РЕШЕНИЕ 2014/913/ОВППС НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за подкрепа на Хагския кодекс за поведение и неразпространението на балистични ракети в рамките на изпълнението на Стратегията на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Стратегия на ЕС срещу разпространението на оръжия за масово унищожение (наричана по-долу „Стратегията“), глава III от която съдържа списък с мерките, които трябва да се предприемат както в Европейския съюз (ЕС), така и в трети държави за борба с разпространението на такива оръжия.
(2)
ЕС изпълнява активно Стратегията и привежда в действие мерките, изброени в глави II и III от нея, например чрез отпускане на финансови средства в подкрепа на конкретни проекти, водещи до укрепване на многостранна система за неразпространение и многостранни мерки за изграждане на доверие. Хагският кодекс за поведение срещу разпространението на балистични ракети (наричан по-нататък „Кодексът“ или „ХКП“) и Режимът за контрол на ракетните технологии (РКРТ) представляват неразделна част от многостранната система за неразпространение. Целта на Кодекса и РКРТ е предотвратяване и ограничаване на разпространението на балистични ракетни системи, способни да пренасят оръжия за масово унищожение (ОМУ), и свързаните с тях технологии.
(3)
На 17 ноември 2003 г. Съветът прие Обща позиция 2003/805/ОВППС (1). В посочената обща позиция се призовава, наред с другото, към насърчаване на присъединяването на възможно най-много държави към Кодекса, особено на онези с капацитет в областта на балистичните ракети, както и за по-нататъшно развитие и изпълнение на Кодекса, особено на предвидените в него мерки за изграждане на доверие, и за насърчаване на по-тясна връзка между Кодекса и многостранната система на ООН за неразпространение.
(4)
На 8 декември 2008 г. Съветът прие заключенията си и документ, озаглавен „Нови насоки за действие от страна на Европейския съюз в борбата срещу разпространението на оръжия за масово унищожение и системите за тяхната доставка“. В документа се посочва, наред с другото, че разпространението на ОМУ и на системите за тяхната доставка продължава да бъде едно от най-големите предизвикателства пред сигурността и че политиката на неразпространение е съществена част от общата външна политика и политика на сигурност. С оглед на постигнатия напредък и на продължаващите усилия за прилагане на „новите насоки за действие“ през декември 2010 г. Съветът постигна съгласие да удължи срока за тяхното прилагане до края на 2012 г.
(5)
На 18 декември 2008 г. Съветът прие Решение 2008/974/ОВППС (2) в подкрепа на Кодекса в рамките на изпълнението на Стратегията.
(6)
На 23 юли 2012 г. Съветът прие Решение 2012/423/ОВППС (3). Посоченото решение даде възможност за успешно насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса и за спазване на неговите принципи. Приоритет на Съюза е да продължи диалога между присъединилите се и неприсъединилите се държави с оглед допълнителното насърчаване на всеобщото приложение на Кодекса, както и по-доброто му изпълнение и укрепване. Настоящото решение следва да допринесе за този процес.
(7)
В по-общ план продължаващото разпространение на балистични ракети, способни да пренасят ОМУ, поражда сериозна загриженост сред международната общност, по-специално текущите програми за балистични ракети в Близкия изток, Североизточна Азия и Югоизточна Азия, включително Иран, Сирия и Корейската народнодемократична република (КНДР).
(8)
В Резолюция 1540 (2004) Съветът за сигурност на ООН подчерта, а в Резолюция 1977 (2011) припомни, че разпространението на ядрени, химически и биологически оръжия, както и на средствата за тяхната доставка, съставлява заплаха за международния мир и сигурност, и задължи държавите, наред с другото, да се въздържат от подпомагане с каквито и да било средства на недържавни участници за разработване, придобиване, производство, притежаване, транспортиране, трансфер или използване на ядрени, химически или биологически оръжия и системите за тяхната доставка. Заплахата, която представляват ядрените, химическите и биологическите оръжия и средствата за тяхната доставка за международния мир и сигурност, беше потвърдена в Резолюция 1887 (2009) на Съвета за сигурност на ООН относно ядреното неразпространение и ядреното разоръжаване. Освен това в резолюции 1929 (2010) и 1718 (2006) на Съвета за сигурност на ООН, основаващи се наред с другото на резолюции 1540(2004), 1977(2011) и 1887(2009) на Съвета за сигурност на ООН, Съветът за сигурност на ООН реши, че Иран и КНДР не следва да предприемат каквито и да било действия, свързани с балистични ракети, способни да доставят ядрени оръжия, включително установки за изстрелване с балистична технология, както и че държавите следва да предприемат всички необходими мерки да предотвратят трансфер на технологии или техническа помощ за Иран и КНДР, свързани с такива дейности.
