методологията на консултанта за събиране на данни беше подложена на оценка и беше установено, че качеството ѝ е задоволително. Освен това, както се посочва в същото съображение, предоставените от консултанта данни бяха сверени, когато това беше възможно, с други източници и беше установено, че те са в разумна степен коректни. На последно място следва да се отбележи, че базата данни на консултанта се актуализира редовно, независимо от нуждите и исканията на клиентите. Същата база данни се използва за агрегиране и предоставяне на статистически данни в сферата на фотоволтаичната енергия на различни клиенти, поради което твърдението, че данните не са обективни, трябваше да бъде отхвърлено.
(147)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията трябва да разкрие източниците, използваната методология и дружествата, с които си е съдействал консултантът за събирането на предоставените макроикономически данни. Друга заинтересована страна настоя, че използваната от консултанта методология предполага получаване на некоректни резултати. Няколко заинтересовани страни поискаха допълнителна информация относно използваната от консултанта методология, като среден процент на отговорилите/съгласилите се да бъдат интервюирани, дял на данните, събрани чрез всеки един канал, по какъв начин са проверени данните, апроксимации/допускания при генерирането на данните, брой на дружествата, за които са използвани апроксимации, както и поне от какъв порядък е броят на служителите на консултанта.
(148)
По отношение на тези твърдения следва да се отбележи, че след оповестяването на временните мерки Комисията предостави на заинтересованите страни методологията и използваните източници за агрегирането на данните и отговори на конкретни въпроси, поставени в тази връзка от заинтересовани страни след оповестяването на временните констатации. По отношение на допълнително получените искания за информация от заинтересовани страни след оповестяването на окончателните заключения се счита, че те са обхванати от информацията, предоставена след налагането на временните мита, доколкото това позволяват ограниченията, налагани от поверителността. Освен това следва да се подчертае, че Комисията провери на място начина, по който консултантът е събрал и агрегирал данните, както и допусканията, направени с цел агрегиране на данните. Резултатите от проверката бяха задоволителни и Комисията получи увереност в коректността на направените допускания и в качеството на данните, предоставени от консултанта. Освен това страните не оспориха данните като такива.
(149)
След оповестяването на окончателните заключения друга страна поиска разяснения по отношение на броя на производителите от Съюза, обхванати от консултанта при събирането на неговите данни и припокриването между тях и приблизително 215-те производители от Съюза, известни на Комисията. В това отношение следва да се разясни, че производителите от Съюза, обхванати от консултанта, са в голямата си част същите, за които е известно, че представляват промишлеността на Съюза в настоящото разследване, както е посочено в съображение 133 по-горе.
(150)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията е провела анализа на вредата непоследователно, тъй като той е направен отделно за модулите и отделно за елементите, докато изчисленията на дъмпинговия марж и на вредата са направени като среднопретеглени стойности за модулите и елементите заедно. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това дъмпинговите маржове и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(151)
И на последно място, друга заинтересована страна изказа твърдението, че изчислението на стойностите на макроикономическите показатели по време на РП неправилно е базирано на проста средноаритметична стойност за 2011 и 2012 г., тъй като подобна методология не би била обективна и не би дала резултати, отразяващи реалността през РП. Следва да се разясни, че прости средноаритметични на данните са използвани само когато тенденциите през съответните периоди са били сходни. При наличие на разнопосочни тенденции методологията е била съответно адаптирана, като е била отчетена пазарната реалност. Съответната заинтересована страна не изясни до каква степен резултатите от използваната методология не биха отразявали пазарната реалност. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(152)
Въз основа на горното и поради липсата на други коментари по този въпрос заключенията в съображения 98-101 от временния регламент се потвърждават.
2. Определяне на съответния пазар на Съюза
(153)
Няколко страни изказаха твърдението, че вредата е трябвало да бъде оценена отделно за собственото потребление на промишлеността на Съюза и отделно за свободния пазар. Една страна изказа твърдението, че данните относно елементите, предназначени за собствено потребление на промишлеността на Съюза, е трябвало да бъдат изключени от оценката на вредата поради това, че те не са били засегнати от дъмпинговия внос.
(154)
Както се посочва в съображение 105 от временния регламент, потреблението, обемът на продажбите, производството, производственият капацитет, използването на капацитета, ръстът, инвестициите, запасите, заетостта, производителността, паричните потоци, възвращаемостта на инвестициите, способността за привличане на капитали и равнището на дъмпинговия марж следва да се оценяват с оглед на общата дейност на промишлеността на Съюза, т.е. включително използването за собствено потребление, тъй като производството за този пазар е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от съответната държава.
(155)
Разследването показа, че производителите от Съюза, при които има вертикална интеграция, са били принудени от ценовия натиск на дъмпинговия внос да внасят дъмпингови продукти (елементи) и да спрат производството им на цена, по-висока от вносната. Освен това при разследването се установи, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление са показвали сходни тенденции по отношение на цените, което също сочи, че са били засегнати в една и съща степен от съответния внос.
(156)
След оповестяването на окончателните заключения няколко страни настояха, че Комисията не е направила адекватен и мотивиран анализ на пазара на собственото потребление, нито е обяснила защо не е направен отделен анализ. Една от страните изказа твърдението, че не е предоставена информация за значението на производството на Съюза, предназначено за собствено потребление на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че съображение 106 от временния регламент, в което се заключава, че цените на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза не винаги са отразявали пазарните цени, противоречи на заключенията от съображение 155, в което се посочва, че свободният пазар и пазарът за собствено потребление на промишлеността на Съюза са показвали сходни тенденции по отношение на цените.
(157)
Най-напред следва да се отбележи, че в съображение 105 от временния регламент са посочени причините, поради които е счетено, че е уместно да се работи с показатели за вредата, които се отнасят до цялата дейност на промишлеността на Съюза, включително до собственото ѝ потребление (с изключение на показателя рентабилност). В това отношение следва да се припомни, както е посочено в същото съображение, че при разследването се установи, че производството, предназначено за собствено потребление, е било засегнато в същата степен от конкуренцията на вноса от КНР, което не се оспорва от съответните заинтересовани страни. Поради това твърдението, че не са дадени обяснения защо не е направен отделен анализ, трябваше да бъде отхвърлено. Аналогично трябваше да бъде отхвърлено и твърдението, че е трябвало да бъде направен анализ на пазара за собствено потребление на промишлеността на Съюза, тъй като то следва от горното заключение.
(158)
На второ място, въпреки че въз основа на горното значението на производството на Съюза, предназначено за собствено ползване, не е било счетено за съществен елемент, следва да се отбележи, че производството на Съюза на елементи, предназначени за собствено ползване, представлява около половината от цялото производство през РП. На последно място следва да се разясни, че фактът, че цените на пазара за собствено потребление не отразяват цените на свободния пазар не противоречи непременно на факта, че и двете категории цени са следвали едни и същи тенденции, тъй като в този случай те отново могат да бъдат на различни равнища и промените в тях могат да бъдат на по-високи или по-ниски равнища и така да показват различна картина. Въз основа на горното твърденията, отнасящи се до пазара, предназначен за собствено ползване, бяха отхвърлени.
(159)
Засегнатите страни не предоставиха информация, която да постави под съмнение констатациите относно определянето на пазара на Съюза. Въз основа на това твърденията в тази връзка бяха отхвърлени, а констатациите, посочени в съображения 102-106 от временния регламент, бяха потвърдени.
3. Потребление на Съюза
(160)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до потреблението на Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 134-152, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(161)
Същата страна изказа твърдението, че потреблението на Съюза не следва да се определя чрез просто сумиране на наличния капацитет за производство на модули в Съюза, и че потреблението на модули за собствени проекти на промишлеността на Съюза следва да се извади от него. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като потреблението на модули беше определено въз основа на новоинсталираните мощности в Съюза. Такава е общоприетата практика за определяне на потреблението на модули. Потреблението на елементи беше определено въз основа на производството на модули в Съюза.
(162)
Друга страна изказа твърдението, че в описаната от консултанта методология се признава, че е трудно да се стигне до надеждни цифри за потреблението. Освен това се твърди, че данните за вноса, както и за експортните продажби на промишлеността на Съюза, са се базирали или на неподдаващи се на проверка оценки, или на непълни данни и че съпоставянето, което Комисията е направила, не е било достатъчно, за да се направи заключението, че тези данни са действително надеждни и точни.
(163)
Както вече беше посочено в съображения 136 и 137 по-горе, качеството на данните и на използваните за събирането им методологии беше проверено от Комисията по време на посещение на място, въз основа на което беше счетено, че използваните методологии са надеждни, а резултатите точни и в разумна степен надеждни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(164)
Въз основа на това и поради липсата на други коментари по отношение на потреблението на Съюза съображения 107-109 от временния регламент се потвърждават.
4. Внос от съответната държава
4.1. Обем и пазарен дял на вноса от съответната държава
(165)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че данните, отнасящи се до обема на вноса в Съюза на продукта, предмет на разследването, се различават значително в зависимост от използвания източник. Същата страна изказа твърдението, че надеждни данни могат да бъдат получени само въз основа на информацията, събрана от специализираните институции и изследователски центрове. С оглед на разясненията, представени в съображения 134-152, и на заключенията, посочени в същите съображения относно надеждността на данните, предоставени от консултанта, чиито услуги са използвани при разследването, твърдението беше отхвърлено.
(166)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни оспори методологията за определяне на общата стойност на вноса от КНР, като изказа твърдението, че тя е определена въз основа на трансакции на равнище CIF, без платено мито, поради което възникват съмнения дали тези трансакции действително са били предназначени за потребление в Съюза. По отношение на това твърдение следва да се изясни, че общата стойност на вноса от КНР, предоставена от консултанта, не е използвана при временните и окончателните констатации и че при разследването са определени само обеми на вноса и цени на вноса, както е видно от съображения 110-113 от временния регламент. Тъй като методологията за определяне на вносните цени не се оспорва като такава от заинтересованата страна, следва да се препрати към съответните констатации в съображения 113-117 от временния регламент и към съображения 168-176 по-долу. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(167)
Въз основа на това и поради липсата на други коментари по отношение на вноса на разглеждания продукт от КНР съображения 110-112 от временния регламент се потвърждават.
4.2. Цени на вноса и подбиване на цените
(168)
Един съдействащ несвързан вносител изказа твърдението, че вносните цени е следвало да бъдат определени въз основа на неговия внос в Съюза на разглеждания продукт. Данните, предоставени от този вносител по време на разследването, обаче представляват само една малка част от общия внос в Съюза и въз основа на тях не могат да се направят значими изводи относно средната вносна цена за целия внос от КНР по време на целия разглеждан период, който обхваща няколко години. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(169)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че методологията за определяне на цените не е била обяснена, по-специално как са слети и обединени данните от различните източници. Освен това се твърди, че разходите за внос е следвало да се определят на база проверената информация, събрана по време на разследването, а не на база оценки.
(170)
Счита се, че предоставената на заинтересованите страни методология е достатъчно пълна, за да позволи разбиране на начина, по който е стигнато до различните цифри. Що се отнася до разходите „за внос“, следва да се разясни, че цените на място са коригирани, за да се получат цени CIF. Направените оценки се потвърждават от данните, събрани по време на разследването.
(171)
След оповестяването на временните заключения няколко заинтересовани страни поискаха повече информация за изчисленията за подбиването на цените от вече предоставената в съображение 116 от временния регламент. Допълнителна информация беше предоставена в рамките на двустранни срещи, доколкото чувствителният характер на тази информация, както и фактът, че на производителите от Съюза е гарантирана анонимност, позволяват това.
(172)
В съответствие с решението полупроводниковите пластини да бъдат изключени от обхвата на продукта (вж. съображения 28-32) тези продукти бяха изключени и от изчислението на подбиването на цената. Освен това имаше и корекции в цените CIF, предоставени от заинтересованите страни. Тъй като извадката от несвързани вносители беше преразгледана поради причините, обяснени в съображение 21, при наличие и пълнота на данните бяха използвани средните разходи след вноса на новата извадка от вносители.
(173)
Ревизираното сравнение на цените беше извършено поотделно за всеки отделен вид на продукта за сделки на едно и също ниво на търговия със съответните корекции при необходимост и след приспадането на всички направени отстъпки. Резултатът от сравнението, изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза през РП, показа среднопретеглени маржове на подбиване на цените в диапазона от 19,8 % - 32,1 % за модулите, 4 % - 28,5 % за елементите 8 % - 29 % общо за разглеждания продукт.
(174)
Следва да се отбележи, че за един включен в извадката производител износител при елементите беше определено подбиване на цената с отрицателен знак. Изнесените количества обаче не са били значителни и поради това не могат да се считат за представителни.
(175)
Един от включените в извадката производители износители оспори източника, използван за корекцията от моноелементи към мултиелементи, без обаче да предостави доказателства в подкрепа на твърдението си. Не беше предоставена нова информация, нито нови доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(176)
Поради липсата на други коментари по отношение на цените на вноса от КНР и изчисляването на подбиването на цените съображения 113-117 от временния регламент се потвърждават в изменения си съгласно горното вид.
5. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
5.1. Общи положения
(177)
Някои страни поставиха под въпрос цялостната надеждност на използваните от Комисията за целите на разследването макроикономически показатели за вреда. Те изказаха твърдението, че тенденциите, установени при някои от тези показатели, се различават от тенденциите, установени по отношение на същите показатели сред включените в извадката производители от Съюза. Посочени бяха по-специално производството на Съюза, производителността, продажбите, средните разходи за труд и заетостта.
(178)
Както беше посочено в съображение 121 от временния регламент, макроикономическите показатели са използвани по отношение на всички производители в Съюза. При събирането на едни и същи данни за отделни производители от Съюза и за група производители от Съюза (т.е. включените в извадката производители от Съюза) тенденциите не са непременно идентични, тъй като например теглото на всяко едно от разглежданите дружества не се отчита при такава съпоставка. Поради това при сравнение на макроикономическите показатели за всички производители от Съюза и за включените в извадката не се стига непременно до значещи резултати и тези резултати не дават непременно възможност да се направи извода, че едните или другите данни са ненадеждни. При съпоставянето на тенденциите, следвани от макроикономическите показатели на промишлеността на Съюза, с тези, следвани от същите консолидирани показатели при включените в извадката производители от Съюза разлики се забелязват при няколко показателя, като производителност, производствен капацитет, обем на продажбите, заетост, производителност на промишлеността на Съюза между 2011 г. и РП. По всеки един от тези показатели включените в извадката производители от Съюза са се представяли по-добре от промишлеността на Съюза като цяло. Причината за това е, че по време на РП много производители от Съюза, които не са част от извадката, са спрели производството си и така са оказали отрицателно въздействие върху макроикономическия показател, изчисляван на равнището на Съюза. Поради това тези твърдения бяха отхвърлени.
(179)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че изводът, съдържащ се в съображение 153 от временния регламент, а именно, че положението на промишлеността на Съюза е показвало ясна низходяща тенденция по всички основни показатели за вредата, се основава на данни, предоставени от консултанта. В това отношение следва да се изясни, че, от една страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 4а-6в от временния регламент, се основават на данни, получени от консултанта и съпоставени, когато това е възможно, с други налични източници. От друга страна, макроикономическите показатели, изредени в таблици 7а-11в от временния регламент, се основават на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза, които са проверени на място от Комисията. Следва също така да се отбележи, че решаващи фактори за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, като равнищата на рентабилност на промишлеността на Съюза, средните продажни цени в Съюза както и изчисленията за подбиването на цената, са въз основа на данни, събрани от включените в извадката производители от Съюза и производители износители, които бяха проверени на място. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(180)
Поради липсата на други коментари относно цялостната методика на оценката на икономическото състояние на промишлеността на Съюза съображения 118-123 от временния регламент се потвърждават.
5.2. Макроикономически показатели
5.2.1. Производство, производствен капацитет и използване на капацитета
(181)
AFASE изказа твърдението, че обемът на производството, определен за модулите в съображение 124 от временния регламент, и производствения капацитет на промишлеността на Съюза, определен за модулите и елементите в същото съображение, са надценени, и предостави данни от други източници (т.е. EPIA, IMS и BNEF), сочещи по-малки обеми.
(182)
Обемът на производството, определен в съображение 124 от временния регламент, е въз основа на информация, обхващаща и търгувани на борсата дружества, и такива, които не се търгуват на борсата. Тенденциите, следвани от производството на Съюза и определени в съображение 124 от временния регламент, съответстват на тенденциите, следвани от потреблението на Съюза и определени в съображение 108 от временния регламент. Данните, предоставени от AFASE по отношение на обемите на производство, напротив, говорят за разлика спрямо потреблението на Съюза, определено в съображение 108 от временния регламент, и статистическите данни за потреблението на Съюза, публикувани от EPIA.
(183)
Що се отнася до производствения капацитет, разследването показа, че констатациите, съдържащи се в съображение 124 от временния регламент, включват производствения капацитет на дружествата, започнали процедури за обявяване в несъстоятелност или спрели производство по време на РП, тъй като производствените им обекти и оборудване не са били разпродадени и поради това те са били в състояние много бързо да възобновят производството си. Аналогично, както е посочено в съображение 182 по-горе, данните от съображение 124 от временния регламент включват данни от дружества, които не се търгуват на борсата.
(184)
И на последно място, както е посочено в съображение 137 по-горе, предоставените от независимия консултант данни бяха проверени и за тях беше установено, че са достатъчно точни. Въз основа на горното за данните, предоставени от AFASE въз основа на други налични източници, не беше установено, че непременно противоречат на временните констатации.
(185)
При всяко едно положение приемането на цифрите, предоставени от AFASE, не би повлияло на цялостните констатации, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, тъй като низходящата тенденция при тези показатели, а именно производство и производствен капацитет на Съюза, би била дори още по-силно изразена.
(186)
Един съдействащ несвързан производител изказа твърдението, че производственият обем, производственият капацитет и използването на капацитета е трябвало да бъдат определени въз основа на данните само за включените в извадката производители от Съюза. Тъй като това са макроикономически показатели обаче те следва да бъдат определени на равнището на производителите от Съюза с цел да се направи пълно и значещо описание на положението на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(187)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни поиска Комисията да обясни как консултантът е изчислил годишното производство на Съюза. Друга заинтересована страна поиска Комисията да даде допълнителни обяснения относно съчетаването на различните налични данни по отношение на общия производствен капацитет на Съюза. Друга страна посочи, че общото производство на Съюза и общият производствен капацитет на Съюза е трябвало да бъдат получени от производителите от Съюза, избрани за включване в извадката, тъй като това би дало по-надежден резултат. В тази връзка страната твърди, че обществено достъпните данни са неточни поради поверителното естество на тези цифри и че всеки един изследователски център или консултант е принуден да положи анализа си на редица оценки и допускания.
(188)
Следва да се разясни, че годишното производство на Съюза е изчислено въз основа на цифрите, докладвани от производителите от Съюза на консултанта. Когато за конкретна година не е могло да бъде получено годишното производство на определен производител от Съюза, за него е направена оценка, като степента на използване на капацитета от предходната година е приложена към новия производствен капацитет за съответната година. Институциите съпоставиха цифрите, получени от консултанта, с тези, докладвани в отговорите на промишлеността на Съюза във въпросниците за установяване наличието на правен интерес, попълвани преди започването на процедурата. Двете цифри са близки.
(189)
Що се отнася до искането за предоставяне на допълнителни разяснения по отношение на обединяването на разминаващите се данни за производствения капацитет на Съюза, следва да се отбележи, че тази информация е вече предоставена в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(190)
И на последно място, производството на Съюза и производственият капацитет на Съюза са макроикономически показатели и поради това трябва да бъдат определени на равнището на цялата промишленост на Съюза, а не на равнището на включените в извадката производители от Съюза.
(191)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за производството (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Страната твърди, че това се потвърждава от факта, че макар консултантът да е използвал много по-голям брой производители от Съюза от Комисията при разглеждането от нейна страна на наличието на правен интерес на етапа на започването на процедурата, общият обем на производството, определен от консултанта, е по-малък от този, който Комисията е определила за целите на решението кои страни имат правен интерес по отношение на процедурата. Същата страна твърди също така, че поради това информацията, отнасяща се до този показател на вредата не може да се счита за категорично доказателство по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
(192)
На първо място следва да се разясни, че броят на производителите, взети предвид от консултанта, от една страна, и от Комисията, от друга, е като цяло сходен, поради което твърдението, че резултатите са непоследователни трябваше да бъде отхвърлено. Следва да се припомни също така, че данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за производството, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
(193)
Поради липсата на други коментари относно производството, производствения капацитет и използването на капацитета констатациите в съображения 124-128 от временния регламент се потвърждават.
5.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(194)
Една от заинтересованите страни твърди, че пазарният дял на промишлеността на Съюза за модули вече е бил едва 19 % през 2009 г. и че спадът с 6 пункта през разглеждания период не може да се счита за вреда.
(195)
Намаляването на пазарния дял с 6 пункта през разглеждания период трябва да се разглежда на фона на увеличеното потребление на модули в Съюза, което за същия период е нараснало с над 200 %. Промишлеността на Съюза не е могла да се възползва от нарасналото потребление; напротив - дори при нараснало потребление тя не е могла да увеличи обема на продажбите си и е понесла загуба на пазарен дял. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(196)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че методологията, използвана за събиране на данните за продажбите (най-вече интервюта и посещения на производствени обекти) не дава възможност да се постигнат надеждни резултати поради поверителния характер на тези данни и, следователно, нежеланието на дружествата да ги разкриват. Поради това подобна методология не може да се счита за адекватна. Следователно те не могат да се приемат за категорични доказателства по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Както е посочено в съображение 137 по-горе, данните събрани от консултанта, бяха съпоставени с други източници, когато това беше възможно, и беше установено, че оценките са сравнително надеждни. Поради това се потвърждава, че информацията относно данните за продажбите, предоставена от консултанта, беше счетена за категорично доказателство по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент.
(197)
Поради липсата на други коментари по отношение на пазарния дял и обема на продажбите на промишлеността на Съюза заключенията от съображения 129-131 от временния регламент се потвърждават.
5.2.3. Заетост и производителност
(198)
След оповестяването на окончателните заключения една от страните изказа твърдението, че методологията за определяне на общата заетост в Съюза по време на разглеждания период е некоректна. Същата страна твърди, че когато конкретните равнища на заетост на даден производител от Съюза не са били известни, вместо тях е била използвана средната заетост на тези производители от Съюза, за които е имало информация. Твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като методологията за определяне на общата заетост е различна, т.е. ако данни за заетостта, осигурявана от определен производител от Съюза, липсват, за тази цифра е направена оценка въз основа на данните за същото дружество от предишни години. Както е посочено в съображение 137 по-горе, тази методология беше проверена и беше установено, че тя е разумна. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(199)
Поради липсата на коментари относно равнищата на заетост и производителност на промишлеността на Съюза съображения 132-134 от временния регламент се потвърждават.
5.2.4. Размер на дъмпинговия марж и възстановяване от предишен дъмпинг
(200)
Поради липсата на коментари в това отношение, съображения 135-136 от временния регламент се потвърждават.
5.3. Микроикономически показатели
5.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(201)
Една от заинтересованите страни оспори констатациите, че спадът в средните продажни цени е имал опустошителен ефект за рентабилността на промишлеността на Съюза. Тя изказа твърдението, че средните разходи на промишлеността на Съюза са спаднали в същата степен, поради което спадът в цената е естествено следствие. Както е описано в съображение 138 от временния регламент обаче, при разследването се установи, че продажните цени на промишлеността на Съюза са спаднали дори повече от средните ѝ производствени разходи, поради което намалението на разходите не е отразено в рентабилността на промишлеността на Съюза. Поради това се потвърждава, че спадът в продажните цени на промишлеността е имал опустошителен ефект върху рентабилността на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение се отхвърлят.
(202)
Друга страна оспори заключението от съображение 138 от временния регламент, че през РП цените са били на равнища, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза, и посочи, че пазарните сили определят дали това е така или не. Същата страна се противопостави и на заключението от същото съображение, че промишлеността на Съюза не е могла да извлече ползи от намаляването на разходите поради ценовия натиск на дъмпинговия внос. В това отношение институциите отбелязват следното: „нива, които не са давали възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза“ се отнася до факта, че промишлеността на Съюза е продавала на загуба и поради това не би могла да оцелее в дългосрочен план. Въпросът дали равнището на цената дава възможност за устойчиво развитие на промишлеността на Съюза следователно е въпрос единствено за отношението между производствените разходи и цените. „Не е могла да се възползва от намаляването на разходите“ се отнася до факта, че разходите са намалявали по-бавно от цените. И двете изявления са подкрепени с доказателства в съображение 138 от временния регламент. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(203)
Поради липсата на други коментари по отношение на средните продажни цени съображения 137 и 138 от временния регламент се потвърждават.
5.3.2. Разходи за труд
(204)
Същата заинтересована страна твърди, че за разлика от посоченото в съображение 140 от временния регламент, през разглеждания период не е имало никаква инфлация и поради това общото увеличение на разходите за труд не може да се дължи на този фактор.
(205)
За разлика от твърдението на съответната заинтересована страна при разследването се установи, че по време на разглеждания период е имало инфлация и че това, че увеличението на разходите за труд, което е ограничено до модулите, може да бъде обяснено с инфлацията и увеличената производителност.
(206)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза, е било причинено от увеличение в разходите за труд и от успореден на него спад на производителността. Най-напред обаче следва да се отбележи, че разходите за труд са останали непроменени в случая на елементите, а производителността се е увеличила и при елементите, и при модулите. Поради това увеличението на разходите за труд може да се обясни с увеличена производителност. Освен това разследването показа, че разходите за труд не представляват значителна част от себестойността на продукцията, както вече беше посочено в съображение 203 от временния регламент. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(207)
На тази база констатациите, изложени в съображения 139 и 140 от временния регламент, се потвърждават.
5.3.3. Запаси
(208)
Една от заинтересованите страни твърди, че изразено като процент от общото производството увеличението в нивата на запасите през разглеждания период е незначително и поради това не може да се разглежда като доказателство за вреда. Същата страна твърди освен това, че представянето на стойностите на запасите в съображение 141 от временния регламент е подвеждащо, тъй като за разлика от производствения обем на промишлеността на Съюза запасите са изразени в kW, а не в MW.
(209)
В тази връзка се отбелязва, че съображение 143 от временния регламент се изменя и следва да се чете като „…увеличението на запасите от сходния продукт през разглеждания период не е релевантен фактор при преценка дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда“. Наличието на техническа грешка става ясно от предходното изречение, в което се заключава, че производителите от Съюза се опитват да разполагат с ограничени запаси, тъй като произвеждат в зависимост от подадените поръчки.
(210)
И на последно място, изразяването на запасите в kW или MW беше счетено за обстоятелство, което няма отношение към определянето на това дали промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда.
(211)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че запасите е трябвало да бъдат определени за цялата промишленост на Съюза и че цифрите, получени само от десет производители от Съюза, не са представителни. Следва да се изясни, че запасите бяха разглеждани като микроикономически показател и поради това трябваше да бъдат определени въз основа на информация, събрана от отделни дружества, в този случай от извадката от производители от Съюза, счетени за представителни за цялата промишленост на Съюза. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(212)
Поради липсата на други коментари по отношение на запасите съображения 141-143 от временния регламент се потвърждават.
5.3.4. Рентабилност, парични потоци, инвестиции и възвращаемост на инвестициите, способност за привличане на капитали
(213)
След получен коментар от заинтересована страна следва да се изясни, че изявлението, че паричните потоци са следвали „тенденция към постепенно намаление“ между 2009 г. и РП от съображение 148 от временния регламент е неправилно, тъй като паричните потоци при модулите, макар да намаляват между 2009 и 2010 г., през 2011 г. се увеличават и спадат отново през РП.
(214)
Същата страна твърди, че цифрите относно инвестициите, представени в съображение 149 от временния регламент, са твърде ниски в сравнение с производствения капацитет на промишлеността на Съюза, както става ясно от съображение 124 от временния регламент. В подкрепа на това твърдение страната съобщи, че ѝ е известно, че един от производителите от Съюза е направил инвестиция в увеличение на капацитета, която е на много по-голяма стойност. Съответната страна заключава, че поради това определеният производствен капацитет на промишлеността на Съюза е бил надценен. Следва да се отбележи, че това твърдение не е подкрепено от никакви доказателства, по-специално що се отнася до инвестицията, направена от въпросния производител от Съюза. От своя страна цифрите относно инвестициите, посочени във временния регламент, се основават на действителна и проверена информация от включените в извадката производители от Съюза. Следва да се отбележи, че това твърдение се основава също така на съпоставка между съвкупните инвестиции на включените в извадката производители от Съюза и на съвкупния производствен капацитет на цялата промишленост на Съюза; тази база за сравнение обаче не може да се счита за уместна, тъй като не са взети предвид съвкупните инвестиции на цялата промишленост на Съюза. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(215)
Поради липсата на други коментари относно рентабилността, паричните потоци, инвестициите и възвращаемостта на инвестициите и способността за привличане на капитали съображения 144-152 от временния регламент се потвърждават.
5.4. Заключения
(216)
С оглед на предходното заключенията, посочени в съображения 153-158 от временния регламент, а именно, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въведение
(217)
След оповестяването на временните заключения няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че при направения анализ на причинно-следствената връзка не са разграничени, разделени и количествено изразени вредоносните ефекти на дъмпинговия внос от ефектите на други известни фактори, които по същото време са нанасяли вреда на промишлеността на Съюза. Освен това се твърди, че Комисията не е направила общ анализ на известните други фактори.
(218)
В отговор на това твърдение следва да се отбележи, че Комисията в съответствие с установената си практика най-напред проучи дали е налице причинно-следствена връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и на второ място - дали някой от известните други фактори е прекъснал причинно-следствената връзка между съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос. При този анализ е направена оценка на ефекта от други известни фактори върху положението на промишлеността на Съюза, те са разграничени и разделени от вредоносния ефект на дъмпинговия внос, за да се гарантира, че вредата, причинена от тези фактори, не се приписва на дъмпинговия внос. Беше установено, че нито един от тях не е оказал съществен ефект - при положение че изобщо е оказал ефект - върху положението на промишлеността, който да обори факта, че констатираната съществена вреда трябва да бъде отдадена на дъмпинговия внос. На тези основания аргументът беше отхвърлен.
(219)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изтъкнаха същите аргументи. В това отношение се твърди, че Комисията следва да определи изрично, чрез мотивирано и адекватно разяснение, че вредата, дължаща се на фактори, различни от дъмпинговия внос, не се приписва на него.
(220)
След като бяха разгледани всички факти при настоящото разследване се стигна до заключението, че дъмпинговият внос, взет изолирано, е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. В това отношение не беше възможно да се определи количествено въздействието на другите известни фактори и поради това беше направена качествена оценка, както е посочено в съображения 164-222 от временния регламент. В заключение беше потвърдено, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, е била причинена от дъмпинговия внос. Беше счетено, че въздействието на други фактори върху отрицателното развитие на промишлеността на Съюза е било ограничено по мащаби. Следва да се отбележи, че в съответствие с член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент няма изискване относно формата на анализите, които следва да бъдат проведени. Напротив, в съответствие с член 3, параграфи 6 и 7 от основния регламент анализите трябва да се извършват така, че да бъде възможно вредоносният ефект от дъмпинговия внос да бъде отделен и разграничен от вредоносния ефект, причинен от други фактори. При разследването не бяха открити доказателства за това, че всички други известни фактори, които може да са допринесли към понесената вреда, заедно или поотделно, са прекъснали причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. С оглед на горния анализ беше потвърдено, че другите известни фактори не са били от такова естество, че да преобърнат констатацията, че съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, трябва да бъде отдадена на дъмпинговия внос. Поради тези основания аргументите бяха отхвърлени.
(221)
След оповестяването на временните заключения някои заинтересовани страни възразиха срещу констатацията от съображение 160 от временния регламент. Те заявиха отново, че пазарните условия за продукта, предмет на разследването, са различни в различните държавите членки и че поради това анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши на равнището на всяка държава членка поотделно. Освен това същите страни изказаха твърдението, че националните програми за подкрепа, слънцегреенето и цените на електроенергията (включително регулаторните такси) са различни в различните държави, като същевременно във всеки пазар са налице различни пазарни сегменти (инсталации за частни домове до 40 kW, инсталации с търговско и промишлено предназначение от 40 kW до 1 MW и пазарният сегмент на доставчиците на електроенергия с инсталации от 1 MW до 10 MW). С оглед на това те изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши поотделно за всяка държава членка, от една страна, и за сегмента на големите и на частните ползватели, от друга.
(222)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че анализът на причинно-следствената връзка следва да се извърши на база отделната държава членка, без обаче да посочат допълнителни аргументи или нови доказателства в това отношение.
(223)
При разследването се установи, че продажбите и вносните цени са сходни в различните части на Съюза. Поради това може да се счита, че пазарът за продукта, предмет на разследването, определено е един. При разследването не се установи също така производителите от различните държави членки или региони да са концентрирали дейността си на техния собствен пазар, нито че дъмпинговият внос е бил концентриран в една държава членка или регион. Освен това нито една от заинтересованите страни не изказа твърдението, че дъмпингът и вредата следва да бъдат анализирани по държави членки, което обаче би било необходимо условие за провеждането на отделен анализ на причинно-следствената връзка по държави членки. При разследването не бяха открити доказателства, че този подход би бил уместен, по-специално като се има предвид, че цените на разглеждания продукт в целия Съюз са били сходни. Освен това се отбелязва, че слънцегреенето може да бъде различно в различните региони на една и съща държава членка, например много по-голямо в Южна Франция в сравнение със Северна Франция, или в различните региони на една и съща държава членка да действат различни програми за подкрепа (например в Белгия), поради което въздействието на тези фактори върху търсенето да бъде различно в различните региони на една държава членка. Разликите в регулаторната уредба на различните държави членки и/или региони и разликите в условията, като слънцегреене, не са достатъчен мотив за отделен анализ на причинно-следствената връзка и, оттам, на вредата и дъмпинга. Следователно тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(224)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че макар от значение да са и други фактори, националните програми за подкрепа си остават основния фактор, определящ търсенето. Същата страна оспори, че на някои места вече е било постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници, като изказа твърдението, че цените на модулите са се увеличили след РП, докато тези на електроенергията са спаднали. Тя изказа и твърдението, че във всеки случай поне в някои държави членки регулаторните, икономическите и техническите условия не дават възможност за свързване към мрежата, поради което за тези държави членки е без значение дали е постигнато изравняването на цените или не. Същата страна обаче не предостави доказателства в подкрепа на изказаните твърдения. Горните аргументи във всеки случай потвърждават, че положението по отношение на националните програми за подкрепа, както и изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници могат до известна степен да се различават в различните държави членки. Сред предоставените данни обаче нямаше данни, чието естество да показва, че е обосновано да се направи анализ поотделно за всяка държава членка.
(225)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението и предостави информация, за която счита, че показва различните пазарни условия в различните държави членки и сегменти. Предоставената информация обаче не може да се счита за показателна, тъй като представлява презентация във формат Рower point, без каквито и да било доказателства в нейна подкрепа, и поради това тя не сочи, че анализът по държави членки би бил оправдан. Поради това твърденията на тази страна бяха отхвърлени.
(226)
Въз основа на това беше направено заключението, че анализирането на причинно-следствената връзка по държави членки и/или региони и по пазарни сегменти не би отговаряло на пазарната реалност. С оглед на липсата на други коментари в това отношение заключенията в съображения 159 и 160 от временния регламент се потвърждават.
(227)
ПКНР изказа твърдението, че Комисията е проявила непоследователност при анализа на причинно-следствената връзка, тъй като анализът на вредата е направен отделно за модулите и за елементите, докато при анализа на вредата няма разграничение между видовете на продукта. В това отношение следва да се отбележи, че въпреки че показателите за вредата действително са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят разглеждания продукт като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това анализът на причинно-следствената връзка е направен на тази база. Поради това твърдението беше отхвърлено.
2. Въздействие на дъмпинговия внос
(228)
Една от заинтересованите страни оспори наличие на корелация в достатъчна степен между дъмпинговия внос на разглеждания продукт от КНР и понесената от промишлеността на Съюза съществена вреда. Изказано беше твърдението, че в подкрепа на тази теза са, от една страна, фактът, че от 2009 г. до 2010 г. маржът на печалба на промишлеността на Съюза за елементи значително се е увеличил (от производство на загуба на 12 % печалба), докато китайският внос е бил с 36 % по-евтин от цените на промишлеността на Съюза и е увеличил пазарния си дял през същия период. От друга страна, между 2010 г. и 2011 г. китайският внос е увеличил пазарния си дял само с 6 пункта, въпреки че през същия период потреблението е нараснало много повече, а промишлеността на Съюза е регистрирала загуба от 36 %. Същата страна твърди също така, че що се отнася до РП, вносът на елементи от други трети държави е бил на едно и също ценово равнище с китайския внос, но е придобил по-голям пазарен дял, отговарящ на загубения от промишлеността на Съюза пазарен дял.
(229)
При разследването се установи, че през разглеждания период китайският пазарен дял се е увеличавал трайно за всички видове на продукта (17 процентни пункта при модулите, 17 процентни пункта при елементите). Дъмпинговият внос от КНР се е увеличил с над 300 % при модулите и с 482 % при елементите. Същевременно е налице значителен и траен спад в цените на китайския внос (64 % при модулите и 42 % при елементите през разглеждания период), като през РП те подбиват значително цените на промишлеността на Съюза. Успоредно на това промишлеността на Съюза е губела пазарен дял през разглеждания период и, както е описано в съображения 153 и 154 от временния регламент, всички основни показатели на вредата са показвали низходяща тенденция. Поради това се потвърждава, че е налице ясно съвпадение във времето между увеличаването на дъмпинговия внос и загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза.
(230)
Както е посочено в съображения 161 и 162 от временния регламент, тази корелация по отношение на времето е установена за всички видове на продукта поотделно. Освен това анализът на въздействието, което вносът оказва върху маржа на печалба на промишлеността на Съюза поотделно за всяка година от разглеждания период, не води до значещи резултати, тъй като не е необходимо наличието на дъмпинг и съществена вреда, както и на причинно-следствена връзка между тях да се установява за всяка година поотделно. Корелацията между дъмпинговия внос и съществената вреда е доказана в достатъчна степен при анализа на процесите през целия разглеждан период.
(231)
Следва да се отбележи също така, че рентабилността на промишлеността на Съюза е един от факторите, посочени в член 3, параграф 5 от основния регламент, който трябва да бъде проучен, когато се разглежда въздействието на дъмпинговия внос върху положението на промишлеността на Съюза. Сам по себе си фактът, че промишлеността на Съюза е била рентабилна в една конкретна година не означава непременно, че тя не е понесла съществена вреда. Освен това не е необходимо загубата на пазарен дял на промишлеността на Съюза да отговаря точно на увеличението в пазарния дял на дъмпинговия внос, за да се установи наличието на причинно-следствена връзка между вредата и дъмпинговия внос. И на последно място, други фактори (напр. внос от други трети държави или развитие на потреблението), които евентуално могат да имат отражение върху положението на понасяне на вреда, в което се намира промишлеността на Съюза, бяха разгледани отделно и по тях бяха направени констатации в съображения 164-224 от временния регламент.
(232)
Съвпадането във времето на нарасналия дъмпингов внос в значителни количества, подбиващ цените на промишлеността на Съюза, и на все по-нестабилното положение на промишлеността на Съюза е ясен показател за наличието на причинно-следствена връзка в настоящия случай, както е установено в съображения 161-163 от временния регламент. Поради това твърденията, че липсва каквато и да било корелация между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, бяха отхвърлени.
(233)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна продължи да оспорва анализа на причинно-следствената връзка, тъй като рентабилността на промишлеността на Съюза не е била анализирана специално във връзка с определени години (по-конкретно 2010 г.), а за целия разглеждан период.
(234)
В тази връзка следва да се отбележи, че по отношение на причинно-следствената връзка не може да се достигне до валидни заключения, ако се отдели една конкретна година от разглеждания период, като същевременно не се обърне внимание на развитието на промишлеността през целия разглеждан период и връзката между него и развитието на дъмпинговия внос. Подобен анализ може да доведе само до една частична картина и от него не могат да се извлекат стабилни изводи. През 2010 г. рентабилността, която води след себе си други финансови показатели на промишлеността на Съюза, например, е висока поради особено големия скок в потреблението на Съюза, подтиквано от щедри схеми за подпомагане, което дава възможност на промишлеността на Съюза да подобри в най-голяма степен продажбите си през същата година, но само временно и във всички случаи не по начин, който е устойчив за този вид промишленост. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(235)
Поради отсъствието на други коментари относно влиянието на дъмпинговия внос констатациите от съображения 159-163 от временния регламент се потвърждават.
3. Въздействие на други фактори
3.1. Внос от други трети държави
(236)
След оповестяването на временните заключения няколко заинтересовани страни направиха коментари по отношение на констатациите във връзка с вноса от трети държави и отново ги припомниха след оповестяването на окончателните заключения. Тези страни обаче не разкриха нова информация и доказателства, които евентуално биха променили настоящите временни констатации.
(237)
Страните подчертаха по-специално обема на вноса на елементи от Тайван. Абсолютният обем на вноса на разглеждания продукт от Тайван (1 132 MW) обаче представлява едва много малък дял (под 5 %) от общото потребление в Съюза (21 559 MW) и в сравнение с вноса от КНР (15 005 MW). Поради това приносът на вноса от Тайван към вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е незначителен, ако такъв изобщо има, и той не прекъсва причинно-следствената връзка в случая.
(238)
Поради отсъствието на други коментари относно вноса от трети държави констатациите от съображения 164-167 от временния регламент се потвърждават.
3.2. Развитие на потреблението на Съюза
(239)
Една от заинтересованите страни твърди, че Комисията не е анализирала въздействието, което оказва развитието на потреблението. В това отношение се твърди, че вносът от КНР не е удовлетворил изцяло увеличеното потребление и че въпреки че при модулите промишлеността на Съюза е загубила пазарен дял между 2009 и 2010 г., през същия период тя е повишила рентабилността си. Освен това се твърди, че през 2009 г., когато вносът на елементи от КНР е имал само 8-процентен пазарен дял, промишлеността на Съюза от своя страна пак е регистрирала 8-процентна загуба.
(240)
Както е посочено в съображение 168 от временния регламент, въпреки спада на потреблението в Съюза през РП, през разглеждания период дъмпинговият внос от КНР или е запазил пазарния си дял (при модулите), или го е увеличил (при елементите) за сметка на промишлеността на Съюза. Поради това не може да се направи заключението, че спадът в потреблението е бил от такова естество, че да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза. Освен това при разследването се установи, че тъй като капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения е бил много по-малък от нивото на потребление, намаляващото през РП потребление не би могло да окаже влияние върху положението на понасяне на вреда на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(241)
Друга заинтересована страна оспори твърдението, че в Съюза ще продължи да съществува търсене, дори ако липсват национални програми за подкрепа. Същата страна изказа твърдението, че има корелация между търсенето и програмите за подкрепа и че ако не съществуват подобни програми проектите във фотоволтаичния сектор вече не биха били печеливши, поради което търсенето на соларни панели също ще изчезне.
(242)
Както е посочено в съображение 169 от временния регламент, по време на разследването бяха получени индикации, че дори да не съществуваха програми за подкрепа, търсене в Съюза би имало и то би продължало да съществува. Съответната страна не предостави каквито и да било доказателства, които да поставят под съмнение тези констатации. С оглед на липсата на нова информация в това отношение констатациите, съдържащи се в съображение 169 от временния регламент, се потвърждават, а направеното във връзка с тях твърдение се отхвърля.
(243)
След оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че фактът, че капацитетът на промишлеността на Съюза при всички положения не е удовлетворявал търсенето в Съюза не е от значение, тъй като обемът на продажбите на модули на промишлеността на Съюза е спаднал в съответствие със спада в потреблението; ПКНР изтъкна отново, че спадът в потреблението между 2011 г. и ПР е причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Въпреки че потреблението в Съюза определено е спаднало между 2011 г. и РП и обемът на продажбите на модули е спаднал по подобен начин, тези факти трябва да се разглеждат във връзка с развитието на китайските дъмпингови цени, които значително подбиват цените на промишлеността на Съюза и така я принуждават да продава на загуба. В това отношение се припомня, че, както е посочено в съображение 111 от временния регламент, дъмпинговият внос от КНР или е запазил пазарния си дял (модули), или го е увеличил (елементи) при намаляващо потребление. Същевременно китайските вносни цени са спаднали значително и в значителна степен са подбивали цените на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(244)
Поради липсата на други коментари по отношение на развитието на потреблението в Съюза констатациите от съображения 168 и 169 от временния регламент се потвърждават.
3.3. Преференциалните цени (ПЦ) като основен пример за схеми за подпомагане
(245)
След оповестяването на временните заключения няколко страни отново посочиха, че понесената от промишлеността на Съюза вреда е причинена от въвеждането на преференциални цени (ПЦ). Същите страни твърдят, че въвеждането на ПЦ е оказало върху цените силен натиск в посока тяхното понижаване, а оттам и върху рентабилността на промишлеността на Съюза. Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че е разгледано само въздействието, което въвеждането на ПЦ е оказало върху търсенето, докато е трябвало да бъде анализиран и ефектът върху цените. В същата връзка няколко заинтересовани страни изказаха твърдението, че повечето от държавите членки са направили големи съкращения още през 2010 г. и така са оказали върху цените на модулите натиск в посока тяхното понижаване.
(246)
По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че държавите членки са направили съкращенията в ПЦ в различни моменти от време и с различна скорост и че представянето на обща за целия Съюз картина е твърде трудно. Независимо от момента, в който ПЦ са достигнали много ниски равнища, значителното понижение в цените на промишлеността на Съюза и в нейната рентабилност през разглеждания период не може да се обясни единствено или предимно с намалението на ПЦ. На първо място, въз основа на информацията, събрана за Германия и Италия, които заедно представляват около 75 % от пазара в Съюза през 2011 г., спадът в средните продажни цени е по-силно изразен от спада в ставките на ПЦ през РП. На второ място, събраните доказателства сочат, че при някои държави, като Италия, дори при много щедри ставки на ПЦ, промишлеността на Съюза е била принудена да свали чувствително цените си. На последно място, по време на РП, производителите от Съюза са били принудени да продават на цени под себестойността на продукцията, което произтича предимно от това, че китайските производители износители са държали 80 % от пазара на Съюза и следователно са имали възможност да влияят на механизма за определяне на цените.
(247)
При разследването беше установено също така, че поради по-високите ставки на ПЦ и поради спада в цените на модулите в Съюза до 2011 г. инвестициите в слънчева енергия са били изключително привлекателни, тъй като инвеститорите са постигали много висока възвращаемост. Това е довело до по-голям брой инвестиции и, следователно, до по-голямо търсене на соларни панели. Като следствие от увеличеното търсене общият обем заплатени ПЦ се е увеличил значително и повечето държави членки са ревизирали съществуващите схеми за ПЦ в посока надолу с цел да избегнат, inter alia, увеличение на себестойността на електроенергията. Това показва, че съкращаването на ПЦ може също така да е било следствие от спада в цените, а не обратното.
(248)
След оповестяването на окончателните заключения една заинтересована страна изказа твърдението, че е налице противоречие между съображение 246 по-горе, в което се посочва, че е трудно да се направи оценка на търсенето в Съюза като цяло, и съображение 223 по-горе, в което се посочва, че анализът на причинно-следствената връзка по държави членки не би довел до значещи резултати. В това отношение следва да се изясни, че при оценката, направена в съображение 246 по-горе, се говори за това, че е трудно да се очертае обща картина на развитието на ПЦ за целия Съюза, а не на търсенето в Съюза, както твърди заинтересованата страна. Следователно между двете съображения противоречие не съществува и поради това твърдението се отхвърля.
(249)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че дори при условия на високи ПЦ цената на модулите може да спадне значително поради технологичното развитие, икономиите от мащаба, намаляването на себестойността и увеличаващия се в глобален план производствен капацитет. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че събраните доказателства сочат, че италианските производители са били принудени да свалят цените си под себестойността на продукцията дори при наличието на високи ПЦ. Въпреки че посочените по-горе фактори може определено да са имали въздействие върху средните разходи, те не могат да обяснят защо производителите от Съюза е трябвало да свалят цените си под себестойността на продукцията. Поради това се стигна до заключението, че причината за спада на цените е бил предимно дъмпинговият внос от КНР, който е свалил цените до равнища, които не могат да бъдат поддържани; поради това твърдението беше отхвърлено.
(250)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че заключението, направено в съображение 247 по-горе, че съкращаването на ПЦ може също да е било следствие от понижаващите се цени, а не обратното, но не предостави доказателства в негова подкрепа.
(251)
Следва да се отбележи, че заключенията, посочени в съображение 247 по-горе, се основават на информация, налична по време на разследването, а описаният сценарий беше счетен за разумен с оглед на обстоятелствата на конкретния пазар. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(252)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново посочи, че не е съгласна със заключението, че ценовият натиск в посока надолу, оказван върху производителите от Съюза, е идвал предимно от дъмпинговия внос и изказа твърдението, че, напротив, съкращаването на ПЦ е принудило производителите от Съюза да намалят цените си. Същата страна отново настоя, че при ограничаването на ПЦ цените на фотоволтаичните системи са спаднали успоредно със спада в ПЦ, така че разходите за дружествата, разработващи проекти, не се увеличават, което в крайна сметка е довело до ценовия натиск върху производителите от Съюза.
(253)
Тъй като не бяха представени категорични доказателства в подкрепа на тези твърдения, Комисията поддържа анализа си и заключенията си, както е посочено в съображения 246 и 247 по-горе.
(254)
Същата страна твърди, че движещо за пазарите е развитието на ПЦ, и предостави информация, показваща броя на ФВ инсталациите през 2012 и 2013 г. в Обединеното кралство. Информацията, предоставена от тази страна, е публикация на правителството на Обединеното кралство въз основа на седмичните регистрации в централния регистър на ПЦ в страната (CFR). Следва да се отбележи, че тази информация се отнася предимно до период извън ПР и касае само една държава членка, докато настоящото разследване е насочено към положението на пазара на Съюза като цяло. Във всеки случай не се оспорва, че равнищата на ПЦ оказват влияние върху търсенето, тъй като рентабилността на инвестицията в места с по-малка слънчева радиация зависи от равнището на ПЦ. За да покажат обаче, че равнището, на което са определени ПЦ през РП, е причинило вреда, заинтересованите страни би трябвало да докажат, че увеличението на цената на производителите от Съюза до равнището, при което те не понасят вреда, би означавало, че производителите от Съюза не биха били в състояние да продават разглеждания продукт, тъй като инвестициите във ФВ системи не биха били жизнеспособни при такива ценови равнища. Такива доказателства не бяха представени. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(255)
Поради това твърдението, че редуцирането на ПЦ е прекъснало причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(256)
След оповестяването на временните заключения една от страните отново настоя, че развитието на ПЦ е направило възможностите за инвестиции в соларни инсталации непривлекателни за инвеститорите и така е ограничило търсенето на продукта. Друга страна изказа твърдението, че констатациите, представени в съображение 173 от временния регламент, че в Испания продължават да се правят инвестиции въпреки спирането на схемата за ПЦ, са некоректни.
(257)
Въздействието на ПЦ върху търсенето е засегнато в съображение 173 от временния регламент. Тъй като в това отношение не бяха представени нови аргументи, горното твърдение, че търсенето е спаднало в следствие на развитието на ПЦ, беше отхвърлено. Що се отнася до инвестициите в Испания, следва да се изясни, че констатациите от съображение 177 от временния регламент се базират на информация, получена в хода на разследването и проверена на място. Тъй като съответната страна не предостави каквато и да било нова информация или доказателства в това отношение, твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(258)
След оповестяването на временните заключения няколко страни изказаха твърдението, че в условията на ниски ставки на ПЦ, инвестициите във фотоволтаични проекти са били икономически жизнеспособни само когато са били реализирани с най-евтините соларни панели, внасяни от КНР. Поради това се твърди, че съкращенията в ПЦ са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза. Друга страна изказа твърдението, че равнището, на което са заложени ставките на ПЦ, оказва въздействие върху механизма за определяне на цените на модулите.
(259)
Следва да се отбележи, че разходите за един модул, при които даден проект продължава да бъде икономически жизнеспособен, са различни за различните държави членки и региони в зависимост от многобройни фактори, като ПЦ, други регулаторни стимули, слънцегреене, цени на електроенергията от конвенционални източници и др.
(260)
Освен това при разследването се установи, че в момента инсталациите зависят във все по-малка степен от ПЦ, тъй като изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници твърде вероятно вече е постигнато за определени видове инсталации в някои региони на Европа, като голяма част от Италия, Испания, Португалия, Южна Франция и Гърция.
(261)
Въз основа на горните съображения изказаните в това отношение твърдения бяха отхвърлени.
(262)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че Комисията не е разследвала дали промишлеността на Съюза не е съумяла да прогнозира, че схемите за държавна подкрепа ще бъдат ограничени или прекъснати без предупреждение. Не бяха представени аргументи в подкрепа на това твърдение. Следва да се отбележи обаче, че съдейки от събраните доказателства, няма данни, които да сочат, че промишлеността на Съюза е реагирала неадекватно на пазарните сигнали (т.е. развитието на търсенето) и на другата налична информация (т.е. за ограничаването на схемите за подкрепа). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(263)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че съкращаването на ПЦ е станало причина за спада в продажбите на промишлеността на Съюза, тъй като инвестициите са били жизнеспособни само при достъпните цени на китайския продукт. Събраните доказателства всъщност сочат само слабо понижение в продажбите на промишлеността на Съюза през РП, за разлика от понижението, което би било очаквано, ако фотоволтаичните проекти са били осъществими само с китайски модули. Същевременно продажбите на модули на промишлеността на Съюза са се увеличавали до 2011 г., след което слабо са се понижили през РП, като са следвали една и съща тенденция с потреблението. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(264)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че констатациите, представени в съображения 174 и 175 от временния регламент, че промените в ПЦ не са прекъснали причинно-следствената връзка, нямат нито фактическа, нито правна основа и са в противоречие с член 3, параграф 7 от основния регламент, защото Комисията не е направила оценка на равнището на вредата, причинена от ограничаването на ПЦ, и защото е счела, че значителният спад в цената на промишлеността на Съюза е следствие единствено от дъмпинговия китайски внос. Същата страна твърди, че спадът в цената на модулите, елементите и полупроводниковите пластини е глобално явление и не се дължи на натиск от страна на китайския внос.
(265)
По отношение на твърдението, че Комисията не е направила оценка на нивото на вредата, причинена от съкращенията на ПЦ, следва да се посочат съображения 174, 175 и 182 от временния регламент и съображения 245-263 по-горе, в които Комисията прави заключението, че нито спадът в търсенето, нито въздействието на ПЦ върху цените на промишлеността на Съюза са били от такова естество, че да прекъснат причинно-следствената връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и дъмпинговия внос от КНР, независимо дали те са евентуално причинени от съкращенията в ПЦ и - в случай че са - до каква степен. Поради това твърдението, че констатациите на Комисията не почиват на фактическа основа, беше отхвърлено. Що се отнася до твърдението, че спадът в цената на модулите и елементите е глобално явление, следва да се посочат съображения 164-167 от временния регламент, в които се прави оценка на обема и цените на вноса в Съюза от държави, различни от КНР. Въпреки че несъмнено е съществувала глобална низходяща тенденция при цените на модулите и елементите, цените на дъмпинговия внос от КНР са влошили тази низходяща тенденция и са я довели да равнището на загубата. Въз основа на горното твърдението беше отхвърлено.
3.4. Друга финансова помощ, предоставена на промишлеността на Съюза
(266)
Поради липсата на други коментари по отношение на схемите за финансова помощ за промишлеността на Съюза констатациите от съображения 184 и 185 от временния регламент се потвърждават.
3.5. Свръхкапацитет
(267)
Една от заинтересованите страни настоя, че свръхкапацитетът на световния и на европейския пазар, а не вносът от КНР, е причинил съществената вреда. В тази връзка беше изказано твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила прекомерно капацитета си, както личи от ниската степен на неговото използване, и поради това сама си е причинила евентуално понесената вреда. Въздействието на свръхкапацитета в Съюза и в световен мащаб, визирано от това твърдение, вече беше засегнато в съображения 185-190 от временния регламент, поради което и с оглед на липсата на нови елементи твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(268)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че свръхкапацитетът е довел до рационализиране на цените. В това отношение следва да се отбележи, че, от една страна, свръхкапацитетът е довел на практика до надпревара за все по-ниски цени и до потискане на цените на промишлеността на Съюза, което като цяло е било по-голямо от намалението на производствените разходи. От друга страна, като е посочено в съображение 186 от временния регламент, увеличаването на капацитета от страна на промишлеността на Съюза е следвало развитието на пазара и беше счетено за адекватна реакция. Освен това увеличението на производствения капацитет при елементите е на по-ниско равнище, отколкото при модулите. Тъй като съответната страна не предостави каквато и да било нова информация или доказателства в това отношение, твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(269)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на фокусираността ѝ само върху специализирани инвестиции и на неспособността ѝ да направи нужните инвестиции в разширяване на капацитета и намаляване на разходите. Това твърдение също не се потвърди от констатациите на разследването, които сочат, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет и ефективността си през разглеждания период (съображения 124 и 187 от временния регламент). Поради това твърдението беше отхвърлено.
(270)
Една от заинтересованите страни изказа също така твърдението, че промишлеността на Съюза е увеличила производствения си капацитет, въпреки че степента на използване на капацитета вече е била ниска и това е довело до самопричиняване на вреда. Твърдението се базира на сравнение между тенденцията, следвана от инвестициите на включените в извадката производители от Съюза и тенденцията в използването на капацитета за цялата промишленост на Съюза, но тази база за сравнение е неуместна. Освен това при разследването се установи, че промишлеността на Съюза не е увеличила производствения си капацитет в мащаб, който да надхвърля промяната в търсенето в Съюза, поради което твърдението беше отхвърлено.
(271)
Освен това събраните доказателства сочат, че чрез инвестиции в ново оборудване промишлеността на Съюза е могла да намали производствените си разходи и да стане по-конкурентна като себестойност. Следователно този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(272)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че заключенията от съображение 189 от временния регламент противоречат на констатациите от съображения 124 и 186 от временния регламент, без обаче да даде други обяснения, уточняващи естеството или степента на твърдяното противоречие. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(273)
След оповестяването на окончателните заключения няколко заинтересовани страни оспориха, че разширяването на капацитета на промишлеността на Съюза е било разумно и в съответствие с развитието на пазара, и по-специално с развитието на потреблението в Съюза. Що се отнася до модулите обаче, производственият капацитет се е увеличил със 106 %, докато потреблението в Съюза се е увеличило с 221 % за разглеждания период, т.е. повече от два пъти. Аналогично по отношение на елементите, производственият капацитет се е увеличил с 39 %, докато потреблението в Съюза се е увеличило с 87 % за разглеждания период. Това показва, че увеличението на капацитета е било значително по-малко от увеличението на потреблението и поради това не може да се счита за неразумно, като се има предвид, че в Съюза никога не е имало свръхкапацитет. Освен това анализът доколко разумно е увеличението на капацитета не следва да се основава на анализ по години, а трябва да отчита тенденцията през целия разглеждан период. Новоизграденият капацитет обикновено влиза в пълна експлоатация едва след известен период от време след реализирането на инвестицията и изолираният анализ в рамките на една година може да доведе до изкривяване на картината. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(274)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на свръхкапацитета на промишлеността на Съюза заключенията от съображения 185-190 от временния регламент се потвърждават.
3.6. Въздействие на цените на суровините
(275)
Част от заинтересованите страни настояха, че промишлеността на Съюза или най-малкото част от нея не е могла да се възползва от понижаващите се цени на полисилиция по време на РП, поради наличието на дългосрочни договори за доставка на суровината. По отношение на констатациите от съображение 193 от временния регламент, в който се посочва, че промишлеността на Съюза е била в състояние да предговори дългосрочните си договори с доставчиците (включително производителите на полупроводникови пластини) и поради това е могла да се възползва от по-ниските цени, съответните страни изказаха твърдението, че предоговарянето или прекратяването на дългосрочните договори за полисилиций и/или полупроводникови пластини води до задействането на санкции. В подкрепа на това твърдение страните представиха статии от пресата, в които се съобщава, че някои производители от Съюза са изправени пред опасността от съдебни дела или че са прекратили договорите си. Част от страните представиха информация, която считат, че потвърждава, че дългосрочните договори не са могли да бъдат предоговорени.
(276)
Полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини. При разследването се установи, че цените на полисилиция са се увеличили през 2008 г., когато са достигнали връхната си точка - прибл. 500$/kg, но отново са спаднали през 2009 г., като в края на 2009 г. са били 50-55 $/kg, а през 2010 и началото на 2011 г. е регистрирана само слабо изразена тенденция към покачване. Цените са спаднали значително през РП и са стигнали до 30$/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Следва да се отбележи, че въздействието, което цените на полисилиция са оказали върху промишлеността на Съюза, не може да бъде повече от незначително, тъй като евентуалният ефект, който те са имали върху производствените разходи за елементите и модулите, е бил размит по-нататък по веригата на стойността. Освен това в гореспоменатите статии от пресата се говори за процеси, настъпили след РП, които не са се отразили на положението на засегнатите производители от Съюза по време на РП, поради което посочените статии не могат да бъдат взети под внимание. Въпросът беше проучен допълнително след налагането на временните мерки и вследствие на това може да бъде потвърдено, че промишлеността на Съюза определено е била в състояние да предоговори не само цените в дългосрочните си договори, но също и евентуално предвидените в тях санкции.
(277)
Една от горепосочените заинтересовани страни изказа също така твърдението, че е достатъчно само някои производители от Съюза да са били засегнати от наличието на дългосрочни договори и че положението на промишлеността на Съюза като цяло не е от значение в случая. Тя заяви, че по-високите разходи не се отразяват на всички стопански субекти непременно по един и същ начин. Това твърдение не отчита констатацията, че като цяло за промишлеността на Съюза за средните цени на полисилиция в много случаи не е установено да са по-високи от пазарните или от спот цените и поради това въпросът дали по-високите разходи са се отразили на всички или само на някои стопански субекти не беше счетен за актуален. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(278)
Друга заинтересована страна поиска Комисията да раздели, разграничи и определи количествено въздействието на всеки един фактор, който е оказал въздействие върху положението на промишлеността на Съюза; като отделно следва да се разглежда по-специално въздействието на значителния спад в цените на полисилиция. В това отношение беше изказано твърдението, че спадът в цените на полисилиция, а не ценовият натиск от страна на китайския внос, е причинил спада в продажните цени. Що се отнася до промишлеността на Съюза, следва да се отбележи, че средните продажни цени са спаднали много повече от спада в средните производствени разходи, върху които може да се е отразил спадът в цените на суровината. Поради това този аргумент беше отхвърлен.
(279)
След оповестяването на окончателните заключения част от заинтересованите страни отново настояха, че въздействието, което е оказал спадът в цените на полисилиция върху разходите на промишлеността на Съюза, не е бил ограничен по веригата на стойността, нито се е размил по протежението ѝ, както се заключава в разследването. Както вече беше посочено в съображение 276 по-горе обаче, полисилицият е основната суровина за производителите на полупроводникови пластини, така че за евентуалното въздействие на ценовия спад върху производствените разходи при елементите и модулите беше установено, че то се е размило по веригата на стойността. Съответните заинтересовани страни не предоставиха каквито и да било доказателства, които да поставят под съмнение тези констатации. Освен това при разследването се установи, че спадът в цените на полисилиция през разглеждания период се е отразил на средните производствени разходи при елементите и модулите на включените в извадката производители от Съюза, които са намалели в сходна степен с цените на полисилиция. Една от заинтересованите страни постави под въпрос въздействието, което са оказали санкциите, които промишлеността на Съюза е трябвало да плати поради предоговарянето на договорите за доставки. В това отношение не може да бъде изключено, че ограничен брой производители може и да са били принудени да понесат санкции за прекратяването на договори за доставка на полупроводникови пластини през разглеждания период.
Комисията обаче не откри доказателства, че тези санкции може да са оказали въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза като цяло или че те биха били представителни за нея. Такива доказателства не бяха предоставени и от въпросната заинтересована страна. Въпреки че не може да се изключи напълно, че санкциите може да са изиграли определено отрицателно въздействие върху ограничен брой производители от Съюза, общото въздействие върху промишлеността на Съюза е в най-добрия случай незначително и, следователно, не би могло да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от цялата промишленост на Съюза. Следователно тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(280)
Друга заинтересована страна твърди, че спадът в продажните цени на продукта, предмет на разследването, в Съюза се държи отчасти на спада в цените на полисилиция. В това отношение обаче следва да се отбележи, че при разследването се установи, че вносът от КНР е бил дъмпингов и в значителна степен е подбивал цените на промишлеността на Съюза. Поради това спадът в цените излиза извън намаляването на производствените разходи, което може да се обясни със спада в цената на суровината. Ако спадът в цената е бил просто следствие от спада в цената на суровината, промишлеността на Съюза не би била принудена да свали продажните си цени под равнището на производствените си разходи. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(281)
Друга заинтересована страна отново посочи, че съдебното производство срещу един производител от Съюза след РП може да е оказало въздействие върху положението, в което се е намирал най-малкото той през РП. Тази страна на обясни обаче как и в каква степен подобно събитие, настъпило след РП, би могло да окаже въздействие върху положението, в което се е намирал този производител през РП. Аналогично при разследването не се установиха доказателства, сочещи наличието на подобно въздействие. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(282)
Освен това същата заинтересована страна постави под въпрос горепосочените констатации, твърдейки че не са представени доказателства. Констатациите на разследването обаче се основават на факти и достоверни доказателства, чиито неповерителни версии бяха на разположение на всички заинтересовани страни.
(283)
Поради липсата на други коментари по отношение на въздействието, оказано от цените на суровината, констатациите от съображения 191-194 от временния регламент се потвърждават.
3.7. Самопричиняване на вреда: въздействие на автоматизацията, размера, икономиите от мащаба, консолидацията, иновациите, разходоефективността, вноса от страна на промишлеността на Съюза
(284)
След оповестяването на временните заключения някои заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на това, че промишлеността на Съюза не е реализирала достатъчно големи икономии от мащаба. Отново беше заявено, че дребните производители са били в по-неблагоприятно положение от по-големите вертикално интегрирани производители и поради това евентуално понесената от тях вреда не може да бъде приписвана на дъмпинговия внос. Друга заинтересована страна изказа твърдението, че автоматизацията на производствените процеси струва скъпо, поради което икономиите от мащаба са още по-важни с оглед намаляването на производствените разходи.
(285)
При разследването се установи, че поради дъмпинговия внос промишлеността на Съюза - дори по-големите, вертикално интегрирани производители - не е могла в пълна степен да извлече ползи от високата степен на използване на капацитета, за да постигне икономии от мащаба. Във всеки случай разследването не разкри взаимовръзка между размера, вертикалната интеграция и по-добрите нива на рентабилност, тъй като тази взаимовръзка е променена от високия ценови натиск на дъмпинговия внос. Разследването показа, че ползите от икономиите от мащаба не съществуват на пазар, в който степента на използване на капацитета е ниска, което е валидно също така за китайските производители. Поради това тези аргументи бяха отхвърлени.
(286)
Освен това една от заинтересованите страни изказа твърдението, че инвеститорите и банките не биха финансирали проектите, ако производителят на модулите е твърде малък, тъй като по-големите производители предоставят по-добри гаранции и са по-подходящи за банково финансиране. Иначе казано, инвеститорите и банките не са склонни да финансират фотоволтаични проекти, в които се използват модули, произведени в Съюза. Разследването обаче показа, че евентуално съществуващите предпочитания на инвеститорите и банките за финансиране на китайски производители, които имат по-голям производствен капацитет, е следствие на нарушението на пазара на Съюза, предизвикано от дъмпинговия внос. Както е посочено по-горе в съображение 285, мащабът на производствените конвейери не е от значение, ако степента на използване на капацитета остава ниска. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(287)
Една от заинтересованите страни отново настоя, че промишлеността на Съюза е имала неблагоприятна структура на разходите в сравнение с китайските си конкуренти, тъй като те са извличали ползи от по-ниските си разходи за труд, електроенергия и от по-ниските си амортизационни разходи, като същевременно са имали най-новото оборудване. Съответната страна обаче не можа да предостави нова информация или доказателства, които да оборят констатациите, до които достигна разследването в това отношение. Отговор на твърдението, че китайските производители използват най-ново оборудване, е даден по-специално в съображение 203 от временния регламент, в което е посочено, че производителите износители от КНР не са имали никакво конкурентно предимство, по-специално защото машините и оборудването се внасят от ЕС. Поради това горните твърдения бяха отхвърлени.
(288)
Друга страна изказа твърдението, че китайските производители са имали сравнително предимство по отношение на цените на полисилиция и на икономиите от мащаба, като то е довело до по-ниска себестойност на производството. Тази страна не предостави обаче нова информация или доказателства в подкрепа на това твърдение, които да могат да оборят констатациите, посочени в съображения 195 и 196, както и в съображение 203 от временния регламент. Поради това твърденията на тази страна трябваше да бъдат отхвърлени.
(289)
Следва да се припомни, че както е посочено в съображение 203 от временния регламент и в съображение 287 по-горе, производителите износители от КНР нямат никакво сравнително предимство по отношение на суровините и оборудването, тъй като и суровините, и оборудването се внасят предимно от Съюза. Една от заинтересованите страни оспори горното, без обаче да предостави каквито и да било доказателства. Що се отнася до разходите за труд и административните разходи, включително амортизационните разходи, те са представлявали средно по-малко от 10 % от общите разходи за един модул през РП и за тях не може да се смята, че са изиграли съществена роля. Що се отнася до разходите за електроенергия, те са представлявали средно по-малко от 1 % от общите разходи за един модул през РП и за тях не може да се смята, че са изиграли съществена роля. Освен това твърдението, че китайските производители са използвали най-новото оборудване не беше подкрепено с доказателства.
(290)
Една от заинтересованите страни настоя освен това, че някои производители от Съюза са се снабдявали с елементи и/или модули от съответната държава и са препродавали тези продукти на пазара на Съюза като свое собствено производство. Страната поиска вредата, причинена от тези трансакции, да не бъде приписвана на дъмпинговия внос. Разследването разкри обаче, че вносът от промишлеността на Съюза на разглеждания продукт е бил с допълващ характер, при това ограничен като обем в сравнение с общото производство на Съюза; поради това отражението му - ако изобщо има такова - би било слабо изразено и за него не би могло да се счита, че прекъсва причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(291)
Един несвързан вносител изказа твърдението,че във временния регламент не се отделя достатъчно внимание на факта, че броят на заетите лица се е увеличил през разглеждания период. По отношение на това твърдение следва да се отбележи, че при модулите между 2009 и 2011 г. заетостта се е увеличила, а след това е спаднала през РП. При елементите заетостта е регистрирала ръст до 2010 г., а след това е намаляла през 2011 г. и е спаднала още през РП. Следва да се отбележи, че при модулите заетостта е следвала същата тенденция като производството на Съюза. Тъй като при елементите китайският износ е увеличавал пазарния си дял през целия период, промишлеността на Съюза не е могла да реализира ползи от увеличаващо се потребление, както се е очаквало. Поради това спадът в заетостта през 2011 г. и през РП отговаря на ситуация, в която дружествата или са изпаднали в несъстоятелност, или са спрели производството си на елементи.
(292)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на малкия мащаб и на липсата на икономии от мащаба. Както вече беше обяснено в съображение 285 по-горе и в съображения 195 и 196 от временния регламент, дори на глобалния пазар мащабът и, следователно, ползата от икономиите от мащаба не могат да продължат да съществуват, когато степента на използване на капацитета е като цяло ниска и когато в цял свят съществува огромен свръхкапацитет. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(293)
Освен това същата страна отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на неспособността на промишлеността на Съюза да постигне предимство по отношение на себестойността. Страната твърди, че това се дължи по-специално на факта, че повечето от производителите от Съюза са вертикално интегрирани. Тази страна обаче не предостави допълнителна информация в каква степен фактът, че производителите са вертикално интегрирани може да е оказал отрицателно въздействие върху структурата на тяхната себестойност. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(294)
Поради липсата на други коментари в това отношение съображения 195-206 от временния регламент се потвърждават.
3.8. Конкуренция от тънкослойните фотоволтаични продукти и други фотоволтаични технологии
(295)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни изказа отново твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е причинена от конкуренцията на тънкослойните фотоволтаични продукти и другите фотоволтаични технологии, тъй като те са конкурентни на продукта, предмет на разследването, особено при наземните системи и при покривните системи за търговски/индустриални обекти, които представляват значителна част от общия фотоволтаичен пазар в Съюза.
(296)
Разследването показа, че макар да са по-евтини от продукта, предмет на разследването, тънкослойните фотоволтаични продукти държат само малък дял от общия соларен пазар в Съюза, тъй като имат много по-нисък КПД и по-малка мощност от модулите от кристален силиций. Според наличната информация пазарният дял на тънкослойните продукти не е бил значителен в сравнение с общия соларен пазар в Съюза през РП. Поради това констатациите от съображение 208 от временния регламент, че макар евентуално да съществува известна конкуренция между тънкослойните продукти и разглеждания продукт, тя се счита за несъществена, се потвърждават. С оглед на тези основания представените в това отношение аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(297)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че конкуренцията от страна на тънкослойните продукти вероятно е причинила съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. В това отношение страната заяви, че в Германия пазарният дял на тънкослойните продукти от общия ФВ пазар е бил значителен през по-голямата част от РП и е спаднал едва в началото на 2012 г.
(298)
Разследването действително показа, че средните цени на тънкослойните продукти са били на по-ниски равнища от средните цени на продукта, предмет на разследването.
(299)
Както е посочено в съображение 296 по-горе, тънкослойните продукти имат много по-нисък КПД и по-малка изходна мощност от модулите от кристален силиций и поради това, ако изобщо съществува конкуренция с този продукти, тя не би могла да способства за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като модулите от кристален силиций са доминиращата технология на ФВ пазара на Съюза. В доклада на JRC за статуса на ФВ сектора от 2012 г. се посочва, че вследствие на спада в цените на поликристалния силиций през последните години тънкослойните продукти са изгубили пазарен дял в полза на модулите от кристален силиций.
(300)
С оглед на липсата на други коментари в това отношение заключенията, съдържащи се в съображения 207-210 от временния регламент, се потвърждават.
3.9. Финансовата криза и нейното въздействие върху достъпа до финансиране
(301)
След оповестяването на временните заключения беше изказано твърдението, че вредоносният ефект на финансовата криза и нейното въздействие върху достъпа до финансиране следва да бъдат отделени и разграничавани и да не се приписват на дъмпинговия внос.
(302)
В това отношение следва да се посочи съображение 212 от временния регламент, в което се дискутира конкретно въздействието на финансовата криза и икономическата рецесия върху положението на промишлеността на Съюза. В това съображение е представена подробно обосновката, върху която почива констатацията, че макар да е оказала въздействие върху положението на промишлеността на Съюза, финансовата криза не е прекъснала причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Конкретната обосновка не се оспорва от заинтересованите страни, като те не са представили и нова информация или доказателства, които да поставят под съмнение констатациите, представени в посоченото съображение. Поради това твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(303)
Изказано беше също така твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на това, че тя не е успяла да намери подходящо финансиране и че Комисията трябва да разследва дали промишлеността на Съюза е поискала финансиране още докато е била печеливша. Разследването всъщност показа, че през 2010 г., когато промишлеността на Съюза е била все още печеливша, нивото на инвестициите се е увеличило при модулите и при елементите, съответно с 315 и с 10 % спрямо 2009 г. Тъй като фотоволтаичната промишленост е капиталоемка, следва да се очаква, че промишлеността на Съюза непрекъснато ще търси съответното финансиране, за да подобри разходоефективността си и да се конкурира с нелоялния дъмпингов внос. Поради това беше направено заключението, че липсата на достъп до финансиране е следствие от нарушенията, причинени от дъмпинговия внос, а не причина за тяхната поява. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(304)
След оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че вредоносният ефект на финансовата криза следва да бъде отделен и разграничен и да не се прехвърля на дъмпинговия внос. Същата страна се позова на обществено достъпна информация, сочеща, че поне един производител от Съюза е възприел финансовата криза като основна причина за положението му на понасяне на вреда. Констатациите на настоящето разследване се основават на конкретни данни от дружествата, които излизат в значителна степен извън обхвата на обществено достъпните изявления на конкретните дружества. Поради това обществено достъпните изявления, към които се препраща, не могат да оборят констатациите от съображение 212 от временния регламент, в което се прави заключението, че въпреки че финансовата криза е имала известно отражение върху положението на промишлеността на Съюза, тя не би могла да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(305)
Друга заинтересована страна изказа твърдението, че следва да бъде отчетена разликата в достъпа до финансиране за промишлеността на Съюза и китайските производители износители. Същата страна изказа твърдението, че това е един от основните фактори, причинили съществената вреда на промишлеността на Съюза, а не дъмпинговият внос. Беше установено обаче, че преференциалният достъп до финансиране, който са имали редица китайски производители износители, изкривява пазара и е твърде вероятно да е една от основните причини, поради които китайските производители износители са могли да изнасят разглеждания продукт на дъмпингови цени. Поради това този фактор не може да прекъсне причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(306)
Поради липсата на други коментари по отношение на въздействието, оказано от финансовата криза, констатациите от съображения 211 и 212 от временния регламент се потвърждават.
3.10. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(307)
Поради липсата на други искания за преразглеждане на констатациите в съображения 213 и 215 от временния регламент, същите се потвърждават.
3.11. Откриването на находища на шистов газ в Европейския съюз
(308)
Поради липсата на други искания за преразглеждане на констатациите в съображения 215-217 от временния регламент, същите се потвърждават.
3.12. Схема на Европейския съюз за търговия с емисии (СТЕ)
(309)
Поради липсата на други искания за преразглеждане на констатациите в съображения 218 и 219 от временния регламент, същите се потвърждават.
3.13. Управленски решения
(310)
Част от заинтересованите страни отново изказаха твърдението, визирано в съображение 220 от временния регламент, а именно, че съществената вреда, понесена от най-малко един производител в Съюза, се дължи на неправилни управленски решения. Страните предоставиха допълнителна информация под формата на статия от пресата. Предоставената информация обаче не може да бъде проверена и не може да обори констатациите на разследването, че управленските решения в съответното дружество са били нормални и предпазливи или не са оказали въздействие върху цялата промишленост на Съюза. Поради това горните твърдения бяха отхвърлени.
(311)
С оглед на липсата на други коментари в това отношение заключенията в съображения 220 и 221 от временния регламент се потвърждават.
3.14. Други държавни политики
(312)
Поради липсата на други искания за преразглеждане на констатациите в съображение 222 от временния регламент, същите се потвърждават.
3.15. Други аргументи
(313)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували по-рано във времето недостатъци и на липсата на политическа подкрепа от Европейската комисия през предходните години. Същата страна твърди също така, че освен националните схеми за подкрепа важни фактори на всеки един пазар са също така населението, БВП, потреблението на електроенергия, възможностите за финансиране и за свързване към мрежата. Тя обаче не успя да обоснове твърдението си, поради което то беше отхвърлено.
(314)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че понесената от промишлеността на Съюза вреда се дължи на съществували по-рано във времето недостатъци. Твърдението обаче не беше анализирано, нито бяха представени доказателства в негова подкрепа; поради това то трябваше да бъде отхвърлено.
4. Кумулативна оценка на останалите фактори, за които е установено, че имат принос към вредата
(315)
Разследването показа, че е възможно следните други фактори да са имали принос към вредата: внос на разглеждания продукт от Тайван; спад в нивата на ПЦ; дългосрочни договори за поликристален силиций в случая на ограничен брой производители от Съюза; финансовата и икономическа криза.
(316)
Както беше показано в точки 3.1 и, съответно, 3.6 по-горе, възможният принос на вноса от Тайван и на дългосрочните договори за поликристален силиций на ограничен брой производители от Съюза е в най-добрия случай незначителен, тъй като той е бил разпределен по-нататък по веригата.
(317)
Що се отнася до финансовата и икономическа криза, разследването показа, че основната трудност пред промишлеността на Съюза при осигуряването на достъп до капитала, необходим за инвестиции, е бил дъмпинговият внос, който е попречил на промишлеността на Съюза да продава продуктите си на печалба, при положение че пазарът на Съюза е отбелязал голям растеж (2009-2011 г.).
(318)
Що се отнася до ПЦ, третите страни не успяха да докажат, че равнищата на ПЦ по време на ПР са били толкова ниски, че са попречили на производителите от Съюза да продават разглеждания продукт на цени, които не им причиняват вреда. Институциите са на мнение, че намаляването на равнищата на ПЦ може да обясни свитото търсене, тъй като инвестициите в някои райони вече не са жизнеспособни. То обаче не може да прекъсне причинно-следствената връзка, дори ако бъдат взето заедно с други фактори, за които е установено, че са допринесли за вредата, тъй като и тогава е на равнище, което, при условие че няма дъмпингов внос, би позволило на производителите от Съюза да продават продуктите си на цени, които не им причиняват вреда.
(319)
Поради това дори и да бъде оценен кумулативният ефект от четирите други фактора, които евентуално са допринесли към вредата, причинно-следствената връзка между дъмпинга и вредата не се прекъсва.
5. Заключение относно причинно-следствената връзка
(320)
Всички ефекти от факторите на вредата, различни от дъмпинговия внос, бяха анализирани поотделно и заедно. Вследствие на това се стигна до заключението, че общата оценка на всички фактори, които евентуално са имали отражения върху положението на вреда, в което се е намирала промишлеността на Съюза (т.е. внос от трети страни, ПЦ, въздействие на цените на суровината, финансова криза), не може да обясни вредата, понесена от промишлеността на Съюза, по-специално като ниски цени и финансова загуба, дължаща се на проникването на разглеждания продукт под формата на евтин внос в значителни количества от КНР. Въз основа на горното временните констатации, посочени в съображения 223 и 224 от временния регламент, а именно, че дъмпинговият внос от КНР е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза по смисъла на член 3, параграф 6 от основния регламент, се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Предварителни бележки
(321)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни изказа твърдението, че оценката на интереса на Съюза не се базира на представителен брой стопански субекти.
(322)
Комисията влезе във връзка с различни стопански субекти по следния начин.
(323)
Несвързани вносители: Както е посочено в съображение 12 от временния регламент, Комисията се свърза с всички 250 несвързани вносители, за които беше информирал жалбоподателят, и подбра временна извадка в съответствие с член 17 от основния регламент, която да обхване най-големия възможен представителен обем внос, който може в разумна степен да се очаква да бъде разследван за наличното време. Както е обяснено в съображения 12 и 232 от временния регламент обаче само за едно от дружествата, временно избрани за включване в извадката, след проверка се потвърди, че то действително е несвързан вносител. След публикуването на временния регламент още петнадесет несвързани вносители, изпратили първоначално формуляр за включване в извадката на етапа на започване на процедурата, но невключени в извадката, бяха поканени да продължат да съдействат на разследването. Шест от тях приеха и получиха въпросника, като пет представиха попълнен въпросник и отговорите на трима от тях бяха счетени за достатъчно изчерпателни. Окончателната извадка от несвързани вносители поради това включваше четири несвързани вносители, представляващи от 2 до 5 % от вноса на разглеждания продукт. Що се отнася до малкия процент, трябва да се има предвид, че по-голямата част от вноса на разглеждания продукт в Съюза не се осъществява чрез несвързани вносители, както се обяснява в съображение 12 от временния регламент.
(324)
Стопански субекти, различни от несвързаните вносители (стопански субекти нагоре и надолу по веригата): както е посочено в съображение 226 от временния регламент, Комисията изпрати и конкретни въпросници до близо 150 стопански субекти, включително до тези несвързани вносители, които бяха заявили своя интерес след започването на разследването и които следователно имаха възможността да предоставят имаща отношение информация на Комисията. Под внимание в разследването бяха взети освен това не само отговорите на въпросниците, но и поддаващите се на проверка и надлежно обосновани коментари и изявления, направени от заинтересованите страни в рамките на определения срок, независимо дали съответните страни са отговорили на въпросника или не. AFASE по-специално изпрати на Комисията коментари от името на своите членове - стопански субекти от сферата на ФВ енергията, които също бяха анализирани.
(325)
С оглед на горното бяха събрани достатъчно елементи, даващи възможност за солидна оценка на интереса на Съюза. На тези основания твърдението беше отхвърлено.
(326)
Една от заинтересованите страни поиска от Комисията да разясни как е боравила с попълнените от вносители въпросници, за които е счела, че са подадени от стопански субекти надолу по веригата.
(327)
В отговор на това искане следва да се разясни, че 36-те отговора, посочени в съображение 241 от временния регламент, се отнасят до отговори на приложение Б към известието за започване на процедура, чиято цел е да се състави извадка от несвързани вносители, ако това е уместно.
(328)
Що се отнася до отговорите на въпросниците, представени от двамата стопански субекти, посочени в съображение 12 от временния регламент, единият от тях беше взет под внимание в съответния анализ на стопанските субекти надолу по веригата. Вторият оператор представи допълнителна информация, от която става ясно, че противно на посоченото в съображение 12 от временния регламент, той е на практика вносител на модули, но не и вносител на елементи. Независимо от това информацията, предоставена в отговора му на въпросника, не беше достатъчна, за да бъде включена в анализа на несвързаните вносители, поради факта, че предоставените отговори бяха непълни.
(329)
След налагането на временните мерки бяха проведени допълнителни посещения за проверка в обектите на две дружества, разработващи проекти (вж. съображение 8 по-горе). Освен това шестте отговора на специалните въпросници (вж. съображение 324) от страна на доставчици на услуги, работещи също така във фотоволтаичния сектор (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), за които първоначално беше счетено, че не са достатъчно изчерпателни (вж. съображение 241 от временния регламент) бяха анализирани и взети под внимание за целите на настоящото разследване (вж. съображения 369-371 по-долу).
(330)
В резюме за анализа на интереса на Съюза се разчиташе на следната информация:
-
отговорите на въпросника, получени от осемте включени в извадката несвързани вносители, както и отговорите на специалния въпросник, получени от осем стопански субекта нагоре по веригата и от тринадесет стопански субекта надолу по веригата (седем дружества, разработващи проекти/монтажници; шест доставчици на услуги, които работят и в сектора на ФВ енергията) от общо 150 стопански субекта, заявили интереса си след започването на процедурата и получили специалните въпросници;
-
данните, проверени по време на проверките на място в обектите на осем производители от Съюза, един несвързан вносител, двама стопански субекти нагоре по веригата, четирима стопански субекти надолу по веригата (дружества, разработващи проекти/монтажници) и едно сдружение (вж. съображение 17 от временния регламент и съображение 8 по-горе).
-
данните относно интереса на Съюза, предоставени от други заинтересовани страни, включително от сдружения, както и обществено достъпни данни относно развитието на ФВ пазара в Европа, по-специално: Глобални пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор за 2013-2017 г., изготвен от EPIA.
2. Интерес на промишлеността на Съюза
(331)
Част от заинтересованите страни оспориха заключението, че промишлеността на Съюза би могла да извлече ползи от налагането на евентуални мерки, като посочиха, че: i) мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си; ii) промишлеността на Съюза разполага с малки производствени съоръжения и поради това не е в състояние да задоволява търсенето за определени видове инсталации, като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации; iii) производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране; iv) налагането на мита върху елементите дефакто ще увеличи производствените разходи на производителите на модули от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите; v) при значителен спад на китайския внос производителите от други трети държави най-вероятно ще се възползват от положението на по-малък внос от КНР.
(332)
Що се отнася до твърдението, че мерките ще ограничат търсенето на фотоволтаични продукти в Съюза и поради това промишлеността на Съюза няма да може да увеличи продажбите си, следва да се отбележи, че съответните страни не можаха да предоставят поддаващи се на проверка доказателства за съществуване на пряка връзка между налагането на мерките и намаляването на търсенето на фотоволтаични продукти, за което се доказа, че в течение на годините се влияе от няколко фактора.
(333)
В отговор на твърдението, че промишлеността на Съюза има малки производствени съоръжения и поради това не може да удовлетвори търсенето на определени видове инсталации като покривни инсталации за търговски обекти и големи наземни инсталации, следва да се отбележи, че разследването показа, че промишлеността на Съюза има капацитета да доставя и инсталациите с търговско и промишлено предназначение (от 40 kW до 1MW), и инсталациите от пазарния сегмент на доставчиците на електроенергия (от 1 MW до 10 MW). Освен това при разследването не бяха намерени доказателства, че в един и същ проект не могат да се използват продукти, доставяни от различни производители. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(334)
Аргументът, че промишлеността на Съюза не би извлякла полза от мерките, защото производителите от Съюза не са подходящи за банково финансиране и че инвестиционните фондове не биха приели да финансират проекти, в които се използват произведени в ЕС модули, не беше потвърден. Във всеки случай се очаква, че налагането на мерките ще възстанови равнопоставените пазарни условия, което следва да възвърне увереността на инвеститорите, включително на тези от банковия сектор, в способността на производителите от Съюза да разработват жизнеспособни проекти. На тези основания твърдението беше отхвърлено.
(335)
Що се отнася до твърдението, че налагането на мита върху елементите де факто ще увеличи производствените разходи на производителите от Съюза и ще ги направи по-малко привлекателни за потребителите, следва да се посочи, че макар че не е изключено, че вследствие налагането на митата може да настъпи известно увеличение на цените, следва да се има предвид също така, че според информация от обществено достъпни източници тенденцията при цените на модулите и елементите е низходяща. Следователно, дори ако цената на елементите евентуално се увеличи като следствие от мерките, общата низходяща тенденция в цените следва да доведе до спадане на цената на модулите. Въпросните производители могат да решат също така да се снабдяват с елементи в Съюза, а не от КНР. И на последно място, очаква се че налагането на мерките ще увеличи използването на капацитета на производителите на елементи в Съюза и така ще увеличи икономиите от мащаба, които генерират те вследствие на намалените разходи. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(336)
Аргументът, че при значително намаление на китайския внос след налагане на мерките други трети държави, а не промишлеността на Съюза, най-вероятно ще се възползват от тази ситуация, не се потвърди от разследването. При разследването не се установиха ясни индикации, че други трети държави биха насочили масирано своя износ към пазара на Съюза, по-специално като се има предвид вероятното разрастване на пазарите на други трети държави, по-специално в Азия, което прогнозират обществено достъпни източници на информация. И на последно място, липсват индикации, че дори при увеличение на вноса от други трети държави вследствие на намаляването на китайския внос, промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да се конкурира с вноса от тези трети държави.
(337)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои заинтересовани страни изказаха твърдението, че е нереалистично да се очаква появата на устойчива промишленост на Съюза, произвеждаща модули и елементи, тъй като няма рационален инвеститор, който би инвестирал в производителите на Съюза, които според същите заинтересовани страни страдат от неблагоприятна структура на разходите и поради това не могат да произвеждат на конкурентни цени. В хода на разследването не се потвърди, че промишлеността на Съюза страда от неблагоприятна структура на разходите, както се обяснява в съображения 202 и 203 от временния регламент. Поради това липсата на дъмпингов внос и използването на производствения капацитет в по-голяма степен следва да доведе до икономии от мащаба и да даде възможност за появата на устойчива промишленост на Съюза. С оглед на горното твърдението беше отхвърлено.
(338)
Една от страните изказа твърдението, че търсенето в Съюза се определя от развитието на ПЦ и че очакваната от инвеститорите възвращаемост на инвестициите е свързана с това развитие. По-специално се твърди, че ако цените в Съюза се повишат вследствие на митата и ПЦ не последват в съответната степен това увеличение, търсенето ще спадне и промишлеността на Съюза няма да извлече ползи от наложените мита.
(339)
В отговор на горното твърдение следва да се отбележи, че въпреки корелацията между равнището на ПЦ и търсенето на ФВ инсталации, събраните в хода на разследването доказателства сочат, че бъдещото търсене ще зависи във все по-малка степен от ПЦ и други схеми за подкрепа, тъй като е твърде вероятно при някои видове инсталации на редица места в Съюза да е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници (вж. съображение 260 по-горе). Освен това очакваната възвращаемост на инвестициите следва да се основава на справедливи пазарни цени. И най-накрая, както се посочва в съображение 335 по-горе, въпреки че не е изключено след налагането на мерките да се стигне до известно увеличение на цените, следва да се отбележи, че обществено достъпните източници на информация сочат, че общата тенденция е низходяща. Поради това твърдението се отхвърля.
(340)
Заинтересовани страни посочиха, че тъй като търсенето на соларни панели се определя от схемите за подкрепа, по-специално от ПЦ, и от равнището на цените на електроенергията за крайния потребител (които от своя страна определят изравняването на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници), ценовата еластичност на търсенето може да бъде много голяма. Въпреки констатацията, че едно значително увеличение на цените може поради естеството на пазара да доведе до значително намаляване на търсенето, която се сочи от съответните заинтересовани страни, да е вярна, твърдението трябваше да бъде отхвърлено, тъй като е много слабо вероятно увеличението на цените, произтичащо от мерките, да бъде значително и по-специално поради следните причини. На първо място, всички налични източници потвърждават, че значителният спад, регистриран в цената на разглеждания продукт през РП и от края на РП до днес, ще се запази.
На второ място, икономическият ефект от ангажимента за спазване на минимален ценови праг, който Комисията прие, се изразява в това, че китайските производители износители ще доставят разглеждания продукт на минимална вносна цена 60 c/W, което е много под цената, наблюдавана през РП, в обем, който в общи линии съответства на техния сегашен пазарен дял. При това ценово равнище е твърде слабо вероятно търсенето да намалее значително, тъй като то гарантира достатъчно търсене и при сегашното равнище на подкрепа, предоставяно от схемите за подкрепа, и при сегашните равнища на изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Освен това се очаква цената на електроенергията за крайни потребители да се увеличи, докато се очаква цената на разглеждания продукт да спадне. Формулата за индексиране на ангажимента за спазване на минимален ценови праг гарантира, че по отношение на минималната вносна цена се отчитат по-нататъшните спадове в цената на разглеждания продукт. Следователно тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени.
(341)
Няколко заинтересовани страни настояха отново на твърдението, че интересът на промишлеността на Съюза не е значителен, тъй като добавената стойност, създавана от секторите нагоре и надолу по веригата, е много по-голяма от добавената стойност, създавана от промишлеността на Съюза във веригата на стойността във фотоволтаичния сектор. Аргументът, че различните сегменти във фотоволтаичния сектор имат различна добавена стойност не се оспорва. Както е посочено в съображение 228 от временния регламент, при разследването се установи, че промишлеността на Съюза е понесла значителна вреда, причинена от нелоялни търговски практики. Някои производители от Съюза определено вече са били принудени да затворят обектите си, като влошаването на това положение изглежда сигурно, ако не бъдат наложени мерки. Всички сегменти във фотоволтаичния сектор са тясно свързани и изчезването на производството на Съюза би било пагубно за целия фотоволтаичен сектор, като би го направило изцяло зависим от външни доставки. Поради това, а и поради причини във връзка със сигурността на доставките твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(342)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от заинтересованите страни отново повтори твърдението си, че по-високата добавена стойност, създавана от промишлеността нагоре и надолу по веригата в сравнение с промишлеността на Съюза, произвеждаща разглеждания продукт, е от значение при решението за налагането на антидъмпингови мита. В това отношение се потвърждава, че при оценката на интереса на Съюза институциите са преценили и положителните, и отрицателните последици, които митата евентуално могат да имат за стопанските субекти. Тъй като въздействието върху промишлеността нагоре и надолу по веригата е ограничено, мерките ще дадат възможност на промишлеността на Съюза да се възстанови от вредоносния дъмпинг.
(343)
Една от заинтересованите страни оспори броя на работните места, които биха били запазени с налагането на мерките. Тя изказа твърдението, че промишлеността на Съюза дава заетост на около 6 000 души, а не на 25 000, като се посочва в съображение 229 от временния регламент.
(344)
В подкрепа на горното твърдение обаче не бяха предоставени доказателства, поради което то беше отхвърлено. Следва да се изясни, че с оглед на изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта, заетостта в промишлеността на Съюза през РП възлезе на прибл. 21 000 лица. Заинтересованите страни не предоставиха доказателства, че броят на заетите в промишлеността на Съюза се е променил значително след РП.
(345)
В заключение при разследването се доказа, че поради дъмпинговия внос от КНР промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда, като не е била в състояние да постигне възвращаемост на инвестицията чрез реализиране на продажби на печалба. Очаква се налагането на мерки да възстанови равнопоставените условия на търговия на пазара на Съюза и да даде възможност на промишлеността на Съюза да се конкурира на равнопоставена основа. Вероятният спад във вноса от КНР следва да даде възможност на промишлеността на Съюза да увеличи продажбите си в Съюза и така по-добре да използва наличния производствен капацитет в краткосрочен план. Оттам може да се стигне съответно и до икономии от мащаба. Въпреки че е възможно цените на сходния продукт да се повишат за кратък период от време поради въвеждането на мерките, общата низходяща тенденция при цените вероятно ще се запази благодарение, от една страна, на още по-големия спад в производствените разходи за продукта, предмет на разследването, и, от друга, благодарение на конкурентния натиск от производителите от трети държави, които също биха се конкурирали на пазара на Съюза.
(346)
Поради липсата на други коментари съображения 227 и 231 от временния регламент се потвърждават, с изключение на цифрата за заетостта, коментирана в съображение 344 по-горе.
3. Интерес на несвързаните вносители
(347)
След оповестяването на временния регламент несвързаният вносител, който представи отговор на въпросника преди налагането на временните мерки и който беше кандидат за оформянето на временната извадка, изказа твърдението, че заключенията по отношение на въздействието на мерките върху несвързаните вносители се основават само на отговорите от неговия въпросник, който не може да се счита за представителен.
(348)
Констатациите на временния регламент по отношение на несвързаните вносители се базират на едно дружество, тъй като, както е обяснено в съображение 232 от временния регламент, основната дейност само на един от тримата временно включени в извадката вносители се заключава в търговия с разглеждания продукт. Както е посочено в съображение 21, след налагането на временните мерки извадката беше разширена, беше установен контакт с повече несвързани вносители и от петте допълнително получени отговора на въпросника три бяха достатъчно изчерпателни и дадоха възможност за солидна оценка. Поради това на окончателния етап извадката от несвързани вносители беше разширена и включи четирима вносители. Като цяло през РП дейността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт варираше между 60 и 100 % от общата им стопанска дейност. Освен това четиримата съдействащи несвързани вносители получаваха от КНР между 16 и 100 % от общия си внос на модули, като само един от тях се снабдяваше изключително от засегната държава. През РП рентабилността на четиримата включени в извадката съдействащи несвързани вносители във връзка с разглеждания продукт беше средно 2,3 %.