(9)
Настоящото решение следва да послужи, в по-общ план, за подкрепа на спектър от дейности, насочени срещу разпространението на балистични ракети,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За да се осигури непрекъснатото и практическото изпълнение на някои елементи от Стратегията съгласно предвиденото в приложението, Съюзът:
а)
подпомага дейности за подкрепа на Кодекса и РКРТ, по-специално с цел:
i)
насърчаване на всеобщото приложение, и по-специално присъединяването към Кодекса на всички държави със способности в областта на балистичните ракети;
ii)
подкрепа на изпълнението и по-широко популяризиране на Кодекса;
iii)
насърчаване на спазването на насоките на РКРТ и приложението към него;
б)
в по-общ план - подпомага определен спектър от дейности за борбата срещу разпространението на балистични ракети, насочени по-специално към повишаване на осведомеността за тази заплаха, увеличаване на усилията за по-голяма ефективност на многостранните инструменти, засилване на подкрепата за инициативи за търсене на решения по тези конкретни предизвикателства и оказване на помощ на заинтересованите държави да укрепят националния си режим за контрол на износа.
2. В този контекст проектите, които ще подкрепя Съюзът, обхващат следните специфични дейности:
a)
дейности в подкрепа на Кодекса:
i)
изготвяне и публикуване на „пакет от встъпителни материали“ за информационни дейности, насочени към неприсъединилите се държави, като същевременно се припомнят задълженията на присъединилите се държави;
ii)
организиране на съпътстващи информационни прояви във Виена в рамките на годишната среща на присъединилите се към ХКП държави;
iii)
организиране на съпътстващи информационни прояви в подкрепа на ХКП в рамките на заседанията на Първи комитет на Общото събрание на ООН;
iv)
организиране на до три регионални информационни семинара въз основа на приоритетите на ЕС (евентуално в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка);
v)
насърчаване на представителите на присъединилите се и на неприсъединилите се държави от развиващите се страни да присъстват на годишните срещи на ХКП и на информационните семинари;
vi)
организиране на семинари за повишаване на осведомеността за държавите, които са се присъединили неотдавна към ХКП, за да им се окаже съдействие за изпълнение на задълженията им, включително в рамките на годишната среща на ХКП във Виена;
vii)
подкрепа за координирането на усилията за популяризиране на ХКП с дейностите на Комитет 1540 на ООН, включително чрез финансиране на участието на експерти на ХКП в посещенията на Комитет 1540 в отделни държави;
viii)
подкрепа за защитения механизъм на ХКП за електронна информация и комуникация, базиран в интернет (e-ICC), включително чрез техническо укрепване на уебсайта;
б)
дейности в подкрепа на неразпространението на балистични ракети като цяло:
i)
организиране на до четири семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети в рамките на многостранни форуми, евентуално във връзка с информационните семинари за ХКП, посочени в буква а), като например семинар в рамките на Общото събрание на ООН или на подготвителните комитети на Договора за неразпространение на ядреното оръжие;
ii)
организиране на до три регионални семинара за повишаване на осведомеността относно разпространението на балистичните ракети и насърчаване на обсъжданията относно перспективите за намиране на по-добър отговор на заплахата от разпространение на балистични ракети на регионално равнище, евентуално във връзка с други информационни дейности на ЕС относно ХКП; заедно със заинтересованите държави семинарите биха могли да се проведат в Азия, района на Персийския залив и Латинска Америка;
iii)
изготвяне на четири документа за размисъл относно възможните бъдещи многостранни стъпки за предотвратяване на заплахата от разпространението на ракети и за насърчаване на усилията за разоръжаване в областта на балистичните ракети, като се обръща особено внимание на възможните мерки за изграждане на доверие, и проучване на възможността за предприемане на насочени към конкретни региони мерки като първа стъпка, например в регионите от особен интерес за Съюза и/или където може да се очаква постигането на напредък в близко бъдеще;
iv)
организиране на до три семинара за повишаване на осведомеността за експерти, особено сред научните среди и/или сред занимаващите се с изследвания на космоса научни среди и отрасли, с цел предотвратяване на ранен етап на трансфер на знания и на технологии с двойна употреба;
v)
насърчаване на достъпа на учени от развиващите се страни, работещи в областта на неразпространението на балистични ракети, до проекти на центровете на ЕС за високи постижения;
vi)
в координация с центровете на ЕС за високи постижения - организиране на целеви експертни мисии в трети държави с цел споделяне на информация и извлечени поуки относно контрола на износа на ракетни технологии и изделия с двойна употреба, и с цел подпомагане на усилията им за изграждане национален капацитет;
vii)
подкрепа за обучението на експерти в областта на неразпространението на балистични ракети чрез участие в програми на ЕС, като например програми на Европейския колеж по сигурност и отбрана, или в програми на държавите - членки на Съюза (наричани по-долу „държавите членки“).