(349)
Една от заинтересованите страни изказа твърдението, че въздействието на митата върху несвързаните вносители е било недооценено, тъй като в краткосрочен план няма алтернативни източници за доставките, които да могат да заместят китайския внос на разглеждания продукт, ако бъдат наложени мита и че промяната на източника на доставки е трудна с оглед на факта, че основното производство е в КНР и това би предполагало значителни допълнителни разходи.
(350)
В това отношение следва да се припомни, че налагането на мерките не следва да доведе до премахване на вноса на разглеждания продукт от КНР. При разследването се установи, че възможният спад във вноса от КНР ще засегне по-специално тези вносители, които се снабдяват с продукта изключително и само от КНР, което е валидно само за един от четиримата съдействащи несвързани вносители. Що се отнася до ефекта от мерките върху финансовото състояние на несвързаните вносители, не е изключвана възможността той да бъде отрицателен, но се стигна до заключението, че в голяма степен това ще зависи от техния капацитет да променят източниците си на доставки или да прехвърлят поне част от възможното увеличение на цената на своите клиенти. За стопанските субекти, които внасят продукта и от други източници, различни от КНР, или внасят и други продукти, различни от разглеждания продукт, отрицателният ефект ще бъде още по-ограничен. Поради това Комисията счита, че макар да е вероятно да има отрицателно въздействие върху вносителите на разглеждания продукт, средностатистически то ще бъде ограничено.
(351)
Един несвързан вносител изказа твърдението, че трябва да инвестира значителен брой работни часове и средства, преди да приеме продуктите на нов доставчик. В това отношение в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше изказано твърдението, че на екипа, провеждащ проверката, са били предоставени имащи отношение доказателства по време на посещението на място относно изискването за продължително изпитване, което вносителят трябва да направи, преди да вземе решението да се снабдява от конкретен износител.
(352)
Признава се, че създаването на нови взаимоотношения между вносител и доставчик може да бъде свързано с допълнителни разходи и вложено време (напр. за изпитване на продукта). Същевременно смяната на доставчици изглежда да е нормален риск, пресметнат в професионалната дейност на вносителя, и се свързва с факта, че ФВ пазарът узрява и поради това преминава през непрестанни промени (напр. изпадане в несъстоятелност, консолидации и др.), които налагат преминаване към нови доставчици. Освен това може да се приеме, че новите видове модули, които постоянно достигат до пазара (такива, които съдържат напр. нови характеристики във връзка с ефективността) също трябва да бъдат изпитвани. В това отношение изпитването на нов продукт (дори когато той произхожда от същия доставчик) е по-скоро стандартна, а не необичайна дейност. Поради това твърдението се отхвърля.
(353)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения две страни отново настояха, че интересът на несвързаните вносители не е бил отчетен коректно. Една страна изказа твърдението, че поради липсата на неповерителна версия на отговорите на въпросниците на допълнително включилите се съдействащи вносители не е имало възможност за коректна оценка от страна на заинтересованите страни. Тя постави под въпрос оценката на Комисията по отношение на вероятността вносът в Съюза от други трети страни да се увеличи и така да се появи възможност за вносителите да сменят доставчиците си, като изказа в това отношение твърдението, че пазарите на третите държави са въз възход. Страната изказа твърдението, че подобно допускане противоречи на заключенията от съображение 336, в което се казва, че вносът от други трети държави не би бил голям. Друга страна постави под въпрос доколко Комисията е спазила принципа за недискриминация, тъй като в оценката на Комисията на производителите от Съюза е било отделено повече внимание, отколкото на останалите стопански субекти.
(354)
На първо място, следва да се потвърди, че неповерителните версии на въпросниците, получени след публикуването на временния регламент от допълнително включилите се съдействащи вносители, бяха включени в преписката, която е на разположение на заинтересованите страни. На второ място, няма противоречие между допускането, че вносът от други трети страни може да се увеличи като реакция на по-малкия внос от КНР и че подобно увеличение не следва да бъде голямо по обем с оглед на увеличаващото се търсене на ФВ инсталации по цял свят. Същевременно тъй като се очаква промишлеността на Съюза да си възвърне известна част от пазарния дял, държан преди това от продукти от КНР, не може да се изключи настъпването на известна загуба на възможности за бизнес за несвързаните вносители. Следва да се отбележи обаче, че се очаква общият размер на ФВ пазара да продължи да се увеличава в дългосрочен план, тъй като на все повече места има изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. На последно място, следва да се изясни, че въпреки че при всички разследвания за търговска защита положението на промишлеността на Съюза се оценява с цел да се установи дали тя е понесла значителна вреда поради дъмпинговия внос, в контекста на анализа на интереса на Съюза интересът на промишлеността на Съюза се оценява на равна нога с този на останалите стопански субекти, включително несвързаните вносители. Следва да се изясни също така, че разследването доколко промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда се подчинява по-специално на член 3, параграф 5 от основния регламент, в който са определени минималните изисквания за подобни разследвания. Интересът на Съюза се анализира едва след като се е стигнало до категорично установяване на вредоносен дъмпинг в съответствие с изискванията, определен в член 21 от основния регламент. В резултат на това беше счетено, че вероятното отрицателно въздействие на мерките върху някои вносители, по-специално върху тези, които се снабдяват изключително от КНР, не надделява над ползите от налагането на мерките за промишлеността на Съюза и средно- и дългосрочните ползи за ФВ пазара в Съюза, до които ще доведе лоялната конкуренция.
(355)
Поради липсата на други коментари и въз основа на информацията, обхващаща четиримата включени в извадката вносители, съображения 233 и 234 от временния регламент се потвърждават.
4. Интерес на стопанските субекти нагоре по веригата
(356)
След оповестяването на временните заключения няколко страни отново изказаха твърдението, че по-голямата част от вложенията във веригата на стойността във ФВ сектора идват от Съюза и че това положение на предимство може да престане да съществува, ако се наложат мита, тъй като поради митото производството в КНР на разглеждания продукт ще намалее. В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните посочи, че мерките в този случай могат да задействат други мерки, които КНР може да наложи на продукти от Съюза.
(357)
В това отношение, както се посочва в съображение 239 от временния регламент, се очаква китайският внос да продължи да захранва пазара на Съюза, дори ако има наложени мита. Освен това различни обществено достъпни източници във ФВ сектора, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че вероятното свиване на търсенето в Съюза следва да бъде само краткосрочно (през 2013 и 2014 г.), тъй като потреблението в Съюза ще се увеличи през следващите години. Освен това, както се посочва в съображение 239 от временния регламент, справянето с нелоялните търговски практики вероятно ще даде възможност да се постигне устойчив растеж на ФВ пазара в Съюза в средно- и дългосрочен план, от който следва да се възползват всички стопански субекти в Съюза. И на последно място, що се отнася до твърдението за възможни ответни мерки от страна на КНР в този случай, следва да се припомни, че КНР, като всеки други член на СТО, може да прибегне до разследвания за търговска защита само ако те са мотивирани от обстоятелствата и всяко подобно разследване трябва да се подчинява на строгите правила на СТО. Комисията следи всички подобни разследвания, за да гарантира спазването на правилата на СТО. Поради това твърдението се отхвърля.
(358)
Някои страни оспориха заключението от съображение 239 от временния регламент, че свитият внос на стопанските субекти от Съюза нагоре по веригата може да се компенсира от износ към други пазари, като изказаха твърдението, че митата биха ограничили в световен мащаб търсенето на продукта.
(359)
В това отношение следва да се отбележи, на първо място, че не се очаква вследствие на митата китайският внос да изчезне напълно. Освен това информацията, събрана в хода на разследването, не показва пряка връзка между развитието на вноса от КНР на пазара на Съюза и износа от КНР за други пазари. Освен това обществено достъпни източници, например Глобалните пазарни прогнози за фотоволтаичния сектор на EPIA за 2013-2017 г., посочват, че ФВ пазарът по цял свят ще продължи да бележи ръст през следващите години. Що се отнася до китайския пазар, налице са индикации, че вътрешното потребление в КНР ще се увеличи чувствително (това се посочва например от EPIA). С оглед на горното не се очаква износът на стопанските субекти от Съюза, разположени нагоре по веригата, за КНР да намалее значително вследствие на налагането на мерките.
(360)
Следва да се отбележи също така, че свиването на търсенето в Съюза през 2013 и 2014 г., посочено в съображение 357 по-горе, може да окаже отрицателно въздействие върху стопанските субекти нагоре по веригата. То обаче не може да бъде свързано - поне що се отнася до основната му част - с митата, тъй като подобно въздействие се прогнозираше много преди налагането на временните мерки. Освен това, що се отнася до производителите от Съюза на оборудване за ФВ промишлеността, както се посочва в съображение 239 от временния регламент, поради съществуващия значителен неизползван капацитет в КНР е слабо вероятно техният износ за КНР да се увеличи значително, дори и при сценария, при който китайските производители са увеличили производствените си обеми. И на последно място, информацията, събрана по време на разследването, сочи, че производителите на оборудване също могат да бъдат засегнати от китайския 12-ти петилетен план за соларната фотоволтаична промишленост, в който се предвижда до 2015 г. 80 % от производственото оборудване за елементи да се произвежда в КНР. Ако тази промяна бъде постигната в съответствие с правилата на СТО, това може допълнително да ограничи възможностите на производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
(361)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения ПКНР изказа твърдението, че 12-тия петилетен план за развитие на соларната фотоволтаична промишленост съдържа само някои общи ръководни принципи, които не са обвързващи, тъй като прилагането на плана не е предвидено и поради това той не следва да се счита за индикация, че възможността производителите на оборудване в Съюза да се конкурират на китайския пазар ще бъде ограничена. В това отношение следва да се отбележи, че ПКНР е включило ФВ промишлеността сред стратегическите отрасли в 12-тия петилетен план и е изготвило и специален план за соларната фотоволтаична промишленост. В този план ПКНР заявява подкрепата си за „предприятията с високи постижения“ и за „предприятията от ключово значение“, поема ангажимента да „насърчава провеждането на различни политики в подкрепа на сектора на фотоволтаичните изделия“ и „да формулира цялостното изготвяне на помощни политики в областта на промишлеността, финансите, данъчното облагане …“. Освен това, тъй като планът съдържа основни насоки, които да бъдат следвани от китайската промишленост през петгодишния период, той оказва голямо въздействие върху стопанския ландшафт, както в КНР, така и в страните, които търгуват с КНР. Като се има предвид горното, налице са ясни индикации, че свободата на избор на китайските производители на елементи и конкурентния натиск на производителите от Съюза, произвеждащи оборудване и изнасящи за китайския пазар, се ограничава от плана. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(362)
Един съдействащ производител на суровина оспори прогнозата, че други пазари ще компенсират намалялото производство на китайския пазар, с оглед на значителния въведен производствен капацитет в КНР, който не може лесно да бъде построен на друго място.
(363)
С оглед на заключенията от съображение 359 по-горе това твърдение беше отхвърлено, тъй като няма индикации за намаляло, както се твърди, производство на китайския пазар.
(364)
Една от заинтересованите страни оспори броя на заетите в сектора нагоре по веригата, цитиран в съображение 236 от временния регламент.
(365)
Следва да се изясни, че броят 4 200 заети, докладван във временния регламент, се отнася само до съдействащите стопански субекти нагоре по веригата, например производители на оборудване и доставчик на поликристален силиций, въз основа на отговорите на въпросника, а не за целия сектор.
(366)
След изключването на полупроводниковите пластини от обхвата на продукта производителите от Съюза на този продукт следва независимо от това да извлекат ползи от налагането на митата, тъй като се очаква промишлеността на Съюза да увеличи производството си на елементи и модули.
(367)
Поради липсата на други коментари съображения 235 и 240 от временния регламент се потвърждават.
5. Интерес на стопанските субекти надолу по веригата
(368)
Както е посочено в съображение 329 по-горе, след налагането на временните мерки бяха проведени допълнителни посещения за проверка при две дружества, разработващи проекти.
(369)
В допълнение към седемте отговора на въпросника от стопански субекти надолу по веригата, чиято дейност е пряко свързана със сходния продукт (а именно дружества, разработващи проекти, и монтажници), анализът на които представляваше базата за оценката на стопанските субекти надолу по веригата във временния регламент, допълнително бяха анализирани още шест въпросника, предоставени на ранния етап на разследването, за които първоначално беше счетено, че не са достатъчно изчерпателни (вж. съображение 241 от временния регламент), тъй като те даваха допълнителни индикации относно относителната значимост на тяхната дейност във връзка с ФВ сектора, в сравнение с дейността им като цяло.
(370)
Шестимата допълнителни стопански субекти бяха доставчици на услуги във ФВ сектора (логистика, транспорт, връзки с обществеността и др.), т.е. стопански субекти, чиято дейност не е пряко свързана с продукта, предмет на разследването. Въпреки някои недостатъци на отговорите, данните от въпросниците показаха, че дейността на тези стопански субекти във връзка с ФВ сектора е незначителна в сравнение с дейността им като цяло. По време на РП дейността им във връзка с ФВ сектора е представлявала средно едва около 5 % от общия им оборот и 8 % от общата осигурявана от тях заетост. Рентабилността е била средно около 7 %. Следва да се отбележи обаче, че данните относно рентабилността не бяха пълни, тъй като не всички стопански субекти дадоха информация по тази точка.
(371)
Въз основа на допълнителния анализ се стигна до заключението, че в светлината на представените данни е слабо вероятно евентуалното въздействие на мерките върху икономическото положение на доставчиците на услуги във ФВ сектора да бъде значително.
(372)
След оповестяването на временните и на окончателните заключения няколко страни оспориха представителността на данните за стопанските субекти надолу по веригата по отношение на оборота, рентабилността и заетостта, получени от Комисията от отговорите на седемте стопански субекти надолу по веригата. AFASE представи „проучване“, проведено сред членовете ѝ (монтажници) с цел да илюстрира, че за повечето монтажници ФВ бизнесът представлява основният им източник на доход. AFASE изказа също така твърдението, че стопанските субекти надолу по веригата, и по-специално монтажниците, за разлика от констатациите, посочени в съображение 242 от временния регламент, биха реализирали само едноцифрени маржове на печалба, които не позволяват абсорбирането на митата.
(373)
Що се отнася до представителността на данните, използвани във временния регламент, Комисията използва всички данни, предоставени от въпросните стопански субекти надолу по веригата, попълнили специалния въпросник, както и изявленията на AFASE, както е обяснено в съображение 330 по-горе.
(374)
Що се отнася до твърдението, че ФВ бизнесът представлява основен източник на доходи за монтажниците, допълнително направеният анализ на отговорите на въпросниците, дадени от седемте стопански субекти надолу по веригата (монтажници и дружества, разработващи проекти) потвърди, че дейността, пряко свързана със сходния продукт, предмет на разследването, представлява средно около 42 % от дейността им като цяло, а рентабилността е средно в размер на 11 %. Когато се имат предвид и техните дейности, които не са пряко свързани с продукта, предмет на разследването, цялостното им значение се увеличава чувствително при трима от седемте стопански субекти. Поради това съответният процент през РП би бил от около 45 до 100 %. Освен това за седемте стопански субекти (монтажници и дружества, разработващи проекти) рентабилността на ФВ дейността, включително на дейността, която не е пряко свързана с продукта, предмет на разследването, би възлизала на около 9 % средно. По отношение на заетостта за седемте оператори ФВ дейността, включително дейността, която не е пряко свързана с продукта, предмет на разследването, би възлизала през РП на около 660 работни местна на пълно работно време. Освен ФВ проекти и инсталации тези стопански субекти са имали дейност във връзка с инсталации за енергия от вятъра и производство на електрическо оборудване.
(375)
Счита се, че евентуалното отражение на мерките върху стопанските субекти надолу по веригата трябва да бъде оценено най-вече на база тяхната дейност, пряко свързана с продукта, предмет на разследването, която през РП е достигнала равнище на рентабилност средно 11 %. Дори обаче оценката да бъде на база ФВ дейността, която не е свързана с продукта, предмет на разследването, заключенията биха били сходни със заключението от етапа на временните заключения, тъй като общо взето различните фактори, взети под внимание, а именно рентабилността и възможността за абсорбиране на митото, не се променят значително (рентабилността спада от средно 11 на средно 9 %). В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните, в чиито обекти Комисията проведе посещение за проверка, оспори представителността на заключението относно рентабилността на монтажниците и дружествата, разработващи проекти, което според нея се базира на една-единствена трансакция. Твърдението беше отхвърлено, тъй като Комисията изчисли рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата въз основа на всички данни, представени от стопанските субекти надолу по веригата в отговорите на въпросника.
(376)
Що се отнася до проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, на първо място следва да се отбележи, че всички стопански субекти имаха възможността да заявят интереса си при започването на разследването и да отговорят на специалния въпросник, разработен за стопански субекти надолу по веригата, в който се изисква необходимата информация за оценката на отражението на митата върху тези стопански субекти. На второ място, в проучването не е посочена самоличността на монтажниците, което не дава възможност за проверка, например на относимостта и надеждността на предоставените данни. На трето място, въпреки че част от въпросите, зададени в това проучване, касаят капацитета на монтажниците да абсорбират евентуалните мита, в него не се говори за печалбата, реализирана от тях през РП, и по този начин се изпуска един важен за оценката на отражението на мерките елемент. Поради това от предоставеното проучване не могат да се направят значими изводи.
(377)
Няколко страни оспориха заключенията от съображения 247-250 от временния регламент, че работните места надолу по веригата ще понесат отрицателно въздействие в краткосрочен план и че общото въздействие ще бъде отрицателно, но само в ограничена степен с оглед на факта, че се прогнозира, че ФВ пазарът в Съюза ще се разраства в средно- до дългосрочен план. Някои страни изказаха също така твърдението, че по-специално монтажниците, които зависят от ФВ инсталациите, ще бъдат засегнати от спада в търсенето.
(378)
Евентуалната загуба на работни места вследствие налагането на митата беше допълнително анализирана. Като цяло информацията, събрана по време на разследването, потвърди, че секторът надолу по веригата е претърпял загуба на работни места вследствие на свиването на търсенето на ФВ инсталации в Съюза, което е било в размер на 5 GW между 2011 и 2012 г., както вече беше посочено в съображение 246 от временния регламент. Тази загуба на работни места не може да бъде свързана с мерките, тъй като тя отразява еволюцията на пазара. Освен това през 2013 и 2014 г. се предвижда допълнително свиване на търсенето, което най-вероятно ще доведе до загуба на още работни места във ФВ сектора. Аналогично, подобно развитие на търсенето беше прогнозирано от големите изследователски центрове като EPIA преди започването на разследването, поради което подобна загуба на работни места не може да се отдава на налагането на мерките.
(379)
Промишлеността на Съюза представи проучване от консултантската фирма PriceWaterHouseCoopers (PWC) относно възможния ефект на мерките върху работните места, свързани с ФВ сектора. Проучването на PWC се позовава на по-ранно проучване на консултантската фирма Prognos, в което се предвижда крупна загуба на работни места на ФВ пазара вследствие налагането на мерките и което е представено от AFASE преди налагането на временните мита и се дискутира в съображения 243-246 от временния регламент. В проучването на PWC се критикува проучването на Prognos, като се изтъква фактът, че общият брой на загубените работни места, прогнозиран от Prognos, надвишава общия брой на съществуващите работни места във ФВ сектора в Съюза. Що се отнася до отражението на митата на пазара на Съюза, PWC достига до изводи, противоположни на тези на Prognos, и прогнозира положително нетно въздействие върху работните места в Съюза, както и че ползите натежават над възможното отрицателно въздействие на митата (напр. върху търсенето). С оглед на липсата на нови подкрепени с доказателства твърдения относно отражението на мерките върху заетостта в сектора надолу по веригата заключенията от съображения 247-250 от временния регламент се потвърждават.
(380)
AFASE изказа твърдението, че Комисията не е разкрила източника, от който взема граница на грешката от 20 % по отношение на преките работни места във ФВ сектора, изчислени за 2011 г. и посочени в съображение 245 от временния регламент.
(381)
Въпросната граница на грешката в размер на 20 %, която може да бъде прилагана както нагоре по веригата, така и надолу по нея, пролича по време на посещението за проверка при EPIA. Тя показва трудностите при оценката на точни цифри за заетостта в сектора надолу по веригата, тъй като източниците за събиране на данни са малобройни и често пъти противоречиви.
(382)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои от страните изказаха твърдението, че в анализа на Комисията не се посочва нищо по отношение на факта, че митата единствено ще увеличат загубата на работни места, предизвикана от по-малкия брой ФВ инсталации след 2011 г. Твърди се, че подобна загуба на работни места, по-специално в сектора надолу по веригата, е тясно свързана с факта, че монтажниците на ФВ инсталации зависят от соларните инсталации. Освен това AFASE отправи критика към Комисията, че не е разгледала подобаващо проучването, проведено от AFASE сред членовете ѝ, и друго подобно проучване, проведено от сдружение на ФВ промишлеността от Обединеното кралство - Solar Trade Association, за което AFASE счита, че разкрива същата зависимост.
(383)
Що се отнася до това, че, както се твърди, Комисията не е разгледала отражението на митата върху работните места, следва да се препрати към съображения 377 и 379 по-горе, в които се дискутират твърденията относно отражението на мерките върху работните места във ФВ сектора и в които се признава, че работните места в сектора надолу по веригата определено могат да бъдат засегнати в краткосрочен план от мерките.
(384)
Що се отнася до проучванията, проведени от AFASE и Solar Trade Association от Обединеното кралство, в отговор на оповестяването на окончателните заключения беше дадена информация кои са дружествата, участвали в интервютата. Проучванията обаче продължават да показват недостатъци, тъй като някои отговори са непълни. При анализа на проучванията се установи следното. Що се отнася до проучването на AFASE, най-напред следва да се отбележи, че по-голямата част от 50-те монтажници, участвали в интервютата, са декларирали, че работят изключително за ФВ пазара. 15 от общо 50-те монтажници са декларирали, че имат и други несвързани с ФВ сектора дейности, например свързани с отоплителни и електрически инсталации и, до известна степен, с вятърни централи. При проучването от Обединеното кралство 21 от общо 31 дружества от Обединеното кралство, взели участие в интервютата, имат и дейности, различни от свързаните с ФВ сектора. Този резултат показва, че по отношение на почти половината от дружествата, разработващи проекти, и монтажниците констатацията от съображение 247 от временния регламент относно способността им да извършват други дейности, например свързани с отоплителни, електрически и ВиК инсталации и други екологосъобразни източници на енергия, е коректна. Признава се обаче, че е възможно степента, в която съществува такава способност, да е по-малка от тази, която се допуска във временния регламент. Поради това смекчаващият ефект, който тя има по отношение на загубата на работни места, може да бъде по-малък от първоначално допускания. На второ място, част от стопанските субекти, проучвани от AFASE и Solar Trade Association, използват продукти, произведени в Съюза, като част от тях предвиждат след налагането на мерките да купуват продукти, различни от китайските, с цел да избегнат увеличение на цените. Следователно се очаква тяхната зависимост от китайския внос и въздействието на мерките да намалее, тъй като те могат да имат достъп до продукти, произведени в Съюза.
На трето място, преценката на въздействието на мерките върху стопанската дейност на всички участвали в проучването субекти не дава възможност да се направят категорични заключения, тъй като оценките им са твърде разнородни. Някои дружества дори не са могли да дадат оценка на подобно отражение. На четвърто място, отговорите на въпроса относно броя на ФВ проектите, при които има риск от отменянето им в случай на налагане на мита, при проучването от Обединеното кралство варират от „не много“ до „всички проекти“. Част от стопанските субекти не са могли да дадат оценка. И на последно място, и при двете проучвания липсва въпросът относно рентабилността на интервюираните стопански субекти, който е от значение за оценката на евентуалното абсорбиране на евентуалното ценово увеличение, настъпило вследствие на митата.
(385)
Други страни изказаха твърдението, че монтажниците не могат лесно да променят дейностите си или да преминат към други екологосъобразни енергийни инсталации, поради това, че технологиите и необходимото ноу-хау са много различни. Поради това, ако бъдат наложени мита, те ще бъдат принудени да преустановят дейността си. След оповестяването на окончателните заключения това твърдение беше изтъкнато отново от една от заинтересованите страни, която посочи, че монтажниците са инвестирали значителни средства в специализацията си във ФВ сектора, например за специални обучения, което показва, че тяхната основна насоченост е към ФВ сектора и че те не биха могли лесно да преминат към други дейности.
(386)
Това твърдение не беше подкрепено в достатъчна степен с доказателства, тъй като не беше доказано какви конкретни познания ще се наложи да придобие монтажникът и доколко трудно и скъпо би било това. Независимо от това институциите признават, че монтажниците са натрупали ноу-хау, специфично за монтажа на ФВ модулите. Натрупването на това ноу-хау обаче е от сравнително неотдавна и се прибавя към основните експертни познания на монтажниците, които са в сферата на отоплителните, електрическите и ВиК инсталациите и др. До това ноу-хау се е стигнало в отговор на нелоялната практика, а именно масираният приток на дъмпингов внос от КНР. Отделно от въпроса за специалните умения на служителите на монтажниците твърдението трябва да се разглежда успоредно на анализа от съображения 378 и 382 по-горе относно заетостта в сектора надолу по веригата, която в краткосрочен план може да понесе отрицателни последици, но която благодарение на устойчивата търговия би постигнала увеличение в средно- до дългосрочен план. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(387)
Няколко страни оспориха твърдението относно способността на стопанските субекти надолу по веригата да абсорбират отчасти възможното увеличение на цената, посочено в съображение 247 от временния регламент. Твърдението не беше също така подкрепено в достатъчна степен от доказателства, което не позволи да се направи оценка до каква степен е коректно то. Както се посочва в съображение 374 по-горе, рентабилността на стопанските субекти надолу по веригата, пряко свързана с разглеждания продукт, се оценява средно на около 11 %, което оставя на въпросните стопански субекти възможността да абсорбират поне отчасти увеличението в цената, ако има такова. В този контекст следва да се припомни, че както е посочено в съображение 335 по-горе, общата тенденция на цените е низходяща. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(388)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че съществува сериозен риск от свиване на търсенето на соларни продукти в Съюза вследствие на мерките, което според тях е аргумент срещу налагането на мерките. Една от страните изказа твърдението, че при слънчевата енергия в момента има висока ценова еластичност на търсенето и дори едно малко увеличение на цената на соларните продукти би довело до много сериозно свиване на търсенето. Според оценки, направени от същата страна, антидъмпингово мито от порядъка на 30 % може да свие допълнително търсенето с 8 GW, докато мито от 50 % би свило търсенето с 10 GW. Застъпвайки същата теза, AFASE се позова на проучване, направено от пазарен анализатор, в което също се предвижда свиване на търсенето с до 2GW през 2013 г. вследствие на мито в размер на 50 %, т.е. свиването е от много по-малък мащаб.
(389)
Въпреки че по време на разследването в допълнение към представените по-горе сценарии относно свиването на търсенето страните представиха и различни други хипотези, те не съдържаха съпоставими резултати. Въпреки че не може да бъде изключено, че митата няма да доведат до свиване на търсенето на ФВ инсталации, е трудно да се даде количествено определение на подобно отражение с оглед на различните елементи, които повлияват привлекателността на ФВ инсталациите в Съюза (вж. например съображение 258 от временния регламент). Освен това дори подобно свиване да настъпи в краткосрочен план, очаква се средно- и дългосрочните ползи от лоялната търговия да натежат над краткосрочния отрицателен ефект. И на последно място, самата AFASE признава, че оценка на пряката връзка между търсенето и митата може да се направи едва след като такива са въведени. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(390)
Поради липсата на други коментари съображения 243 и 250 от временния регламент се потвърждават. Констатациите относно шестимата доставчици на услуги, за които дейността, свързана с ФВ сектора, представлява само малка част от гамата им от дейности (вж. съображение 370 по-горе), както и разграничаването на дейността във ФВ сектора, която не е пряко свързана с разглеждания продукт, при седемте дружества разработчици/монтажници, посочени в съображение 374, не променят заключението, съдържащо се в съображение 250 от временния регламент.
6. Интерес на крайните ползватели/потребителите
(391)
След оповестяването на временните заключения някои страни отново изказаха твърдението, че митата ще увеличат цената на разглеждания продукт. Поради това ще има спад в търсенето на ФВ инсталации, тъй като те ще бъдат прекалено скъпи за потребителите и недостатъчно привлекателни за другите инвеститори.
(392)
Както вече беше посочено в съображение 335 по-горе, дори да е възможно да се стигне до временно увеличение на цените вследствие на налагането на мерките, като цяло тенденцията при цените е низходяща и това се потвърждава от няколко обществено достъпни източника. Въпреки че е трудно да се даде количествено определение на точното възможно увеличение на цената вследствие на мерките и на последвалото евентуално свиване на търсенето, следва да се припомнят няколко елемента. На първо място, продуктът, предмет на разследването, представлява до 50 % от общите разходи за една ФВ инсталация, поради което митото може да бъде абсорбирано поне отчасти. На второ място, конкуренцията на промишлеността на Съюза с производителите от трети държави, които вече присъстват на пазара на Съюза, вероятно ще задържи цените ниски. Същевременно промишлеността на Съюза следва да може да постигне по-добри финансови резултати благодарение на икономиите от мащаба, до които ще се стигне поради по-доброто използване на производствените съоръжения и по-ниската себестойност на производството. На трето място, търсенето на ФВ инсталации е във взаимовръзка не само с равнищата на цените на продукта, предмет на разследването, а и с равнищата на ПЦ. При сегашните ниски в сравнение с 2011 г. и РП равнища на търсенето се очаква, че ПЦ следва да не спаднат толкова бързо, колкото през разглеждания период и да дадат така възможност за непрестанни инвестиции във ФВ проекти. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(393)
В отговор на оповестяването на окончателните заключения една от страните оспори горната логика на разсъждение. Тя изказа твърдението, че низходящата тенденция при цените не може да се поддържа след налагането на мерките. Страната припомни, че мерките представляват едно много значително увеличение на разходите, което не може да се неутрализира изцяло чрез намаляване на себестойността и/или внос от трети държави. Освен това беше посочено отново, че промишлеността на Съюза няма да може да осъществи нови инвестиции в съоръжения и машини и че стопанските субекти надолу по веригата могат да абсорбират малко, ако печалбата им е 11 %. И на последно място, няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената.
(394)
Следва да се припомни, че противно на това твърдение не се очаква увеличението на цената вследствие на мерките да може да се неутрализира изцяло; очаква се, че е възможно да се стигне до временно увеличение на цените след налагането на мерките (вж. съображение 247 от временния регламент). До подобно увеличение на цената може да се стигне поради разликата в ценовите равнища между китайските дъмпингови цени и тези на продуктите, различни от китайските. Въпреки това информацията, събрана по време на разследването, позволява да се изкаже твърдението, че евентуалното увеличение на цените може да бъде частично абсорбирано поради редица фактори с оглед на печалбата на сектора надолу по веригата, която е в размер на 11 %. И на последно място, по отношение на твърдението, че няма доказателства, които да сочат, че ПЦ могат да компенсират увеличението на цената, разумно е да се предположи, че ПЦ ще претърпят корекции във времето в съответствие с развитието на цените на проектите.
(395)
Една от страните изказа твърдението, че след март 2013 г. цените на модулите в Европа са се увеличили с 20 % и че от 2013 г. има много сериозен недостиг на готова продукция. Твърдението не беше подкрепено с доказателства, като в противоречие с него обществено достъпните източници потвърждават, че има относителна стабилност на цените през второто тримесечие на 2013 г. Дори ако тази информация беше вярна, тя би отразявала само факта, че след въвеждането на регистрационния режим на вноса рискът от евентуалното налагане на антидъмпингово мито е бил включен в цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(396)
Друга страна изказа твърдението, че ФВ проектите не биха осигурили на инвеститорите възвращаемост на инвестицията, ако спадът при ПЦ не е във взаимовръзка със спадащи разходи за проектите, включително цена на модулите, тъй като те представляват значителна част от разходите в един проект. В това отношение се твърди, че митата биха поставили под въпрос жизнеспособността на много ФВ проекти, ако цената им се увеличи.
(397)
Както е посочено в съображение 335 по-горе, общата тенденция в цените на елементите и модулите е низходяща. Освен това значението на ПЦ по отношение на пазара става все по-малко, тъй като в някои региони вече вероятно е постигнато изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници. Въз основа на тези мотиви твърдението, че цената на ФВ модулите би могла да окаже отрицателно въздействие върху ФВ проектите, включително върху въпроса за тяхната жизнеспособност, беше отхвърлено.
(398)
Една от заинтересованите страни представи вътрешен модел, с който да докаже, че жизнеспособността на много ФВ проекти е под заплаха, ако бъдат наложени мита.
(399)
Моделът не дава възможност да се даде коректно количествено изражение до каква степен привлекателността на инвестицията във ФВ инсталации (т.е. възвращаемостта) би могла да намалее, ако цените на елементите и модулите се увеличат. Независимо от това допускането, че всяко едно мито би било прехвърлено изцяло на крайните ползватели или на потребителите, което се използва в този модел, е слабо вероятно с оглед на съществуващите маржове на печалба на стопанските субекти надолу по веригата. Освен това решението за една инвестиция не се основава само на цената на модулите, а зависи също така от много други фактори, inter alia, от съществуването на обща благоприятна рамка за ФВ инсталациите в дадена държава, от равнището на подкрепа и от цента на електроенергията (за изравняване на цените на слънчевата енергия с тези на електроенергията от конвенционални източници). Поради това този аргумент трябваше да бъде отхвърлен.
(400)
Поради липсата на други коментари съображения 252 и 254 от временния регламент се потвърждават.
7. Други аргументи
(401)
След оповестяването на временните заключения беше изказано отново твърдението, че промишлеността на Съюза не е в състояние да снабдява пазара на Съюза и че само КНР притежава капацитета да захранва пазара на Съюза.
(402)
Това твърдение беше дискутирано в съображение 256 от временния регламент. Дори да беше направена по-консервативна оценка относно производствения капацитет на Съюза (вж. съображение 183 по-горе), взети заедно свободният капацитет на Съюза и този на трети държави биха били достатъчни да допълнят в краткосрочен план потенциалния спад на китайския износ. В средносрочен план също е разумно да се допусне, че промишлеността на Съюза ще разшири производствения си капацитет, което ще ѝ позволи да постигне икономии от мащаба, които от своя страна ще доведат до още по-голямо намаление на цената. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(403)
Някои от страните отново изказаха твърдението, че налагането на митата ще затрудни достигането на целите в областта на екологосъобразната енергия, които си е поставила Комисията за 2020 г. Това твърдение вече беше дискутирано в съображения 257-259 от временния регламент и поради това, както и поради липсата на допълнителни елементи, съображения 257-259 от временния регламент се потвърждават.
8. Заключение относно интереса на Съюза
(404)
С оглед на горното оценката от съображения 260 и 261 от временния регламент се потвърждава.
(405)
Следователно няма убедителни доводи срещу налагането на окончателните мерки върху вноса на разглеждания продукт с произход от КНР.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
(406)
С оглед на заключенията по отношение на дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да се наложат окончателни антидъмпингови мерки с цел да не се допусне нанасяне на допълнителна вреда на промишлеността на Съюза от дъмпинговия внос.
1. Равнище на отстраняване на вредата
(407)
С цел да бъде определено равнището на мерките бяха взети предвид установените дъмпингови маржове и размерът на митото, необходимо, за да се отстрани вредата, понесена от производителите от Съюза, без да се надхвърлят установените дъмпингови маржове.
(408)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори 10-процентния марж на печалба, използван за изчисляването на равнището на отстраняване на вредата, и изказа твърдението, че това равнище е твърде високо за съответната промишленост при сегашните пазарни обстоятелства и че е използвано и за модулите, и за елементите. Следва да се отбележи, че правният стандарт по отношение на определянето на печалбата преди данъчно облагане за целите на изчисляването на равнището на отстраняване на вредата е дали подобна печалба в разумна степен може да бъде постигната от промишлеността при нормални условия на конкуренция, т.е. в отсъствието на дъмпинг. В съответствие с практиката на Съда такава печалба е печалбата, реализирана в началото на разглеждания период, т.е. преди увеличението на дъмпинговия внос. Поради това целевата печалба беше коригирана на 8 % въз основа на среднопретеглената печалба, реализирана от промишлеността на Съюза през 2009 и 2010 г. при модулите и елементите, когато същите са продавани на печалба.
(409)
След оповестяването на окончателните заключения промишлеността на Съюза изказа твърдението, че като равнище на рентабилност, което промишлеността на Съюза в разумна степен може да постигне при липсата на дъмпингов внос, следва да се използва рентабилността за 2010 г., а не тази за 2009 и 2010 г. В това отношение беше изказано твърдението, че рентабилността през 2009 г. е била недостатъчно висока и че обстоятелствата през двете години са категорично различни, като се има предвид по-специално развитието на потреблението през 2010 г., което е смекчило въздействието на дъмпинга през същата година. В това отношение следва да се отбележи, че при определянето на равнището на отстраняване на вредата не е от значение дали средният марж на печалбата, реализирана от промишлеността на Съюза, е бил„недостатъчен“. Както вече беше посочено в съображение 264 от временния регламент, равнището на отстраняване на вредата следва да се основава на печалбата, която в разумна степен може да бъде постигната при липсата на дъмпингов внос. Разследващите органи са възприели като своя практика да считат, че това равнище е достигнато в началото на разглеждания период. Тъй като в този случай промишлеността на Съюза е работила на загуба по отношение на продажбата на елементи в началото на разглеждания период през 2009 г., тази методология не можеше да бъде използвана и беше счетено, че е по-надеждно равнището на отстраняване на вредата да бъде определено въз основа на средния марж на печалбата от първата и втората година на разглеждания период. В това отношение беше взето предвид също така, че това че обстоятелствата през двете години са били различни, не е от значение.
(410)
Друга страна отново посочи, че за модулите и за елементите следва да бъдат определени различни целеви печалби, тъй като рентабилността на тези видове на продукта е показвала различни тенденции през разглеждания период. Въпреки че показателите са дадени поотделно за всеки вид на продукта, заключенията, до които се е стигнало по отношение на всеки един показател, касаят продукта, предмет на разследването, като цяло. Следва да се припомни също така, че модулите и елементите са един-единствен продукт и поради това дъмпинговите маржове и равнището на отстраняване на вредата са определени на тази база.
(411)
Освен това отражение върху изчислените маржове на вредата са имали разходите, които несвързани вносители от преразгледаната извадка (изменена поради причините, обяснени в съображение 21) са имали след вноса. И на последно място, корекцията на цените CIF, изключването на полупроводниковите пластини и новата целева печалба засегнаха всички маржове на понижаване на цените.
(412)
Една от страните изказа твърдението, че продажбите на включените в извадката производители от Съюза са били насочени към по-високия ценови сегмент на пазара, например сектора на жилищните сгради и малките търговски обекти, което е привлякло по-високи ПЦ и е предполагало, че продажните цени на промишлеността на Съюза следва поради това да се коригират съответно. Следва да се отбележи, че това твърдение не трябва да бъде решаващо за изчисляването на дъмпинговия марж, тъй като разследването показа, че производителите от Съюза не са работили на печалба.
(413)
С оглед на липсата на други коментари по отношение на равнището на отстраняване на вредата методологията, описана в съображения 263-266 от временния регламент, се потвърждава.
2. Окончателни мерки
(414)
С оглед на заключенията, до които се стигна по отношение на дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент, се счита, че следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от типа, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР, на равнището на установения дъмпингов марж или на установения марж на вредата, като в съответствие с правилото за по-малкото мито се вземе по-ниското от двете равнища. В този случай ставката на митото следва поради това да бъде определена на установеното равнище на вредата.
(415)
Следва да се отбележи, че паралелно с антидъмпинговото разследване беше проведено антисубсидийно разследване. С оглед на използването на правилото за по-малкото мито и факта, че окончателните маржове на субсидията са по-ниски от равнището на отстраняване на вредата, се счита за уместно да бъде наложено окончателно изравнително мито на равнището на установените окончателни маржове на субсидията и след това да бъде наложено окончателно антидъмпингово мито до съответното равнище на отстраняване на вредата. Въз основа на горното ставките, при които ще бъдат наложени тези мита, се определят, както следва:
Дружество
Марж на субсидията
Дъмпингов марж
Равнище на отстраняване на вредата
Изравнително мито
Анти-дъмпингово мито
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Други съдействащи дружества в антидъмпинговото разследване (с изключение на дружествата обект на остатъчното мито от паралелния антисубсидиен Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013) (18) (Приложение I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Други съдействащи дружества в антидъмпинговото разследване обект на остатъчното мито от паралелния антисубсидиен Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013) (Приложение II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Всички други дружества
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Ставките на антидъмпинговото мито за индивидуалните дружества, посочени в настоящия регламент, са определени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението, констатирано по време на разследването по отношение на тези дружества. Тези ставки на митото (за разлика от митото за страната, приложимо към „всички други дружества“) са следователно приложими изключително към вноса на продуктите с произход от КНР и произведени от дружествата, следователно от конкретните посочени правни субекти. Вносът на разглеждания продукт от което и да е друго дружество, което не е конкретно посочено в диспозитива на настоящия регламент със своето име и адрес, включително и от субектите, свързани с конкретно посочените, не може да се ползва от тези ставки и подлежи на обмитяване по ставката, приложима за „всички други дружества“.
(417)
След оповестяването на заключенията ПКНР изказа твърдението, че среднопретеглената ставка на митото за дружествата, посочени в приложения I и II, е в нарушение на Антидъмпинговото споразумение на СТО, тъй като се основава на среднопретеглените стойности на митата, изчислени отделно за включените в извадката производители износители на елементи и модули. Тази оценка обаче е некоректна. За включените в извадката производители износители е изчислена единна ставка на митото за целия техен износ на разглеждания продукт, като по-голямата част от производителите износители действително изнасят елементи и модули. Оценката, че митата са отделно изчислени за производителите износители на елементи и модули поради това е некоректна и твърдението следователно не може да бъде прието.
(418)
Ако износът на някое от дружествата, които се ползват от по-ниска индивидуална митническа ставка, се увеличи значително по обем след налагането на съответните мерки, такова увеличение по обем може да бъде счетено като представляващо само по себе си промяна в модела на търговия, която се дължи на налагането на мерките, по смисъла на член 13, параграф 1 от основния регламент. При такива обстоятелства и при положение че са изпълнени съответните условия, може да бъде започнато разследване във връзка със заобикалянето на антидъмпинговите мерки. В това разследване може, inter alia, да бъде разгледана необходимостта от премахването на индивидуалните митнически ставки и последващото налагане на мито, приложимо в национален мащаб.
(419)
Всяко искане за прилагане на тези индивидуални ставки на антидъмпинговото мито (напр. след промяна на наименованието на стопанския субект или след учредяването на нови производствени или търговски субекти) следва да се изпраща във възможно най-кратки срокове до Комисията заедно с цялата съответна информация, по-специално относно евентуална промяна в дейността на дружеството, свързана с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, например във връзка с посочената промяна на наименованието или посочената промяна в производствените и търговските субекти. Ако е целесъобразно, настоящият регламент ще бъде съответно изменен чрез актуализация на списъка на дружествата, ползващи се с правото на индивидуални ставки на антидъмпинговото мито.
(420)
С цел да се осигури равностойно третиране на новите износители и оказалите съдействие дружества, невключени в извадката, посочени в приложения I и II към настоящия регламент, следва да се предвиди среднопретеглената митническа ставка, наложена на последните, да се прилага по отношение на всички нови износители, които биха се ползвали с право на преразглеждане по член 11, параграф 4 от основния регламент.
(421)
Мерките се налагат, за да се позволи на производителите в Съюза да се възстановят от причиняващия вреда ефект на дъмпинга. Доколкото би съществувало някакво начално неравновесие между потенциалните ползи за производителите в Съюза и разходите за потребителите и другите стопански субекти в Съюза, това неравновесие би могло да бъде неутрализирано с увеличаване и/или подновяване на производството в Съюза.
(422)
Предвижданият сценарий за увеличено производство в Съюза обаче не отговаря на развитието на този нестабилен пазар. Както е посочено в съображение 108 от временния регламент, потреблението на Съюза на модули се е увеличило с 264 % между 2009 и 2011 г., а после през 6-месечния период между 2011 г. и РП е спаднало с 43 процентни пункта. Нестабилността е още по-впечатляваща през периода 2006-2011 г., когато потреблението на Съюза на модули се е увеличило от по-малко от 1 GW на почти 20 GW, което е увеличение с около 2 000 % само за пет години. Очаква се, че тази нестабилност ще се запази, като прогнозите, публикувани от бизнес сдруженията, показват разлики от 100 и повече процента между различните сценарии дори за средносрочния период 2014-2015 г.
(423)
Поради тези причини се счита за уместно при подобни изключителни обстоятелства срокът на мерките да бъде ограничен до само две години.
(424)
Този период следва да бъде достатъчен за производителите от Съюза да увеличат и/или започнат отново производството си, като същевременно няма да застраши в значителна степен положението на останалите стопански субекти в Съюза. Счита се, че периодът от две години ще бъде най-удачен с цел да се анализира дали налагането на мерките наистина е имало ефект върху увеличаването на европейското производство и по този начин върху компенсирането на отрицателното въздействие върху останалите стопански субекти в Съюза.
(425)
След оповестяването на окончателните заключения един от производителите от Съюза изказа твърдението, че периодът от 2 години е твърде кратък за възстановяване от понесената вреда. Освен това беше изказано твърдението, че срокът от 2 години няма да даде възможност на производителите от Съюза да представят бизнес планове за настоящата и за следващата бизнес година. В това отношение следва да се отбележи, че срокът на действие на мерките е до декември 2015 г., което следва да е достатъчно за производителите от Съюза да представят бизнес планове до 2015 г.
(426)
Освен това производителят от Съюза не оспорва причините, поради които срокът се ограничава на две години, а именно нестабилността на пазара. Производителят дори изрично посочва, че би се радвал, ако бъде проведено преразглеждане, в случай че мерките трябва да бъдат променени поради промяна в пазарната ситуация. Тъй като вероятността от промяна в обстоятелствата на пазара в рамките на две години определено е висока при подобен нестабилен пазар, се счита за уместно мерките да бъдат ограничени до две години още от самото начало.
(427)
След оповестяването на окончателните заключения жалбоподателят изказа твърдението, че две години не са достатъчно, за да се инвестира в производството, като препрати към съображение 424 по-горе. Поради значителния свободен капацитет на промишлеността на Съюза обаче увеличението в производството може да се постигне чрез по-добро използване на производствения капацитет, което следва да е възможно без значителни допълнителни инвестиции.
(428)
Жалбоподателят изказа освен това твърдението, че налагането на окончателни антидъмпингови мита за период от две години е недостатъчно за възстановяването на промишлеността на Съюза от вредоносния ефект на предишния дъмпинг. При налагането на антидъмпингови мита обаче не може да се отчита единствено интересът на промишлеността на Съюза, взета сама по себе си, а трябва да се постигне баланс между потенциалните ползи за производителите от Съюза и разходите за останалите стопански субекти в Съюза. На тази база решението за ограничаване на мерките до две години остава непроменено.
(429)
Всички страни бяха информирани за основните факти и съображения, върху които почива намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви ФВ модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви ФВ модули или панели, с произход или изпратени от КНР, и окончателно събиране на сумите, обезпечени чрез временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните беше даден срок, в който да представят своите коментари по оповестяването на окончателните заключения.
(430)
Представените от заинтересованите страни устни и писмени коментари бяха разгледани и взети под внимание, където това беше уместно.
3. Действие с обратна сила
(431)
Що се отнася до възможното прилагане с обратна сила на антидъмпинговите мерки, трябва да се направи оценка по критериите, посочени в член 10, параграф 4 от основния регламент. Съгласно член 10, параграф 4, буква б) един ключов критерий, който трябва да бъде изпълнен, е да е налице „допълнително съществено нарастване на вноса“, което да бъде „в допълнение към нивото на внос, причинил вреда през разследвания период“.
(432)
Сравнението на средномесечния внос (19) на модули и елементи със средномесечния внос за периода, в който е действал регистрационният режим (март 2013 г. -юни 2013 г.), показва рязък спад в обема на вноса след РП. Както е посочено в съображение 110 от временния регламент, количеството на средномесечния внос на китайски модули и елементи е възлизало на 1 250 MW (20) по време на РП. За сравнение, по време на периода на регистрационния режим средномесечният обем на вноса на китайски модули и елементи е бил едва наполовина.
(433)
Алтернативно, като се има предвид нестабилното естество на пазара, по-нататъшното значително увеличение на вноса би могло да бъде оценено в относително, а не в абсолютно изражение. За да се направи оценка дали има по-нататъшно значително увеличение на вноса в относително изражение, е необходимо да се съпоставят обемите на вноса с потреблението на пазара на Съюза, т.е. потреблението трябва да спада със значително по-големи темпове от китайския внос. Тъй като обемът на вноса на китайски модули и елементи през периода на регистрационния режим е бил едва половината от този през РП, спадът в потреблението ще трябва да бъде значително по-голям от 50 %. Въпреки че няма точна информация относно потреблението през периода на регистрационния режим, няма индикации, че потреблението е спаднало с повече от 50 %.
(434)
Поради горните причини критерият относно допълнителното съществено нарастване на вноса не е изпълнен. Следователно, беше направено заключението, че окончателното антидъмпингово мито няма да се налага с обратна сила преди датата на прилагане на временните мерки.
З. ФОРМА НА МЕРКИТЕ
(435)
След приемането на временните антидъмпингови мерки група съдействащи производители износители, включително свързани с тях дружества в КНР и Европейския съюз, заедно с CCCME предложиха съвместен ангажимент за спазване на минимален ценови праг в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент. Ангажиментът за спазване на минимален ценови праг беше подкрепен и от китайските органи.
(436)
Комисията разгледа предложението и с Решение 2013/423/ЕС го прие. Както вече беше посочено в съображения 3, 4 и 7 от посоченото решение, за да се направи оценка дали ангажиментът за спазване на минимален ценови праг премахва вредоносния ефект от дъмпинга, Комисията анализира евентуално променените пазарни обстоятелства с траен характер, касаещи, inter alia, сегашните експортни цени и равнището на отстраняване на вредата, за което беше установено, че е по-ниско от това на дъмпинга.
(437)
След приемането на Решение 2013/423/ЕС производителите износители заедно с CCCME подадоха уведомление във връзка с изменение на техния предложен първоначално ангажимент за спазване на минимален ценови праг. Те поискаха да преразгледат ангажимента си с цел да отразят изключването на полупроводниковите пластини от продуктовия обхват, описан в съображения 31 и 72. Освен това още няколко износители поискаха в рамките на срока, определен в член 8, параграф 2 от основния регламент, да бъдат включени в ангажимента.
(438)
С Решение за изпълнение 2013/707/ЕС Комисията потвърди, че приема ангажимента, предложен от износителите, посочени в приложението към посоченото решение, по отношение на окончателните мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501231200281, 8501231200289, 8501232200241, 8501232200249, 8501233200261, 8501233200269, 8501234200241, 8501234200249, 8501261220241, 8501261220249, 8501261280241, 8501261280249, 8501262200261, 8501262200269, 8501263200241, 8501263200249, 8501264200241, 8501264200249, 8541240290221, 8541240290229, 8541240290231 и 8541240290239) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ.
Следните видове на продукта са изключени от определението на разглеждания продукт:
-
зарядни устройства с използване на слънчева енергия, състоящи се от по-малко от шест елемента, които са преносими и служат за захранване на устройства с електроенергия или за зареждане на батерии,
-
тънкослойни фотоволтаични продукти,
-
кристални силициеви фотоволтаични продукти, които са трайно вградени в електрически изделия, в случаите, когато електрическите изделия имат функция, различна от производство на електроенергия, и когато тези електрически изделия потребяват електрическата енергия, произведена от вградения фотоволтаичен елемент (или елементи) от кристален силиций
-
модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост.напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложима към нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване на продуктите, описани в параграф 1 и произведени от изброените по-долу дружества, е следната:
Дружество
Ставка на митото
Допълнителен код по ТАРИК
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Други съдействащи дружества в антидъмпинговото разследване (с изключение на дружествата обект на остатъчното мито от паралелния антисубсидиен Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013) (Приложение I)
41,3 %
Други съдействащи дружества в антидъмпинговото разследване обект на остатъчното мито от паралелния антисубсидиен Регламент за изпълнение (ЕС) № 1239/2013) (Приложение II)
36,2 %
Всички други дружества
53,4 %
B999
3. Освен когато е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби относно митата.
4. Когато нов производител износител от Китайската народна република представи на Комисията достатъчно доказателства, че:
-
не е изнасял за Съюза продукта, описан в параграф 1, в периода между 1 юли 2011 г. и 30 юни 2012 г. (разследвания период),
-
не е свързан с никой производител или износител в Китайската народна република, който е обект на антидъмпинговите мерки, налагани с настоящия регламент,
-
изнасял е разглеждания продукт за Съюза след разследвания период, на който се основават мерките, или е поел неотменимо договорно задължение за износ на значително количество за Съюза,
параграф 2 може да бъде изменен, като се добави нов производител износител към съдействащите дружества, невключени в извадката, които поради това подлежат на среднопретеглено мито в размер на 41,3 %.
Член 2
1. Сумите, обезпечени като временно антидъмпингово мито по силата на Регламент (ЕС) № 513/2013 върху вноса на полупроводникови пластини (полупроводниковите пластини са с дебелина, непревишаваща 400 микрометра) и модули или панели с изходно напрежение, непревишаващо 50 V (пост. напр.) и с изходна мощност, непревишаваща 50 W, предназначени единствено за директно използване като зарядни устройства за батерии в системи със същите характеристики на напрежението и мощността и с произход или изпратени от Китайската народна република, се освобождават.
2. Сумите, обезпечени като временно антидъмпингово мито по силата на Регламент (ЕС) № 513/2013 върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули или панели и елементи от вида, използван в кристалните силициеви фотоволтаични модули или панели (елементите са с дебелина, непревишаваща 400 μm), понастоящем класирани в кодове по КН ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 и ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8501231200281, 8501231200289, 8501232200241, 8501232200249, 8501233200261, 8501233200269, 8501234200241, 8501234200249, 8501261220241, 8501261220249, 8501261280241, 8501261280249, 8501262200261, 8501262200269, 8501263200241, 8501263200249, 8501264200241, 8501264200249, 8541240290221, 8541240290229, 8541240290231 и 8541240290239) с произход или изпратени от Китайската народна република, освен ако са под режим транзит по смисъла на член V от ГАТТ, се събират окончателно. Събраните като обезпечение суми над окончателната ставка на антидъмпинговите мита се освобождават.
Член 3
1. Декларираният за допускане за свободно обращение внос на продукти, понастоящем класирани в код по КН ex 8541 40 90 (кодове по ТАРИК 8541240290221, 8541240290229, 8541240290231 и 8541240290239), фактуриран от дружества, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, се освобождава от антидъмпинговото мито, наложено с член 1, при условие че:
а)
дружество, посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, е произвело, транспортирало и фактурирало пряко или чрез свое свързано дружество, също посочено в приложението към Решение за изпълнение 2013/707/ЕС, посочените по-горе продукти или на свои свързани дружества в Съюза, които действат като вносител и оформят митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза, или на първия независим клиент, действащ като вносител и оформящ митнически стоките за допускане за свободно обращение в Съюза;
б)
вносът се придружава от фактура за стоки - предмет на ангажимент за спазване на минимален ценови праг, която е търговска фактура, съдържаща като минимум елементите и декларацията, посочени в приложение III към настоящия регламент;
в)
вносът се придружава от сертификат за поет ангажимент при износ съгласно приложение IV от настоящия регламент; и
г)
декларираните и представени на митница стоки съответстват точно на описанието във фактурата във връзка с ангажимента.
2. Митническо задължение възниква от момента на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение:
а)
всеки път, когато се установи, че по отношение на вноса, описан в параграф 1, не са изпълнени едно или повече от условията в същия параграф, или
б)
когато Комисията в съответствие с член 8, параграф 9 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 се откаже от приетия ангажимент за спазване на минимален ценови праг с регламент или решение, в който/което се посочват конкретни трансакции, и обяви съответните фактури във връзка с ангажимента за недействителни.
Член 4
Дружествата, от които Комисията е приела ангажимент за спазване на минимален ценови праг и чиито наименования са посочени в приложението към Решение 2013/707/ЕС, при спазване на определени условия, посочени в същото решение, издават също така фактури за трансакции, които не са освободени от антидъмпинговите мита. Тези фактури са търговски фактури, съдържащи поне елементите, посочени в приложение V към настоящия регламент.
Член 5
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Срокът на действието му изтича на 7 декември 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2013 г.
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1238/2013
av den 2 december 2013
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9.4 och 14.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Provisoriska åtgärder
(1)
Genom förordning (EU) nr 513/2013 (2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) införde Europeiska kommissionen (nedan kallad komissionen) en preliminär antidumpningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler och plattor) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina eller det berörda landet).
(2)
Undersökningen inleddes efter ett klagomål som lämnades in den 25 juli 2012 av EU ProSun (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som står för mer än 25 % av unionens totala tillverkning av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning om dumpning av den nämnda produkten och om den väsentliga skada detta resulterat i, vilket ansågs tillräckligt för att motivera inledandet av en undersökning.
2. Registrering
(3)
Såsom nämns i skäl 3 i förordningen om preliminär tull antog kommissionen efter en begäran från klaganden, med de styrkande handlingar som krävs, den 1 mars 2013 förordning (EU) nr 182/2013 (3) om registrering från och med den 6 mars 2013 av import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler och plattor) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina. Förordningen om preliminär tull har upphört med registreringens av import för antidumpningsundersökningen i enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen, eftersom en preliminär antidumpningstull erbjöd skydd mot den dumpade importen.
(4)
Några berörda parter hävdade att beslutet om registrering av importen var ogrundat, eftersom villkoren inte var uppfyllda i enlighet med artikel 14.5 i grundförordningen. Inga konkreta belägg lades emellertid fram till stöd för detta påstående. Vid den tidpunkt då beslutet fattades att registrera importen hade kommissionen tillräcklig prima facie-bevisning för att motivera behovet av att registrera importen, särskilt en kraftig ökning av importen, både i absoluta tal och uttryckt som marknadsandel. Följaktligen avvisades dessa påståenden.
3. Godtagande av ett åtagande när det gäller preliminära tullar
(5)
Genom kommissionens beslut 2013/423/EU (4) godtog kommissionen erbjudandet om åtagande från en grupp exporterande tillverkare i samverkan med den kinesiska handelskammaren för import och export av maskiner och elektroniska produkter (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, nedan kallad den kinesiska handelskammaren).
4. Efterföljande förfarande
(6)
Efter det att de viktigaste omständigheterna och övervägandena som låg till grund för beslutet att införa preliminära antidumpningsåtgärder hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), lämnade myndigheterna i Kina och flera berörda parter skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som begärde att bli hörda gavs tillfälle till det. The Association for Affordable Solar Energy (nedan kallad Afase), som företräder importörer, aktörer i tidigare och senare led i tillverkningskedjan samt en importör begärde och beviljades att bli hörda i närvaro av förhörsombudet från generaldirektoratet för handel.
(7)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten. De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades, och de preliminära undersökningsresultaten ändrades vid behov i enlighet med dessa.
(8)
Dessutom genomfördes kontrollbesök på plats hos följande företag:
i)
Aktörer i senare led i tillverkningskedjan
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal
-
Sunedison Spanien konstruktion, Madrid, Spanien
ii)
Oberoende konsult
-
Europressedienst, Bonn, Tyskland
(9)
Afase ifrågasatte den rättsliga grunden för det besök som genomfördes på plats hos Europressedienst, eftersom företaget inte är en berörd part i undersökningen och därför inte omfattas av artikel 16 i grundförordningen. Europressedienst har såsom nämns i skälen 99 och 120 i förordningen om preliminär tull lämnat uppgifter om makroekonomiska indikatorer. Det ska klargöras att kommissionen gjorde en kontroll på plats hos Europressedienst i enlighet med principen om god förvaltning för att verifiera tillförlitligheten och korrektheten av de uppgifter på vilka kommissionen grundade sina undersökningsresultat.
(10)
De kinesiska myndigheterna upprepade att dess rätt till försvar i samband med tillgången till de akter som var tillgängliga för berörda parter för konsultation hade kränkts på följande sätt: i) Uppgifter saknades i de icke-konfidentiella handlingarna utan ”goda skäl” eller saknades det tillräckligt detaljerade sammanfattningar, eller, i undantagsfall, saknades orsaker till att man inte hade tillhandahållit den icke-konfidentiella sammanfattningen. ii) Den icke-konfidentiella versionen av ett helt svar på frågeformuläret för en unionstillverkare saknades. iii) Förseningarna när det gällde att göra de icke-konfidentiella versionerna av unionstillverkarnas svar på frågeformuläret tillgängliga för berörda parter var orimligt stora.
(11)
i) När det gäller påståendet att uppgifter saknades i den öppna akten, kunde den berörda parten emellertid inte ange vilka uppgifter det gällde. ii) Påståendet att den icke-konfidentiella versionen av ett helt svar på frågeformuläret inte har gjorts tillgänglig var felaktigt. iii) När det gäller förseningarna i tillhandahållandet av de icke-konfidentiella svaren på frågeformuläret från de unionstillverkare som ingick i urvalet, hade det förklarats för den berörda parten att frågeformulären endast lades till den icke-konfidentiella akten efter att ha kontrollerats med avseende på sammanfattningarnas fullständighet och rimlighet. För att säkerställa unionstillverkarnas rätt till anonymitet säkerställdes det också att de icke-konfidentiella versionerna av frågeformulären inte avslöjade den berörda unionstillverkarens identitet. I vissa fall blev det därför nödvändigt att låta korrigera de icke-konfidentiella versionerna av den part som lämnat dem innan de kunde göras tillgängliga för andra berörda parter.
(12)
Hur som helst anser kommissionen att detta inte på något sätt har hindrat de berörda parternas rätt till försvar. Kommissionen har gett alla berörda parter möjlighet att kommentera uppgifterna i den akt som var tillgänglig för konsultation i tid så att deras synpunkter kunde beaktas, i de fall de var underbyggda och berättigade, innan några slutsatser drogs i undersökningen. Den berörda parten hade alla möjligheter att lämna synpunkter på frågeformulären från de utvalda unionstillverkarna, även efter det preliminära och slutliga meddelandet av uppgifter. Även om meddelandet av uppgifter och tillgången till akterna i ärendet för berörda parter grundar sig på olika rättsliga bestämmelser, bör det noteras att det fanns rika möjligheter för berörda parter att lämna synpunkter på alla uppgifter som görs tillgängliga av någon part i undersökningen. Detta påstående måste därför avvisas.
(13)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att rekommendera införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina, och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen (nedan kallat det slutliga meddelandet av uppgifter). Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter.
(14)
Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
5. Godtagande av ett åtagande med hänsyn till slutgiltiga tullar
(15)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter tog kommissionen emot ett ändrat åtagande från exporterande tillverkare tillsammans med den kinesiska handelskammaren vilket också omfattar den parallella antisubventionsundersökningen. Genom kommissionens genomförandebeslut 2013/707/EU (5) av den 4 december 2013 som bekräftar godtagande av ett åtagande som erbjudits i samband med antidumpnings- och antisubventionsförfarandena avseende import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina under giltighetsperioden för slutgiltiga åtgärder, har kommissionen bekräftat godtagandet av det åtagandet.
6. Parter som berörs av förfarandet
a) Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(16)
Efter införandet av de preliminära åtgärderna upprepade några av de berörda parterna argumentet att överdriven användning av sekretess hindrade dem från att lämna synpunkter på urvalet av unionstillverkare och därmed från ett korrekt utövande av parternas rätt till försvar. Kommissionen har redan tagit upp denna fråga i skäl 9 i förordningen om preliminär tull. Eftersom inga nya uppgifter har lämnats i detta hänseende, bekräftas slutsatserna i skäl 9 i förordningen om preliminär tull.
(17)
De kinesiska myndigheterna upprepade sitt påstående att det inte är berättigat att använda konfidentiell behandling av namnen på klagandena och de utvalda unionstillverkarna. Såsom redan nämns i skäl 9 i förordningen om preliminär tull, begärde unionstillverkarna att deras namn inte skulle lämnas ut på grund av rädsla för repressalier. Kommissionen ansåg att dessa krav var tillräckligt väl underbyggda för att tillgodoses. Den information som har lämnats till kommissionen för att styrka risken för repressalier kan inte lämnas ut till tredje part, eftersom detta skulle motverka syftet med begäran om konfidentiell behandling. Vidare ska det noteras att i ett fall där en unionstillverkare, enligt uppgifter från de kinesiska myndigheterna, omprövade sin ståndpunkt och avslöjade sin identitet genom att lämna in en ansökan om ett domstolsförfarande mot förordningen om preliminär tull, finns det inte längre någon orsak att lämna ut de uppgifter som låg till grund för att anonymitet beviljades, eftersom identiteten nu har avslöjats.
(18)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part att de uppgifter som urvalet baserades på inte var tillförlitliga, dock utan att tillhandahålla någon ny bevisning i denna fråga. Detta påstående avvisas därför.
(19)
Efter det att de slutliga undersökningsresultaten hade meddelats, upprepade den kinesiska handelskammaren sina argument rörande den metod som använts för det preliminära urvalet av unionstillverkare. Den kinesiska handelskammaren hävdade särskilt att institutionerna inte har tagit hänsyn till 120 tillverkare. Kommissionen har redan tagit upp denna fråga i skäl 9 i förordningen om preliminär tull. Dessutom har institutionerna kontrollerat den verksamhet som bedrivs av företagen i denna förteckning. Det visade sig att i den förteckningen ingår installatörer, återförsäljare, närstående importörer och exporterande tillverkare i Kina, Taiwan och Indien. Det gick därför inte att bevisa att institutionerna hade missat ett stort antal unionstillverkare. Dessutom har den kinesiska handelskammaren inte bestridit den totala unionstillverkningen genom att erbjuda alternativa siffror och har inte heller lagt fram några bevis för att representativiteten för stickprovet kunde ha påverkats, eftersom ingen av de påstådda ytterligare unionstillverkarna skulle ha valts ut för stickprovet, om kommissionen hade känt till detta.
(20)
Efter det att plattor undantagits från definitionen av den berörda produkten, och därmed från produktomfattningen (se skäl 32 nedan), bestod det slutliga urvalet av åtta unionstillverkare. Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på stickprovet avseende unionstillverkare, bekräftas slutsatserna i skälen 7-10 i förordningen om preliminär tull.
b) Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer
(21)
Efter införandet av provisoriska åtgärder, såsom nämns i skäl 12 i förordningen om preliminär tull, kontaktade kommissionen fler importörer som redan hade samarbetat i undersökningen i inledningsskedet genom att erbjuda grundläggande uppgifter om sin verksamhet beträffande den berörda produkten under undersökningsperioden, i enlighet med tillkännagivandet om inledande. Syftet var att fastställa huruvida storleken på antalet icke-närstående importörer i urvalet kunde ökas. Sex företag som uppfyller villkoren för att betecknas som icke-närstående importörer som bedriver handel med den berörda produkten (dvs. köper och säljer den vidare) gav sig till känna och var villiga att samarbeta ytterligare i undersökningen. Av dessa sex, besvarade fem frågeformuläret inom tidsfristen. Av de fem svaren som kom in var endast tre tillräckligt fullständiga för att möjliggöra en meningsfull bedömning. Urvalet av icke-närstående importörer utvidgades därför och kom att bestå av fyra importörer av moduler, vilka stod för ca 2-5 % av den totala importen från det berörda landet. Med tanke på strukturen hos de icke-närstående importörerna, som i de flesta fall var små och medelstora företag, var det inte möjligt att göra ett urval som motsvarade en större andel, med tanke på de begränsade resurser som står till institutionernas förfogande.
(22)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på stickprovet avseende icke-närstående importörer, bekräftas de ändrade skälen 11-12 i förordningen om preliminär tull.
c) Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare
(23)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter, lämnade ett antal företag som inte ingick i urvalet in kommentarer där de hävdade att deras situation skiljer sig från situationen för de företag som ingick i urvalet. De hävdade att de, till följd av detta, bör omfattas av en individuell tullsats enligt artikel 17.3 i grundförordningen. På grund av det stora antalet samarbetsvilliga företag (ofta företagsgrupper), var det emellertid inte möjligt att undersöka alla företag individuellt. I enlighet med artikel 9.6 kommer därför dessa företag att omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen för företagen i urvalet.
(24)
Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter på stickprovet avseende exporterande tillverkare, bekräftas skälen 13-14 i förordningen om preliminär tull.
7. Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod
(25)
Såsom anges i skäl 19 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 juli 2011 till och med den 30 juni 2012 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av de tendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattade perioden från 2009 till slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Inledning
(26)
Såsom anges i skälen 20-49 i förordningen om preliminär tull är den berörda produkten, såsom den preliminärt definierats, solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel samt celler och plattor av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina. Cellerna och plattorna har en tjocklek på högst 400 mikrometer. Denna produkt klassificeras för närvarande enligt KN-numren ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 och ex 8541 40 90 (nedan kallad den berörda produkten).
(27)
Följande produkttyper är uteslutna från definitionen av den berörda produkten:
-
Bärbara solladdare som består av mindre än sex celler och som laddar batterier eller tillhandahåller elektricitet till apparater.
-
Solcellstunnfilmsprodukter.
-
Solcellsprodukter av kristallint kisel som permanent har integrerats i elektriska produkter som inte används för energiproduktion men som använder den elektricitet som produceras av de integrerade solcellerna av kristallint kisel.
2. Invändningar gällande produktdefinitionen
2.1. Uteslutning av plattor
(28)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter, hävdade berörda parter att plattor bör tas bort från produktdefinitionen, eftersom plattor inte har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper som celler och moduler. Utöver de argument som framfördes i det preliminära skedet, framfördes ytterligare två argument till stöd för detta påstående efter det preliminära meddelandet av uppgifter.
(29)
För det första hävdade berörda parter att plattor kan användas för andra ändamål än för framställning av celler, framför allt produktion av integrerade kretsar och annan mikroutrustning. I detta hänseende ska det noteras att inte alla plattor ingår i produktdefinitionen i den här undersökningen, som är begränsad till ”plattor av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel”, och plattor med ”en tjocklek på högst 400 mikrometer”. Medan plattor förvisso finns i andra tillämpningar, har undersökningen aldrig omfattat plattor som används i tillverkningen av andra produkter, som t.ex. integrerade kretsar. Dessutom har inte några tillverkare, importörer eller användare som är aktiva på marknaden för dessa andra typer av plattor gett sig till känna och gjort gällande att deras plattor skulle omfattas av registrering eller preliminära antidumpningstullar. Det bekräftas därför att dessa andra typer av plattor inte omfattas av produktdefinitionen i denna undersökning. Samtidigt visar detta att plattor inte nödvändigtvis har samma slutanvändning som celler och moduler.
(30)
För det andra hävdade berörda parter att obearbetade plattor inte har någon av de väsentliga elektriska egenskaper som skiljer solceller och solcellsmoduler från andra produkter. Särskilt saknar plattor förmågan att generera elektricitet från solljus, vilket är huvudfunktionen för kristallina solceller och solcellsmoduler.
(31)
Detta påstående kan godtas. Efter ytterligare kontroll och i motsats till vad som anges i skäl 36 i förordningen om preliminär tull att ”moduler, celler och plattor har samma slutanvändning och omvandlar solljus till elektricitet”, är det endast efter det att plattan har omvandlats till en cell, som den får funktionen att den kan generera elektricitet.
(32)
På grund av de olika grundläggande fysiska och tekniska egenskaper som definierats under undersökningen, bland annat funktionen att generera elektricitet från solljus, är slutsatsen sammantaget att plattor bör uteslutas från definitionen av den berörda produkten och således också från denna undersökning.
2.2. Separata undersökningar för celler och moduler
(33)
Berörda parter upprepade att celler och moduler inte kan betraktas som en enda produkt, och därför bör bedömas separat. De upprepade därvidlag i huvudsak argument som redan tagits upp i skälen 27-39 i förordningen om preliminär tull. Till skillnad från plattor, har emellertid celler och moduler samma grundläggande egenskap, dvs. förmågan att generera elektricitet från solljus. Dessa argument avvisades därför.
(34)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en exportör att celler i sig själva inte kan producera elektricitet. Enligt detta påstående måste de integreras i moduler för att detta ska kunna ske. Varje cell i sig har emellertid en kapacitet för att generera elektricitet från solljus, för det mesta på ungefär 4 W. Denna effekt är visserligen otillräcklig för de flesta tillämpningar som kräver att flera celler sätts samman i moduler, men detta innebär inte att en cell i sig inte redan har kapacitet att generera elektricitet.
(35)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en exportör att det omöjliga i att fastställa ett normalvärde för moduler på grundval av normalvärdet för celler (se beskrivningen i skäl 100 nedan) visar att moduler och celler inte bör betraktas som en enda produkt.
(36)
I detta avseende ska det noteras att i de flesta antidumpningsundersökningar, inklusive den aktuella undersökningen, görs en jämförelse mellan normalvärdena och exportpriserna på grundval av produkttyperna. Detta görs eftersom det ofta finns ett mycket brett spektrum av produkttyper som har samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper, vilket ofta leder till en situation där produkttyper med avsevärt annorlunda kostnader och priser omfattas av definitionen av den berörda produkten. Enbart den omständigheten att det inte är möjligt att fastställa ett normalvärde för en viss produkttyp på grundval av normalvärdet för en annan produkttyp innebär inte i sig att dessa produkttyper inte kan betraktas som en och samma produkt. Såsom beskrivs i skäl 32 ovan, har celler och moduler samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper, bland annat den funktionen att de kan generera elektricitet från solljus.
(37)
Det hävdas vidare att om celler och moduler skulle vara en enda produkt med smärre skillnader, bör det inte vara svårt att anpassa priserna på celler för att fastställa ett pris på moduler. I detta avseende ska det noteras att det inte finns något krav på att det endast ska finns smärre skillnader mellan de olika typerna av den berörda produkten. Tvärtom är det tillräckligt att de olika typerna av den berörda produkten har samma grundläggande fysiska, tekniska eller kemiska egenskaper. I detta fall har moduler och celler samma egenskaper, bland annat funktionen att kunna generera elektricitet från solljus.
(38)
Samma part hävdade vidare att cellerna inte bara är en annan typ av modul, utan en helt annan produkt. I själva verket är en cell den viktigaste komponenten i en modul. Såsom den viktigaste komponenten, är en cell uppenbarligen inte ”en helt annan produkt”, eftersom moduler och celler har samma grundläggande egenskaper, nämligen att generera elektricitet från solljus (se skäl 32 ovan).
(39)
Samma part hävdade dessutom att när urvalet av unionstillverkare och kinesiska exportörer gjordes, beaktade man skillnaden mellan celler och moduler. Därför borde olika tullsatser för moduler och celler ha fastställts. I detta avseende bekräftas det att skillnaden mellan moduler och celler beaktades vid urvalet av unionstillverkare och kinesiska exportörer, såsom anges i skälen 10 och 14 i förordningen om preliminär tull. Detta gjordes dock endast för att säkerställa att urvalet var representativt och det innebär inte i sig att celler och moduler inte bör betraktas som en enda berörd produkt, eller att olika tullsatser bör fastställas för celler och moduler. För att säkerställa att urvalet var representativt för alla produkttyper var det förvisso viktigt att skilja mellan celler och moduler vid urvalet. Eftersom det fanns en viss grad av osäkerhet när det gäller frågan om huruvida celler och moduler skulle betraktas som en enda produkt eller som två skilda produkter, var det dessutom nödvändigt att säkerställa representativiteten i båda de tänkbara fallen.
(40)
Dessutom hävdas det att skäl 100 nedan, där det anges att bearbetningskostnaderna för moduler är betydande, strider mot skäl 32 i förordningen om preliminär tull, där det anges att förädlingsvärdet inte är koncentrerat till ett särskilt skede av produktionsprocessen. I detta avseende bör det erinras om att det i skäl 100 klargörs att skillnaden i kostnad mellan celler och moduler är 34 %, vilket betyder att 66 % av värdet av en modul härrör från cellen. Man måste därför dra slutsatsen att förädlingsvärdet inte är koncentrerat till ett särskilt skede av produktionsprocessen.
(41)
Exporterande tillverkare hävdade att det faktum att åtagandet ställer krav på olika minimiimportpriser och volymer för celler respektive moduler bekräftar att moduler och celler är separata produkter som kräver två separata undersökningar. De olika minimiimportpriserna är dock bara ett tecken på att celler och moduler är olika grupper av produkttyper vilka säljs till olika priser. Det är därför nödvändigt att definiera olika priser för att minimiimportpriserna ska bli meningsfulla.
(42)
Vidare är det faktum att celler och moduler är olika grupper av produkttyper inte i sig relevant för definitionen av den berörda produkten. För definitionen av den berörda produkten är det tillräckligt att produkterna har samma grundläggande egenskaper och slutanvändningar, vilket är fallet för moduler och celler såsom beskrivs i skälen 32 och 48.
(43)
De kinesiska myndigheterna hävdade att i bedömningen av om celler och moduler är en enda berörd produkt tas inte hänsyn till ett antal kriterier som definieras av överprövningsorganet i EC - Asbestos (6). Dessa kriterier ska emellertid användas vid definitionen av den likadana produkten och inte den berörda produkten. Med andra ord måste dessa kriterier användas för att definiera den likadana produkten, t.ex. den likadana produkt som tillverkades av unionsindustrin, som sedan jämförs med den berörda produkt som exporteras av de kinesiska exporterande tillverkarna. Dessa kriterier är inte relevanta vid definitionen av den berörda produkten. Under alla omständigheter konstaterar institutionerna att tillämpningen av de kriterier som används i EC - Asbestos för definitionen av den berörda produkten inte skulle leda till en annan utgång i detta ärende. Det första och andra kriteriet (egenskaper, beskaffenhet, kvalitet och slutanvändningar) är identiska med de kriterier rörande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper samt slutanvändningar som används i de föregående skälen. Det tredje kriteriet (konsumenternas smak och vanor) är inte direkt användbart i detta ärende, eftersom cellerna är den viktigaste komponenten i modulerna. När det gäller det fjärde kriteriet, tullklassificering, ska det noteras att både celler och moduler kan deklareras enligt tulltaxenummer 8541 40 90, medan tullpositionerna enligt nr 8501 är för elektriska generatorer i allmänhet och inte särskilt för solenergiprodukter.
(44)
Andra berörda parter hävdade att en objektiv tillämpning av de kriterier som utvecklats av domstolen i tidigare mål (7) leder till slutsatsen att moduler och celler är olika produkter. I detta hänseende ska det noteras att domstolen bara angav ett antal kriterier som kan beaktas - det föreligger inte någon skyldighet att använda samtliga kriterier i samtliga fall, eftersom alla kanske inte är relevanta. Dessa kriterier har bedömts i skälen 27-39 i förordningen om preliminär tull, där det konstaterades att ett antal kriterier inte är relevanta i det här fallet. I Brosmann-målet gjordes bedömningen av huruvida olika typer av skor utgör den berörda produkten också på grundval av bara tre kriterier som befanns vara relevanta. Eftersom de berörda parterna inte uppgav någon orsak till varför en objektiv tillämpning av kriterierna skulle leda still slutsatsen att moduler och celler är separata produkter, kan argumentet inte godtas.
(45)
Det erinras dessutom om att celler och moduler har samma grundläggande slutanvändningar, dvs. de säljs för att byggas in i solcellssystem. Modulernas prestanda är direkt kopplad till cellernas prestanda, såsom anges i skäl 28 i förordningen om preliminär tull.
(46)
En berörd part hävdade att eftersom plattor undantagits från produktdefinitionen och på grund av den betydande bearbetning som krävs för att framställa moduler av celler, kan man inte heller godta argumentet att celler och moduler har samma slutanvändningar. Det hävdas också att bedömningen att moduler och celler har samma slutanvändningar bygger på antagandet att produktionsprocessen är densamma för plattor, moduler och celler.
(47)
För det första är det fel att påstå att bedömningen att moduler och celler har samma slutanvändningar skulle bygga på att produktionsprocessen är densamma. Även om dessa yttranden figurerar i samma skäl 36 i förordningen om preliminär tull, innebär inte detta att en slutsats grundar sig på det andra antagandet. Av ordet ”Vidare” som skiljer de två yttrandena åt framgår det klart att det andra yttrandet inte bygger på det första. Dessutom har de två yttrandena gjorts för att behandla olika frågor under rubriken ”Slutanvändning och utbytbarhet”. Det första yttrandet om produktionsprocessen rör utbytbarhet, medan det andra yttrandet rör slutanvändning. Det är därför felaktigt att påstå att antagandet att bedömningen att moduler och celler har samma slutanvändningar skulle bygga på antagandet att produktionsprocessen är densamma för plattor, moduler och celler.
(48)
När det gäller den faktiska slutanvändningen av celler och moduler, bestrider de berörda parterna inte att moduler och celler säljs för integrering i solcellssystem. Slutsatsen att moduler och celler har samma slutanvändning bekräftas därför.
2.3. Monokristallina och multikristallina celler
(49)
En berörd part hävdade att det inte finns någon tillverkning av monokristallina celler i unionen, och att deras export av monokristallina celler därför inte konkurrerar med unionsindustrin. Undersökningen visade dock att det finns tillverkning av monokristallina celler i unionen. Påståendet avvisades därför. Under alla omständigheter konstaterade tribunalen i Brosmann-målet att ”avsaknaden av tillverkning i gemenskapen av en viss produkttyp inte är avgörande”.
2.4. Uttrycket ”avsända från”
(50)
Berörda parter hävdade att det var oberättigat att utvidga tillämpningsområdet för undersökningen till produkter som ”avsänts från” Kina, eftersom undersökningen hade inletts endast mot produkter med ursprung i Kina.
(51)
Varor som avsänts från Kina omfattades emellertid redan i inledningsskedet. I punkt 5 i tillkännagivandet om inledande (8) anges det att ”företag som skeppar den berörda produkten från Kina men som anser att all eller en del av denna export i tullhänseende inte har sitt ursprung i Kina, uppmanas att ge sig till känna och lämna alla uppgifter som är av betydelse för undersökningen”. Det står därför klart att alla företag som avsänder varor från Kina hade möjlighet att samarbeta i undersökningen. Eftersom den undersökta produkten ofta omfattar komponenter och delar från olika länder, meddelades det också i punkt 5 i tillkännagivandet om inledande att ”särskilda bestämmelser får antas” när det gäller denna fråga.
(52)
Det anses därför att alla ekonomiska aktörer som påverkades vederbörligen hade informerats om möjligheten att särskilda bestämmelser för varor som avsänts från Kina vid behov kan komma att antas och att de därför uppmanades att samarbeta i undersökningen. Således utvidgades inte undersökningen till att omfatta produkter ”som avsänts från Kina”, eftersom dessa omfattades redan från början.
(53)
Efter meddelandet av uppgifter, hävdade berörda parter att oavsett bestämmelserna i tillkännagivandet om inledande (se skäl 51 ovan) begränsades undersökningen till varor med ursprung i Kina och inverkan av de varor som avsänts från Kina bedömdes inte.
(54)
I detta avseende ska det noteras att följande åtgärder har vidtagits för att se till att alla varor som avsänts från Kina bedömdes under undersökningen, och inte bara varor med ursprung i Kina:
-
Alla företag som avsänder den berörda produkten från Kina uppmanades att ge sig till känna i undersökningen, oavsett varornas ursprung.
-
I bilaga A i tillkännagivandet om inledande, ombads exportörerna att lämna uppgifter om alla produkter som tillverkats av företaget i fråga. Dessa uppgifter begränsades inte till varor med ursprung i Kina.
-
På grundval av dessa uppgifter, som innehöll uppgifter om all export till EU oavsett varornas ursprung, gjordes ett representativt urval.
-
De tillverkare som ingick i urvalet fick ett frågeformulär för ”tillverkare som exporterar till Europeiska unionen”, och i det kallades Kina ”det berörda landet”, och inte ursprungslandet. Det står därför klart att alla varor undersöktes, oavsett varornas ursprung.
(55)
Mot denna bakgrund dras slutsatsen att undersökningen omfattade alla varor med ursprung i Kina eller som avsänts från Kina, och att slutsatserna av undersökningen, inklusive dumpning och skada, omfattar alla varor som har sitt ursprung i eller har avsänts från Kina.
(56)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter, hävdade berörda parter att klagomålet endast innehöll prima facie-bevisning beträffande import av solpaneler med ursprung i Kina, och inte varor som avsänts från Kina. I detta avseende bör det klargöras att klagomålet verkligen omfattade varor ”från Kina”, vilket framgår av det stämplade omslag som sökanden lämnat. Före denna sida finns det en till sida om den akt där det faktiskt står orden ”med ursprung i Kina”. Ärendet ingick dock inte i det dokument som lämnades in av klaganden, utan lades till som försättsblad av kommissionens avdelningar med användning av namnet på undersökningen snarare än en upprepning av rubriken på klagomålet. Det anses därför att klagomålet avsåg alla varor från Kina, oavsett om de hade sitt ursprung i Kina eller inte.
(57)
De kinesiska exporterande tillverkarna hävdade vidare att de exporterande tillverkarna i tredjeländer inte rimligen kan förväntas ha känt till att deras produkter också skulle kunna utgöra målgrupp för undersökningen. I detta avseende ska det noteras att åtgärderna inte gäller varor som transiteras i enlighet med artikel V i GATT-avtalet. Exporterande tillverkare som inte har någon verksamhet i Kina berörs därför inte av åtgärderna. Dessutom var det ingen exporterande tillverkare i tredjeländer som gav sig till känna och tog upp frågan att de produkter de exporterar skulle omfattas av antidumpningstullen.
(58)
Samma exporterande tillverkare hävdade att de exporterande tillverkarna i tredjeländer inte hade ombetts att ge sig till känna och inte hade fått chansen att visa att deras produkter inte dumpas. Institutionerna anser att de exporterande tillverkare som inte har någon verksamhet i Kina inte berörs av åtgärderna, eftersom deras produkter, om de skulle ha avsänts från Kina, skulle ha varit i transit. Övriga exporterande tillverkare underrättades i tillkännagivandet om inledande om att deras verksamhet omfattas av undersökningen.
(59)
De kinesiska myndigheterna hävdade att artikel 1.3 i grundförordningen visserligen tillåter att man avviker från principen att exportlandet är ursprungsland, men denna artikel kan inte användas i detta fall. Till stöd för detta påstående hävdar de att det inte har gjorts någon fullständig analys av huruvida exportlandet kanske är ett mellanliggande land. Institutionerna håller inte med om denna tolkning av artikel 1.3 i grundförordningen. Ingen av parterna bestrider att det finns en betydande tillverkning i Kina. Huruvida Kina är ursprungslandet för de färdiga varorna beror på flera faktorer. Analysen av dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse, som genomförs av institutionerna, avser den tillverkningen, oavsett om de färdiga exporterade varorna i tullhänseende har sitt ursprung i Kina eller inte. Eftersom det fanns tydliga indikationer på att inte alla produkter som åtminstone delvis tillverkats i Kina skulle anses ha sitt ursprung i Kina i tullhänseende, beslöt institutionerna att det är nödvändigt att även täcka in produkter för vilka Kina bara är ett mellanliggande land.
(60)
De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att eftersom ingen kinesisk exportör har beviljats marknadsekonomisk status, finns det inte något jämförbart pris för solpaneler i Kina, och följaktligen kan inte Kina användas som ett mellanliggande land. I detta avseende ska det noteras att de tre villkoren i artikel 1.3 i grundförordningen endast ges som exempel och att samtliga villkor kanske inte är relevanta i samtliga fall. Eftersom ingen kinesisk exportör har beviljats marknadsekonomisk status, fick man i detta ärende fastställa det jämförbara priset i det jämförbara landet - och detta jämförbara pris är detsamma oberoende av om Kina anses som ursprungsland eller mellanliggande land. Frågan om huruvida det finns något jämförbart pris ”i det landet” är därför irrelevant, eftersom det jämförbara priset i detta fall inte har fastställts ”i det landet”, utan i det jämförbara landet.
2.5. Solladdare
(61)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade berörda parter att definitionen av ”solladdare som består av mindre än sex celler” är alltför snäv, och att den bör utvidgas till att omfatta produkter med liknande funktion som inte omfattas av denna definition, t.ex. produkter med liknande storlek som innehåller ett större antal mindre celler.
(62)
Berörda parter hävdade dessutom att definitionen av ”solcellsprodukter av kristallint kisel som permanent har integrerats i elektriska produkter” är alltför snäv, eftersom det bara är den färdiga elektriska produkten som är utesluten, medan solenergikomponenter för integrering i elektriska produkter inte nödvändigtvis är uteslutna.
(63)
En analys av ovanstående argument visade i själva verket att det är lämpligare att till uteslutandet av sådana produkter lägga till ett kriterium på grundval av en teknisk standard. Det fastställdes särskilt att definitionerna av följande standard bättre definierar de produkter som ska undantas från tillämpningsområdet för åtgärderna: Internationell standard IEC 61730-1, tillämpningsklasser, klass C: Begränsad spänning, begränsade energitillämpningar (s. 13) (9).
(64)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter, inkom det synpunkter på uteslutandet från tillämpningsområdet baserad på den internationella standard som nämns ovan. Det hävdades att i stället för en hänvisning till standarden, skulle det vara lämpligare att definiera uteslutandet utifrån utgående spänning och uteffekt såsom ”moduler eller paneler med en utgående spänning som inte överstiger 50 V likspänning och en uteffekt på högst 50 W som endast är avsedda att användas direkt som batteriladdare i system med samma spänning och effekt”. Detta påstående kunde godtas och uteslutandet från tillämpningsområdet fastställs slutligen enligt denna definition.
2.6. Takintegrerade solcellsmoduler
(65)
En berörd part hävdade att takintegrerade solcellsmoduler borde uteslutas från produktdefinitionen i denna undersökning, eftersom de inte enbart fungerar som solcellsmoduler utan även har samma funktion som taktegel eller skifferplattor. I det avseendet är de inte direkt utbytbara med en standardmodul.
(66)
Undersökningen har emellertid visat att både standardmoduler och takintegrerade moduler måste uppfylla samma elektriska standarder. Takintegrerade solcellsmoduler kan dessutom inte ersättas med enbart standardmoduler, men däremot kan de ersättas av en standardmodul och taktegel eller skifferplattor. Dessa produkters grundläggande tekniska egenskap är därmed densamma, nämligen att producera elektricitet från solljus. Den tilläggsfunktion de har (dvs. att fungera som takmaterial) anses inte vara väsentlig och är inte ett skäl till att utesluta takintegrerade solcellsmoduler från produktdefinitionen.
(67)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter gjorde samma berörda part gällande att det faktum att takintegrerade solcellsmoduler och standardmoduler inte är sinsemellan utbytbara är ett tecken på att takintegrerade solcellsmoduler inte borde omfattas av åtgärderna. Parten hänvisade till målet som gällde skodon (10), och nämner särskilt avancerade sportskor. Det fanns dock många orsaker till att avancerade sportskor uteslöts från produktdefinitionen, och det att två produkter inte är sinsemellan utbytbara ansågs i sig inte utgöra en tillräcklig grund i Brosmann-målet (11), i vilket tribunalen slog fast att så olika produkter som skor för stadsbruk och vandringsskor kan anses vara en berörd produkt i samma antidumpningsundersökning trots sina olikheter.
(68)
Samma berörda part menade dessutom att det faktum att takintegrerade solcellsmoduler inte tillverkas i EU och att den berörda parten innehar immateriella rättigheter skulle utgöra en bekräftelse på att sådana solcellsmoduler är innovativa och skiljer sig från andra produkter. I skodonsmålet som den berörda parten hänvisade till konstaterade dock tribunalen att det ”att denna typ av skor inte tillverkas i gemenskapen och att det inte finns något patent för dem, är inte avgörande.” (12) I det målet ansågs alltså skor med patenterad teknologi ingå i den berörda produkten.
(69)
Den berörda parten hävdade vidare att takintegrerade solcellsmoduler bör uteslutas från definitionen av den berörda produkten eftersom de är betydligt dyrare än standardmoduler. Också i skodonsmålet uteslöts avancerade sportskor över ett visst pris från definitionen av den berörda produkten. Här konstateras att en takintegrerad solcellsmodul inte enbart fungerar som solcellsmoduler utan även har samma funktion som taktegel eller skifferplattor (se skäl 66). En direkt jämförelse av priserna är därför inte meningsfull, eftersom den extra funktionen naturligt leder till att priset blir högre.
(70)
Den berörda parten bemötte detta argument med att ett sådant resonemang skulle göra det omöjligt att någonsin hänvisa till prisskillnader som ytterligare en indikator som motiverar uteslutning från produktdefinitionen. Men en sådan tolkning är alltför långtgående. I föregående skäl sägs endast att priset i just det här fallet, där takintegrerade moduler har samma funktion som både den berörda produkten och en annan produkt (i detta fall taktegel eller skifferplattor), naturligtvis inte är av betydelse. Detta betyder självklart inte att man i något annat fall inte skulle kunna använda prisskillnader som indikator för att fastställa om en produkt bör uteslutas från definitionen av den berörda produkten.
(71)
Slutligen hävdade den berörda parten att dess leverantör av takintegrerade solcellsmoduler bör ges tillgång till åtagandet om minimipriser. Det har dock visat sig att den kinesiska exportören inte samarbetat i undersökningen, och som icke-samarbetsvillig part är exportören inte berättigad att delta i åtagandet. Denna begäran kan därför inte godtas.
3. Slutsats
(72)
Sammanfattningsvis omfattar den slutgiltiga produktdefinitionen alltså solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel samt celler av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel, med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina, om de inte transiteras i den mening som avses i artikel V i Gatt. Cellernas tjocklek är högst 400 mikrometer. Produkten klassificeras för närvarande enligt KN-numren 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 och ex 8541 40 90.
(73)
Följande produkttyper är uteslutna från definitionen av den berörda produkten:
-
Bärbara solladdare som består av mindre än sex celler och som laddar batterier eller tillhandahåller elektricitet till apparater.
-
Solcellstunnfilmsprodukter.
-
Solcellsprodukter av kristallint kisel som permanent har integrerats i elektriska produkter som inte används för energiproduktion men som använder den elektricitet som produceras av de integrerade solcellerna av kristallint kisel.
-
Moduler eller paneler med en utgående spänning som inte överstiger 50 V likspänning och en uteffekt på högst 50 W som endast är avsedda att användas direkt som batteriladdare i system med samma spänning och effekt.
(74)
Efter uteslutandet av plattor, har analysen reviderats genom att man uteslutit uppgifterna och analysen rörande plattorna, om inte annat anges. Eftersom plattorna endast utgjorde en liten del av importen av den berörda produkten till unionen (omkring 2 % räknat i värde) under undersökningsperioden, kan uteslutandet av plattorna anses ha en försumbar eller obefintlig inverkan på undersökningsresultaten. Alla synpunkter från de berörda parterna har beaktats, men alla eventuella hänvisningar till plattor har uteslutits. Till följd av detta är alla referenser och tillhörande uppgifter om plattor som anges i skälen i förordningen om preliminär tull inte längre tillämpliga, även när de relevanta skälen bekräftas genom den här förordningen.
(75)
De preliminära slutsatserna, som ändrats såsom anges i skälen 26-74 ovan, bekräftas därför slutgiltigt. För detta förfarande och i enlighet med gällande praxis görs därför bedömningen att alla typer av den berörda produkten bör betraktas som en och samma produkt.
C. DUMPNING
1. Kina
1.1. Marknadsekonomisk status
(76)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade berörda parter att bedömningen av marknadsekonomisk status gjordes för sent, dvs. efter den tremånadersperiod som fastställs i artikel 2.7 c i grundförordningen, och att undersökningen därför borde avslutas utan dröjsmål.
(77)
I detta hänseende ansåg dessa parter att den ändring av grundförordningen (13) som uppges förlänga tidsfristen för fastställande av marknadsekonomisk status till åtta månader trädde i kraft först efter utgången av den tidigare gällande tidsfristen på tre månader. Ändringen skulle bara tillämpas på framtida undersökningar och pågående undersökningar där tidsfristen för fastställandet av marknadsekonomisk status ännu inte hade löpt ut vid denna tidpunkt.
(78)
Det anges tydligt i artikel 2 i den ändrade grundförordningen att ”den här förordningen ska tillämpas på alla nya och pågående undersökningar från och med den 15 december 2012”. Det finns inte någon hänvisning i den här artikeln, eller inte ens i förordningen som helhet, till den begränsning, ”i de fall som tidsfristen för fastställande av marknadsekonomisk status ännu inte hade löpt ut”, såsom de berörda parterna hävdar. Detta argument kan därför inte godtas.
(79)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade flera berörda parter sina invändningar om att fastställandet av marknadsekonomisk status inte gjordes i tid, men utan att ifrågasätta det faktum att den ändring av grundförordningen som avses i skäl 78 ovan gäller ”alla pågående undersökningar”, vilket innefattar den aktuella undersökningen. Den slutgiltiga slutsatsen dras därför att fastställandet av marknadsekonomisk status inte gjordes för sent.
(80)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en exportör att marknadsekonomisk status inte borde ha avslagits på grund av att tre företag som hade upphört med verksamheten under 2011 inte hade en enda tydlig uppsättning räkenskaper. Exportören undrade särskilt enligt vilken redovisningsstandard som ett företag som lagt ned sin verksamhet ändå bör utarbeta sådana räkenskaper.
(81)
I detta avseende ska det noteras att redovisningsstandarderna inte anger vilka företag som ska utarbeta finansiella rapporter, utan standarderna fastställer hur rapporterna måste utarbetas. När det gäller Kina är det redovisningsstandard för affärsföretag: I artikel 4 i den grundläggande standarden anges det att ”ett företag ska utarbeta finansiella rapporter”. Detta är en tvingande skyldighet, och det finns inget undantag för företag som har upphört med sin verksamhet.
(82)
Även om dessa företag hade upphört med sin verksamhet, hade de fortfarande tillgångar (däribland mark, byggnader, maskiner och lager) och skulder och existerade faktiskt som rättssubjekt åtminstone fram till i början av 2013. Kommissionen anser därför att dessa företag var skyldiga att offentliggöra sina räkenskaper för 2011, och att avsaknaden av dessa räkenskaper utgör en överträdelse av det andra kriteriet.
(83)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter, hävdade vissa exportörer också att de förmåner som erhålls från systemet med förmånsbehandling i skattehänseende och bidrag inte utgör en betydande andel av deras omsättning, vilket påstods ha bekräftats i den parallella antisubventionsundersökningen.
(84)
Det erinras härvidlag om att denna invändning redan behandlats i skäl 65 i förordningen om preliminär tull. Det betonades att särskilt på grund av denna förmåns karaktär, är den absoluta förmån som erhölls under undersökningsperioden irrelevant för bedömningen av om snedvridningen är ”betydande”. Denna invändning avvisas därför.
(85)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande marknadsekonomisk status, bekräftas slutsatserna i skälen 50-69 i förordningen om preliminär tull.
1.2. Individuell undersökning
(86)
Såsom anges i skäl 70 i förordningen om preliminär tull ansökte 18 samarbetsvilliga exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet om individuell undersökning enligt artikel 17.3 i grundförordningen. I det aktuella fallet bestod urvalet redan av sju företagsgrupper, som vanligtvis består av ett antal exporterande tillverkare, närstående handlare och närstående importörer i unionen och i tredjeländer. En individuell undersökning av ytterligare 18 (grupper av) exporterande tillverkare, utöver de sju grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, skulle bli orimligt betungande och förhindra att undersökningen kan avslutas i god tid.
(87)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande individuell undersökning, bekräftas alla slutsatser i skälen 70-71 i förordningen om preliminär tull.
1.3. Jämförbart land
(88)
Berörda parter anmärkte att Indien inte är ett lämpligt jämförbart land beroende på bestämmelserna om lokalt innehåll för projekten i ”Jawaharlal Nehru National Solar Mission” (nedan kallade JNNSM). En part gjorde gällande att det krävs ett lokalt innehåll på 75 %, medan en annan part gjorde gällande att indiska tillverkare kan ta ut högre priser för moduler som till 100 % är inhemskt tillverkade. De hävdade dessutom att sådana krav leder till betydande prisökningar på lokala produkter. Till stöd för detta påstående överlämnades en indisk pressartikel (14). Denna artikel publicerades nästan ett år efter utgången av undersökningsperioden, och några bevis för dess inverkan under undersökningsperioden har inte lämnats.
(89)
Samma pressartikel rapporterade emellertid att den indiska solenergiindustrin står inför ”hård konkurrens från västerländska och kinesiska tillverkare”. Detta stöds av den stadiga ökningen av importen till Indien, såsom anges i skäl 92 nedan. Krav på lokalt innehåll kan visserligen ha en viss inverkan på den indiska hemmamarknaden, men den tydliga slutsatsen kan ändå dras att den indiska marknaden är en konkurrensutsatt marknad, där ett stort antal indiska och utländska företag konkurrerar med varandra.
(90)
Enligt uppgifter som offentliggjorts av Gemensamma forskningscentret (nedan kallat GFC) (15), kommer de flesta JNNSM-projekt att offentliggöras på Internet från och med 2015. Målet för de solcellssystem som är avsedda för nätanslutning inom ramen för 2012 års JNNSM-projekt var förvisso endast 50 MW jämfört med den totala kapaciteten för nätanslutning i Indien vilken var mer än 1 GW redan i juni 2012. Detta visar att under undersökningsperioden stod JNNSM-projekten för mindre än 5 % av det totala antalet solenergianläggningar i Indien. Inverkan av JNNSM-projekten och dess krav på lokalt innehåll, i den mån de redan fanns under undersökningsperioden, vilket de berörda parterna inte kunnat visa, var i bästa fall mycket begränsad. Merparten av anläggningarna under undersökningsperioden låg i delstaten Gujarat (cirka 65 %) och understöddes av statlig stödpolitik.
(91)
Berörda parter hävdade att det stämmer att den indiska marknaden under undersökningsperioden skyddades från import från olika källor, inbegripet från Kina, eftersom inledandet av en antidumpningsundersökning hade funnits med i bilden sedan i början av 2012. Indien inledde förvisso en antidumpningsundersökning beträffande import av solceller och solcellsmoduler från Kina, Malaysia, Taiwan och Förenta staterna den 23 november 2012, dvs. bara fem månader efter utgången av undersökningsperioden.
(92)
Påståendet stöds emellertid inte av utvecklingen av importen av solceller och solcellsmoduler såsom den rapporteras i den indiska handelsstatistiken (16):
Värden i miljoner US-dollar
April 2010 - Mars 2011
April 2011 - Mars 2012
April 2012 - Mars 2013
Kina
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Total
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Tabellen ovan visar att importen av solceller och solcellsmoduler ökade drastiskt, med mer än 600 % för Kina och med mer än 400 % överlag mellan 2010-2011 och 2011-2012. Därefter minskade importvärdena något, men det gjorde även priserna på solceller och solcellsmoduler. Minskningen av importvärdena mellan 2011-2012 respektive 2012-2013 ligger i linje med den prissänkning som rapporterades av specialiserade konsulter såsom pvXchange för samma period, vilket ledde till slutsatsen att importvolymerna låg kvar på en relativt stabil nivå mellan 2011-2012 och 2012-2013. Därför dras slutsatsen att den indiska marknaden i själva verket inte var skyddad under undersökningsperioden från import från ett antal olika källor, inbegripet Kina.
(94)
Efter det slutliga meddelande av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att Förenta staterna den 6 februari 2013 begärde samråd med Indien enligt WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistelösning rörande kraven på lokalt innehåll i JNNSM. Effekten av dessa regler om lokalt innehåll, i kombination med den antidumpningsundersökningen som nämns i skäl 91 ovan, påstods ha lett till en minskning på 38 %, räknat i värde mellan april 2012 och mars 2013 jämfört med föregående år, i motsats till ökningen under tidigare år.
(95)
I detta avseende ska det noteras att det minskade värdet beror på de lägre priserna snarare än på importvolymerna. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter lämnade en berörd part uppgifter om utvecklingen av importen av solceller och solcellsmoduler på den indiska marknaden när det gäller volym mellan 2010 och mars 2013. Dessa uppgifter visar en stadig ökning av importen av solcellsmoduler och celler till den indiska marknaden i termer av volym. Det dras därför slutsatsen att den indiska marknaden inte var skyddad på grund av en kommande antidumpningsundersökning, och den påstådda, men inte bevisade, och i vart fall mycket blygsamma effekten av kraven på lokalt innehåll inom ramen för JNNSM (se skäl 90), hindrade inte en stadig ökning av importen räknad i volym.
(96)
Dessutom påpekas det att perioden april 2012 - mars 2013 som visar de påstådda effekterna av JNNSM på importen till Indien är främst efter undersökningsperioden. De eventuella verkningarna av denna påstådda minskning under undersökningsperioden kan därför bara vara obetydliga.
(97)
En berörd part hävdade att Tata Power Solar (nedan kallad Tata) endast nyligen kommit in på marknaden och därför inte är någon lämplig tillverkare i det jämförbara landet. I detta hänseende bör det noteras att företaget, som tidigare hette Tata BP Solar, tillverkar solcellsmoduler sedan 1989 och kan därför inte anses ha kommit in på marknaden nyligen. Enligt uppgifter som lämnats av en annan berörd part, kom Tata in på marknaden betydligt tidigare än de fem största kinesiska exportörerna som ingick i urvalet.
(98)
En berörd part gjorde gällande att Taiwan skulle vara lämpligare som jämförbart land än Indien, eftersom storleken på de taiwanesiska företagen är mer jämförbar med storleken på de kinesiska exportörerna, och det finns också samarbete med tillverkare i Taiwan. Andra berörda parter ifrågasatte också om Indien var ett rimligt jämförbart land, på grund av den jämförelsevis ringa storleken på Tata, men de föreslog inte något lämpligare alternativ.
(99)
Det fanns förvisso samarbetsvilliga taiwanesiska företag. Ett företag samarbetade till fullo, medan ett annat företag bara samarbetade till en del. Det enda helt samarbetsvilliga taiwanesiska företaget är emellertid mindre än Tata, särskilt när det gäller försäljning och tillverkning av moduler som utgör cirka 90 % av försäljningen av den berörda produkten. När det gäller moduler säljer Tata betydligt mer än det taiwanesiska företaget som bara har en obetydlig sådan försäljning (se skäl 76 i förordningen om preliminär tull). Efter det slutliga meddelandet av uppgifter frågade en exportör huruvida det taiwanesiska företaget som till en del samarbetade hade ombetts att tillhandahålla de saknade uppgifterna. I detta sammanhang hänvisas det till skäl 76 i förordningen om preliminär tull, där det förtydligas att Taiwan inte kunde användas som jämförbart land eftersom de samarbetsvilliga taiwanesiska företagen i stort sett enbart tillverkade celler, medan den kinesiska exporten huvudsakligen består av moduler. Detta gäller även för den delvis samarbetsvilliga taiwanesiska tillverkaren. Eftersom denna tillverkare redan betraktades som olämplig av denna orsak, ansågs det inte lämpligt att begära ytterligare information från detta företag.
(100)
Samma berörda part hävdade att även om det nästan inte fanns någon försäljning alls av moduler diskvalificerade detta inte Taiwan som jämförbart land, eftersom bearbetningskostnaderna för att omvandla celler till moduler kan fastställas utan större svårigheter. Detta påstående stöds emellertid inte av fakta i undersökningen. Att tillverka en modul av celler kräver flera produktionsled, under vilka en betydande del av modulens mervärde skapas. Såsom anges i skäl 137 i förordningen om preliminär tull, var under undersökningsperioden den genomsnittliga prisskillnaden mellan solceller och solcellsmoduler 555,92 EUR eller 54 %, medan den genomsnittliga skillnaden när det gäller kostnader uppgick till 377,99 EUR eller 34 %. Detta skulle innebära att större delen av ett möjligt taiwanesiskt normalvärde för moduler skulle behöva grundas på justeringar för bearbetningskostnader, vilket inte kan anses rimligare än ett land där normalvärdet kan grundas på de inhemska försäljningspriserna för större delen av den berörda produkten. Det anses därför att Indien har valts ut som jämförbart land på ett rimligt sätt, med hänsyn till tillgängliga och tillförlitliga uppgifter.
(101)
En annan berörd part hävdade att ingen motivering gavs till varför inte Förenta staterna ansågs som ett lämpligt jämförbart land. I detta avseende hänvisas det till skäl 74 i förordningen om provisorisk tull där det tydligt står ”att Förenta staterna inte skulle vara ett lämpligt jämförbart land, främst på grund av att den amerikanska marknaden skyddades från kinesisk import under delar av undersökningsperioden genom antidumpnings- och antisubventionsåtgärder.” Eftersom inga synpunkter hade kommit in när det gäller skyddet av den amerikanska marknaden som sådant, förblir slutsatsen i detta hänseende oförändrad.
(102)
Berörda parter hävdade att resultatet av beräkningen av dumpning är snedvridet beroende på skillnader i stordriftsfördelar mellan de kinesiska tillverkarna och den indiska tillverkaren. Det kontrollerades därför huruvida en korrelation mellan ett företags produktionsvolym och dess dumpningsmarginal faktiskt föreligger.
(103)
Av de sju företagsgrupper som ingick i urvalet, fanns det två medelstora koncerner (Jinzhou Yangguang och Delsolar) och fem stora koncerner (JingAo, LDK, Suntech, Trina och Yingli). Av de medelstora företagen, har Jinzhou Yangguang den lägsta marginalen, medan Delsolar har den högsta. De fem större företagen återfinns mittemellan. Detta visar tydligt att det inte finns något samband mellan stordriftsfördelar och dumpningsmarginaler. Det kan därför inte anses att beräkningen av dumpningen är snedvriden beroende på skillnader i stordriftsfördelar mellan de kinesiska tillverkarna och den indiska tillverkaren.
(104)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter, hävdade berörda parter att avsaknaden av samband mellan stordriftsfördelar och dumpningsmarginaler inte visar att det inte finns någon inverkan av stordriftsfördelar och jämförbarheten mellan priser. I en situation där dumpningsmarginalen grundas på ett identiskt normalvärde för alla exportörer som i det aktuella fallet, drivs dumpningsmarginalen främst av exportpriserna. Avsaknad av samband mellan stordriftsfördelar och dumpningsmarginalen tyder därför också på frånvaro av samband mellan stordriftsfördelar och försäljningspriser. Slutsatsen kan därför dras att skillnader i stordriftsfördelar inte påverkar jämförbarheten mellan priser i det aktuella fallet.
(105)
En berörd part hävdade att tillverkaren i det jämförbara landet hade extremt höga inhemska försäljningspriser som påstods vara väsentligt högre än unionsindustrins försäljningspriser, eftersom dumpningsmarginalen betydligt överstiger prisunderskridandemarginalen. Detta påstående grundades på en jämförelse mellan indiska normalvärden och unionsindustrins försäljningspriser. Jämförelsen är emellertid bristfällig, eftersom det indiska normalvärdet bara baserades på den lönsamma försäljningen. Särskilt i en situation där unionsindustrin går med förlust är det inte förvånande att lönsamma priser i Indien överskrider det genomsnittliga unionspriset. Det faktum att det indiska normalvärdet överskrider unionsindustrins genomsnittliga priser visar inte att valet av Indien som jämförbart land är orimligt.
(106)
En berörd part hävdade att Tatas priser är snedvridna, eftersom företaget är närstående Tata Power som är ett kraftbolag. Detta påstås göra det möjligt för Tata att ta ut högre priser i de områden som betjänas av Tata Power. Det lämnades dock ingen stödjande bevisning, och någon kvantifiering av denna påstådda verkan tillhandahölls inte heller. Denna invändning kunde därför inte godtas.
(107)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter invände en exportör att Tata är ett icke-konkurrenskraftigt företag med höga produktionskostnader och försäljningspriser, vilket påstods vara anledningen till att BP Solar drog sig ur det gemensamma företaget i december 2011. Till stöd för detta citerades en pressartikel, där det står att ”BP:s utträde ur solenergiindustrin efter fyra decennier visar hur konkurrensutsatt och överbefolkad solenergimarknaden har blivit.” Artikeln pekade emellertid inte ut Tata som icke-konkurrenskraftigt företag, utan den tar upp situationen på marknaden för solpaneler i allmänhet och skriver att ”knivskarp konkurrens präglar denna industri”, och att ”många företag världen över har lagt ner sina fabriker, friställt hundratals arbetare och ansökt om konkurs”. Denna pressartikel kan därför inte påvisa att Tata är ett icke-konkurrenskraftigt företag med höga produktionskostnader och försäljningspriser.
(108)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade en exportör att Tata inte inbegreps i den indiska inhemska industrin i den pågående indiska antidumpningsundersökning (se skäl 91 ovan) på grund av sin omfattande import av celler. Det bekräftas visserligen att Tata inte är en del av den indiska inhemska industrin i den pågående indiska antidumpningsundersökningen, men det betyder inte automatiskt att Tata inte är en lämplig tillverkare i det jämförbara landet. Normalvärdet grundades enbart på celler och moduler som tillverkades av Tata i Indien, och inte på importerade varor. Det faktum att importerade komponenter användes i tillverkningen av vissa produkter innebär inte att det resulterande normalvärdet inte är representativt för Indien, i synnerhet som det främst grundas på försäljningspriser och inte på kostnader.
(109)
De kinesiska myndigheterna hävdade att Tatas försäljning av moduler enligt uppgift bara utgör 0,3 % av den kinesiska exporten till EU och kan därför inte anses vara representativ, och man hänvisade till domstolens Detlef Nölle (17)-dom. I det målet ansåg domstolen att när den totala tillverkningen i ett land endast är 1,25 % av exportvolymen till EU är detta ett tecken på att marknaden i fråga inte är särskilt representativ. I det aktuella fallet jämförde inte de kinesiska myndigheterna den totala tillverkningen i Indien med den totala kinesiska exporten, utan endast tillverkningen hos ett indiskt företag med den totala exporten från alla kinesiska exportörer. Denna jämförelse är emellertid bristfällig, eftersom man på en konkurrensutsatt marknad med många aktörer inte kan förlita sig på bara kvantiteterna för en tillverkare för att få en uppfattning om representativiteten för marknaden som helhet. Det är för övrigt inte heller den jämförelse som gjordes Detlef Nölle-målet, där landets totala tillverkning jämfördes med den totala exporten. Enligt uppgifter från den kinesiska handelskammaren förväntades tillverkningen i Indien överstiga 2 GW före utgången av 2012, dvs. strax efter undersökningsperiodens slut. En sådan tillverkning skulle motsvara 14 % av den kinesiska exporten till EU, dvs. klart över det indikativa tröskelvärdet på 5 % som nämns i Detlef Nölle-domen.
(110)
Efter meddelandet av uppgifter hänvisade en berörd part till det faktum att Tata saknar integration i tidigare led och måste förvärva plattor från tredje parter. Denna brist på vertikal integration i tidigare led leder till kostnadsökningar jämfört med vertikalt integrerade kinesiska tillverkare. Detta påstående kunde emellertid inte styrkas. Framför allt skulle Tatas totala kostnad endast vara högre om deras inköpspris på plattor skulle överstiga tillverkningskostnaden för en platta, vilket är osäkert eftersom många företag inom solenergiverksamhet har gått med förlust under undersökningsperioden. Även stora vertikalt integrerade kinesiska tillverkare köpte ofta betydande mängder plattor från oberoende leverantörer, vilket stöder slutsatsen att bristen på vertikal integration i plattor inte nödvändigtvis leder till högre kostnader för moduler och celler.
(111)
En berörd part hävdade att det jämförbara landet inte är konkurrenskraftigt. Detta påstående stöds av det faktum att tillverkningen av solceller i Indien 2013 är den minsta på fem år. Den rapport som den berörda parten citerade visade emellertid att den indiska celltillverkningen under undersökningsperioden fortfarande låg på en hög nivå nära den absoluta toppen. Den stora minskningen av tillverkningen ägde rum efter undersökningsperioden, och fick därigenom ingen effekt på resultaten av undersökningen.
(112)
Ett annat argument som lagts fram till stöd för påståendet att det jämförbara landet är inte är konkurrenskraftigt är den antidumpningsundersökning som nämns i skäl 91 ovan. Institutionerna konstaterar att nämnda undersökning fortfarande pågår, och att det därför inte går att dra några slutsatser av den. Antidumpningsundersökningar är i allmänhet inte ett tecken på bristande konkurrenskraft, utan ett tecken på att den inhemska industrin anser sig utsatt för illojala handelsmetoder från konkurrenter i tredjeländer.
(113)
På det hela taget anser kommissionen att valet av Indien som jämförbart land inte är oskäligt.
(114)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande jämförbart land, bekräftas alla slutsatser i skälen 72-77 i förordningen om preliminär tull.
1.4. Normalvärde
(115)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter framförde en berörd part att de indiska företagen främst sålde moduler som inte är avsedda för nätanslutning, som har högre priser och kostnader än de moduler för nätanslutning som såldes av de kinesiska tillverkarna. Det hävdades vidare att moduler som inte är avsedda för nätanslutning vanligtvis har en lägre energieffekt än moduler för nätanslutning.
(116)
I detta hänseende ska det noteras att olika normalvärden fastställdes för ”normalstora” moduler med fler än 36 celler som vanligtvis är avsedda för nätanslutning och mindre moduler med högst 36 celler som vanligtvis inte är avsedda för nätanslutning. Det anses därför att ett lämpligt normalvärde ska fastställas för alla produkttyper, inklusive moduler som inte avsedda för nätanslutning och moduler som är avsedda för nätanslutning.
(117)
En annan berörd part uppgav att Tata också är aktiv som projektansvarig, och detta företags försäljning är därför inte jämförbar med försäljning av moduler som bara kommer från kinesiska exporterande tillverkare. I detta hänseende ska det noteras att jämförelsen mellan priserna på de indiska inhemska priserna och de kinesiska exportpriserna uteslutande gällde försäljning av moduler. Försäljningen av färdiga projekt eller integrerade lösningar användes däremot inte för att fastställa normalvärdet, eftersom de inte ansågs jämförbara.
(118)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande normalvärdet, bekräftas alla slutsatser i skälen 78-86 i förordningen om preliminär tull.
1.5. Exportpris
(119)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter lämnade några av de exportörer som ingick i stickprovet synpunkter på vissa smärre problem beträffande det exportpris som användes för att fastställa dumpningsmarginalen. Där så var berättigat beaktades synpunkterna, vilket ledde till en mindre ändring av dumpningsmarginalen för de berörda företagen.
(120)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande exportpriset, bekräftas alla slutsatser i skälen 87-89 i förordningen om preliminär tull.
1.6. Jämförelse
(121)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter lämnade några av de exportörer som ingick i urvalet synpunkter på vissa smärre problem beträffande de parametrar som användes för att jämföra exportpriserna. Där så var berättigat beaktades synpunkterna, vilket ledde till en mindre ändring av dumpningsmarginalen för de berörda företagen.
(122)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upptäcktes ett skrivfel som ledde till en felaktig justering av normalvärdet för inrikes frakt. Detta fel har korrigerats och det ledde till en smärre minskning av dumpningsmarginalerna.
(123)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att en justering för handelsled kan vara motiverad, eftersom parten inte säljer direkt till installatörer, utan till återförsäljare och distributörer. Parten begärde detaljerade uppgifter om försäljningskanalerna hos tillverkaren i det jämförbara landet, men dessa konfidentiella uppgifter kunde inte lämnas ut. Som ett alternativ, var kundbasen hos tillverkaren i det jämförbara landet indelad i olika kategorier enligt försäljningsvolym, vilket visade att en justering för olikheter i handelsled inte var befogad.
(124)
Som svar på denna analys, tillstod den berörda parten att en skillnad i försäljningskvantiteter skulle leda till skillnader i pris, men vidhöll sitt argument om att företaget tar ut högre priser av installatörer än av distributörer/detaljhandlare även om installatören skulle köpa en liknande kvantitet som distributören/återförsäljaren. Detta påstående var dock inte underbyggt och kunde därför inte beaktas.
(125)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande exportpriset, bekräftas alla slutsatser i skälen 90-92 i förordningen om preliminär tull.
1.7. Dumpningsmarginaler
(126)
En exporterande tillverkare som ingick i urvalet begärde full öppenhet i beräkningarna av dumpningen och hävdade att det annars inte skulle gå att yttra sig om riktigheten i det beslutet. Eftersom detta företag inte beviljades marknadsekonomisk status, fastställdes normalvärdet på grundval av uppgifter från Indien som jämförbart land. Eftersom endast en tillverkare i det jämförbara landet till fullo samarbetade i undersökningen, kan uppgifter från det jämförbara landet inte meddelas på nivån för produkttypen eftersom uppgifterna är konfidentiella. Denna invändning måste därför avvisas.
(127)
För företagen i urvalet jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje typ av den likadana produkten som fastställdes för det jämförbara landet med det vägda genomsnittliga exportpriset för den motsvarande berörda produkttypen, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.
(128)
Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet beräknades i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.6 i grundförordningen. Denna marginal fastställdes på grundval av de marginaler som fastställts för de exporterande tillverkarna i urvalet.
(129)
På grundval av detta fastställdes dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet till 88,1 %.
(130)
När det gäller övriga exporterande tillverkare i Kina fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. För detta ändamål fastställdes först graden av samarbetsvilja genom att man jämförde den exportvolym till unionen som rapporterats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna med den kinesiska exportvolymen, såsom fastställs i skäl 167.
(131)
Eftersom de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna stod för mer än 80 % av den totala kinesiska exporten till unionen får samarbetsviljan anses vara hög. Eftersom det inte fanns någon anledning att tro att någon exporterande tillverkare avsiktligt avstod från att samarbeta, fastställdes den övriga dumpningsmarginalen till den nivå som gällde för det företag i urvalet som hade den högsta dumpningsmarginalen. Detta ansågs vara lämpligt eftersom det inte fanns något som tydde på att de icke-samarbetsvilliga företagen bedrev dumpning på en lägre nivå, och för att säkerställa effektiviteten av en eventuell åtgärd.
(132)
Mot denna bakgrund är de slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta som andel av cif-priset vid unionens gräns, före tull, följande:
Företag
Dumpningsmarginal
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science &Technology Co., Ltd
Changzhou Youze Technology Co., Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
Jinko Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Andra samarbetsvilliga företag (bilaga I, bilaga II)
88,1 %
Övriga företag
111,5 %
D. SKADA
1. Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen
(133)
Den likadana produkten tillverkades av ca 215 tillverkare i unionen. Institutionerna har kontrollerat de berörda parternas påståenden att antalet skulle vara högre. Kontrollen visade att de ytterligare tillverkare som påstods finnas i själva verket till största delen var exporterande tillverkare, närstående importörer till dessa, distributörer och installatörer.
(134)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hade flera parter invändningar mot att uppgifter som lämnats av Europressedienst, ett oberoende konsultföretag (nedan kallad konsulten) användes för att, bland annat, fastställa unionens produktion, unionens produktionskapacitet samt andra makroekonomiska skadeindikatorer rörande unionsindustrin och importuppgifterna. Dessa parter ifrågasatte att konsulten var oberoende och gjorde gällande att denne hade förbindelser med klaganden. De begärde också förtydliganden när det gäller på vilka grunder konsulten hade utsetts av kommissionen och ifrågasatte dennes sakkunskap när det gäller att samla in ekonomiska uppgifter om solcellssektorn. Härvidlag hävdades det att kommissionen borde ha baserat sina slutsatser på uppgifter från andra tillgängliga källor, särskilt kända forskningsinstitut. Slutligen hänvisade Afase till bästa praxis för inlämnande av ekonomisk bevisning och insamling av uppgifter i fall som rör tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i ärenden rörande fusioner samt ifrågasatte tillförlitligheten hos de uppgifter som lämnats in av konsulten.
(135)
När det gäller de påstådda förbindelserna mellan konsulten och klaganden, lade de berörda parterna i fråga inte fram några bevis för sådana förbindelser. I undersökningen fanns det inte heller några belägg för en förbindelse som går utöver en förbindelse av rent affärsmässig karaktär. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att det fanns tecken på att den prima facie-bevisning som lagts fram av den klagande unionsindustrin i klagomålet grundas på uppgifter från samma konsult. Även om det medges att resultaten för vissa indikatorer var desamma som den bevisning som tillhandahålls i klagomålet, betyder det inte nödvändigtvis att de har fastställts på grundval av endast en källa. I detta avseende uppges i klagomålet vilka olika källor som använts.
(136)
Såsom förklaras i skäl 99 i förordningen om preliminär tull, ansåg kommissionen det lämpligt att utnyttja dessa konsulttjänster i den nuvarande undersökningen, eftersom makroekonomiska uppgifter för hela unionsmarknaden liksom importuppgifter inte fanns att tillgå från andra offentliga källor. Innan kommissionen valde Europressedienst utvärderade man de metoder som konsulten använt för att samla in de relevanta uppgifterna samt konsultens förmåga att sammanställa de nödvändiga uppgifterna separat för alla produkttyper och för hela skadeundersökningsperioden.
(137)
Under undersökningen dubbelkontrollerades dessutom där så var möjligt uppgifter från konsulten mot andra tillgängliga källor och bekräftades. I detta hänseende ska det noteras att det på marknaden finns flera forskningsföretag som specialiserat sig på att samla in statistik om solcellssektorn och de rapporterade siffrorna är nästan aldrig desamma. Detta beror på att exakta siffror är svåra för forskningsinstituten att få fram och de rapporterade indikatorerna för solcellsmarknaden kommer därför alltid att baseras på uppskattningar, oberoende av vem som tillhandahåller siffrorna. De dubbelkontroller som utfördes av kommissionen bestod därför av en jämförelse av tendenserna för de uppgifter som mottagits från konsulten med tendenserna för samma uppgifter som offentliggjorts av andra forskningsföretag, GFC och European Photovoltaic Industry Association (nedan kallad EPIA) om samma ämnesområden, i de fall sådana fanns tillgängliga. Inga betydande skillnader har konstaterats till följd av dubbelkontrollen, eftersom tendenserna för indikatorerna som omfattades av dubbelkontrollen var likartade. Preliminära undersökningsresultat grundades därför inte enbart på uppgifter från konsulten utan också på kommissionens egen analys och bedömning av dessa uppgifter. Efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts, gjordes också ett kontrollbesök på plats hos konsulten (se skäl 9 ovan). Kommissionen utförde kontroller på plats i konsultens lokaler för att kontrollera tillförlitligheten av den metod och uppgifter som har tillhandahållits. Kontrollen på plats genomfördes som en uppföljning av kommissionens dubbelkontroll av uppgifterna och för att få en ytterligare säkerhet när det gäller tillförlitligheten och kvaliteten på uppgifterna och de tillhörande metoderna.
Kontrollbesöket på plats ansågs lämpligt mot bakgrund av principen om god förvaltning, även om dessa uppgifter inte tillhandahölls av en berörd part utan av en konsult. Till följde av detta var kommissionen än mer förvissad om tillförlitligheten hos de uppgifter som konsulten hade tillhandahållit.
(138)
En part hävdade att metoden för de dubbelkontroller som kommissionen hade använt inte förklaras i tillräcklig detalj och ansåg att de andra källorna som använts för att dubbelkontrollera uppgifterna borde lämnas ut. Denna part hävdade vidare att den metod som använts i alla händelser var ogiltig eftersom det bara var tendenserna för olika källor som jämfördes och inte absoluta värden.
(139)
När det gäller de andra källorna som användes för att dubbelkontrollera de uppgifter som lämnas av konsulten, rörde det sig om de rapporter som publicerats av GFC och EPIA inom samma områden. När det gäller jämförelsen av uppgifter med andra källor ska det påpekas att de inte bara visade en liknande tendenser utan också liknande omfattningar. Därför drogs slutsatsen att den metod som användes var lämplig och påståendena i detta avseende tillbakavisades.
(140)
När det gäller konsultens sakkunskap, ska det noteras att konsultens huvudsakliga uppgift är att samla in uppgifter med anknytning till solcellssektorn och utveckla en uppdaterad databas över företag som är verksamma på solcellsmarknaden. Dessa uppgifter publiceras i tidskrifter som är specialiserade på solceller och också av enskilda företag för vilka konsulten bedriver specialiserad forskning. Den databas som Europressedienst har utvecklat uppdateras regelbundet och publiceras på nytt. Konsulten har dessutom flera års erfarenhet inom denna sektor. Närmare bestämt är konsultens metodik att samla in, dubbelkontrollera och sammanställa information med hjälp av olika källor som finns att tillgå på marknaden. I detta syfte samlas uppgifterna in via standardiserade frågeformulär som sänds till de företag som förtecknas i databasen eller via telefon, särskilt från unionstillverkarna, eller under de specialiserade mässorna, och då särskilt från tillverkare i tredjeländer. När uppgifterna inte kan erhållas genom de ovan nämnda kanalerna kontrollerar Europressedienst de ekonomiska rapporterna från företag inom solcellssektorn eller samarbetar på frivillig basis med andra forskningsinstitut i syfte att erhålla eller dubbelkontrollera uppgifter. Det kontrollerades och bekräftades att dessa källor har använts av konsulten i den dagliga verksamheten. Mot bakgrund av ovanstående ansågs det lämpligt att använda Europressediensts tjänster i den nuvarande undersökningen och parternas påståenden i detta hänseende avvisades därför.
(141)
När det gäller bästa praxis för inlämnandet av ekonomisk bevisning från kommissionens behöriga avdelning bör följande kommentarer göras. För det första rör det sig om ett dokument som inte är bindande för kommissionen, eftersom det inte har antagits av kollegiet, utan publicerats av den behöriga avdelningen i syfte att lämna rekommendationer till parterna om hur man ska lägga fram ekonomisk bevisning. För det andra gäller bästa praxis inlämnandet av ekonomiska analyser och uppgifter som använts i vissa konkurrensutredningar, i enlighet med artikel 101 och 102 i EUF-fördraget, och i koncentrationsärenden. Tillämpliga regler, normer för bevis och kommissionens befogenheter i dessa konkurrensärenden kan inte jämföras med undersökningar avseende handelspolitiska skyddsåtgärder, för vilka helt andra regler tillämpas.
(142)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter ifrågasatte flera parter de metoder som användes av konsulten och hävdade att de inte uppfyllde erkända vetenskapliga normer. Såsom anges i skäl 137, bedömdes metoderna och de resulterande uppgifterna dubbelkontrollerades och verifierades. Resultatet blev att de ansågs vara i linje med andra publicerade uppgifter och att de därför var rimligt tillförlitliga. Särskilda frågor som tas upp av de berörda parterna, främst Afase, klargjordes och gjordes tillgängliga i den öppna akten i undersökningen för inspektion av berörda parter.
(143)
Den kinesiska handelskammaren hävdade att metoderna för sammanställning av uppgifter inte har förtydligats. Detta påstående avvisades, eftersom de relevanta uppgifterna återfanns i den akt som är tillgänglig för inspektion för alla berörda parter.
(144)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade flera parter sina argument rörande kommissionens val av konsult och om kvaliteten på de uppgifter som lämnats. Det hävdades att konsultens uppgifter kan beställas och köpas på ad hoc-basis, i syfte att uppfylla potentiella kunders särskilda krav och de därför kanske inte är objektiva. Dessutom bestred den kinesiska handelskammaren att de uppgifter som samlats in genom konsulten kan betraktas som ett faktiskt bevis i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen, eftersom uppgifterna i stor utsträckning har baserats på antaganden och uppskattningar. Man hävdade vidare att de uppgifter som lämnats inte var tillräckligt styrkta med bevis i ärendet och att de inte var av bekräftande, objektiv och verifierbar karaktär.
(145)
När det gäller dessa påståenden hänvisas det till skälen 136-137 ovan, där ytterligare information lämnas om valet av konsult. Dessutom bör det påpekas att kommissionen anlitade konsulten på grundval av bästa tillgängliga uppgifter vid den tidpunkten och i full överensstämmelse med kommissionens budgetförordning som tillämpas på förfarandet. Det erinras vidare om att konsultens kapacitet att tillhandahålla alla erforderliga uppgifter i tid var mycket viktig, eftersom kommissionen var bunden av de lagstadgade tidsfristerna för offentliggörandet av de preliminära undersökningsresultaten i den pågående undersökningen.
(146)
När det gäller kvaliteten på de uppgifter som lämnats och om de kan betraktas som faktiska bevis i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen (se ovan i skäl 137), granskades konsultens metoder för insamling av uppgifterna, och det bedömdes att de var av tillfredsställande kvalitet. Såsom anges i samma skäl, dubbelkontrollerades dessutom uppgifterna från konsulten med andra källor där så var möjligt och konstaterades vara rimligen korrekta. Slutligen ska det noteras att konsulten har en databas som uppdateras regelbundet, oberoende av kundernas behov och önskemål. Samma databas används för att sammanställa och leverera statistik om solceller till olika kunder och påståendet att uppgifterna inte skulle vara objektiva måste därför avvisas.
(147)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att kommissionen inte hade redovisat sina källor, vilka metoder som använts och vilka företag som konsulten samarbetade med för att sammanställa de makroekonomiska uppgifter som tillhandahölls. En annan berörd part upprepade att de metoder som använts av konsulten leder till felaktiga resultat. Flera berörda parter begärde ytterligare uppgifter om de metoder som konsulten använt, såsom den genomsnittliga svarsfrekvensen för frågeformulären och intervjuerna, vilken procentandel av uppgifterna som samlats in via varje kanal, hur dessa kontrollerades, de uppskattningar/antaganden som använts för att generera uppgifter, antalet företag för vilka uppskattningar gjorts samt en uppfattning om antalet anställda hos konsulten.
(148)
När det gäller dessa påståenden, ska det noteras att efter genomförandet av de preliminära åtgärderna lämnade kommissionen uppgifter till de berörda parterna om vilka metoder och källor som konsulten använt vid sammanställningen av uppgifterna och tog också upp de berörda parterna särskilda frågor i detta avseende efter det preliminära meddelandet av uppgifter. De ytterligare förfrågningar om uppgifter från de berörda parterna efter det slutliga meddelandet av uppgifter anses ha besvarats genom de uppgifter som ställdes till förfogande efter införandet av de preliminära tullarna i den mån som sekretessbegränsningarna medgav det. Det understryks också att kommissionen kontrollerade på plats hur uppgifterna samlats in och ställts samman av konsulten och vilka relevanta underliggande antaganden som använts vid insamlingen av uppgifter. Resultatet av kontrollen var tillfredsställande och kommissionen försäkrade sig om rimligheten i de underliggande antagandena och kvaliteten på de uppgifter som tillhandahållits av konsulten. Vidare bestred parterna inte uppgifterna som sådana.
(149)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter begärde en annan part förtydliganden rörande hur många unionstillverkare som konsulten tagit med i sin insamling av uppgifter och överlappningen mellan dessa och de cirka 215 unionstillverkare som var kända för kommissionen. I detta sammanhang står det klart att de unionstillverkare som konsulten tog med i stort sett är desamma som de som representerar unionsindustrin i denna undersökning och som nämns i skäl 133 ovan.
(150)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att kommissionen har genomfört skadeanalysen på ett inkonsekvent sätt, eftersom den gjordes separat för moduler och celler, medan skadan och beräkningen av dumpningsmarginalerna hade fastställts som ett viktat genomsnitt för moduler och celler tillsammans. I detta avseende ska det noteras att även om indikatorerna anges separat för varje produkttyp, gäller slutsatserna för varje indikator den undersökta produkten som helhet. Det erinras också om att moduler och celler är en och samma produkt och att dumpningsmarginalerna och nivån för undanröjande av skada fastställdes på grundval av detta. Påståendet avvisades därför.
(151)
Slutligen hävdade en annan part att beräkningen av värdet av makroekonomiska indikatorer under undersökningsperioden var felaktigt baserad på ett enkelt genomsnitt av åren 2011 och 2012. Man menade att sådana metoder inte är objektiva och inte skulle leda till resultat som återspeglar verkligheten under undersökningsperioden. Det ska klargöras att ett enkelt genomsnitt av uppgifterna bara användes i de fall där det fanns liknande tendenser under skadeundersökningsperioderna. Om tendenserna var olika, anpassades metoderna i enlighet med detta genom att man beaktade verkligheten på marknaden. Den berörda parten vidareutvecklade inte på vilket sätt resultaten av de använda metoderna inte skulle återspegla verkligheten på marknaden. Dessa invändningar avvisades därför.
(152)
På grundval av ovanstående och eftersom det inte inkommit några andra synpunkter rörande detta, bekräftas härmed slutsatserna i skälen 98-101 i förordningen om preliminär tull.
2. Fastställande av den relevanta unionsmarknaden
(153)
Flera parter hävdade att skadan borde ha bedömts separat för den företagsinterna marknaden och för den öppna marknaden. En part hävdade att uppgifterna om celler avsedda för företagsintern användning inte borde ha tagits med vid skadebedömningen på grund av att de inte påverkades av den dumpade importen.
(154)
Såsom anges i skäl 105 i förordningen om preliminär tull, bör förbrukning, försäljningsvolym, produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, tillväxt, investeringar, lager, sysselsättning, produktivitet, kassaflöde, avkastning på investeringar, förmåga att anskaffa kapital och dumpningsmarginalens storlek undersökas mot bakgrund av unionsindustrins totala verksamhet, dvs. inbegripet företagsintern användning, eftersom tillverkningen avsedd för den företagsinterna marknaden också påverkades av konkurrensen från importen från det berörda landet.
(155)
Undersökningen har därför visat att vertikalt integrerade unionstillverkare blev tvungna att importera dumpade produkter (celler) och, till följd av prispressen från den dumpade importen, upphöra med att tillverka dessa produkter till en kostnad som var högre än importpriset. Undersökningen visade också att den fria marknaden och den företagsinterna marknaden uppvisade en liknande utveckling av priserna, vilket också visade att de i lika hög utsträckning påverkades av importen i fråga.
(156)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade flera parter att kommissionen inte har tillhandahållit en adekvat och motiverad analys av den företagsinterna marknaden och att den inte heller har förklarat varför en separat analys inte genomförts. En part hävdade att ingen information lämnades om betydelsen den unionstillverkning som är avsedd för företagsinternt bruk. Det hävdades dessutom att skäl 106 i förordningen om preliminär tull, enligt vilket priserna på den företagsinterna marknaden inte alltid återspeglade marknadspriserna motsades av slutsatserna i skäl 155 ovan om att den fria marknaden och den företagsinterna marknaden visade en liknande utveckling i priser.
(157)
För det första ska det noteras att i skäl 105 i förordningen om preliminär tull anges orsakerna till varför det ansågs lämpligt att undersöka skadeindikatorerna (utom för lönsamhet), med hänvisning till unionsindustrins totala verksamhet, inklusive tillverkning för företagsintern användning. I detta avseende erinras det om (se samma skäl) att undersökningen visade att tillverkningen för företagsintern användning i lika hög grad påverkades av konkurrensen från importen från Kina, vilket som sådant inte har bestridits av de berörda parterna. Därför måste påståendet att inga förklaringar gavs till varför ingen separat analys ägt rum avvisas. Till följd av denna slutsats avvisades därför också att en sådan separat analys av den företagsinterna marknaden borde ha ägt rum.
(158)
Utifrån ovanstående ska det för det andra sägas att även om unionens tillverkning avsedd för företagsintern användning inte betraktades som ett viktigt inslag, bör det noteras att tillverkningen i unionen av celler avsedda för företagsintern användning utgjorde cirka hälften av den totala tillverkningen under undersökningsperioden. Slutligen ska det klargöras att det faktum att priserna på den företagsinterna marknaden inte återspeglar priserna på den fria marknaden inte nödvändigtvis motsäger det faktum att båda prisnivåerna uppvisade samma tendenser, eftersom de fortfarande kan vara på olika nivåer eller att prisrörelseeffekter kan ske i högre eller mindre grad och de därmed visar en annan bild. På grundval av ovanstående avvisades påståendena rörande den företagsinterna marknaden.
(159)
De berörda parterna tillhandahöll inte någon information som kunde ha minskat värdet av undersökningsresultaten beträffande fastställandet av unionsmarknaden. Mot bakgrund av detta avvisades därför dessa invändningar och undersökningsresultaten i skälen 102-106 i förordningen om preliminär tull bekräftas.
3. Förbrukningen i unionen
(160)
En berörd part hävdade att uppgifterna om förbrukningen i unionen av den undersökta produkten varierar avsevärt, beroende på vilken källa som anlitas. Denna part hävdade att tillförlitliga uppgifter endast kan fastställas på grundval av uppgifter som inhämtats från specialiserade institutioner och forskningscentra. Mot bakgrund av förklaringarna och slutsatserna i skälen 134-152 ovan rörande tillförlitligheten hos de uppgifter som konsulten använde i undersökningen, avvisades detta argument.
(161)
Samma part hävdade att förbrukningen i unionen inte bör fastställas genom att man bara summerar den tillgängliga produktionskapaciteten för moduler i unionen och att förbrukningen av moduler för unionsindustrins egna projekt bör dras av från denna. Detta argument avvisades, eftersom förbrukningen av moduler fastställdes på grundval av den nyligen installerade kapaciteten i unionen. Detta är gängse praxis för att avgöra förbrukningen av moduler. För cellerna fastställdes förbrukningen på grundval av unionens tillverkning av moduler.
(162)
En annan part menade att med de metoder som konsulten beskriver är det svårt att upprätta en tillförlitlig statistik över förbrukningen. Det hävdades vidare att importuppgifterna liksom exportförsäljningen från unionsindustrin byggde på icke-kontrollerbara uppskattningar eller ofullständiga uppgifter och att kommissionens dubbelkontroll inte var tillräcklig för att dra slutsatsen att dessa uppgifter var tillförlitliga och korrekta.
(163)
Såsom redan nämnts ovan i skälen 136 och 137 kontrollerades kvaliteten på uppgifterna och metoderna som använts för att samla in dem undersöktes av kommissionen under besöket på plats. Utifrån detta ansågs det att de metoder som använts var lämpliga och att resultaten var korrekta och rimligt tillförlitliga. Detta påstående avvisades därför.
(164)
På grundval av ovanstående och eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på unionsförbrukningen, bekräftas slutsatserna i skälen 107-109 i förordningen om preliminär tull.
4. Import från det berörda landet
4.1. Volym och marknadsandel för importen från det berörda landet
(165)
En berörd part hävdade att uppgifterna om importvolymerna av den undersökta produkten varierar avsevärt, beroende på vilken källa som anlitats. Denna part hävdade att tillförlitliga uppgifter endast kan fastställas på grundval av de uppgifter som inhämtats från specialiserade institutioner och forskningscentrum. Mot bakgrund av förklaringarna och slutsatserna i skälen 134-152 ovan rörande tillförlitligheten hos de uppgifter som konsulten använde i undersökningen, avvisades detta argument.
(166)
Efter det slutliga meddelande av uppgifter invände en berörd part mot kommissionens metoder för att bestämma det totala importvärdet från Kina och gjorde gällande att det hade baserats på transaktioner som gjorts på cif-nivå före tull, och att det därför är tveksamt om dessa transaktioner verkligen var avsedda för förbrukning i unionen. När det gäller detta påstående klargjordes det att de uppgifter om det totala importvärdet från Kina, som konsulten lämnat in, inte hade använts i de preliminära och slutgiltiga undersökningsresultaten, och att endast importvolymerna och importpriserna fastställdes under undersökningen (se skälen 110-113 i förordningen om preliminär tull). Eftersom metoderna för att fastställa importpriserna inte ifrågasattes som sådana av den berörda parten i fråga, hänvisas det till de relevanta slutsatserna i skälen 113-117 i förordningen om preliminär tull och till skälen 168-176) nedan. Påståendet avvisades därför.
(167)
På grundval av ovanstående och eftersom det inte inkommit några andra synpunkter på importen av den berörda produkten från Kina, bekräftas slutsatserna i skälen 110-112 i förordningen om preliminär tull.
4.2. Importpriser och prisunderskridande
(168)
En samarbetsvillig icke-närstående importör hävdade att importpriserna borde ha fastställts på grundval av importen av den berörda produkten till unionen. Uppgifterna från denna importör under undersökningen gällde emellertid endast en bråkdel av den totala importen till unionen, och inga meningsfulla slutsatser kunde således dras om det genomsnittliga priset på all import från Kina under hela skadeundersökningsperioden som omfattar flera år. Detta påstående avvisades därför.
(169)
En annan part hävdade att metoden för att bestämma priserna inte hade förklarats, och då särskilt hur uppgifter från olika källor hade slagits samman och stämts av. Dessutom hävdades att importkostnaderna borde ha grundats på kontrollerade uppgifter som inhämtats under undersökningen snarare än på uppskattningar.
(170)
Det anses att de metoder som gjorts tillgängliga för alla berörda parter är tillräckligt fullständiga för att man ska förstå hur siffrorna har fastställts. När det gäller importkostnaden är det klart att en justering gjordes av spotpriserna för att man skulle komma fram till cif-priserna. Utvärderingen bekräftades utifrån de uppgifter som samlats in under undersökningen.
(171)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter begärde flera berörda parter att få mer detaljerade uppgifter om beräkningen av prisunderskridandet än de som redan angivits i skäl 116 i förordningen om preliminär tull. Ytterligare uppgifter tillhandahölls i bilaterala kontakter i den mån det var möjligt på grund av uppgifternas känsliga natur och det faktum att unionstillverkarna hade beviljats anonymitet.
(172)
I linje med beslutet att utesluta plattor från produktdefinitionen (se skälen 28-32 ovan), uteslöts dessa produkter också från beräkningen av prisunderskridandet. Dessutom gjordes vissa korrigeringar av de cif-priser som lämnats av de berörda parterna. Eftersom urvalet av icke-närstående importörer ändrades av de orsaker som anges i skäl 21, användes de genomsnittliga kostnaderna efter import för det nya urvalet av importörer, i de fall fullständiga uppgifter fanns att tillgå.
(173)
Den reviderade prisjämförelsen gjordes för varje enskild produkttyp för transaktioner i samma handelsled, efter justeringar där så var nödvändigt, och efter avräkning av rabatter och avdrag. Resultatet av jämförelsen, uttryckt som en procentandel av de utvalda unionstillverkarnas omsättning under undersökningsperioden, visade en vägd genomsnittlig underskridandemarginal i intervallen 19,8-32,1 % för moduler, 4-28,5 % för celler och 8-29 % sammantaget för den berörda produkten.
(174)
Det bör noteras att för en exporterande tillverkare som ingick i urvalet fastställdes ett negativt prisunderskridande för celler. De exporterade kvantiteterna var emellertid ganska små och kan därför inte betraktas som representativa.
(175)
En exporterande tillverkare i urvalet ifrågasatte källan till justeringen av monoceller till multiceller, dock utan att bestyrka sitt argument. I själva verket tillhandahölls inte någon ny information eller bevisning och detta argument avvisades därför.
(176)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på priserna på importen från Kina eller på beräkningen av prisunderskridandet, bekräftas slutsatserna i skälen 113-117 i förordningen om preliminär tull.
5. Unionsindustrins ekonomiska situation
5.1. Allmänt
(177)
Vissa parter ifrågasatte den övergripande tillförlitligheten hos de makroekonomiska skadeindikatorer som används av kommissionen inom ramen för denna undersökning. Parterna hävdade att de tendenser som fastställts för ett antal av dessa indikatorer avvek från de tendenser för samma indikatorer som fastställts för de utvalda unionstillverkarna. Det hänvisades särskilt till unionens tillverkning, produktivitet, försäljning, genomsnittliga arbetskraftskostnader och sysselsättning.
(178)
Såsom nämns i skäl 121 i förordningen om preliminär tull fastställdes de makroekonomiska indikatorerna för alla tillverkare i unionen. I de fall som samma uppgifter sammanställs för enskilda unionstillverkare eller en grupp av unionstillverkare (dvs. de unionstillverkare som ingick i urvalet), är tendenserna inte nödvändigtvis identiska, eftersom t.ex. vikten av varje företag inte beaktas i en sådan jämförelse. Det är därför inte nödvändigtvis meningsfullt med en jämförelse mellan de makroekonomiska indikatorerna för alla unionstillverkare och indikatorerna för utvalda unionstillverkarna och det går inte att dra slutsatsen av detta att den ena eller andra av dessa uppsättningar uppgifter skulle vara otillförlitliga. När man jämför utvecklingen av de makroekonomiska indikatorerna för unionsindustrin med de konsoliderade motsvarande indikatorerna för de utvalda unionstillverkarna, kan man hur som helst notera skillnader när det gäller flera indikatorer, t.ex. tillverkning, produktionskapacitet, försäljningsvolym, sysselsättning och produktivitet i unionsindustrin mellan 2011 och undersökningsperioden. För alla dessa indikatorer uppvisade de utvalda unionstillverkarna bättre resultat än unionsindustrin överlag. Orsaken till detta är att många unionstillverkare som inte ingick i urvalet upphörde med sin produktion eller blev insolventa under undersökningsperioden, vilket hade en negativ inverkan på de makroekonomiska indikatorerna beräknade på unionsnivå. Dessa påståenden avvisades därför.
(179)
En berörd part hävdade att slutsatsen i skäl 153 i förordningen om preliminär tull att analysen av situationen för unionsindustrin visade en tydlig nedåtgående trend för alla huvudsakliga skadeindikatorer grundades på uppgifter från konsulten. I detta hänseende står det klart att å ena sidan grundades de makroekonomiska indikatorerna enligt tabellerna 4-a till 6-c i förordningen om preliminär tull på uppgifter som erhållits från konsulten och som, där så var möjligt, dubbelkontrolleras mot andra tillgängliga källor. Å andra sidan grundades de mikroekonomiska indikatorerna enligt tabellerna 7-a till 11-c i förordningen om preliminär tull på uppgifter som samlats in från de utvalda unionstillverkarna och som kontrollerats på plats av kommissionen. Det bör också noteras att avgörande faktorer för den skadevållande situationen för unionsindustrin såsom unionsindustrins lönsamhetsnivåer, det genomsnittliga försäljningspriset i unionen samt prisunderskridandet grundade sig på uppgifter som samlats in från de utvalda unionstillverkarna och de exporterande tillverkare som hade kontrollerats på plats. Ovanstående invändning avvisas därför.
(180)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande de allmänna metoderna för bedömning av unionsindustrins ekonomiska situation, bekräftas skälen 118-123 i förordningen om preliminär tull.
5.2. Makroekonomiska indikatorer
5.2.1. Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(181)
Afase hävdade att den produktionsvolym som fastställts för moduler (se skäl 124 i förordningen om preliminär tull) och den produktionskapacitet i unionsindustrin som fastställts för moduler och celler (se samma skäl) var överdrivna, och Afase lämnade in uppgifter från andra källor (dvs. EPIA, IM och BNEF) som visade på lägre volymer.
(182)
Den produktionsvolym som fastställs i skäl 124 i förordningen om preliminär tull grundas på uppgifter som omfattar både börsnoterade företag och onoterade företag. Den utveckling av unionstillverkningen som fastställs i skäl 124 i förordningen om preliminär tull ligger i linje med den utveckling av unionsförbrukningen som fastställs i skäl 108 i förordningen om preliminär tull. Uppgifterna om produktionsvolymer från Afase uppvisade däremot olika tendenser för unionsförbrukningen, såsom fastställs i skäl 108 i förordningen om preliminär tull, och enligt den statistik över unionsförbrukningen som offentliggjorts av EPIA.
(183)
När det gäller produktionskapaciteten, framgick det av undersökningen att undersökningsresultaten i skäl 124 i förordningen om preliminär tull inbegrep de företag som var föremål för ett insolvensförfarande eller hade upphört med tillverkningen under undersökningsperioden. De hade emellertid inte sålt sina fabriker och maskiner och kunde därmed återuppta tillverkningen mycket snabbt. Såsom nämns i skäl 182, inbegrep siffrorna i skäl 124 i förordningen om preliminär tull uppgifter från onoterade företag.
(184)
Såsom nämns i skäl 137 ovan, kontrollerades slutligen uppgifterna från den oberoende konsulten och de befanns vara rimligen korrekta. På grundval av ovanstående fann man att uppgifterna från Afase baserade på andra tillgängliga källor inte nödvändigtvis motsades av de preliminära undersökningsresultaten.
(185)
Även om man godtar de siffror som lämnats av Afase, skulle detta ändå inte påverka de övergripande undersökningsresultaten att unionsindustrin lidit väsentlig skada eftersom de negativa tendenserna för dessa indikatorer, dvs. produktionen i unionen och unionens produktionskapacitet, skulle bli ännu mer påtaglig.
(186)
En samarbetsvillig icke-närstående importör hävdade att produktionsvolymen, produktionskapaciteten och kapacitetsutnyttjandet borde ha fastställts enbart utifrån uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet. Eftersom det rör sig om makroekonomiska indikatorer, bör de emellertid fastställas på nivån för alla unionstillverkare för att man ska få en så meningsfull och fullständig bild som möjligt av unionsindustrins situation. Denna invändning avvisades därför.
(187)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter begärde en part att kommissionen skulle klargöra hur den årliga tillverkningen i unionen hade beräknats av konsulten. En annan part begärde att kommissionen skulle lämna ytterligare förklaringar rörande sammanställningen av de olika tillgängliga uppgifterna om den totala produktionskapaciteten i unionen. En annan part påstod att unionens sammanlagda produktion och produktionskapacitet borde ha erhållits från de unionstillverkare som ingick i urvalet, eftersom detta skulle ha gett ett mer tillförlitligt resultat. Det hävdades härvidlag att offentligt tillgängliga uppgifter var inexakta beroende på uppgifternas konfidentiella karaktär och att forskningscentra och konsulter var tvungna att grunda sina analyser på ett antal uppskattningar och antaganden.
(188)
Det klargjordes att den årliga tillverkningen i unionen beräknades på grundval av de siffror som hade rapporterats av unionstillverkarena till konsulten. När den årliga tillverkningen från en viss unionstillverkare inte kunde erhållas för ett visst år, uppskattades denna genom att man tillämpade kapacitetsutnyttjandet från föregående år på den nya produktionskapaciteten för det året. EU-institutionerna har också jämfört den siffra som erhölls från konsulten med de siffror som angivits i unionsindustrins svar på de gängse frågeformulären innan undersökningen inleddes. Dessa siffror är ungefär desamma.
(189)
När det gäller begäran att lämna ytterligare förklaringar till avstämningen av de olika tillgängliga uppgifterna för unionens produktionskapacitet, ska det noteras att denna information redan återfanns i den öppna akten som är tillgänglig för de berörda parterna. Denna begäran avslogs därför.
(190)
Slutligen ska det sägas att unionens produktion och produktionskapacitet är makroekonomiska indikatorer och måste därför fastställas på nivån för hela unionsindustrin och inte på nivån för de unionstillverkare som ingick i urvalet.
(191)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att den metod som använts för att samla in uppgifter om produktionen (huvudsakligen intervjuer och besök på produktionsanläggningar) inte kunde ge tillförlitliga resultat på grund av uppgifternas konfidentiella karaktär, vilket följaktligen gjorde att företagen var ovilliga att lämna ut dem. Sådana metoder kan därför inte anses vara tillfredsställande. Detta bekräftas av det faktum att även om ett mycket större antal unionstillverkare hade använts av konsulten än av kommissionen vid granskningen av företagens representativitet när antidumpningsförfarandet påbörjades, är den totala produktionsvolym som fastställdes av konsulten lägre än den sammanlagda produktionsvolym som fastställdes av kommissionen i syfte att granska företagens representativitet. Denna part hävdade vidare att uppgifterna rörande denna skadeindikator följaktligen inte kan betraktas som faktiska bevis i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.
(192)
För det första ska det klargöras att antalet tillverkare som konsulten beaktat, å ena sidan, och som kommissionen beaktat, å andra sidan, var i stort sett detsamma och argumentet att resultaten var inkonsekventa måste därför avvisas. Det erinras vidare om att de uppgifter som samlats in genom konsulten har dubbelkontrollerats mot andra källor där så var möjligt, och det konstaterades att dessa beräkningar var tillräckligt tillförlitliga. Det bekräftas därför att de uppgifter om tillverkningen som konsulten lämnat utgör faktiska bevis i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.
(193)
Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter beträffande tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande, bekräftas skälen 124-128 i förordningen om preliminär tull.
5.2.2. Försäljningsvolymer och marknadsandel
(194)
En berörd part hävdade att unionsindustrins marknadsandel för moduler redan 2009 var nere i 19 % och att en minskning med 6 procentenheter under skadeundersökningsperioden inte kan anses som skada.
(195)
Minskningen av marknadsandelen med 6 procentenheter under skadeundersökningsperioden måste ses mot bakgrund av en ökning av unionsförbrukningen av moduler med 200 % under samma period. Unionsindustrin kunde inte dra nytta av den ökade förbrukningen; tvärtom, trots ett scenario med ökad förbrukning, kunde unionsindustrin inte öka sin försäljningsvolym i linje med detta, utan förlorade istället marknadsandelar. Detta argument måste därför avvisas.
(196)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att de metoder som använts för att samla in uppgifter om tillverkningen (huvudsakligen intervjuer och besök i produktionsanläggningar) inte kunde ge tillförlitliga resultat på grund av dessa uppgifters konfidentiella karaktär, vilket ledde till att företagen var ovilliga att lämna ut dem. Sådana metoder kan därför inte anses tillfredsställande. På samma sätt kan de inte heller anses som faktiska bevis i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen. Såsom nämns ovan i skäl 137 ovan dubbelkontrollerades de uppgifter som samlats in av konsulten mot andra källor där så var möjligt och det konstaterades att beräkningarna var tillräckligt tillförlitliga. Det bekräftas därför att de uppgifter om försäljningen som konsulten tillhandahållit utgör faktiska bevis i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.
(197)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter rörande unionsindustrins försäljningsvolym och marknadsandelar, bekräftas slutsatserna i skälen 129-131 i förordningen om preliminär tull.
5.2.3. Sysselsättning och produktivitet
(198)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att metoden för fastställandet av den totala sysselsättningen i unionen under skadeundersökningsperioden var felaktig. Parten hävdade att när sysselsättningen hos en viss unionstillverkare inte var tillgänglig hade istället den genomsnittliga sysselsättningen för de unionstillverkare för vilka dessa uppgifter var tillgängliga beaktats. Detta måste avvisas, eftersom metoden för att fastställa den totala sysselsättningen var annorlunda, dvs. om uppgifter om sysselsättning för en viss unionstillverkare inte var tillgängliga uppskattades den på grundval av uppgifter från samma företag från tidigare år. Såsom nämns i skäl 137 kontrollerades denna metod och befanns vara rimlig. Påståendet avvisades därför.
(199)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter beträffande nivån på unionsindustrins sysselsättning och produktivitet, bekräftas skälen 132-143 i förordningen om preliminär tull.
5.2.4. Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning
(200)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter i detta hänseende, bekräftas skälen 135-136 i förordningen om preliminär tull.
5.3. Mikroekonomiska indikatorer
5.3.1. Priser och faktorer som påverkar priser
(201)
En berörd part invände mot undersökningsresultatet att minskningen av de genomsnittliga försäljningspriserna hade haft en förödande inverkan på unionsindustrins lönsamhet. Parten hävdade att unionsindustrins genomsnittliga kostnad minskade på samma sätt och att prisminskningen därför är naturlig. Såsom beskrivs i skäl 138 i förordningen om preliminär tull, visade undersökningen emellertid att unionsindustrins försäljningspris minskade ännu mer än dess genomsnittliga produktionskostnad och de minskade kostnaderna återspeglades därför inte i unionsindustrins lönsamhet. Det bekräftas därför att unionsindustrins minskade försäljningspris hade en förödande inverkan på unionsindustrins lönsamhet och påståendena i detta hänseende tillbakavisades därför.
(202)
En annan part invände mot slutsatsen i skäl 138 i förordningen om preliminär tull att priserna låg på ohållbara nivåer under undersökningsperioden, och hävdade att detta skulle bestämmas av marknadskrafterna. Samma part invände också mot slutsatsen i samma skäl att unionsindustrin inte kunde dra nytta av kostnadsminskningarna på grund av pristrycket från den dumpade importen. Institutionerna konstaterar följande i detta avseende: Med ”ohållbara nivåer” avses det faktum att unionsindustrin sålde med förlust och därför inte kunde överleva på lång sikt. Frågan om huruvida prisnivån är hållbar är därför bara en fråga om förhållandet mellan produktionskostnaderna och priserna. Med ”inte kunde dra nytta av kostnadsminskningarna” avses det faktum att kostnaderna minskade långsammare än priserna. Båda dessa påståenden styrks av bevisning i skäl 138 i förordningen om preliminär tull. Detta argument måste därför avvisas.
(203)
Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter på unionsindustrins genomsnittliga försäljningspriser, bekräftas skälen 137 och 138 i förordningen om preliminär tull.
5.3.2. Arbetskraftskostnader
(204)
Samma berörda part hävdade att i motsats till vad som påstås i skäl 140 i förordningen om preliminär tull, förelåg det inte någon inflation under skadeundersökningsperioden och att den totala ökningen av arbetskraftskostnaderna därför inte kunde ha orsakats av denna faktor.
(205)
I motsats till vad som hävdades av den berörda parten, visade undersökningen att det har förelegat inflation under skadeundersökningsperioden och att arbetskraftskostnadens ökning, begränsad till moduler, kan förklaras av inflationen och den ökade produktiviteten.
(206)
En berörd part hävdade att den skada som unionsindustrin led berodde på de ökade arbetskraftskostnader och den samtidiga minskningen av produktiviteten. Det bör dock först noteras att arbetskraftskostnaden låg stabil i fråga om celler, medan produktiviteten ökade både för celler och för moduler. Den ökade arbetskraftskostnaden kan därför förklaras med en ökad produktivitet. Dessutom har undersökningen visat att arbetskraftskostnader inte utgör en betydande del av produktionskostnaden, vilket redan anges i skäl 203 i förordningen om preliminär tull. Detta argument måste därför avvisas.
(207)
Mot denna bakgrund bekräftas undersökningsresultaten i skälen 139 och 140 i förordningen om preliminär tull.
5.3.3. Lager
(208)
En berörd part hävdade att de ökade lagernivåerna under skadeundersökningsperioden, uttryckt i procent av den sammanlagda produktionen, skulle vara obetydliga och därför inte kunde ses som bevis för skada. Denna part hävdade vidare att redovisningen av lagervärdena i skäl 141 i förordningen om preliminär tull är vilseledande, eftersom lagren uttrycktes i kW snarare än i MW till skillnad från unionsindustrins produktionsvolym.
(209)
Det ska i detta sammanhang noteras att skäl 143 i förordningen om preliminär tull ska ändras och bör vara ”... ökningen av lagren av likadan produkt under skadeundersökningsperioden inte en relevant faktor när det gäller att fastställa om unionsindustrin lidit väsentlig skada”. Att det rör sig om ett skrivfel framgår av föregående mening i vilken slutsatsen dras att unionstillverkarna tenderar att hålla begränsade lager eftersom deras produktion grundar sig på orderingången.
(210)
Det ska slutligen påpekas att huruvida lagren uttrycks i kW eller i MW ansågs i sig sakna betydelse för att fastställa huruvida unionsindustrin lidit väsentlig skada.
(211)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade flera parter att lagren borde ha fastställts för hela unionsindustrin och att uppgifter bara för tio unionstillverkare inte var representativa. Det klargörs att lagren ansågs vara en mikroekonomisk indikator, och därför bör fastställas på grundval av de uppgifter som samlats in för varje enskilt företag, i detta fall från urvalet av unionstillverkare som ansågs vara representativa för hela unionsindustrin. Ovanstående påstående avvisades därför.
(212)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande lager, bekräftas skälen 141-143 i förordningen om provisorisk tull.
5.3.4. Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet samt kapitalanskaffningsförmåga
(213)
Efter ett påpekande från en berörd part klargörs det att påståendet i skäl 148 i förordningen om preliminär tull att utvecklingen av kassaflödet var ”progressivt negativ” mellan 2009 och undersökningsperioden var felaktigt, eftersom kassaflödet för moduler visserligen minskade mellan 2009 och 2010, men faktiskt ökade under 2011 för att sedan återigen minska under undersökningsperioden.
(214)
Samma part påstod att uppgifterna om investeringar såsom de visas i skäl 149 i förordningen om preliminär tull var för låga i jämförelse med unionsindustrins produktionskapacitet så som visas i skäl 124 i förordningen om preliminär tull. Till stöd för detta påstående sade sig parten känna till att den investering som en unionstillverkare gjort för kapacitetsökningar gjorts till en mycket högre kostnad. Den berörda parten drog därför slutsatsen att unionsindustrins fastställda produktionskapacitet måste ha överskattats. Det noteras att detta påstående inte kunde styrkas med någon bevisning, särskilt inte den investering som gjorts av den berörda unionstillverkaren. Däremot grundades uppgifterna om investeringar i förordningen om preliminär tull på faktiska och kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i urvalet. Det bör noteras att detta påstående också grundades på en jämförelse mellan de totala investeringarna hos de unionstillverkare som ingick i urvalet och den totala produktionskapaciteten för hela unionsindustrin, vilket inte kan anses vara en lämplig grund för jämförelse eftersom inte de totala investeringarna för hela unionsindustrin beaktats. Detta argument måste därför avvisas.
(215)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga, bekräftas skälen 144-152 i förordningen om preliminär tull.
5.4. Slutsatser
(216)
Mot bakgrund av ovanstående, bekräftas slutsatserna i skälen 153-158 i förordningen om preliminär tull, dvs. att unionsindustrin led väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(217)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade flera berörda parter att man i analysen av orsakssambandet inte hade separerat, avgränsat och kvantifierat den dumpade importens skadliga verkningar från effekterna av andra kända faktorer som samtidigt skadar unionsindustrin. Dessutom hävdades det att kommissionen underlåtit att genomföra en gemensam analys av dessa andra kända faktorer.
(218)
Som svar på detta påstående bör det noteras att kommissionen, i enlighet med etablerad praxis, för det första undersökte om det fanns ett orsakssamband mellan den dumpade importen och den skada unionsindustrin lidit och för det andra om någon av de andra kända faktorerna hade brutit det orsakssamband som fastställts mellan den väsentliga skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen. I denna analys bedömdes verkan av andra kända faktorer för unionsindustrins situation, åtskilda från de skadevållande verkningarna av den dumpade importen, för att säkerställa att den skada som vållats av dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen. Det konstaterades att ingen av dessa faktorer hade någon större, om ens någon, inverkan på situationen för industrin som kunde ändra det faktum att den konstaterade väsentliga skadan måste tillskrivas den dumpade importen. Av dessa skäl avvisades argumentet.
(219)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter framförde flera berörda parter på nytt de ovanstående argumenten. De hävdade att kommissionen, genom en motiverad och adekvat förklaring, uttryckligen bör fastställa att den skada som vållats av andra faktorer än den dumpade importen inte tillskrivs denna import.
(220)
Efter en genomgång av alla uppgifter konstaterades det i denna undersökning att den dumpade importen, betraktad separat, hade vållat unionsindustrin väsentlig skada. Det var inte möjligt att kvantifiera verkningarna av andra kända faktorer, och därför gjordes en kvantitativ bedömning i enlighet beskrivningen i skälen 164-222 i förordningen om preliminär tull. Sammanfattningsvis bekräftades det att den väsentliga skada som unionsindustrin lidit vållats av den dumpade importen. De andra faktorernas inverkan på unionsindustrins negativa utveckling ansågs begränsad. Det bör noteras att det i artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen inte föreskrivs något krav på formen för analyserna av huruvida skadan ska tillskrivas den dumpade importen ska utföras. Tvärtom måste, enligt artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen, sådana analyser utföras på ett sådant sätt att den dumpade importens skadevållande verkningar kan separeras och åtskiljas från de skadliga verkningarna av andra faktorer. Av undersökningen framgick ingen bevisning för att alla andra kända faktorer som kan ha bidragit till den skada som vållats, tillsammans eller separat, bröt orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Mot bakgrund av ovanstående analys bekräftades det att andra kända faktorer inte var av det slaget att de ändrar slutsatsen att den väsentliga skada som unionsindustrin lidit måste tillskrivas den dumpade importen. Av dessa skäl avvisades dessa argument.
(221)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter invände vissa berörda parter mot undersökningsresultatet i skäl 160 i förordningen om preliminär tull. De hävdade åter att marknadsförhållandena för den undersökta produkten skiljde sig mellan medlemsstaterna och att analysen av orsakssambandet därför borde göras separat för varje medlemsstat. Dessutom framhöll dessa parter att de nationella stödsystemen, solexponeringen och elpriserna (inklusive lagstadgade avgifter) skiljer sig åt mellan medlemsstaterna och att det vidare finns olika marknadssegment på varje marknad (anläggningar i bostäder med mindre än 40 kW, kommersiella och industriella anläggningar på mellan 40 kW och 1 MW samt installationer för allmännyttiga anläggningar på mellan 1 MW och 10 MW). Med hänsyn till detta hävdade de att analysen av orsakssambandet borde göras dels separat för varje medlemsstat, dels för segmenten för storskaliga förbrukare och för konsumenter i bostäder.
(222)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter framhöll vissa berörda parter på nytt att analysen av orsakssambandet borde göras separat för varje medlemsstat, men lämnade dock inga ytterligare argument eller ny bevisning i detta avseende.
(223)
Undersökningen har visat att försäljnings- och importpriserna är liknande i hela unionen. Det kan därför anses att det verkligen finns en enda marknad för den undersökta produkten. Undersökningen visade inte heller att tillverkarna i de enskilda medlemsstaterna eller regionerna koncentrerade sin verksamhet till denna specifika marknad eller att den dumpade importen var koncentrerad till en medlemsstat eller region. Dessutom hävdade ingen av de berörda parterna att dumpningen och skadan borde ha analyseras för varje enskild medlemsstat, vilket dock skulle vara en förutsättning för att utföra en separat analys av orsakssambandet för varje medlemsstat. Undersökningen gav inte några belägg för att detta skulle ha varit en lämplig metod, särskilt inte med tanke på att priserna på den berörda produkten var liknande i hela unionen. Det noteras vidare att solexponeringen kan skilja sig åt från region till region i samma medlemsstat, t.ex. att södra Frankrike har mer solexponering än norra Frankrike, eller att olika regioner i en och samma medlemsstat kan ha olika stödsystem (t.ex. Belgien), och att dessa faktorers inverkan på efterfrågan kan variera från en region till en annan i samma medlemsstat. Skillnaderna i regelverket hos varje medlemsstat och/eller region och de skilda förutsättningarna, t.ex. solexponering motiverar ingen separat analys av orsakssambandet och därför inte heller några separata analyser av skada och dumpning. Dessa argument avvisades därför.
(224)
En annan berörd part hävdade att de andra faktorerna visserligen är relevanta, men att de nationella stödsystemen fortfarande är den viktigaste faktor som bestämmer efterfrågan. Samma part invände också mot att nätpariteten redan hade uppnåtts på vissa platser och hävdade att priserna på modulerna hade ökat sedan undersökningsperioden medan elpriserna minskat. Parten hävdade vidare att regelverket och de ekonomiska och tekniska förhållandena under alla omständigheter, åtminstone i vissa medlemsstater, inte medger anslutning till nätet och för dessa medlemsstater var det därför irrelevant huruvida nätparitet nåddes. Denna part lämnade dock ingen stödjande bevisning för ovannämnda påståenden. Under alla omständigheter bekräftar ovanstående argument att situationen när det gäller nationella stödsystem och nätparitet till viss del kan skilja sig åt mellan medlemsstaterna. Inga av de uppgifter som lämnats in var dock av sådant slag att de visar att en separat analys per medlemsstat skulle vara motiverad.
(225)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter upprepade samma berörda part påståendet och lämnade vissa uppgifter som skulle illustrera de skilda marknadsförhållandena i de olika medlemsstaterna och segmenten. De uppgifter som lämnats in kunde inte betraktas som avgörande, eftersom de bestod av en Power Point-presentation utan någon stödjande bevisning, och därför inte visade att en separat analys för varje medlemsstat skulle vara motiverad. Partens påstående avvisades därför.
(226)
Mot denna bakgrund drogs slutsatsen att en analys av orsakssambandet per medlemsstat och/eller region och per segment inte skulle motsvara de verkliga förhållandena på marknaden. Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter i detta hänseende, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 159 och 160 i förordningen om preliminär tull.
(227)
De kinesiska myndigheterna hävdade att kommissionen hade utfört analysen av orsakssambandet på ett inkonsekvent sätt, eftersom skadeanalysen gjordes separat för moduler och för celler, medan man i analysen av orsakssambandet inte gjorde någon åtskillnad mellan produkttyperna. I detta avseende ska det noteras att skadeindikatorerna faktiskt angavs separat för varje produkttyp, men att slutsatserna för varje indikator avser den undersökta produkten som helhet. Det erinras också om att moduler och celler är en enda produkt och att analysen av orsakssambandet därför genomfördes på grundval av detta. Påståendet avvisades därför.
2. Verkan av den dumpade importen
(228)
En berörd part bestred att det skulle finnas ett tillräckligt stort samband mellan den dumpade importen av den berörda produkten från Kina och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Det hävdades att detta skulle stödjas, å ena sidan, av det faktum att unionsindustrins vinstmarginal för celler ökade väsentligt från 2009 till 2010 (från förlust till en vinst på 12 %), medan den kinesiska importen låg 36 % lägre i pris än unionsindustrins priser och fördubblade sin marknadsandel under samma period. Mellan 2010 och 2011 ökade, å andra sidan, den kinesiska importen bara sin marknadsandel med 6 procentenheter, trots att förbrukningen ökade mycket mer under samma period, samtidigt som unionsindustrin ändå hade en förlust på 36 %. Denna part hävdade vidare att importen av celler från andra tredjeländer låg på samma prisnivå som den kinesiska importen under undersökningsperioden, men att den vann ytterligare marknadsandelar som motsvarade unionsindustrins förlust av marknadsandelar.
(229)
Undersökningen visade att den kinesiska marknadsandelen ökade konstant för alla produkttyper under skadeundersökningsperioden (17 procentenheter för moduler, 17 procentenheter för celler). Den dumpade importen från Kina ökade med mer än 300 % för moduler och med 482 % för celler. Samtidigt skedde det en betydande och stadig minskning av de kinesiska importpriserna (64 % för moduler och 42 % för celler under skadeundersökningsperioden), och under undersökningsperioden underskred priserna avsevärt unionsindustrins priser. Samtidigt förlorade unionsindustrin marknadsandelar under skadeundersökningsperioden och, såsom beskrivs i skälen 153 och 154 i förordningen om preliminär tull, alla huvudsakliga skadeindikatorer uppvisade en negativ trend. Det är därför bekräftat att det finns ett tydligt tidsmässigt samband mellan ökningen av den dumpade importen och minskningen av unionsindustrins marknadsandel.
(230)
Såsom framgår av skälen 161 och 162 i förordningen om preliminär tull, fastställdes det tidsmässiga sambandet för alla produkttyper separat. Dessutom leder den separata analysen av importens inverkan på unionsindustrins vinstmarginal för varje år under skadeundersökningsperioden inte till några meningsfulla resultat, eftersom dumpning och väsentlig skada och ett orsakssamband dem emellan inte behöver fastställas för varje år separat. Sambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skadan är i tillräcklig grad bevisad vid analysen av utvecklingen under hela skadeundersökningsperioden.
(231)
Det ska också noteras att unionsindustrins lönsamhet är en av de faktorer som anges i artikel 3.5 i grundförordningen och som bör undersökas vid granskningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrins situation. Enbart den omständigheten att unionsindustrin var lönsam under ett visst år innebär inte nödvändigtvis att den inte led väsentlig skada. Dessutom behöver unionsindustrins förlust av marknadsandelar inte exakt motsvarar ökningen av marknadsandelen för den dumpade importen för att det ska gå att fastställa ett orsakssamband mellan skadan och den dumpade importen. Slutligen ska det sägas att andra faktorer (t.ex. import från andra tredje länder eller utveckling av förbrukningen) som kan ha inverkat på unionsindustrins skadelidande situation undersöktes och behandlades i skälen 164-224 i förordningen om preliminär tull.
(232)
Det tidsmässiga sambandet mellan en ökad dumpad import i betydande kvantiteter till priser som underskred unionsindustrins priser och unionsindustrins alltmer utsatta situation är en tydlig indikator på ett orsakssamband i detta fall, såsom fastställs i skälen 161-163 i förordningen om preliminär tull. Påståendena rörande bristen på samband mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit avvisades därför.
(233)
Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter ifrågasatte samma berörda part fortfarande analysen av orsakssambandet, eftersom unionsindustrins lönsamhet inte hade analyserats särskilt i förhållande till vissa år (särskilt 2010), utan för hela skadeundersökningsperioden.
(234)
Det bör i detta avseende noteras att inga tillförlitliga slutsatser kan dras om orsakssambandet genom en analys av något särskilt år i skadeundersökningsperioden när man samtidigt bortser från unionsindustrins utveckling under hela skadeundersökningsperioden och dess samband med utvecklingen av den dumpade importen. En sådan analys kan endast leda till en partiell bild och inga tillförlitliga slutsatser kan dras av dessa. Den lönsamhet som också styrde andra finansiella indikatorer som unionsindustrin uppnådde under 2010 var hög på grund av en särskilt stor ökning av förbrukningen i unionen, som främjades av mycket generösa stödsystem och som gjorde det möjligt för unionsindustrin att uppnå sin största försäljningsökning samma år, men bara tillfälligt och i alla händelser inte hållbart för denna typ av industri. Detta argument måste därför avvisas.
(235)
Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter på den dumpade importens verkningar, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 159-163 i förordningen om preliminär tull.
3. Verkningar av andra faktorer
3.1. Import från andra tredjeländer
(236)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter lämnade flera berörda parter synpunkter på undersökningsresultaten beträffande import från andra tredjeländer och efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade de sina synpunkter. De lämnade dock inga nya uppgifter och ny bevisning som skulle ha kunnat ändra de berörda preliminära undersökningsresultaten.
(237)
Dessa parter betonade särskilt omfattningen av importen av celler från Taiwan. Den absoluta importvolymen av den berörda produkten från Taiwan (1 132 MW) motsvarar dock endast en ytterst liten andel (mindre än 5 %) av den totala förbrukningen i unionen (21 559 MW) och jämfört med importen från Kina (15 005 MW). Importen från Taiwan har därför, om ens över huvud taget, endast marginellt bidragit till skadan för unionsindustrin och har inte brutit orsakssambandet.
(238)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande importen från andra tredjeländer, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 164-167 i förordningen om preliminär tull.
3.2. Utveckling av förbrukningen i unionen
(239)
En berörd part ansåg att kommissionen underlåtit att analysera konsekvenserna av utvecklingen av förbrukningen. Det hävdades härvidlag att importen från Kina inte fångade upp hela den ökade förbrukningen, och att unionsindustrin, när det gäller moduler, visserligen förlorade marknadsandelar mellan 2009 och 2010, men ändå ökade sin lönsamhet under samma period. Det framhölls vidare att unionsindustrin under 2009, när importen av celler från Kina bara hade en marknadsandel på 8 %, ändå drabbades av en förlust på 8 %.
(240)
Enligt vad som sägs i skäl 168 i förordningen om preliminär tull, behöll den dumpade importen från Kina sin marknadsandel (moduler) eller ökade den (celler) på bekostnad av unionsindustrin under skadeundersökningsperioden, trots att förbrukningen i unionen minskade under undersökningsperioden. Man kan därför inte dra slutsatsen att den minskade förbrukningen var av sådant slag att den kunde bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit. Undersökningen visade dessutom att eftersom unionsindustrins kapacitet i alla händelser var mycket lägre än förbrukningsnivåerna, kunde den krympande förbrukningen under undersökningsperioden inte ha haft någon inverkan på den skadelidande situationen för unionsindustrin. Detta påstående avvisades därför.
(241)
En annan berörd part bestred att efterfrågan i unionen kommer att kvarstå även utan nationella stödsystem. Denna part hävdade att det finns ett samband mellan efterfrågan och stödsystemen och att solcellsprojekt inte längre skulle vara lönsamma och efterfrågan på solpaneler därmed skulle upphöra om sådana system saknades.
(242)
Såsom anges i skäl 169 i förordningen om preliminär tull, samlade man under undersökningen in en del uppgifter som visade att det fortfarande fanns och skulle finnas en efterfrågan i unionen, även i avsaknad av stödsystem. Parten lämnade ingen bevisning som skulle ha kunnat ifrågasätta dessa undersökningsresultat. I avsaknad av nya uppgifter i detta avseende, bekräftas undersökningsresultaten i skäl 169 i förordningen om preliminär tull och påståendet i detta avseende avvisades därför.
(243)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det saknar betydelse att unionsindustrins kapacitet i alla händelser inte tillgodosåg efterfrågan i unionen, eftersom försäljningsvolymen av unionsindustrins moduler sjönk i linje med den minskade förbrukningen, och upprepade att den minskade förbrukningen mellan 2011 och undersökningsperioden orsakade den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Mellan 2011 och undersökningsperioden minskade visserligen förbrukningen och försäljningsvolymen av moduler i unionen i en ungefär samma takt, men detta måste ses mot bakgrund av utvecklingen av de kinesiska dumpade priserna, som väsentligt underskred unionsindustrins priser, vilket tvingade unionsindustrin att sälja med förlust. Såsom nämnts i skäl 111 i förordningen om preliminär tull, erinras det i detta avseende om att den dumpade importen från Kina antingen bibehöll sin marknadsandel (moduler) eller ökade den (celler) när förbrukningen minskade. Samtidigt sjönk priserna på importen från Kina avsevärt och underskred betydligt unionsindustrins försäljningspriser. Detta påstående avvisades därför.
(244)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på utvecklingen av förbrukningen i unionen, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 168 och 169 i förordningen om preliminär tull.
3.3. Inmatningspriser som huvudexempel på stödsystem
(245)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade flera parter påståendet att den skada som unionsindustrin lidit berodde på utvecklingen av inmatningspriserna (feed-in-tariffs, FIT). De hävdade att utvecklingen av inmatningspriserna utövat ett starkt nedåtgående tryck på priserna och därmed på unionsindustrins lönsamhet. En berörd part hävdade att det bara var utvecklingen av inmatningsprisernas inverkan på efterfrågan som hade undersöktes, medan inverkan på priserna också borde ha analyserats. I samband med detta invände flera berörda parter att de flesta medlemsstater genomförde stora nedskärningar redan under 2010, vilket förde med sig ett nedåtgående tryck på priserna på moduler.
(246)
När det gäller detta påstående bör det noteras att medlemsstaterna har sänkt inmatningspriserna vid olika tidpunkter och i olika takt och att det är ganska svårt att få fram en allmän bild för hela unionen. Oavsett vid vilken tidpunkt nivåerna på inmatningspriserna var mycket låga, kan den avsevärda minskningen av unionspriserna och lönsamheten under skadeundersökningsperioden inte enbart eller främst förklaras med minskningen av inmatningspriserna. För det första ska det påpekas att utifrån de uppgifter som samlats in för Tyskland och Italien, som tillsammans stod för ungefär 75 % av unionsmarknaden under 2011, var nedgången i det genomsnittliga försäljningspriset mer uttalad än minskningen av inmatningspriserna under undersökningsperioden. För det andra visar den bevisning som samlats in, för vissa länder som Italien, att unionsindustrin blev tvungen att kraftigt sänka sina priser, trots de mycket generösa inmatningspriserna. Slutligen ska det påpekas att unionstillverkarna, under undersökningsperioden, var tvungna att sälja till priser som låg under deras produktionskostnad, vilket främst berodde på att de kinesiska exporterande tillverkarna hade 80 % av unionsmarknaden och därmed makten att påverka prissättningsmekanismen.
(247)
I undersökningen fastställdes det vidare att de höga inmatningspriserna tillsammans med prissänkningarna på moduler i unionen fram till 2011 gjorde att investeringar i solenergi blev extremt attraktivt eftersom investerarna fick en mycket stor avkastning. Detta ledde därför till ett stort antal investeringar och följaktligen i en stor efterfrågan på solpaneler. Till följd av den ökade efterfrågan, ökade avsevärt det totala belopp som betalades i inmatningspriser och de flesta medlemsstater sänkte nivån på de befintliga inmatningspriserna, bland annat för att undvika ökade elkostnader. Detta visar att de sänkta inmatningspriserna också kan ha varit en följd av de sjunkande priserna och inte tvärtom.
(248)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att det fanns en motsägelse mellan skäl 246, enligt vilket en bedömning av efterfrågan i unionen som helhet är svår att göra, och skäl 223, enligt vilket en analys av orsakssambandet för varje medlemsstat inte skulle leda till några meningsfulla resultat. I detta avseende klargörs det beträffande bedömningen i skäl 246 ovan att vad som avses är svårigheten att få en allmän bild av utvecklingen av inmatningspriserna för hela unionen, och inte efterfrågan i unionen, vilket den berörda parten hävdade. Av detta följer att det inte finns någon motsättning mellan de två skälen och därför avvisades påståendet.
(249)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att priserna på moduler, även med höga inmatningspriser, kan minska avsevärt på grund av teknisk utveckling, stordriftsfördelar, kostnadsminskningar och en större global produktionskapacitet. Med avseende på detta påstående noteras det att den bevisning som samlats in visar att de italienska tillverkarna var tvungna att sänka sina priser till under produktionskostnad även när inmatningspriserna var höga. De faktorer som anges ovan kan mycket väl ha påverkat de genomsnittliga kostnaderna, men de kan inte förklara varför unionstillverkarna var tvungna att sänka sina priser till under deras produktionskostnad. Därför dras slutsatsen att det främst var den dumpade importen från Kina som ledde till att priserna nådde ohållbara nivåer, och detta påstående avvisades.
(250)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en part att slutsatsen i skäl 247 ovan att minskningen av inmatningspriserna också kunde vara följden av minskade priser och inte tvärtom, inte stöds med någon bevisning.
(251)
Det noteras att slutsatserna i skäl 247 ovan grundades på uppgifter som var tillgängliga under undersökningen och att det scenario som beskrivs faktiskt ansågs som rimligt med hänsyn till förhållandena på denna specifika marknad. Detta argument avvisades därför.
(252)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade en part att man inte ansåg att slutsatsen att det nedåtgående pristrycket på unionstillverkarna främst berodde på den dumpade importen var korrekt, utan hävdade tvärtom att det var minskningarna av inmatningspriserna som tvingade unionstillverkarna att sänka sina priser. Samma part upprepade att när inmatningspriserna minskade sjönk också priserna på solcellssystemen i linje med de minskade inmatningspriserna, så att kostnaderna för projektutvecklarna inte ökar, vilket till slut orsakade pristrycket på unionstillverkarna.
(253)
Eftersom ingen avgörande bevisning lades fram till stöd för dessa påståenden vidhöll kommissionen sin analys och sina slutsatser i enlighet med skälen 246-247 ovan.
(254)
Samma part hävdade att marknaderna styrs genom utvecklingen av inmatningspriserna och lämnade uppgifter om antalet solcellsanläggningar som installerats under 2012 och 2013 i Förenade kungariket. De uppgifter som parten lämnade var en publikation av den brittiska regeringen som grundas på veckovisa registreringar i Förenade kungarikets centrala register över inmatningspriser (CFR). Det noteras att dessa uppgifter för det mesta avsåg en period utanför undersökningsperioden och endast gällde en medlemsstat, medan den aktuella undersökning inriktades på situationen på unionsmarknaden som helhet. I alla händelser bestrids det inte att nivåerna på inmatningspriserna påverkar efterfrågan, eftersom investeringarnas lönsamhet på platser med mindre solstrålning beror på nivån på inmatningspriserna. För att visa att inmatningsprisernas nivå under undersökningsperioden hade vållat skadan, skulle de berörda parterna ha varit tvungna att visa att en prisökning för unionstillverkarna till en icke skadevållande nivå skulle ha inneburit att unionstillverkarna inte hade kunnat sälja den berörda produkten eftersom investeringar i solcellssystem inte skulle ha varit hållbara till dessa prisnivåer. Ingen sådan bevisning har lämnats in. Påståendet avvisades därför.
(255)
Därför avvisas argumentet att minskningarna av inmatningspriserna skulle ha brutit orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(256)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en part att utvecklingen av inmatningspriserna gjorde investeringar i solenergi oattraktiva för investerarna och på så sätt minskade efterfrågan på produkten. En annan part hävdade att slutsatserna i skäl 173 i förordningen om preliminär tull att investeringar fortfarande görs i Spanien trots det tillfälliga upphävandet av systemen för inmatningspriserna var felaktiga.
(257)
Effekterna av inmatningspriserna på efterfrågan behandlades i skäl 173 i förordningen om preliminär tull. Eftersom det inte har inkommit några nya argument i detta hänseende, avvisades ovan nämnda påstående om att efterfrågan hade minskat till följd av utvecklingen av inmatningspriserna. När det gäller investeringarna i Spanien, klargörs det att undersökningsresultaten i skäl 177 i förordningen om preliminär tull grundas på uppgifter som inhämtats under undersökningen och som kontrollerats under ett kontrollbesök på plats. Eftersom den berörda parten inte lämnade några nya uppgifter eller någon ny bevisning i detta hänseende, måste påståendet avvisas.
(258)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade flera parter, mot bakgrund av de låga inmatningspriserna, att investeringar i solenergiprojekt var ekonomiskt lönsamma bara när de försörjs med solpaneler som importerats från Kina till lägre priser. Det hävdades därför att det var minskningarna av inmatningspriserna som hade vållat den väsentliga skadan för unionsindustrin. En annan part hävdade att nivån på inmatningspriserna påverkar prissättningsmekanismen för moduler.
(259)
Det bör noteras att det beroende på medlemsstat eller region varierar till vilken kostnad per modul ett projekt fortfarande är ekonomiskt lönsamt utifrån ett antal olika faktorer såsom inmatningspriser, andra incitament i lagstiftningen, solexponering, konventionella elpriser osv.
(260)
Undersökningen visade dessutom att de nuvarande anläggningarna blir allt mindre beroende av inmatningspriserna, eftersom nätparitet för solenergi troligen har uppnåtts för vissa typer av anläggningar i flera regioner i Europa, t.ex. en stor del av Italien, Spanien, Portugal, södra Frankrike och Grekland.
(261)
På ovannämnda grunder avvisades påståendena i detta hänseende.
(262)
En berörd part hävdade att kommissionen inte hade undersökt huruvida unionsindustrin hade försummat att förutse att de statliga stödsystemen plötsligt skulle kunna komma att dras in eller minska. Inga argument framfördes till stöd för detta påstående. Det bör emellertid noteras att, enligt den bevisning som samlats in, det inte finns några uppgifter som tyder på att unionsindustrin svarade på marknadssignalerna (dvs. utveckling av förbrukningen) och andra tillgängliga uppgifter (dvs. en minskning av stödsystem) på ett orimligt sätt. Detta påstående avvisades därför.
(263)
En berörd part hävdade att minskningarna av inmatningspriserna var orsaken till att unionsindustrins försäljning minskade, eftersom investeringarna bara hade varit lönsamma tack vare de låga kinesiska priserna. Den bevisning som samlats in visar förvisso på bara en liten minskning av unionsindustrins försäljning under undersökningsperioden, i motsats till vad man skulle ha förväntat sig om solenergiprojekten hade varit genomförbara bara med kinesiska moduler. Tvärtom ökade unionsindustrins försäljning av moduler fram till 2011 och minskade sedan något under undersökningsperioden enligt samma trend som förbrukningen. Detta påstående avvisades därför.
(264)
En annan berörd part hävdade att de undersökningsresultat i skälen 174 och 175 i förordningen om preliminär tull som visade att förändringarna av inmatningspriserna inte brutit orsakssambandet inte har någon saklig eller rättslig grund, och dessutom är oförenliga med artikel 3.7 i grundförordningen, eftersom kommissionen underlåtit att bedöma nivån på den skada som vållats av de sänkta inmatningspriserna och eftersom kommissionen ansåg att den kraftiga minskningen av unionsindustrins pris bara hade varit en följd av den dumpade importen från Kina. Samma part hävdade att det sänkta priset på moduler, celler och plattor var ett globalt fenomen och inte berodde på trycket från den kinesiska importen.
(265)
När det gäller påståendet att kommissionen underlåtit att bedöma nivån på den skada som vållats av de sänkta inmatningspriserna, hänvisas det till skälen 174, 175 och 182 i förordningen om preliminär tull och till skälen 245-263 ovan, där kommissionen konstaterade att varken nedgången i efterfrågan eller effekterna av inmatningspriserna på priserna i unionen var av sådan art att de bröt orsakssambandet mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen från Kina, oavsett huruvida och i vilken utsträckning de kan ha orsakats av de sänkta inmatningspriserna. Därför måste påståendet att kommissionens undersökningsresultat saknar saklig grund avvisas. När det gäller argumentet att det sänkta priset på moduler och celler var ett globalt fenomen, hänvisas det till skälen 164-167 i förordningen om preliminär tull, där det görs en bedömning av volymer och priser för import till unionen från andra länder än Kina. Visserligen fanns det en global nedåtgående trend i priserna på moduler och celler, men de dumpade priserna på importen från Kina har förvärrat den nedåtgående trenden till förlustbringande nivåer. På grundval av detta avvisades påståendet.
3.4. Annat ekonomiskt stöd till unionsindustrin
(266)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter på annat ekonomiskt stöd till unionsindustrin, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 184 och 185 i förordningen om preliminär tull.
3.5. Överkapacitet
(267)
En berörd part upprepade påståendet att det var situationen med överkapacitet både på världsmarknaden och på unionsmarknaden som vållade den väsentliga skadan och inte importen från Kina. I det avseendet hävdades det att unionsindustrin hade ökat sin kapacitet för mycket, vilket framgår av det låga kapacitetsutnyttjandet och att den eventuella skadan därför var självförvållad. Den påstådda effekten av överkapaciteten i unionen och i hela världen har redan behandlats i skälen 185-190 i förordningen om preliminär tull, och i brist på nya omständigheter måste detta argument därför avvisas.
(268)
En annan berörd part hävdade att överkapaciteten ledde till prisrationalisering. I detta sammanhang bör det å ena sidan påpekas att överkapaciteten i praktiken ledde till en nedåtgående spiral (”kapplöpning till boten”) och till unionsindustrins prisfall, som i genomsnitt översteg minskningen av produktionskostnaderna. Såsom beskrivs i skäl 186 i förordningen om preliminär tull följde unionsindustrins kapacitetsökning å andra sidan marknadsutvecklingen och ansågs rimlig. Dessutom låg ökningen av produktionskapaciteten för celler på en lägre nivå än för moduler. Eftersom den berörda parten inte lämnade några nya uppgifter eller någon ny bevisning i detta hänseende, måste påståendet avvisas.
(269)
En annan berörd part hävdade att den skada som unionsindustrin lidit berodde på unionsindustrins inriktning på enbart specialiserade investeringar och på dess oförmåga att göra nödvändiga investeringar för ökad kapacitet och kostnadsbesparingar. Inte heller detta påstående kunde bekräftas av undersökningsresultaten, som visade att unionsindustrin hade ökat sin produktionskapacitet och effektivitet under skadeundersökningsperioden (skälen 124 och 187 i förordningen om preliminär tull). Påståendet avvisades därför.
(270)
Vidare hävdade en berörd part att unionsindustrin ökade sin produktionskapacitet trots redan låga nivåer av kapacitetsutnyttjande, vilket ledde till självförvållad skada. Detta påstående grundades på en jämförelse mellan trenden för de investeringar som gjordes av de unionstillverkare som ingick i urvalet och trenden för hela unionsindustrins kapacitetsutnyttjande, som inte är en lämplig grund för jämförelse. Dessutom visade undersökningen att unionsindustrin inte hade ökat sin produktionskapacitet i en omfattning som översteg utvecklingen av unionens förbrukning. Detta argument avvisades därför.
(271)
Dessutom tyder den bevisning som inhämtats på att unionsindustrin genom investeringar i nya maskiner skulle kunna sänka sina produktionskostnader och bli mer konkurrenskraftig. Detta argument avvisades därför.
(272)
En berörd part hävdade att slutsatserna i skäl 189 i förordningen om preliminär tull stred mot undersökningsresultaten i skälen 124 och 186 i förordningen om preliminär tull, dock utan att ge ytterligare förklaringar med uppgift om de påstådda motstridigheternas art eller omfattning. Detta påstående måste därför avvisas.
(273)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter ifrågasatte vissa berörda parter att unionsindustrins kapacitetsökning var rimlig och följde marknadsutvecklingen, särskilt utvecklingen av förbrukningen i unionen. När det gäller moduler ökade emellertid produktionskapaciteten med 106 %, medan förbrukningen i unionen ökade med 221 % under skadeundersökningsperioden, dvs. mer än dubbelt så mycket. När det gäller celler ökade på samma sätt produktionskapaciteten med 39 %, medan förbrukningen i unionen ökade med 87 % under skadeundersökningsperioden. Detta visar att kapacitetsökningen var avsevärt lägre än ökningen av förbrukningen, och därför inte kan betraktas som orimlig eftersom det aldrig var överkapacitet i unionen. Analysen av huruvida kapacitetsökningarna var rimliga bör inte heller bygga på en analys från år till år, utan bör beakta utvecklingen under hela skadeundersökningsperioden. Effekterna av kapacitetsökningarna slår således vanligtvis igenom först efter en viss tidsperiod efter de investeringar som görs och en separat analys av ett år kan leda till en snedvriden bild. Påståendet avvisades därför.
(274)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på unionsindustrins överkapacitet, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 185-190 i förordningen om preliminär tull.
3.6. Råvaruprisernas inverkan
(275)
Vissa berörda parter upprepade att unionsindustrin eller åtminstone en del av den inte kunde dra nytta av de sjunkande priserna på polykisel under undersökningsperioden på grund av långfristiga kontrakt på råvaror. Med hänvisning till undersökningsresultaten i skäl 193 i förordningen om preliminär tull, där det anges att unionsindustrin kunde omförhandla sina långfristiga kontrakt med sina leverantörer (inklusive tillverkare av plattor) och därför kunde dra nytta av lägre priser, hävdade parterna att omförhandlingar eller uppsägning av långfristiga kontrakt på polykisel och/eller plattor ledde till böter. För att understödja detta argument lämnade parterna in tidningsartiklar där det uppgavs att vissa unionstillverkare hotades av tvisteförfaranden eller att de sagt upp sina kontrakt. Vissa parter har inkommit med uppgifter som man menar bekräftar att de långfristiga kontrakten inte kan omförhandlas.
(276)
Polykisel är den viktigaste råvaran för tillverkarna av plattor. Undersökningen visade att priserna på polykisel ökade under 2008, då de nådde sin topp på ca 500 amerikanska dollar/kg, men att de minskade igen under 2009 för att ligga på ca 50-55 amerikanska dollar/kg i slutet av 2009, med bara en svagt uppåtgående trend under 2010 och i början av 2011. Priserna sjönk avsevärt under undersökningsperioden, vilket resulterade i ett pris på 30 amerikanska dollar/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Det bör noteras att polykiselprisernas inverkan på unionsindustrin endast kunde vara relativt marginell, eftersom all påverkan på tillverkningskostnaden för celler och moduler försvagades genom värdekedjan. Vidare avsåg man i de ovannämnda tidningsartiklarna utvecklingen efter undersökningsperioden, och de rör alltså inte situationen för de berörda unionstillverkarna under undersökningsperioden och kan därför inte beaktas. Denna fråga undersöktes närmare efter införandet av de provisoriska åtgärderna, och till följd av detta kan det bekräftas att unionsindustrin faktiskt kunde omförhandla inte bara priserna i de långfristiga kontrakten, utan också de avtalsenliga böterna rörande dessa långfristiga kontrakt.
(277)
En av de ovanstående berörda parterna hävdade vidare att det räcker att endast en del av unionstillverkarna har påverkats av de långfristiga kontrakten och att situationen för unionsindustrin överlag saknar betydelse. Parten hävdade att högre kostnader inte nödvändigtvis behöver påverka alla aktörer på samma sätt. I detta argument tar man inte hänsyn till undersökningsresultatet att de genomsnittliga polykiselpriserna för unionsindustrin i många fall inte låg högre än marknadspriserna eller spotpriserna och frågan om huruvida högre kostnader påverkar alla eller endast ett fåtal aktörer ansågs därför inte vara relevant. Påståendet avvisades därför.
(278)
En annan berörd part begärde att kommissionen skulle separera, särskilja och kvantifiera effekterna av varje faktor som påverkar unionsindustrins situation, och att särskilt effekterna av betydande minskning av polykiselpriserna borde beaktas separat. Det hävdades härvidlag att det var de sänkta polykiselpriserna snarare än prispressen från den kinesiska importen som orsakade nedgången i försäljningspriserna. När det gäller unionsindustrin bör det noteras att de genomsnittliga försäljningspriserna minskade mycket mer än de genomsnittliga produktionskostnaderna, för vilka minskningen av råvarupriserna kunde ha haft betydelse. Påståendet avvisades därför.
(279)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade vissa berörda parter att effekterna av de minskade polykiselpriserna på unionsindustrins kostnader inte begränsades eller försvagades via värdekedjan, vilket hade konstaterats i undersökningen. Såsom redan nämnts i skäl 276 ovan, är dock polykisel den viktigaste råvaran för dem som tillverkar plattor, och följaktligen att en eventuell inverkan på kostnaderna för tillverkningen av celler eller moduler konstaterades bli försvagad i värdekedjan. Den berörda parten lämnade ingen bevisning som skulle ha kunnat minska värdet av detta undersökningsresultat. Undersökningen visade dessutom att minskningen av priserna på polykisel under skadeundersökningsperioden återspeglades i den genomsnittliga kostnaden för tillverkning av celler och moduler hos de unionstillverkare som ingick i urvalet, vilken minskade i liknande omfattning som polykiselpriserna. En berörd part ifrågasatte effekterna av de påstådda böter som unionsindustrin tvingades betala på grund av omförhandling av kontrakten med leverantörerna. I detta avseende kan det inte uteslutas att ett begränsat antal tillverkare kan ha varit tvungna att betala böter för uppsägning av kontrakt om leverans av plattor under skadeundersökningsperioden.
Kommissionen fann dock inga bevis för att dessa påföljder skulle ha kunnat påverka situationen för unionsindustrin som helhet eller att de skulle vara representativa. Den berörda parten lämnade inte heller någon sådan bevisning. Det kan inte helt uteslutas att böterna kan ha haft en viss negativ inverkan på ett begränsat antal unionstillverkare, men den övergripande effekten på unionsindustrin var i bästa fall marginell och kunde inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin som helhet lidit. Dessa argument måste därför avvisas.
(280)
En annan berörd part hävdade att de minskade försäljningspriserna för den undersökta produkten i unionen delvis beror på det minskade priset på polykisel. I detta avseende bör det dock noteras att undersökningen visade att importen från Kina dumpades till priser som väsentligt underskred unionsindustrins priser. Prisminskningen går därför utöver den minskning av produktionskostnaderna som kan förklaras av minskade råvarupriserna. Om prisminskningen endast var en följd av de minskade råvarupriserna skulle unionsindustrin inte ha varit tvungen att sänka sina försäljningspriser under produktionskostnadsnivå. Detta påstående måste därför avvisas.
(281)
En annan berörd part upprepade att det tvistemål som en unionstillverkare stod inför efter undersökningsperioden kan ha påverkat situation för åtminstone denna unionstillverkare redan under undersökningsperioden. Denna part förklarade dock inte hur och i vilken utsträckning en sådan händelse som inträffade efter undersökningsperioden faktiskt skulle ha haft en inverkan på denna tillverkares situation under undersökningsperioden. Av undersökningen framgick inte heller någon bevisning för sådana effekter. Påståendet måste därför avvisas.
(282)
Samma berörda part ifrågasatte dessutom de ovannämnda undersökningsresultaten och påstod att ingen bevisning hade lagts fram. Undersökningsresultaten grundades emellertid på uppgifter och positiv bevisning, vars icke-konfidentiella versioner var tillgängliga för alla berörda parter.
(283)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter på råvaruprisernas inverkan, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 191-194 i förordningen om preliminär tull.
3.7. Självförvållad skada: inverkan av unionsindustrins automatisering, storlek, stordriftsfördelar, konsolidering, innovation, kostnadseffektivitet och import
(284)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade vissa berörda parter påståendet att den skada som unionsindustrin lidit berodde på unionsindustrins brist på tillräckliga stordriftsfördelar. Det påpekades återigen att de småskaliga tillverkarna hade en nackdel jämfört med de större, vertikalt integrerade tillverkarna, och därför kan den eventuella skada som de småskaliga tillverkarna lidit inte tillskrivas den dumpade importen. En annan berörd part hävdade att automatiseringen av produktionsprocessen är kostsam och att stordriftsfördelar därför är ännu viktigare för att minska produktionskostnaderna.
(285)
Undersökningen visade att unionsindustrin, även de större, vertikalt integrerade tillverkarna, på grund av den dumpade importen inte fullt ut kunde dra nytta av ett högt kapacitetsutnyttjande för att uppnå stordriftsfördelar. I alla händelser visade undersökningen inget samband mellan storlek, vertikal integration och bättre lönsamhet, eftersom den starka prispressen från den dumpade importen hade påverkat detta samband. Undersökningen har visat att det inte längre fanns några stordriftsfördelar på en marknad där kapacitetsutnyttjandet var lågt, vilket även gällde de kinesiska tillverkarna. Dessa påståenden avvisades därför.
(286)
Vidare hävdade en berörd part att investerare och banker inte skulle finansiera projekt om modultillverkaren är alltför liten, eftersom större tillverkare erbjuder bättre garantier och är mer accepterade som låntagare. Med andra ord är investerare och banker tveksamma till att finansiera solenergiprojekt där man använder moduler som tillverkats i unionen. Undersökningen visade emellertid att om investerarna och bankerna föredrar att finansiera kinesiska tillverkare som har större produktionskapacitet beror det på den snedvridning som den dumpade importen har skapat på unionsmarknaden. Såsom nämns ovan i skäl 285, saknar produktionslinjernas storlek betydelse om utnyttjandegraderna ligger kvar på en låg nivå. Detta påstående avvisades därför.
(287)
En berörd part upprepade att unionsindustrin har en ogynnsam kostnadsstruktur jämfört med dess kinesiska konkurrenter, eftersom de senare drog nytta av lägre arbetskraftskostnader, el- och avskrivningskostnader, och dessutom hade den nyaste utrustningen. Den berörda parten kunde dock inte lämna någon ny information eller bevisning som kunde ändra undersökningsresultaten i detta hänseende. Påståendet att de kinesiska tillverkarna använder den nyaste utrustningen behandlades i skäl 203 i förordningen om preliminär tull, där det anges att de exporterande tillverkarna i Kina inte hade några komparativa fördelar, i synnerhet som maskiner och utrustning importerades från Europeiska unionen. De ovanstående påståendena avvisades därför.
(288)
En annan part hävdade att de kinesiska tillverkarna hade en komparativ fördel när det gäller polykiselpriserna och stordriftsfördelar, vilket resulterade i lägre kostnader för maskinerna. Parten lämnade dock inte några nya uppgifter eller bevis till stöd för detta som kunde ändra de undersökningsresultat som beskrivs i skälen 195, 196 och 203 i förordningen om preliminär tull. Denna parts invändning måste därför avvisas.
(289)
I enlighet med skäl 203 i förordningen om preliminär tull och skäl 287 ovan, erinras det om att de exporterande tillverkarna i Kina inte har någon komparativ fördel när det gäller de råvaror och maskiner som används, eftersom de för det mesta importeras från unionen. En berörd part invände mot detta, dock utan att lämna någon bevisning. Arbetskraftskostnaderna och de allmänna omkostnaderna, inklusive avskrivningskostnaderna, utgjorde i genomsnitt mindre än 10 % av den totala kostnaden för en modul under undersökningsperioden och anses inte ha haft någon större betydelse. Elkostnaderna utgjorde i genomsnitt mindre än 1 % av den totala kostnaden för en modul under undersökningsperioden och anses inte ha haft någon större betydelse. Påståendet att de kinesiska tillverkarna använde den nyaste utrustning var dessutom inte underbyggt.
(290)
Vidare upprepade en berörd part att vissa unionstillverkare köpte in celler och/eller moduler från det berörda landet och återförsålde dessa produkter på unionsmarknaden som sina egna. Parten begärde att skadan till följd av dessa transaktioner inte skulle tillskrivas den dumpade importen. Undersökningen visade emellertid att unionsindustrins import av den berörda produkten var ett komplement och att volymerna var begränsade jämfört med den sammanlagda unionstillverkningen samt att den eventuella effekten av detta därför bara var marginell och inte kunde anses bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den skada som unionsindustrin lidit.
(291)
En icke-närstående importör hävdade att det faktum att antalet anställda ökade under skadeundersökningsperioden inte hade behandlats tillräckligt i förordningen om preliminär tull. När det gäller detta påstående bör det noteras att sysselsättningen ökade mellan 2009 och 2011 för moduler för att sedan minska under undersökningsperioden. För celler ökade sysselsättningen fram till 2010 och minskade sedan under 2011 och ytterligare under undersökningsperioden. Det ska noteras att för moduler följde sysselsättningen samma tendens som unionstillverkningen. Eftersom den kinesiska importen ökade sin marknadsandel för celler under hela perioden, kunde unionsindustrin inte dra nytta av den ökade förbrukningen såsom förväntat. Den minskade sysselsättningen under 2011 och under undersökningsperioden motsvarar därför de företag som antingen hade blivit insolventa eller hade upphört med sin celltillverkning.
(292)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part påståendet att den skada som unionsindustrin lidit berodde på unionsindustrins småskalighet och bristen på tillräckliga stordriftsfördelar. Såsom redan förklarats i skäl 285 ovan och i skälen 195 och 196 i förordningen om preliminär tull, kan det inte längre ens på den globala marknaden finnas några stordriftsfördelar till följd av storlek, eftersom kapacitetsutnyttjandet i allmänhet var lågt och eftersom det var en enorm överkapacitet i hela världen. Påståendet måste därför avvisas.
(293)
Samma part upprepade vidare att den skada som unionsindustrin lidit berodde på unionsindustrins oförmåga att uppnå kostnadsfördelar. Denna part hävdade att detta särskilt berodde på att de flesta unionstillverkare var vertikalt integrerade. Parten lade dock inte fram några ytterligare uppgifter om i vilken utsträckning det faktum att tillverkarna är vertikalt integrerade skulle kunna ha haft en negativ inverkan på deras kostnadsstruktur. Påståendet måste därför avvisas.
(294)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter i detta hänseende, bekräftas skälen 195-206 i förordningen om preliminär tull.
3.8. Konkurrens från solcellstunnfilmsprodukter och annan solcellsteknik
(295)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part påståendet att den skada som unionsindustrin lidit orsakades av konkurrensen från solcellstunnfilmsprodukter och annan solcellsteknik, eftersom denna teknik konkurrerade med den undersökta produkten särskilt för markmonterade och kommersiella/industriella hustakssystem, som utgör en väsentlig del av hela unionens solcellsmarknad.
(296)
Undersökningen visade att, även om solcellstunnfilmsprodukter är billigare än den undersökta produkten, når de bara en begränsad andel av hela unionens marknad för solteknik, eftersom de har en mycket lägre verkningsgrad och lägre uteffekt än solcellsmoduler av kristallint kisel. Enligt tillgängliga uppgifter var marknadsandelen för tunnfilmsprodukter inte stor i förhållande till hela unionens marknad för solteknik under undersökningsperioden. Följaktligen bekräftas undersökningsresultaten i skäl 208 i förordningen om preliminär tull att även om det kan finnas viss konkurrens mellan tunnfilmsprodukter och den berörda produkten får denna konkurrens anses vara marginell. På dessa grunder måste de argument som framförts i denna fråga avvisas.
(297)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part att konkurrensen från tunnfilmsprodukter sannolikt hade orsakat den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Parten hävdade i detta avseende att marknadsandelen för tunnfilmsprodukter av hela marknaden för solteknik i Tyskland var betydande under större delen av undersökningsperioden och att den minskade först i början av 2012.
(298)
Undersökningen visade faktiskt att de genomsnittliga priserna på tunnfilmsprodukter låg på lägre nivåer än de genomsnittliga prisnivåerna på den undersökta produkten.
(299)
Såsom anges i skäl 296 ovan har dock tunnfilmsprodukter en mycket lägre verkningsgrad och lägre uteffekt än solcellsmoduler av kristallint kisel, vilket innebär att en eventuell konkurrens mellan dessa produkter inte kunde ha bidragit till den skada som unionsindustrin lidit eftersom moduler av kristallint kisel är den dominerande tekniken på unionens solenergimarknad. I JRC PV Status Report 2012 anges att en följd av de minskade priserna på polykisel är att tunnfilmsprodukter under de senaste åren har förlorat marknadsandelar på bekostnad av moduler av kristallint kisel.
(300)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter i detta hänseende, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 207-210 i förordningen om preliminär tull.
3.9. Finanskrisen och dess effekter på tillgången till finansiering
(301)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdades det att de skadevållande verkningarna av den finansiella krisen och dess effekter på tillgången till finansiering bör hållas isär och inte tillskrivas den dumpade importen.
(302)
I detta sammanhang hänvisas till skäl 212 i förordningen om preliminär tull, där effekterna av finanskrisen och den ekonomiska nedgången på unionsindustrins situation särskilt uppmärksammades. I detta skäl anges i detalj det resonemang som låg till grund för slutsatsen att finanskrisen, även om den inverkat på unionsindustrins situation, inte kunde bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Resonemanget har inte bestridits av de berörda parterna, och de lämnade inte heller några nya uppgifter eller bevis som kunde ha påverkat undersökningsresultaten i detta skäl. Påståendena i detta hänseende avvisades därför.
(303)
Det hävdades vidare att den skada som unionsindustrin lidit berodde på att unionsindustrin inte kunde söka lämplig finansiering och att kommissionen borde undersöka om unionsindustrin ansökte om finansiering medan den fortfarande var lönsam. Faktum är att undersökningen visade att år 2010, då unionsindustrin fortfarande var lönsam, ökade investeringsnivån för moduler och för celler med 315 % respektive 10 % jämfört med 2009. Eftersom solcellsindustrin är kapitalintensiv, kan man förvänta sig att unionsindustrin kontinuerligt söker lämplig finansiering för att förbättra kostnadseffektiviteten och konkurrera med den orättvisa dumpade importen. Därför dras slutsatsen att bristen på tillgång till finansiering var en följd av den snedvridna situation som orsakats av den dumpade importen och inte dess orsak. Ovanstående påstående avvisades därför.
(304)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part att de skadevållande verkningarna av finanskrisen bör separeras och särskiljas och inte tillskrivas den dumpade importen. Parten hänvisade till allmänt tillgängliga uppgifter som visar att minst en unionstillverkare ansåg att finanskrisen var huvudorsaken till den skadevållande situationen. I den aktuella undersökningen grundades undersökningsresultaten på företagsspecifika uppgifter som går betydligt längre än allmänt tillgängliga uppgifter från vissa företag. De allmänt tillgängliga uppgifter som det hänvisades till kan därför inte påverka undersökningsresultaten i skäl 212 i förordningen om preliminär tull, där det konstaterades att även om finanskrisen har haft en viss inverkan på unionsindustrins situation, kunde detta inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Detta påstående måste därför avvisas.
(305)
En annan berörd part hävdade att skillnaden i tillgång till finansiering mellan unionsindustrin och de kinesiska exporterande tillverkarna bör beaktas. Parten hävdade att det var en av de viktigaste faktorer som orsakat den väsentliga skadan för unionsindustrin och inte den dumpade importen. Den förmånliga tillgången till finansiering för vissa kinesiska exporterande tillverkare har dock konstaterats snedvrida marknaden och kan mycket väl vara ett huvudskäl till att de kinesiska exporterande tillverkarna kunde exportera den berörda produkten till dumpade priser. Denna faktor kan därför inte bryta orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit. Påståendet avvisades därför.
(306)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter beträffande finanskrisens inverkan, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 211 och 212 i förordningen om preliminär tull.
3.10. Unionsindustrins exportresultat
(307)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter som skulle kunna ändra undersökningsresultaten i skälen 213 och 215 i förordningen om preliminär tull, bekräftas dessa.
3.11. Upptäckten av skiffergasfyndigheter i Europeiska unionen
(308)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter som skulle kunna ändra undersökningsresultaten i skälen 215-217 i förordningen om preliminär tull, bekräftas dessa.
3.12. Europeiska unionens system för handel med utsläppsrätter
(309)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter som skulle kunna ändra undersökningsresultaten i skälen 218 och 219 i förordningen om preliminär tull, bekräftas dessa.
3.13. Ledningsbeslut
(310)
Vissa berörda parter upprepade påståendet i skäl 220 i förordningen om preliminär tull att den väsentliga skada som minst en av unionstillverkarna lidit berodde på felaktiga ledningsbeslut. Dessa parter lämnade ytterligare information i form av en tidningsartikel. De uppgifter som lämnats kunde emellertid inte kontrolleras och kunde inte ändra undersökningsresultatet att de ledningsbeslut som fattats i det berörda företaget var normala och ansvarsfulla eller saknade påverkan på unionsindustrin som helhet. Därför avvisades ovanstående påståenden.
(311)
Eftersom det inte har inkommit några andra synpunkter i detta hänseende, bekräftas undersökningsresultaten i skälen 220 och 221 i förordningen om preliminär tull.
3.14. Andra politiska åtgärder
(312)
Eftersom det inte har inkommit några synpunkter som skulle kunna ändra undersökningsresultaten i skäl 222 i förordningen om preliminär tull, bekräftas dessa.
3.15. Övriga argument
(313)
En berörd part hävdade att den skada som unionsindustrin lidit berodde på nackdelen med att vara föregångare och bristen på politiskt stöd från Europeiska kommissionen under tidigare år. Parten hävdade också att, utöver de nationella stödsystemen, även befolkningen, bruttonationalprodukten, elförbrukningen, finansieringsmöjligheterna och möjligheterna till nätanslutning är viktiga faktorer på varje marknad. Den ovannämnda parten kunde emellertid inte underbygga sina påståenden, som därför avvisades.
(314)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade samma part påståendet att den skada som unionsindustrin lidit berodde på unionsindustrins nackdel att vara föregångare. Påståendet hade dock varken analyserats eller styrkts med bevisning, och måste därför avvisas.
4. Sammantagen bedömning av övriga faktorer som konstaterats ha bidragit till skadan
(315)
Undersökningen har visat att följande övriga faktorer kan ha bidragit till skadan: Importen av den berörda produkten från Taiwan, minskningen av inmatningspriserna, långfristiga kontrakt på polykisel för ett begränsat antal unionstillverkare samt finanskrisen.
(316)
Såsom visats i avsnitten 3.1 och 3.6 ovan, är den eventuella inverkan av importen från Taiwan och de långfristiga kontrakt om polykisel som ett begränsat antal unionstillverkare har i bästa fall marginell, eftersom eventuella effekter minskade ytterligare genom värdekedjan.
(317)
När det gäller den ekonomiska och finansiella krisen, visade undersökningen att huvudorsaken till unionsindustrins svårigheter att få tillgång till det kapital som behövs för investeringar var den dumpade importen, som hindrade unionsindustrin från att sälja sina produkter till lönsamma priser när unionsmarknaden uppvisade en stark tillväxt (2009-2011).
(318)
När det gäller inmatningspriserna har tredje parter inte kunnat visa att prisnivåerna under undersökningsperioden skulle ha varit så låga att de skulle ha hindrat unionstillverkarna från att sälja den berörda produkten till icke-skadevållande priser. Institutionerna anser att sänkningarna av inmatningspriserna kan förklara den minskade efterfrågan, eftersom investeringar på vissa platser inte längre var lönsamma. De kan dock inte bryta orsakssambandet, inte ens tillsammans med övriga faktorer som konstaterats bidra till skadan, eftersom de fortfarande låg på en nivå där, bortsett från den dumpade importen, unionstillverkarna skulle kunna ha sålt sina produkter till icke-skadevållande priser.
(319)
Orsakssambandet mellan dumpningen och skadan har därför inte brutits, även med en bedömning av den sammantagna effekten av de fyra andra faktorer som eventuellt kan ha bidragit till skadan.
5. Slutsats om orsakssamband
(320)
Samtliga verkningar av andra skadefaktorer än den dumpade importen har analyserats separat och sammantagna. Därför dras slutsatsen att den sammantagna bedömningen av samtliga faktorer som kan ha inverkat på unionsindustrins skadelidande situation (dvs. importen från tredjeländer, inmatningspriserna, råvaruprisernas inverkan och finanskrisen) tillsammans inte förklarar den skada som unionsindustrin lidit, särskilt i form av låga priser och ekonomiska förluster på grund av inträngande lågprisimport i betydande mängder av den berörda produkten från Kina. Mot denna bakgrund bekräftas de preliminära undersökningsresultaten i skälen 223-224 i förordningen om preliminär tull att den dumpade importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
F. UNIONENS INTRESSE
1. Inledande anmärkningar
(321)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att bedömningen av unionens intresse inte grundades på ett representativt antal aktörer.
(322)
Kommissionen har tagit kontakt med olika aktörer på följande sätt.
(323)
Icke-närstående importörer: Såsom angavs i skäl 12 i förordningen om preliminär tull, kontaktade kommissionen alla de 250 icke-närstående importörer klaganden lämnade uppgift om och gjorde ett preliminärt urval i enlighet med artikel 17 i grundförordningen i syfte att täcka den största representativa importvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som stod till förfogande. Enligt vad som sägs i skälen 12 och 232 i förordningen om preliminär tull, var det dock bara ett av de företag som ingick i det preliminära urvalet som, efter kontroll, bekräftades vara en icke-närstående importör. Efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull uppmanades ytterligare 15 icke-närstående importörer, som ursprungligen hade lämnat in ett formulär i stickprovsförfarandet i inledningsskedet men som inte ingick i urvalet, att samarbeta vidare i undersökningen. Sex av dem samtyckte och fick ett frågeformulär, och fem lämnade in svar, varav tre ansågs vara tillräckligt fullständiga. I det slutgiltiga urvalet av icke-närstående importörer ingår därför fyra icke-närstående importörer, som står för 2-5 % av importen av den berörda produkten. Med hänsyn till denna låga andel, måste det hållas i minnet att den största delen av importen av den berörda produkten till unionen inte sker via icke-närstående importörer, vilket förklaras i skäl 12 i förordningen om preliminär tull.
(324)
Andra aktörer än icke-närstående importörer (i tidigare och senare led): Såsom nämndes i skäl 226 i förordningen om preliminär tull sände kommissionen även särskilda frågeformulär till ca 150 aktörer, inklusive de icke-närstående importörer som gav sig till känna efter inledandet av undersökningen, vilka därmed fick möjlighet att lämna relevanta uppgifter till kommissionen. I undersökningen beaktades vidare inte bara svaren på frågeformulären, utan även kontrollerbara och vederbörligen underbyggda synpunkter och inlagor som inlämnats av de berörda parterna inom utsatta tidsfrister, oavsett om dessa parter hade besvarat frågeformuläret eller inte. Bland annat lämnade Afase synpunkter till kommissionen på sina medlemmars vägnar - solcellsaktörer som också analyserades.
(325)
Mot bakgrund av ovanstående hade tillräckliga uppgifter samlats in för att möjliggöra en meningsfull bedömning av unionens intresse. Av dessa skäl avvisades argumentet.
(326)
En berörd part begärde att kommissionen skulle klargöra hur den hanterat importörernas frågeformulär, som den ansåg ha lämnats in av aktörer i senare led.
(327)
Som svar på denna begäran förtydligas det att de 36 svar som anges i skäl 241 i förordningen om preliminär tull gällde svar avseende bilaga B till tillkännagivandet om inledande, vars syfte var att om lämpligt göra ett stickprov av icke-närstående importörer.
(328)
När det gäller svaren på frågeformulären från de två aktörer som angavs i skäl 12 i förordningen om preliminär tull, beaktades ett frågeformulär i den relevanta analysen av aktörer i senare led. Den andra aktören lämnade ytterligare uppgifter som, i motsats till vad som angavs i skäl 12 i förordningen om preliminär tull, visade att aktören verkligen var en importör av moduler men inte en importör av celler. Icke desto mindre var de uppgifter som aktören lämnade i sitt svar på frågeformuläret inte tillräckliga för att aktören skulle inbegripas i analysen av icke-närstående importörer eftersom de svar som inkommit var ofullständiga.
(329)
Efter införandet av de provisoriska åtgärderna gjordes ytterligare kontrollbesök gjordes på plats hos två projektutvecklare (se skäl 8 ovan). Dessutom analyserades och beaktades i denna undersökning (se skälen 369-371 nedan) de sex svar på det särskilda frågeformuläret (se skäl 324) från tjänsteleverantörer som också var verksamma inom solcellssektorn (t.ex. logistik, transporter eller marknadsföring) som först ansågs vara ofullständigt ifyllda (se skäl 241 i förordningen om preliminär tull).
(330)
Sammanfattningsvis grundades analysen av unionens intresse på följande uppgifter:
-
Besvarade frågeformulär från åtta unionstillverkare och fyra icke-närstående importörer som ingick i urvalet samt svar på det särskilda frågeformuläret från åtta aktörer i tidigare led och 13 aktörer i senare led (sju projektutvecklare/installatörer, sex tjänsteleverantörer som också är verksamma inom solcellsindustrin) av de 150 aktörer som hade gett sig till känna efter inledandet och fått de särskilda frågeformulären.
-
Uppgifter som kontrollerats på plats hos åtta unionstillverkare, en icke-närstående importör, två importörer i tidigare led, fyra aktörer i senare led (projektutvecklare/installatörer) och en intresseorganisation (se skäl 17 i förordningen om preliminär tull samt skäl 8 ovan).
-
Uppgifter om unionens intresse som lämnats av andra berörda parter, inklusive intresseorganisationer, samt offentligt tillgängliga uppgifter om utvecklingen av solcellsmarknaden i Europa, särskilt Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017 från EPIA.
2. Unionsindustrins intresse
(331)
Några berörda parter invände mot att unionsindustrin skulle kunna dra nytta av eventuella åtgärder och hävdade att i) åtgärderna kommer att leda till minskad efterfrågan på solcellsprodukter i unionen och att unionsindustrin därför inte kommer att kunna öka sin försäljning, ii) unionsindustrin har små produktionsanläggningar och kan därför inte tillgodose efterfrågan på vissa typer av installationer såsom kommersiella takanläggningar och stora markmonterade anläggningar, iii) unionstillverkarna accepteras inte som låntagare i bank, iv) införandet av tullar på celler kommer i praktiken att öka unionstillverkarnas produktionskostnader för moduler och göra modulerna mindre attraktiva för konsumenterna samt v) om det sker en betydande minskning av importen från Kina, kommer tillverkarna från andra tredje länder med största sannolikhet att dra nytta av den minskade importen från Kina.
(332)
När det gäller påståendet att åtgärderna kommer att minska efterfrågan på solcellsprodukter i unionen, och att unionsindustrin därför inte kommer att kunna öka sin försäljning, ska det noteras att parterna inte kunde lämna några kontrollerbara uppgifter om att det skulle finnas ett direkt samband mellan införandet av åtgärder och minskningen av efterfrågan på solcellsprodukter som visade sig ha påverkats av flera faktorer under årens lopp.
(333)
Som svar på påståendet att unionsindustrin har små produktionsanläggningar och därför inte kan tillgodose efterfrågan på vissa typer av installationer, t.ex. kommersiella takanläggningar och stora markmonterade anläggningar, bör det noteras att undersökningen har visat att unionsindustrin har kapacitet att leverera både till kommersiella och industriella anläggningar (mellan 40 kW och 1 MW) samt till anläggningar på den allmännyttiga marknaden (1 MW och 10 MW). Det kunde inte heller genom undersökningen påvisas att de produkter som tillhandahålls av olika tillverkare inte skulle kunna användas i samma projekt. Påståendet avvisades därför.
(334)
Argumentet att unionsindustrin inte skulle kunna dra nytta av åtgärderna, eftersom unionstillverkarna inte accepteras som låntagare av banker och att investeringsfonder inte skulle vilja finansiera projekt som använder moduler tillverkade i EU var inte underbyggt. Under alla omständigheter kan det förväntas att införandet av åtgärder kommer att återupprätta rättvisa marknadsvillkor som bör lugna investerare, inklusive banksektorn, när det gäller unionstillverkarnas förmåga att utveckla livskraftiga projekt. Av dessa skäl avvisades argumentet.
(335)
Med hänvisning till påståendet att införandet av tullar på celler i praktiken kommer att öka produktionskostnaderna för tillverkarna av moduler i unionen och göra modulerna mindre attraktiva för konsumenterna, bör det beaktas att offentligt tillgängliga källor visar att priserna på moduler och celler är på väg nedåt, även om det inte kan uteslutas att vissa prisökningar kan inträffa efter införandet av tullar. Även om kostnaden för celler kan komma att öka till följd av åtgärderna, bör således den allmänna prisutvecklingen leda till minskade kostnader för moduler. Tillverkarna i fråga kan också besluta att köpa sina celler i unionen, och inte längre från Kina. Slutligen förväntas det att införandet av åtgärder kommer att leda till ett ökat kapacitetsutnyttjande hos tillverkarna av celler i unionen och därmed öka deras stordriftsfördelar, vilket skulle ge lägre kostnader. Påståendet avvisades därför.
(336)
Påståendet att andra tredjeländer, snarare än unionsindustrin, troligen skulle komma att dra nytta av en eventuell kraftig minskning av den kinesiska importen efter införandet av åtgärder bekräftades inte i undersökningen. Av undersökningen framgick inga tydliga tecken på att andra tredjeländer skulle komma att lägga om stora delar av sin export till unionsmarknaden, särskilt mot bakgrund av en sannolik expansion av marknaderna i andra tredjeländer, i synnerhet i Asien, såsom förutspås av offentligt tillgängliga källor. Slutligen finns det inte heller något som tyder på att unionsindustrin inte kommer att kunna konkurrera med importen från dessa länder, även om importen från andra tredjeländer skulle öka till följd av en minskad kinesisk import.
(337)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade vissa parter att det är orealistiskt att förvänta sig en framväxt av en hållbar unionsindustri som tillverkar moduler och celler, eftersom det inte finns någon rationell investerare som skulle investera i de unionstillverkare som påstods lida av en ogynnsam kostnadsstruktur och därför inte kan tillverka till konkurrenskraftiga priser. Undersökningen bekräftade inte att unionsindustrin har en ogynnsam kostnadsstruktur, såsom förklarats i skälen 202 och 203 i förordningen om preliminär tull. Avsaknad av dumpad import och ett större kapacitetsutnyttjande bör därför ge stordriftsfördelar och möjliggöra framväxten av en hållbar unionsindustri. Mot bakgrund av detta avvisades argumentet.
(338)
En part hävdade att efterfrågan i unionen styrs av utvecklingen av inmatningspriserna och att investerarnas förväntade avkastning på investeringarna är kopplad till denna utveckling. Parten hävdade i synnerhet att efterfrågan kommer att minska och unionsindustrin inte kommer att kunna dra nytta av de tullar som införts om priserna ökar i unionen till följd av tullarna och om inmatningspriserna inte anpassas till denna utveckling.
(339)
Som svar på ovanstående påstående kan det noteras att trots sambandet mellan nivån på inmatningspriserna och efterfrågan på solcellsanläggningar visar den bevisning som samlats in under undersökningen att den framtida efterfrågan kommer att bli allt mindre beroende av inmatningspriser och andra stödordningar, eftersom nätparitet för solenergi troligen har uppnåtts för vissa typer av anläggningar på flera platser i unionen (se skäl 260 ovan). Dessutom bör den förväntade avkastningen på investeringen baseras på rättvisa marknadspriser. Slutligen bör det, enligt vad som anges i skäl 335 ovan, noteras att även om det inte kan uteslutas att vissa prisökningar kan komma att uppstå efter införandet av åtgärderna, framgår det av allmänt tillgängliga källor att priserna överlag är på nedåtgående. Påstående avvisades därför.
(340)
Berörda parter har påpekat att eftersom efterfrågan på solpaneler styrs av stödsystem, särskilt inmatningspriserna, och av nivån på elpriserna för slutkonsumenten (som avgör nätparitet), kan priselasticiteten i efterfrågan vara mycket hög. Även om det är riktigt att en större prisökning kan leda till en kraftigt minskad efterfrågan på grund av den särskilda karaktären på marknaden som dessa berörda parter påpekat, måste detta argument avvisas eftersom det är mycket osannolikt att prishöjningar till följd av åtgärderna kommer att bli stora av flera skäl. För det första bekräftar alla tillgängliga källor att den stora minskningen av priserna på den berörda produkten under och efter undersökningsperioden fram till idag kommer att fortsätta.
För det andra skulle den ekonomiska effekten av det åtagande som godtagits av kommissionen vara att de kinesiska exporterande tillverkarna kommer att leverera den berörda produkten till ett minimiimportpris på mindre än 60 cent/W, vilket ligger långt under det pris som har observerats under undersökningsperioden, vid en volym som ungefär motsvarar deras nuvarande marknadsandelar. På denna prisnivå är det mycket osannolikt att efterfrågan kommer att minska i betydande utsträckning, eftersom det priset säkerställer tillräcklig efterfrågan både med den nu gällande stödnivån genom stödsystemen och med de nuvarande nivåerna av nätparitet. Dessutom förväntas elpriset för slutkonsumenterna öka, medan priset på den berörda produkten förväntas minska. Genom en indexreglering säkerställer åtagandet att ytterligare prissänkningar av den berörda produkten beaktas för minimiimportpriset. Dessa argument måste därför avvisas.
(341)
Flera berörda parter upprepade påståendet att unionsindustrins intresse inte är betydelsefullt, eftersom det mervärde som skapas av industrier i tidigare och senare led är betydligt större än det mervärde som skapas av unionsindustrin i värdekedjan för solceller. Argumentet att de olika segmenten inom solcellssektorn har olika förädlingsvärden har inte bestridits. Såsom nämns i skäl 228 i förordningen om preliminär tull, visade undersökningen att unionsindustrin har lidit väsentlig skada till följd av orättvisa handelsmetoder. Faktum är att vissa unionstillverkare redan tvingats att stänga och om åtgärder inte införs kommer sannolikt situationen att försämras ytterligare. Eftersom alla segment inom solcellssektorn är nära beroende av varandra skulle ett upphörande av tillverkningen i unionen vara till förfång för hela solcellssektorn och göra den helt beroende av leveranser utifrån. Därför, och av skäl som rör försörjningstrygghet, avvisas detta argument.
(342)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part påståendet att det högre förädlingsvärde som skapas av tidigare och senare produktionsled, jämfört med unionsindustrin för den berörda produkten, är av betydelse för huruvida antidumpningstullar bör införas. I detta avseende bekräftas att institutionerna vid bedömningen av unionens intresse gjorde en avvägning mellan de positiva och de negativa konsekvenser tullarna kan få för de olika ekonomiska aktörerna. Medan inverkan på såväl tidigare som senare led är begränsad kommer åtgärderna ge unionsindustrin möjlighet att återhämta sig från den skadevållande dumpningen.
(343)
En part ifrågasatte antalet arbetstillfällen som skulle tryggas genom införandet av åtgärder. Parten hävdade att unionsindustrin sysselsätter ca 6 000 personer, och inte 25 000, såsom anges i skäl 229 i förordningen om preliminär tull.
(344)
Ingen bevisning lades dock fram till stöd för detta påstående, och det avvisades därför. Det ska klargöras att med hänsyn till uteslutandet av plattor från produktdefinitionen uppgick sysselsättningen inom unionsindustrin till ca 21 000 anställda under undersökningsperioden. De berörda parterna lade inte fram några belägg för att antalet anställda i unionsindustrin har ändrats betydligt efter undersökningsperioden.
(345)
Sammanfattningsvis visade undersökningen att unionsindustrin led väsentlig skada av den dumpade importen från Kina och att den inte kunde få tillbaka sina investeringar genom lönsam försäljning. Det förväntas att införandet av åtgärder kommer att återupprätta rättvisa handelsvillkor på unionsmarknaden, vilket skulle göra det möjligt för unionsindustrin att konkurrera på lika villkor. Den sannolika minskningen av importen från Kina bör göra det möjligt för unionsindustrin att öka sin försäljning i unionen och därmed bättre utnyttja den tillgängliga produktionskapaciteten på kort sikt. Detta kan i sin tur ge stordriftsfördelar. Även om det kan hända att priserna på den likadana produkten kommer att öka på kort sikt till följd av åtgärderna, är det sannolikt att den allmänt sjunkande pristrenden upprätthålls, vilket även beror på dels den ytterligare minskningen av kostnaden för tillverkning av den undersökta produkten, dels konkurrenstrycket från tillverkarna i tredjeländer, vilka också skulle konkurrera på unionsmarknaden.
(346)
Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter, bekräftas skälen 227 och 231 i förordningen om preliminär tull, med undantag av de uppgifter om sysselsättningen som avses i skäl 344 ovan.
3. Icke-närstående importörers intresse
(347)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade den icke-närstående importör som svarade på frågeformuläret innan de provisoriska åtgärderna infördes, och som hade ansetts utgöra det preliminära urvalet, att slutsatserna om åtgärdernas inverkan på icke-närstående importörer enbart grundades på importörens egna svar på frågeformuläret, vilket därför inte kunde anses vara representativt.
(348)
I förordningen om preliminär tull grundades undersökningsresultaten när det gäller icke-närstående importörer på ett företag eftersom, enligt förklaringen i skäl 232 i förordningen om preliminär tull, den huvudsakliga verksamheten hos enbart en av de tre importörer som ingick i det preliminära urvalet utgjordes av handel med den berörda produkten. Såsom anges i skäl 21 ovan, utvidgades urvalet efter införandet av de provisoriska åtgärderna och fler icke-närstående importörer kontaktades, men av de fem ytterligare inkomna svaren på frågeformuläret var det bara tre som var tillräckligt fullständiga och möjliggjorde en meningsfull bedömning. I det slutgiltiga skedet utvidgades därför urvalet av icke-närstående import till att omfatta fyra importörer. Under undersökningsperioden stod den verksamhet hos de fyra samarbetsvilliga icke-närstående importörer som ingick i urvalet och som rörde den berörda produkten sammantaget för 60-100 % av deras totala verksamhet. Dessutom importerade de fyra samarbetsvilliga icke-närstående importörerna 16-100 % av sin totala import av moduler från Kina, men bara en av dem importerade uteslutande från det berörda landet. De fyra samarbetsvilliga icke-närstående importörernas lönsamhet när det gäller den berörda produkten uppgick i genomsnitt till 2,3 % under undersökningsperioden.
(349)
En berörd part hävdade att tullarnas konsekvenser för de icke-närstående importörerna hade underskattats, eftersom det inte finns några egentliga alternativa försörjningskällor som skulle kunna ersätta importen av den berörda produkten från Kina om tullar skulle införas och eftersom det är svårt att byta leveranskälla med tanke på att merparten av tillverkningen finns i Kina och detta skulle medföra ytterligare betydande kostnader.
(350)
I detta hänseende erinras det om att införandet av åtgärder inte bör leda till att importen av den berörda produkten från Kina upphör. Undersökningen visade att den eventuella minskningen av importen från Kina kommer att påverka särskilt de importörer som köper den berörda produkten enbart från Kina, vilket är fallet bara för en av de fyra samarbetsvilliga icke-närstående importörerna. När det gäller åtgärdernas inverkan på de icke-närstående importörernas ekonomiska situation, uteslöts det inte att den kan bli negativ, men man har kommit fram till att detta i hög grad kommer att bero på deras möjlighet att byta försörjningskälla eller föra över åtminstone en del av den eventuella prisökningen på sina kunder. För aktörer som importerar produkten också från andra källor än Kina eller som även importerar andra produkter än den berörda produkten kommer den negativa inverkan att begränsas ytterligare. Även om det är troligt att importörerna av den berörda produkten kommer att påverkas negativt anser därför kommissionen att denna inverkan i genomsnitt kommer att vara begränsad.
(351)
En icke-närstående importör hävdade att det krävs en betydande arbetsinsats och ekonomiska investeringar innan importören kan godta produkter från en ny leverantör. I detta avseende hävdades som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter att relevant bevisning lämnades till kontrollgruppen vid tidpunkten för kontrollbesöket på plats angående de långa provningar som krävs av importörer innan de fattar beslut om att handla från en särskild exportör.
(352)
Det medges att upprättandet av ett nytt förhållande mellan en importör och en leverantör kan medföra ytterligare kostnader och investeringar i tid (t.ex. för provning av produkten). Samtidigt förefaller byte av leverantör att vara en normal risk i importörernas yrkesverksamhet som hänger samman med det faktum att solcellsmarknaden utvecklas och därmed genomgår ständiga förändringar (t.ex. konkurser, sammanslagningar) som kräver en övergång till nya leverantörer. Det kan dessutom antas att nya typer av moduler fortlöpande når marknaden (t.ex. med ny prestanda) som också kräver provning. I detta avseende förefaller provning av en ny produkt (även från samma leverantör) vara en rutinverksamhet snarare än en ovanlig verksamhet. Påståendet avvisades därför.
(353)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade två parter påståendet att de icke-närstående importörernas intresse inte hade beaktats korrekt. En part hävdade att avsaknaden av en icke-konfidentiell version av svaren på frågeformulären från de ytterligare samarbetsvilliga importörerna inte möjliggjorde någon riktig bedömning för parterna. Parten ifrågasatte kommissionens bedömning när det gäller möjligheten att importen från andra tredjeländer till unionen skulle öka och därmed göra det möjligt för importörerna att byta leverantörer, mot bakgrund av påståendet att andra tredjemarknader växer explosionsartat. Parten hävdade i detta syfte att ett sådant antagande stred mot slutsatserna i skäl 336, dvs. att importen från andra tredjeländer inte skulle vara särskilt stor. En annan part ifrågasatte huruvida kommissionen respekterat principen om icke-diskriminering, eftersom unionstillverkarna gavs en mer framträdande plats i kommissionens bedömning än andra aktörer.
(354)
För det första bekräftas det att den icke-konfidentiella versionen av svaren på de frågeformulär som mottagits efter offentliggörandet av förordningen om preliminär tull från de ytterligare samarbetsvilliga importörerna inkluderades i akten för samråd med berörda parter. För det andra finns det ingen motsättning mellan antagandet att importen från andra tredjeländer kan öka till följd av mindre import från Kina och att en sådan ökning inte skulle vara särskilt stor med hänsyn till den ökande efterfrågan på solcellsanläggningar i hela världen. Samtidigt, eftersom unionsindustrin förväntas ta tillbaka en viss del av de marknadsandelar som tidigare innehades av produkter från Kina, kan en viss förlust av affärer för icke-närstående importörer inte uteslutas. Det konstateras dock att solcellsmarknadens totala omfattning förväntas fortsätta växa på lång sikt, allteftersom nätparitet nås på fler och fler platser. Slutligen klargörs det att, som i alla undersökningar avseende handelspolitiska skyddsåtgärder, medan unionsindustrins situation bedömdes i syfte att fastställa om den lidit väsentlig skada till följd av den dumpade importen, bedömdes unionsindustrins intresse i samband med analysen av unionens intresse på lika villkor som intressen hos andra ekonomiska aktörer, inbegripet de icke-närstående importörerna. Det klargörs också att undersökningen huruvida unionsindustrin lidit väsentlig skada regleras särskilt av artikel 3.5 i grundförordningen, där det fastställs minimikrav för en sådan undersökning. Unionens intresse analyseras endast när förekomsten av skadlig dumpning fastställts i enlighet med kraven i artikel 21 i grundförordningen. Till följd av detta ansågs det att åtgärdernas sannolika negativa konsekvenser för vissa importörer, särskilt för dem som bara köper från Kina, inte var större än fördelarna med åtgärderna för unionsindustrin och för unionens solcellsmarknad på medellång och lång sikt till följd av en rättvis konkurrens.
(355)
Eftersom det inte har inkommit några ytterligare synpunkter bekräftades, på grundval av uppgifter som omfattade de fyra importörer som ingick i urvalet, skälen 233 och 234 i förordningen om preliminär tull.
4. Aktörernas intresse högre upp i tillverkningskedjan
(356)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade flera parter påståendet att merparten av insatsvarorna i värdekedjan för solcellsprodukter kommer från unionen, men att denna fördelaktiga situation kan upphöra om tullar skulle införas eftersom tillverkningen av den berörda produkten i Kina kommer att minska till följd av tullen. Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter påpekade en av parterna att åtgärderna i detta fall kan leda till andra åtgärder som Kina kan införa beträffande produkter från unionen.
(357)
Såsom nämnts i skäl 239 i förordningen om preliminär tull förväntas importen från Kina fortsätta att försörja unionsmarknaden även om tullar tillämpas. Dessutom förutser olika offentligt tillgängliga källor inom solcellssektorn, t.ex. EPIA:s prognos för den globala solcellsmarknaden 2013-2017 (Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017) att en eventuell minskad efterfrågan i unionen bara kommer att ske på kort sikt (2013 och 2014), eftersom förbrukningen i unionen kommer att öka ytterligare under kommande år. Vidare, enligt slutsatserna i skäl 239 i förordningen om preliminär tull, kan åtgärder mot orättvisa handelsmetoder sannolikt göra det möjligt att skapa en hållbar tillväxt på unionens solcellsmarknad på medellång och lång sikt, vilket alla aktörer i unionen bör kunna dra nytta av. Slutligen när det gäller argumentet om eventuella motåtgärder från Kina som svar på åtgärder i detta fall, erinras det om att Kina som varje annan WTO-medlem endast får utnyttja undersökningar avseende handelspolitiska skyddsåtgärder i motiverade fall och att en sådan undersökning måste uppfylla WTO:s strikta regler. Kommissionen övervakar varje sådan undersökning för att säkerställa att WTO:s regler följs. Detta argument avvisades därför.
(358)
Vissa parter invände mot slutsatsen i skäl 239 i förordningen om preliminär tull att den minskade exporten till Kina från unionens aktörer i tidigare led av tillverkningskedjan i solcellssektorn skulle kunna kompenseras genom export till andra marknader och hävdade att tullarna kommer att minska den globala efterfrågan på produkten.
(359)
I detta hänseende ska det för det första noteras att den kinesiska importen inte förväntas upphöra helt till följd av tullarna. Dessutom visade de uppgifter som inhämtats under loppet av undersökningen inte något direkt samband mellan utvecklingen av importen från Kina till unionsmarknaden och exporten från Kina till andra marknader. Dessutom förutspår offentligt tillgängliga källor, t.ex. EPIA:s prognos för den globala solcellsmarknaden 2013-2017, att den globala solcellsmarknaden kommer att växa under kommande år. När det gäller den kinesiska marknaden, finns det tecken som tyder på att den inhemska förbrukningen i Kina kommer att öka betydligt (t.ex. enligt EPIA). Mot bakgrund av ovanstående förväntas exporten till Kina från unionsaktörer i tidigare led inte minska väsentligt till följd av att åtgärder införs.
(360)
Det bör också noteras att den krympande efterfrågan i unionen under 2013 och 2014, som nämns i skäl 357 ovan, kan få en negativ inverkan på aktörerna i tidigare led. Detta kan dock inte, åtminstone inte i huvudsak, kopplas till tullarna, eftersom det förutsågs långt innan de provisoriska åtgärderna infördes. När det gäller unionstillverkarna av maskiner för solcellsindustrin är det, vilket också nämndes i skäl 239 i förordningen om preliminär tull, dessutom på grund av den befintliga betydande outnyttjade kapaciteten i Kina osannolikt att deras export till Kina kan öka betydligt och inte ens i ett scenario där de kinesiska tillverkarna ökar sin produktionsvolym. De uppgifter som samlats in under undersökningen visade slutligen att maskintillverkarna också kan påverkas av den kinesiska tolfte femårsplanen för solcellsindustrin, enligt vilken det planeras att 80 % av tillverkningsutrustningen för celler bör komma från Kina senast år 2015. Så länge denna förändring sker i enlighet med WTO:s regler kan den också ytterligare begränsa möjligheten för maskintillverkarna i unionen att konkurrera på den kinesiska marknaden. Ovanstående argument avvisades därför.
(361)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att den tolfte femårsplanen för solcellsindustrin endast innehåller vissa allmänna vägledande principer som inte är bindande, eftersom några tillsynsbefogenheter inte fastställs, och att den därför inte bör ses som ett tecken på att möjligheten för maskintillverkarna i unionen att konkurrera på den kinesiska marknaden kommer att begränsas. Det ska i detta avseende noteras att de kinesiska myndigheterna inkluderade solcellsindustrin bland de strategiska industrierna i den tolfte femårsplanen och också utfärdade en specifik plan för solcellsindustrin. I denna plan ger de kinesiska myndigheterna sitt stöd till s.k. ”överlägsna företag” och ”nyckelföretag” och lovar att ”främja olika åtgärder för att stödja solcellsindustrin” och ”utarbeta övergripande förberedelser för stöd av industrin, finansiering, beskattning m.m.” Eftersom planen dessutom innehåller centrala direktiv som den kinesiska industrin ska uppnå under femårsperioden har den en stor inverkan på marknaden, både i Kina och i länder som gör affärer med Kina. Med bakgrund av ovanstående finns det tydliga indikationer på att valfriheten för de kinesiska tillverkarna av celler och konkurrensen från unionstillverkarna från den tillverkningsutrustning som exporteras till den kinesiska marknaden begränsas av planen. Detta argument avvisades därför.
(362)
En samarbetsvillig råvarutillverkare ifrågasatte möjligheten till kompensation på andra marknader för den lägre produktionen på den kinesiska marknaden, med tanke på den betydande produktionskapaciteten i Kina, som inte lätt skulle kunna byggas upp på annat håll.
(363)
Mot bakgrund av slutsatserna i skäl 359 ovan, avvisas detta argument eftersom det inte finns något som tyder på att produktionen på den kinesiska marknaden minskar så som det påstås.
(364)
En berörd part ifrågasatte antalet anställda i den sektor i tidigare led som anges i skäl 236 i förordningen om preliminär tull.
(365)
Det klargörs att de 4 200 anställda som angavs i förordningen om preliminär tull bara avsåg de samarbetsvilliga aktörerna i tidigare led, t.ex. tillverkare av utrustning och leverantörer av polykisel, utifrån deras svar på frågeformuläret, och inte hela sektorn.
(366)
Efter uteslutandet av plattor från produktdefinitionen bör tillverkarna i unionen av denna produkt ändå kunna dra nytta av att tullar införs, eftersom unionsindustrin förväntas öka sin produktion av celler och moduler.
(367)
Eftersom inga ytterligare synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 235 och 240 i förordningen om preliminär tull.
5. Aktörernas intresse längre ned i tillverkningskedjan
(368)
Såsom anges i skäl 329 ovan gjordes ytterligare kontrollbesök hos två projektutvecklare efter införandet av de provisoriska åtgärderna.
(369)
Utöver sju besvarade frågeformulär från de aktörer i senare led vars verksamhet har en direkt koppling till den likadana produkten (dvs. projektutvecklare och installatörer), och vars analys låg till grund för bedömningen av tillverkarna i senare led i förordningen om preliminär tull, analyserades ytterligare sex svar på frågeformulär som inkommit i det preliminära skedet och som inte ansågs vara tillräckligt fullständiga (se skäl 241 i förordningen om preliminär tull), eftersom de gav uppgifter om den relativa betydelsen av deras solcellsrelaterade verksamhet i förhållande till deras samlade verksamhet.
(370)
De ytterligare sex berörda aktörerna var tjänsteleverantörer inom solcellssektorn (t.ex. logistik, transporter och marknadsföring), dvs. aktörer vars verksamhet inte har någon direkt koppling till den produkt som är föremål för undersökningen. Trots vissa brister i svaren, visade uppgifterna i frågeformulären att den solcellsrelaterade verksamheten hos dessa aktörer var marginell jämfört med deras samlade verksamhet. Under undersökningsperioden stod den solcellsrelaterade verksamheten faktiskt i genomsnitt bara för ca 5 % av deras totala omsättning och för 8 % av deras totala sysselsättning. Lönsamheten var i genomsnitt ca 7 %. Det noteras dock att uppgifterna om lönsamhet inte var fullständiga, eftersom inte alla aktörer hade lämnat uppgifter om detta.
(371)
På grundval av den vidare analysen konstaterades det mot bakgrund av de uppgifter som lämnats att åtgärdernas eventuella inverkan på den ekonomiska situationen för tjänsteleverantörerna inom solcellssektorn sannolikt inte blir särskilt stora.
(372)
Efter det preliminära och det slutliga meddelandet av uppgifter invände flera parter mot representativiteten för de uppgifter om aktörer i senare led som gällde omsättning, lönsamhet och sysselsättning och som kommissionen fått fram i svaren på frågeformulären från sju aktörerna i senare led. Afase lämnade in en undersökning som genomförts bland dess medlemmar (installatörer) för att illustrera att solcellsverksamheten utgör en viktig inkomstkälla för de allra flesta installationsföretagen. Afase gjorde vidare gällande att aktörerna i senare led, särskilt installatörerna, i motsats till undersökningsresultaten i skäl 242 i förordningen om preliminär tull, bara skulle uppnå ensiffriga vinstmarginaler som inte medger någon absorption av tullar.
(373)
När det gäller representativiteten hos uppgifterna i förordningen om preliminär tull har kommissionen använt alla uppgifter som lämnats av de aktörer i senare led som fyllde i det särskilda frågeformuläret samt de inlagor som lämnats av Afase, såsom förklaras i skäl 330 ovan.
(374)
När det gäller påståendet att solcellsverksamheten utgör en viktig inkomstkälla för installatörerna, bekräftade en ytterligare analys av svaren på frågeformuläret från sju aktörer i senare led (installatörer och projektutvecklare) att den verksamhet som har direkt samband med den likadana produkt som är föremål för undersökningen stod för i genomsnitt ca 42 % av dessa aktörers totala verksamhet och att lönsamheten i genomsnitt uppgick till 11 %. Om man däremot också beaktar den verksamhet som inte har något direkt samband med den berörda produkten så ökar den totala betydelsen i hög grad för tre av de sju aktörerna. Därför varierar den motsvarande andelen från ca 45 % till 100 % under undersökningsperioden. För de sju aktörerna (installatörer och projektutvecklare) skulle dessutom lönsamheten av solcellsverksamheten inklusive verksamheter som inte är direkt knutna till den undersökta produkten uppgå till i genomsnitt 9 %. När det gäller sysselsättning skulle solcellsverksamheten inklusive verksamheter som inte är direkt knutna till den undersökta produkten stå för omkring 660 arbetstillfällen på heltid under undersökningsperioden för de sju aktörerna. Bortsett från solcellsprojekt och solcellsanläggningar var dessa aktörer också verksamma inom vindkraftsanläggningar och produktion av elektrisk utrustning.
(375)
Det anses att åtgärdernas eventuella effekter på aktörer i senare led i första hand måste bedömas utifrån deras verksamhet som har direkt samband med den undersökta produkten, som under undersökningsperioden hade en lönsamhet på 11 % i genomsnitt. Men även om den bedöms på grundval av den totala solcellsverksamhet som inte har någon direkt koppling till den undersökta produkten skulle slutsatserna likna de slutsatser som drogs i det preliminära skedet, eftersom sammantaget de olika faktorer som beaktas (dvs. lönsamhet och möjlighet att absorbera en viss del av tullen) inte varierar i någon större utsträckning (lönsamheten minskar från i genomsnitt 11 % till 9 %). Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter ifrågasatte en part hos vilken kommissionen hade genomfört ett kontrollbesök representativiteten när det gällde slutsatsen om lönsamhet för installatörer och utvecklare, vilken för detta företag påstods vara baserad på en enda transaktion. Detta argument avvisas eftersom kommissionen beräknade lönsamheten hos aktörerna i senare led på grundval av alla uppgifter de hade lämnat i sina svar på frågeformuläret.
(376)
När det gäller den undersökning som Afase genomförde bland sina medlemmar, noteras det för det första att alla aktörer hade möjlighet att ge sig till känna vid inledandet av undersökningen och att besvara det särskilda frågeformulär som utformats för aktörerna i senare led där nödvändiga uppgifter begärs in för bedömningen av tullarnas konsekvenser för dessa aktörer. För det andra saknades det uppgifter om installatörernas identitet i undersökningen, och det gick därför inte att kontrollera t.ex. de lämnade uppgifternas relevans eller tillförlitlighet. För det tredje ska det noteras att även om ett antal frågor i undersökningen gällde installatörernas förmåga att absorbera eventuella tullar, saknades i undersökningen uppgifter om vilken vinst som uppnåtts av dessa installatörer under undersökningsperioden, vilket innebär att det saknades ett viktigt inslag för att utvärdera effekten av åtgärderna. Till följd av detta gick det inte att dra några meningsfulla slutsatser av den undersökning som tillhandahållits.
(377)
Några parter invände mot slutsatserna i skälen 247 och 250 i förordningen om preliminär tull att arbetstillfällena hos aktörer i senare led kommer att påverkas negativt på kort sikt och att den sammantagna verkan kommer att vara negativ, men endast i begränsad omfattning med tanke på att solcellsmarknaden i unionen förväntas växa på medellång och lång sikt. Vissa parter hävdade vidare att särskilt installatörer som är beroende av solcellsanläggningar kommer att drabbas av den minskade efterfrågan.
(378)
Det eventuella bortfallet av arbetstillfällen till följd av införandet av tullar analyserades närmare. I allmänhet har de uppgifter som samlats in under undersökningen bekräftat att aktörerna i senare led har fått vidkännas bortfall av arbetstillfällen till följd av den minskade efterfrågan på solcellsanläggningar i unionen på ca 5 GW mellan 2011 och 2012, vilket redan har nämnts i skäl 246 i förordningen om preliminär tull. Dessa förlorade arbetstillfällen kan inte kopplas till åtgärderna eftersom de speglar en marknadsutveckling. Dessutom förväntas en ytterligare nedgång i efterfrågan under 2013 och 2014, som högst sannolikt kommer att leda till ytterligare bortfall av arbetstillfällen inom solcellssektorn. Den här utvecklingen av efterfrågan förespåddes också av viktiga forskningscentrum, t.ex. EPIA, innan undersökningen inleddes, och således kan bortfallet av arbetstillfällen inte tillskrivas införandet av åtgärderna.
(379)
Unionsindustrin lämnade in en studie utförd av en konsult vid PriceWaterhouseCoopers (nedan kallat PWC) av den eventuella inverkan av åtgärder på arbetstillfällen inom solcellssektorn. I PWC:s studie hänvisas det till en tidigare studie av en annan konsult, Prognos, som förutspådde ett stort bortfall av arbetstillfällen på solcellsmarknaden till följd av införandet av åtgärder och som lämnades in av Afase innan de preliminära tullarna infördes och som har beskrivits i skälen 243-246 i förordningen om preliminär tull. PWC:s studie kritiserar studien från Prognos och pekar på det faktum att det totala antalet förlorade arbetstillfällen enligt Prognos uppskattning i själva verket överskred det totala antalet befintliga arbetstillfällen inom solcellssektorn i unionen. När det gäller tullarnas effekter på unionsmarknaden, kom PWC till en annan motsatt slutsats än företaget Prognos, dvs. positiva nettoeffekter på arbetstillfällena i unionen och att fördelarna uppväger eventuella negativa effekter av tullarna (t.ex. på efterfrågan). Eftersom inga nya underbyggda argument framförts när det gäller åtgärdernas effekter på sysselsättningen hos aktörer i senare led, bekräftas slutsatserna i skälen 247-250 i förordningen om preliminär tull.
(380)
Afase hävdade att kommissionen inte avslöjade källan till den felmarginal på 20 % för direkta arbetstillfällen inom solcellssektorn som beräknats för 2011 och som nämns i skäl 245 i förordningen om preliminär tull.
(381)
Denna felmarginal på 20 %, som kan gälla uppåt eller nedåt, blev uppenbar under kontrollbesöket hos EPIA. Den visar svårigheten att ge exakta uppgifter om sysselsättningen längre ned i tillverkningskedjan beroende på att få och ofta motstridiga uppgiftskällor finns att tillgå.
(382)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade några parter att kommissionens analys teg om det faktum att tullarna endast kommer att leda till bortfall av ytterligare arbetstillfällen till följd av det färre antalet solcellsanläggningar efter 2011. Det hävdades att detta bortfall av arbetstillfällen, särskilt i senare led, är nära knutet till det faktum att solcellsinstallatörer är beroende av solenergianläggningar. Dessutom kritiserade Afase kommissionen för att inte korrekt ha beaktat den undersökning man gjort bland sina medlemmar och en liknande undersökning som utförs av en brittisk branschorganisation som påstods visa ett sådant beroende.
(383)
När det gäller kommissionens påstådda tystnad om tullarnas inverkan på sysselsättningen, hänvisas det till skälen 377 och 379 ovan, där invändningarna i fråga om åtgärdernas effekter på sysselsättningen inom solcellssektorn behandlas och där det medges att arbetstillfällen i senare led kan påverkas på kort sikt på grund av åtgärderna.
(384)
När det gäller den undersökning som genomfördes av Afase och den brittiska branschorganisationen, gavs som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter identiteten på de företag som deltog i undersökningen. Undersökningarna var dock fortfarande bristfälliga, eftersom till exempel vissa svar var ofullständiga. Analysen av undersökningarna visade följande: När det gäller Afases undersökning ska man för det första notera att majoriteten av de 50 installatörer som besvarade undersökningen uppgav att de var verksamma uteslutande på solcellsmarknaden. 15 av de 50 installatörerna uppgav att de i viss utsträckning även var verksamma inom annan icke-solcellsrelaterad verksamhet, t.ex. värme, elektriska anläggningar och vindkraft. I den brittiska undersökningen hade 21 av de 31 brittiska företag som besvarade undersökningen också annan verksamhet än solcellsverksamhet. Detta resultat visar att när det gäller nästan hälften av projektutvecklarna och installatörerna är slutsatsen i skäl 247 i förordningen om preliminär tull beträffande förmågan att utföra annan verksamhet, såsom el- och värmeinstallationer, rörsystem och andra miljövänliga energianläggningar, korrekt. Det medges dock att denna förmåga kan finnas i mindre omfattning än vad som antogs i förordningen om preliminär tull. Dess mildrande effekt vad gäller bortfall av arbetstillfällen kan därför vara mindre än vad som ursprungligen antogs. För det andra använde vissa av de aktörer som deltog i undersökningarna av Afase och den brittiska branschorganisationen produkter som tillverkats i unionen och vissa planerade att köpa icke-kinesiska produkter till följd av åtgärderna för att undvika en prishöjning. Deras beroende av kinesisk import och åtgärdernas verkningar förväntas därför minska eftersom de har tillgång till produkter tillverkade i unionen.
För det tredje medgav uppskattningen av åtgärdernas verkningar på alla tillfrågade aktörers verksamhet inte några säkra slutsatser eftersom deras bedömning var mycket olika. Vissa företag har inte ens kunnat bedöma sådana effekter. För det fjärde varierade också svaren på frågan om antalet solcellsprojekt som riskerade att ställas in om tullar infördes mellan ”inte många” och ”alla” i den brittiska undersökningen. Vissa aktörer kunde inte göra någon uppskattning. Slutligen saknade båda undersökningarna frågan om lönsamheten för de ekonomiska aktörerna som deltog, vilket är viktigt för bedömningen av en möjlig absorption av en eventuell prisökning till följd av tullen.
(385)
Andra parter hävdade att installatörer inte så lätt kan ändra sin verksamhet eller byta till andra installationer för grön energi på grund av områdenas mycket olika teknik och kunnande. Om tullar införs, skulle de därför tvingas upphöra med sin verksamhet. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepades detta påstående av en berörd part, som menade att installatörer har investerat betydande resurser i specialisering på solcellsverksamhet, såsom särskild utbildning, som skulle visa att deras huvudsakliga inriktning är solcellssektorn och att de inte skulle ha lätt att byta till annan verksamhet.
(386)
Detta argument var inte tillräckligt underbyggt, eftersom det inte framgick vilken specifik kunskap en installatör skulle behöva förvärva och hur svårt och dyrt det är att erhålla den. Institutionerna medger under alla omständigheter att installatörer har utvecklat ett särskilt kunnande för installation av solcellsmoduler. Utvecklingen av detta kunnande är dock relativt ny och tillkommer till den primära expertis installatörerna har vad gäller el- och värmeinstallationer, rörsystem etc. Den har också utvecklats som svar på orättvisa handelsmetoder, nämligen det stora inflödet av dumpad import från Kina. Oberoende av de specialiserade färdigheterna hos de anställda i installationsföretagen, måste detta argument övervägas tillsammans med analysen i skälen 378 och 382 ovan om sysselsättningsläget i senare led, som på kort sikt kan karaktäriseras som negativt, men som på medellång till lång sikt skulle vända tack vare en hållbar handel och ge ökad sysselsättning för installatörer. Argumentet avvisades därför.
(387)
Flera parter ifrågasatte argumentet om förmågan hos aktörerna i senare led att delvis absorbera den eventuella prisökning som tas upp i skäl 247 i förordningen om preliminär tull. Även detta argument var otillräckligt underbyggt, vilket gjorde det omöjligt att bedöma i vilken utsträckning detta påstående stämde. Såsom anges i skäl 374 ovan, bedömdes lönsamheten hos de samarbetsvilliga aktörerna i senare led för den verksamhet har direkt samband med den berörda produkten ligga på ca 11 % i genomsnitt, vilket ger de berörda aktörerna möjlighet att absorbera åtminstone en del av en eventuell prisökning. I detta sammanhang erinras det om att den allmänna prisutvecklingen är på nedåtgående, vilket anges i skäl 335 ovan. Argumentet avvisas därför.
(388)
Som svar på det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade några parter påståendet om en allvarlig risk för minskad efterfrågan på solenergiprodukter i unionen till följd av åtgärderna, vilket enligt dessa parter talar mot åtgärderna. En part hävdade att solenergi för närvarande har en hög priselasticitet i efterfrågan och att även en begränsad prisökning för solenergiprodukter skulle leda till en kraftig nedgång i efterfrågan. Denna part uppskattade att en antidumpningstull på ca 30 % kan minska efterfrågan med 8 GW medan en tull på 50 % skulle minska efterfrågan med 10 GW. I samma anda hänvisade Afase till en undersökning som gjorts av en marknadsanalytiker, som även den förutspår en minskad efterfrågan på upp till 2 GW under 2013 till följd av en tull på 50 %, vilket är en nedgång av mycket mindre omfattning.
(389)
Även om olika nedgångsscenarier lämnades in av parterna under undersökningen utöver de som nämns ovan, innehöll de inga jämförbara resultat. Även om det inte kan uteslutas att tullarna kan leda till en minskad efterfrågan på solcellsanläggningar, är en kvantifiering av detta svår att göra med hänsyn till de olika faktorer som påverkar hur attraktiva solcellsanläggningar är i unionen (se t.ex. skäl 258 i förordningen om preliminär tull). Även om en sådan minskning skulle ske på kort sikt förväntas dessutom fördelarna med rättvis handel på medellång och lång sikt uppväga de negativa konsekvenserna på kort sikt. Slutligen har Afase själv medgett att bedömningen av det direkta sambandet mellan efterfrågan och tullar skulle vara möjlig först då tullarna har införts. Detta argument avvisades därför.
(390)
Eftersom inga ytterligare synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 243 och 250 i förordningen om preliminär tull. Undersökningsresultaten rörande de sex tjänsteleverantörer för vilka den solcellsrelaterade verksamheten bara utgör en ringa andel av deras sammantagna verksamhet (se skäl 370 ovan) påverkar inte slutsatsen i skäl 250 i förordningen om preliminär tull och inte heller särskiljandet av solcellsrelaterad verksamhet som inte direkt hänför sig till den berörda produkten hos de sju projektutvecklare/installatörer som avses i skäl 374.
6. Slutanvändarnas/konsumenternas intresse
(391)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter framförde vissa parter på nytt argumentet att tullarna skulle leda till ett högre pris på den berörda produkten. Följden skulle bli en nedgång i efterfrågan på solcellsanläggningar, eftersom de skulle bli för dyra för konsumenterna och inte tillräckligt attraktiva för andra investerare.
(392)
Som redan nämnts i skäl 335 ovan ska det noteras att även om det kan bli en tillfällig prisökning till följd av införandet av åtgärder är den allmänna prisutvecklingen nedåtgående, vilket bekräftas av flera offentliga källor. Även om det är svårt att exakt kvantifiera en eventuell prisökning till följd av åtgärderna och en därmed sammanhängande eventuell nedgång i efterfrågan, bör flera punkter uppmärksammas. För det första står den undersökta produkten för upp till 50 % av den totala kostnaden för en solcellsanläggning och därför kan tullen åtminstone delvis absorberats. För det andra kommer konkurrensen mellan unionsindustrin och tillverkarna i tredjeländer, som redan finns på unionsmarknaden, sannolikt att hålla priserna nere. Samtidigt borde unionsindustrin kunna uppnå bättre ekonomiska resultat tack vare de stordriftsfördelar som följer av en bättre användning av produktionsanläggningarna och minskade produktionskostnader. För det tredje har efterfrågan på solcellsanläggningar ett samband inte bara med priserna på den undersökta produkten, utan även med nivån på inmatningspriserna. Med den nuvarande låga efterfrågan, jämfört med efterfrågan under 2011 och under undersökningsperioden, förväntas det att inmatningspriserna inte kommer att minska så snabbt som under skadeundersökningsperioden, vilket möjliggör fortsatta investeringar i solcellsprojekt. Argumentet avvisades därför.
(393)
I sitt svar på det slutliga meddelandet av uppgifter ifrågasatte en part ovanstående resonemang. Parten hävdade att tendensen till sjunkande priser inte kan fortsätta efter det att åtgärderna införs. Parten erinrade om att åtgärderna utgör en mycket betydande kostnadsökning som inte kan kompenseras helt och hållet genom kostnadsminskningar och/eller import från tredjeländer. Dessutom framhölls på nytt att unionsindustrin inte kommer att kunna göra nya investeringar i anläggningar och maskiner och att aktörer i senare led kan absorbera lite om deras vinst är 11 %. Slutligen finns det ingen bevisning som tyder på att inmatningspriserna kan kompensera för prishöjningen.
(394)
Det erinras om att det tvärt emot detta påstående inte förväntas att en prishöjning till följd av åtgärderna kan kompenseras helt utan snarare att en tillfällig ökning av priserna till följd av åtgärderna är möjlig (se skäl 247 i förordningen om preliminär tull). En sådan prisökning kan till och med föranledas av skillnader i pris mellan de kinesiska dumpade produkterna och de icke-kinesiska produkterna. De uppgifter som samlats in under undersökningen gör det ändå möjligt att hävda att den slutliga prishöjningen delvis kan absorberas av ett antal faktorer mot bakgrund av vinsten i senare led på 11 %. Slutligen, när det gäller påståendet om att det inte finns några belägg som tyder på att inmatningspriserna kan kompensera för prishöjningen, är rimligt att anta att inmatningspriserna anpassas över tiden i takt med utvecklingen av projektkostnaderna.
(395)
En part hävdade att priserna på moduler i själva verket ökat med 20 % i Europa sedan mars 2013 och att det råder en allvarlig brist på lager sedan 2013. Detta argument var inte underbyggt, och tvärtom bekräftar offentliga uppgiftskällor att priserna var relativt stabila under andra kvartalet 2013. Även om uppgifterna skulle vara korrekta, skulle de endast återspegla att risken för en eventuell antidumpningstull har räknats in i priset efter det att registreringen av importen infördes. Argumentet avvisades därför.
(396)
En annan part hävdade att solcellsprojekten inte skulle generera någon avkastning för en investerare om de sjunkande inmatningspriserna inte motsvarades av sjunkande projektkostnader, inklusive priset på moduler, eftersom de utgör en betydande del av kostnaderna i ett givet projekt. I detta syfte hävdades det att tullarna skulle äventyra genomförbarheten av många solcellsprojekt eftersom de leder till höjda priser.
(397)
Såsom nämnts i skäl 335 ovan, är den allmänna pristrenden för celler och moduler nedåtgående. Inmatningsprisernas betydelse för marknaden minskar allteftersom nätparitet sannolikt kommer att uppnås i flera regioner. På dessa grunder avvisades påståendet att priset på solcellsmoduler skulle kunna få en negativ inverkan på solcellsprojekt inklusive frågan om deras genomförbarhet.
(398)
En berörd part tillhandahöll en intern modell för att bevisa att genomförbarheten för många solcellsprojekt kommer att hotas om tullar skulle tillämpas.
(399)
Denna modell möjliggjorde inte någon korrekt kvantifiering av i vilken utsträckning investeringar i solcellsanläggningar (t.ex. avkastningen på investeringarna) kan komma att bli mindre attraktiva i händelse av höjda priser på celler och moduler. Det antagande som används i modellen att en eventuell tull skulle kunna överföras helt och hållet till slutanvändarna eller konsumenterna är hur som helst osannolikt med tanke på de befintliga vinstmarginalerna för aktörerna i senare led. Ett investeringsbeslut baseras dessutom inte enbart på priset på moduler, utan beror också på många andra faktorer, bland annat förekomsten av ett generellt gynnsamt regelverk för solcellsanläggningar i ett visst land, stödnivån respektive elpriset (för nätparitet). Detta påstående måste därför avvisas.
(400)
Eftersom inga ytterligare synpunkter har inkommit, bekräftas skälen 252 och 254 i förordningen om preliminär tull.
7. Övriga argument
(401)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepades argumentet att unionsindustrin inte kan försörja unionsmarknaden och att endast Kina har kapacitet att försörja unionsmarknaden.
(402)
Argumentet behandlades i skäl 256 i förordningen om preliminär tull. Även med ett försiktigare antagande om unionens tillverkningskapacitet (se skäl 183 ovan) skulle unionens och tredjeländers outnyttjade kapacitet tillsammans vara tillräcklig för att på kort sikt komplettera den potentiella minskningen av importen från Kina. Även på medellång sikt kan det rimligen antas att unionsindustrin kommer att utöka sin tillverkningskapacitet för att kunna täcka efterfrågan och uppnå stordriftsfördelar, som i sin tur skulle möjliggöra ytterligare prissänkningar. Detta argument avvisades därför.
(403)
Vissa parter upprepade argumentet beträffande svårigheten att uppnå kommissionens mål för grön energi fram till 2020 om tullar införs. Detta argument har redan behandlats i skälen 257-259 i förordningen om preliminär tull, och i avsaknad av ytterligare uppgifter bekräftas därför skälen 257 och 259 i förordningen om preliminär tull.
8. Slutsats om unionens intresse
(404)
Mot bakgrund av ovanstående bekräftas bedömningen i skälen 260-261 i förordningen om preliminär tull.
(405)
Det finns därmed inga tvingande skäl mot att införa slutgiltiga åtgärder beträffande import av den berörda produkten med ursprung i Kina.
G. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(406)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör slutgiltiga antidumpningsåtgärder införas i syfte att förhindra att unionsindustrin vållas ytterligare skada genom dumpad import.
1. Nivå för undanröjande av skada
(407)
Vid fastställandet av nivån på dessa åtgärder togs hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och det tullbelopp som var nödvändigt för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit utan att överskrida de konstaterade dumpningsmarginalerna.
(408)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter ifrågasatte en berörd part den vinstmarginal på 10 % som använts för att beräkna nivån för undanröjande av skada och hävdade att denna nivå var för hög för denna industri under rådande marknadsförhållanden och att den användes både för moduler och för celler. Det noteras att det rättsliga referensvärdet för att fastställa vinst före skatt vid beräkningen av nivån för undanröjande av skada är det faktum huruvida en sådan vinst rimligen skulle kunna uppnås av industrin under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom någon dumpning. I enlighet med tribunalens rättspraxis är denna vinst den som uppnåtts i början av skadeundersökningsperioden, dvs. innan den dumpade importen ökade. Därför justerades målvinsten till 8 % på grundval av den vägda genomsnittliga vinst som unionsindustrin uppnådde under 2009 och 2010 för moduler och celler när den var lönsam.
(409)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade unionsindustrin att lönsamheten under 2010 bör användas som den lönsamhetsnivå som unionsindustrin rimligtvis skulle kunna uppnå om det inte förekom någon dumpad import, snarare än den genomsnittliga vinstmarginalen för åren 2009 och 2010. I detta avseende anfördes att lönsamheten under 2009 var otillräcklig och att omständigheterna under dessa två år var tydligt specifika med tanke på i synnerhet utvecklingen av förbrukningen under 2010, vilket dämpade effekterna av dumpningen under det året. I detta sammanhang bör det noteras att det vid fastställandet av nivån för undanröjande av skada saknar betydelse huruvida den genomsnittliga vinstmarginal som unionsindustrin uppnått var ”tillräcklig”. Såsom redan angetts i skäl 264 i förordningen om preliminär tull, bör nivån för undanröjande av skada baseras på den vinst som rimligen kan uppnås vid frånvaron av dumpad import. Det är de utredande avdelningarnas praxis att anse att denna nivå har uppnåtts i början av skadeundersökningsperioden. Eftersom i detta fall unionsindustrin gjorde förluster i samband med försäljningen av celler i början av skadeundersökningsperioden under 2009 var denna metod olämplig och det ansågs vara mer tillförlitligt att grunda fastställandet av nivån för undanröjande av skada på den genomsnittliga vinstmarginalen under det första och det andra året av skadeundersökningsperioden. I detta sammanhang ansågs det också sakna betydelse att omständigheterna skilde sig åt under dessa två år.
(410)
En annan part upprepade att olika målvinster bör fastställas för moduler och celler, eftersom lönsamheten för dessa produkttyper uppvisade skilda tendenser under skadeundersökningsperioden. Även om indikatorerna angavs separat för varje produkttyp, avser slutsatserna för varje indikator den undersökta produkten som helhet. Det erinras också om att moduler och celler är en och samma produkt och att dumpningsmarginalerna och nivån för undanröjande av skada därför fastställdes på grundval av detta.
(411)
Kostnaderna efter import för de icke-närstående importörer som ingick i det reviderade urvalet (ändrat av orsaker som förklaras i skäl 21) påverkade dessutom de skademarginaler som beräknades. Slutligen påverkades alla marginaler för prisunderskridande av korrigeringen av cif-priserna, uteslutandet av plattor och den nya målvinsten.
(412)
En part hävdade att de utvalda unionstillverkarnas försäljning var inriktad på de övre segmenten på marknaden såsom bostads- och småföretagssektorn, vilka drog till sig högre inmatningspriser, och föreslog att unionsindustrins försäljningspris därför borde anpassas i enlighet med detta. Det bör noteras att detta påstående inte bör vara avgörande för beräkningen av skademarginalen, eftersom undersökningen visade att unionstillverkarna inte var lönsamma.
(413)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit beträffande nivån för undanröjande av skada, bekräftas den metod som beskrivs i skälen 263-266 i förordningen om preliminär tull.
2. Slutgiltiga åtgärder
(414)
Mot bakgrund av slutsatserna beträffande dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen, bör slutliga antidumpningsåtgärder införas på import av solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel samt celler av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel, med ursprung i eller avsända från Kina till en nivå motsvarande den lägre av de konstaterade dumpnings- och skademarginalerna, i enlighet med regeln om lägsta tull. I detta fall bör tullsatsen därför fastställas till en nivå som motsvarar de konstaterade skademarginalerna.
(415)
Det noteras att en antisubventionsundersökning genomfördes parallellt med antidumpningsundersökningen. Mot bakgrund av tillämpningen av regeln om lägsta tull och det faktum att de slutgiltiga subventionsmarginalerna är lägre än nivån för undanröjande av skada, anses det lämpligt att införa en slutgiltig utjämningstull som är lika hög som de slutgiltiga subventionsmarginaler som konstaterats och därefter införa en slutgiltig antidumpningstull upp till den relevanta nivån för undanröjande av skada. Mot bakgrund av ovanstående fastställs nivån på tullarna till följande:
Företag
Subventionsmarginal
Dumpningsmarginal
Nivå för undan-röjande av skada
Utjämnings-tull
Anti-dumpnings-tull
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
Under miniminivån
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Övriga samarbetsvilliga företag i antidumpningsundersökningen (med undantag av de företag som omfattas av den övriga tullen i det parallella antisubventionsförfarandet enligt genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 (18))(Bilaga I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Övriga samarbetsvilliga företag i antidumpningsundersökningen som omfattas av den övriga tullen i det parallella antisubventionsförfarandet enligt genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 (Bilaga II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Övriga företag
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av den här undersökningen. De speglar således den situation som under undersökningen konstaterades föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser är således (i motsats till den landsomfattande tullsats som är tillämplig på ”övriga företag”) tillämpliga uteslutande på import av sådana produkter som har sitt ursprung i Kina och har tillverkats av dessa företag, dvs. de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i den här förordningens normativa del, inbegripet enheter som är närstående de uttryckligen nämnda företagen, kan inte omfattas av dessa satser utan ska i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”övriga företag”.
(417)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att den vägda genomsnittliga tullsatsen för de företag som förtecknas i bilaga I och bilaga II strider mot WTO:s antidumpningsavtal, eftersom den påstods vara grundad på det vägda genomsnittet för tullar som beräknats separat för de exporterande tillverkare av celler och moduler som ingick i urvalet. Denna bedömning är dock felaktig. För de exporterande tillverkare som ingick i urvalet har en enhetlig tullsats beräknats för hela deras export av den berörda produkten, och majoriteten av de exporterande tillverkarna exporterade celler och moduler. Bedömningen att tullarna hade beräknats separat för exporterande tillverkare av celler och moduler är därför felaktig, och argumentet kan därför inte godtas.
(418)
Om volymen av exporten från något av de företag som omfattas av de lägre, individuella tullsatserna ökar väsentligt efter införandet av de berörda åtgärderna, kan denna volymökning i sig anses utgöra en förändring i handelsmönstret som orsakats av införandet av åtgärder i den mening som avses i artikel 13.1 i grundförordningen. Under sådana omständigheter och förutsatt att villkoren uppfylls kan en undersökning om kringgående inledas. Vid en sådan undersökning kan man bl.a. granska behovet av att upphäva de individuella tullsatserna och i stället fastställa en landsomfattande tull.
(419)
En ansökan om tillämpning av en individuell antidumpningstullsats (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt beträffande sådana ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Om det är motiverat kommer den här förordningen i sådana fall att ändras genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella antidumpningstullsatser.
(420)
För att säkerställa likabehandling mellan eventuella nya exportörer och de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet (se bilagorna I och II till denna förordning) bör den vägda genomsnittliga tull som införs för de sistnämnda företagen även tillämpas på de eventuella nya exportörer som annars skulle ha rätt till en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen.
(421)
Åtgärder införs för att tillåta unionstillverkarna att återhämta sig från den skadevållande verkan av dumpningen. För den händelse att det inledningsvis skulle uppstå en obalans mellan de eventuella fördelarna för unionstillverkarna och kostnaderna för andra ekonomiska aktörer i unionen, kan denna obalans kompenseras av en ökning eller återupptagning av tillverkningen i unionen.
(422)
Det tänkta scenariot med ökad tillverkning i unionen kanske dock inte är i fas med marknadsutvecklingen på denna rörliga marknad. Enligt vad som anges i skäl 108 i förordningen om preliminär tull ökade unionens förbrukning av moduler med 264 % mellan 2009 och 2011, för att sedan minska med 43 procentenheter under de sex månaderna mellan 2011 och undersökningsperioden. Volatiliteten är än mer framträdande när man tittar på perioden 2006-2011, då unionens förbrukning av moduler ökade från mindre än 1 GW till nästan 20 GW, dvs. en ökning med ca 2 000 % på bara fem år. Denna volatilitet förväntas fortsätta, och prognoser som har publicerats av företagsorganisationer pekar på skillnader på 100 % och mer mellan olika scenarier även på medellång sikt för perioden 2014-2015.
(423)
Av dessa skäl anses det under sådana exceptionella omständigheter lämpligt att begränsa åtgärdernas giltighetstid till bara två år.
(424)
Denna period bör räcka för att unionstillverkarna ska kunna öka eller återuppta sin tillverkning, utan att situationen för andra ekonomiska aktörer i unionen ändå riskeras i särskilt hög grad. Det anses att en period om två år är lämpligast för att analysera om införandet av åtgärder verkligen har fått någon verkan när det gäller att öka tillverkningen i Europa och därmed kompensera för de negativa effekterna på andra ekonomiska aktörer i unionen.
(425)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade en unionstillverkare att en period på två år är för kort för att återhämta sig från skadan. Dessutom hävdades att en period om två år inte skulle tillåta unionstillverkare att lämna in affärsplaner för det innevarande och det kommande räkenskapsåret. I detta avseende ska det noteras att åtgärderna gäller till och med december 2015, vilket bör vara tillräckligt för unionstillverkarna att lämna in affärsplaner till och med 2015.
(426)
Unionstillverkaren invände inte heller mot skälen till att varaktigheten begränsades till två år, dvs. främst marknadens rörlighet. Tillverkaren uttryckte till och med sin uppskattning för en översyn om åtgärderna behöver ändras på grund av en ändrad marknadssituation. Eftersom sannolikheten av en förändring av marknadsförhållandena inom två år verkligen är hög på denna rörliga marknad, anses det lämpligt att till att börja med begränsa åtgärderna till två år.
(427)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade klaganden att två år är otillräckligt för att investera i produktion, med hänvisning till skäl 424 ovan. På grund av den betydande outnyttjade kapaciteten hos unionsindustrin kan dock en ökad produktion uppnås genom ett bättre utnyttjande av befintlig produktionskapacitet, vilket borde vara genomförbart utan betydande ytterligare investeringar.
(428)
Klaganden hävdade vidare att införandet av slutgiltiga antidumpningstullar för en period på två år är otillräckligt för att unionsindustrin ska kunna återhämta sig från de skadliga verkningarna av tidigare dumpning. Införandet av antidumpningstullar kan emellertid inte bara baseras på unionsindustrins intressen, utan måste bygga på en avvägning mellan de eventuella fördelarna för unionstillverkarna och kostnaderna för andra ekonomiska aktörer i unionen. På grundval av detta bibehålls beslutet att begränsa åtgärderna till två år.
(429)
Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att rekommendera införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel och celler av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel, med ursprung i eller avsända från Kina, och om slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen (slutligt meddelande av uppgifter). Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter.
(430)
De muntliga och skriftliga synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
3. Retroaktivitet
(431)
När det gäller en eventuell retroaktiv tillämpning av antidumpningsåtgärder ska de kriterier som anges i artikel 10.4 i grundförordningen bedömas. Enligt artikel 10.4 b är ett viktigt kriterium som ska vara uppfyllt att ”utöver den importnivå som vållat skada under undersökningsperioden” … ”ytterligare en betydande ökning av import” äger rum.
(432)
En jämförelse mellan den månatliga genomsnittliga importen (19) av moduler och celler och den månatliga genomsnittliga importen under registreringsperioden (mars 2013-juni 2013) visar en kraftig ökning av importvolymerna efter undersökningsperioden. Såsom anges i skäl 110 i förordningen om preliminär tull uppgick den månatliga importen av kinesiska moduler och celler i genomsnitt till 1 250 MW (20) under undersökningsperioden. Detta ska jämföras med det faktum att den månatliga importvolymen av kinesiska moduler och celler i genomsnitt var ungefär hälften så stor under registreringsperioden.
(433)
Med hänsyn till den rörliga marknaden skulle en ytterligare betydande ökning av importen alternativt kunna bedömas i relativa snarare än i absoluta tal. För att kunna bedöma om det förekommer ytterligare en betydande ökning av importen i relativa tal är det nödvändigt att jämföra importvolymerna med förbrukningen på unionsmarknaden, dvs. förbrukningen måste minska i mycket högre takt än minskningen av importen från Kina. Eftersom importvolymen av kinesiska moduler och celler under registreringsperioden bara var hälften så stor som under undersökningsperioden måste förbrukningen minska betydligt mer än med 50 %. Det finns inga exakta uppgifter om förbrukningen under registreringsperioden, och därmed inga tecken som tyder på att förbrukningen minskade med mer än 50 %.
(434)
Av ovannämnda skäl uppfylls därför inte kriteriet om ytterligare en betydande ökning av importen. Följaktligen dras slutsatsen att den slutgiltiga antidumpningstullen inte ska tas ut retroaktivt före dagen för tillämpning av de provisoriska åtgärderna.
H. ÅTGÄRDERNAS FORM
(435)
Efter det att de provisoriska antidumpningsåtgärderna antagits erbjöd en grupp samarbetsvilliga exporterande tillverkare, inbegripet närstående företag i Kina och i Europeiska unionen, tillsammans med CCCME ett gemensamt prisåtagande i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen. Erbjudandet om åtagandet fick även stöd av de kinesiska myndigheterna.
(436)
Kommissionen undersökte erbjudandet och godtog det genom beslut 2013/423/EU. Som redan framgår av skälen 3, 4 och 7 i det beslutet, har kommissionen för att bedöma om prisåtagandet undanröjer dumpningens skadevållande verkan analyserat alla förändrade marknadsförhållandena av bestående karaktär, bland annat de nuvarande exportpriserna och den nivå för undanröjande av skada som konstaterades vara lägre än nivån på dumpningen.
(437)
Efter beslut 2013/423/EU lämnade de exporterande tillverkarna tillsammans med CCCME in en anmälan om ändring av deras ursprungliga erbjudande om åtagande. De begärde en ändring av åtagandet för att ta hänsyn till att plattor hade undantagits från produktdefinitionen enligt beskrivningen i skälen 31 och 72. Dessutom begärde ett antal ytterligare exportörer, inom den tidsfrist som anges i artikel 8.2 i grundförordningen, att få omfattas av åtagandet.
(438)
Genom genomförandebeslut 2013/707/EU bekräftade kommissionen godtagandet av det åtagande som erbjudits av de exportörer som förtecknas i bilagan till det beslutet med avseende på de slutgiltiga tullarna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel samt celler av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel (cellernas tjocklek är högst 400 mikrometer), som för närvarande omfattas av KN-numren ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 och ex 8541 40 90 (Taricnummer 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 och 8541409039) och med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina, om de inte befinner sig under transitering i den mening som avses i artikel V i Gatt.
Följande produkttyper är undantagna från definitionen av den berörda produkten:
-
Bärbara solladdare som består av mindre än sex celler och som laddar batterier eller tillhandahåller elektricitet till apparater.
-
Solcellstunnfilmsprodukter.
-
Solcellsprodukter av kristallint kisel som permanent har integrerats i elektriska produkter som inte används för energiproduktion men som använder den elektricitet som produceras av de integrerade solcellerna av kristallint kisel.
-
Moduler eller paneler med en utgående spänning som inte överstiger 50 V likspänning och en uteffekt på högst 50 W som endast är avsedda att användas direkt som batteriladdare i system med samma spänning och effekt.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Tullsats
Tarictilläggsnummer
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Övriga samarbetsvilliga företag i antidumpningsundersökningen (med undantag av de företag som omfattas av den övriga tullen i det parallella antisubventionsförfarandet enligt genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013) (Bilaga I)
41,3 %
Övriga samarbetsvilliga företag i antidumpningsundersökningen som omfattas av den övriga tullen i det parallella antisubventionsförfarandet enligt genomförandeförordning (EU) nr 1239/2013 (Bilaga II)
36,2 %
Övriga företag
53,4 %
B999
3. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
4. Om en ny exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att företaget
-
inte exporterade den produkt som beskrivs i punkt 1 till unionen under perioden 1 juli 2011- 30 juni 2012 (undersökningsperioden),
-
inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Folkrepubliken Kina som omfattas av de antidumpningsåtgärder som införs genom denna förordning,
-
faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen,
får punkt 2 ändras genom tillägg av den nya exporterande tillverkaren i förteckningen över de samarbetsvilliga företag som inte ingår i urvalet och som således omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 41,3 %.
Artikel 2
1. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstullen enligt förordning (EU) nr 513/2013 på import av plattor (plattornas tjocklek är högst 400 mikrometer) och moduler eller paneler med en utgående spänning som inte överstiger 50 V likspänning och en uteffekt på högst 50 W som endast är avsedda att användas direkt som batteriladdare i system med samma spänning och effekt och som har sitt ursprung i eller avsänds från Folkrepubliken Kina ska frisläppas.
2. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstullen enligt förordning (EU) nr 513/2013 på import av solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel samt celler av den typ som används i solcellsmoduler eller solcellspaneler av kristallint kisel (cellernas tjocklek är högst 400 mikrometer), som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 och ex 8541 40 90 (Taricnummer 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 och 8541409039) och med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina, om de inte befinner sig under transitering i den mening som avses i artikel V i Gatt, ska slutgiltigt tas ut. De belopp för vilka säkerhet ställts utöver den slutgiltiga antidumpningstullsatsen ska frisläppas.
Artikel 3
1. Import som deklareras för övergång till fri omsättning för produkter som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 8541 40 90 (Taricnummer 8541409021, 8541409029, 8541409031 och 8541409039) och som faktureras av företag från vilka åtaganden har godtagits av kommissionen och vars namn förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/707/EU ska undantas från den antidumpningstull som införs genom artikel 1, förutsatt att
(a)
ett företag på förteckningen i bilagan till genomförandebeslut 2013/707/EU har tillverkat, avsänt och direkt fakturerat ovannämnda produkter eller via ett närstående företag som också förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/707/EU antingen till närstående företag i unionen som fungerar som importör och klarerar varorna för fri omsättning i unionen eller till första oberoende kund som fungerar som importör och klarerar varorna för fri omsättning i unionen, och
(b)
importen åtföljs av en åtagandefaktura som är en handelsfaktura som innehåller åtminstone de uppgifter och den försäkran som föreskrivs i bilaga III till denna förordning, och
(c)
importen åtföljs av ett exportåtagandeintyg enligt bilaga IV till denna förordning, och
(d)
de varor som deklarerats och uppvisas för tullmyndigheterna exakt motsvarar beskrivningen på åtagandefakturan.
2. En tullskuld ska uppstå vid tidpunkten för godkännande av deklarationen för övergång till fri omsättning
(a)
närhelst det konstateras att sådan import som avses i punkt 1 inte uppfyller ett eller flera av villkoren i den punkten, eller
(b)
om kommissionen drar tillbaka sitt godtagande av åtagandet enligt artikel 8.9 i förordning (EG) nr 1225/2009 genom en förordning eller ett beslut där det hänvisas till enskilda transaktioner och genom vilket de berörda åtagandefakturorna ogiltigförklaras.
Artikel 4
De företag från vilka åtaganden godtagits av kommissionen och vars namn förtecknas i bilagan till beslut 2013/707/EU med förbehåll för de där angivna villkoren, ska också utfärda en faktura för transaktioner som inte är undantagna från antidumpningstullarna. Den fakturan ska vara en handelsfaktura som innehåller minst de uppgifter som anges i bilaga V till denna förordning.
Artikel 5
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska upphöra att gälla den 7 december 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 december 2013.