В приложението се съдържа подробно описание на проектите.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектите, посочени в член 1, параграф 2, се осъществява от Fondation pour la recherche stratégique (Фондацията за стратегически изследвания - ФСИ), която изпълнява тази задача под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с ФСИ.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектите, посочени в член 1, параграф 2, е 990 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с ФСИ. В него се предвижда, че ФСИ осигурява подходяща на размера на приноса на ЕС публичност.
4. Комисията полага усилия да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за възникналите трудности в този процес, както и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. ВП докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади, изготвяни от ФСИ. Тези доклади представляват основа за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация относно финансовите аспекти на проектите, посочени в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 30 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие обаче изтича шест месеца след влизането на решението в сила, ако в рамките на този срок не е сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.
RÅDETS BESLUT 2014/913/GUSP
av den 15 december 2014
till stöd för Haag-uppförandekoden och icke-spridning av ballistiska missiler inom ramen för genomförandet av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 26.2, och
av följande skäl:
(1)
Den 12 december 2003 antog Europeiska rådet EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen (nedan kallad strategin), där kapitel III innehåller en förteckning över åtgärder som måste vidtas både inom unionen och i tredjeländer för att bekämpa sådan spridning.
(2)
EU genomför aktivt strategin och verkställer de åtgärder som anges i kapitlen II och III i strategin, till exempel att frigöra ekonomiska resurser för att ge stöd till särskilda projekt som leder till förbättring av ett multilateralt system för förhindrande av spridning och multilaterala förtroendeskapande åtgärder. Haag-uppförandekoden mot spridning av ballistiska missiler (nedan kallad koden eller Haag-uppförandekoden) och kontrollsystemet för missilteknik (MTCR) är integrerade delar i detta multilaterala system för förhindrande av spridning. Koden och MTCR syftar till att förebygga och förhindra spridning av ballistiska missilsystem som kan bära massförstörelsevapen och tillhörande teknik.
(3)
Den 17 november 2003 antog rådet gemensam ståndpunkt 2003/805/Gusp (1). Enligt den gemensamma ståndpunkten bör bland annat så många länder som möjligt övertygas att ansluta sig till koden, särskilt de länder som kan tillverka ballistiska missiler; dessutom bör koden vidareutvecklas och genomföras, särskilt dess förtroendeskapande åtgärder, och ett närmare samband mellan koden och FN:s multilaterala system om förhindrande av spridning främjas.
(4)
Den 8 december 2008 antog rådet sina slutsatser och dokumentet med titeln Nya handlingslinjer för Europeiska unionen i kampen mot spridning av massförstörelsevapen och bärarsystem för sådana vapen. I dokumentet fastställs bland annat att spridning av massförstörelsevapen och bärarsystem för dessa fortsätter att utgöra ett av de största hoten mot säkerheten och att politiken för icke-spridning utgör en viktig del av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Mot bakgrund av framstegen hittills och det pågående arbetet med att genomföra de ”nya handlingslinjerna” enades rådet i december 2010 om att förlänga genomförandeperioden till och med slutet av 2012.
(5)
Den 18 december 2008 antog rådet beslut 2008/974/Gusp (2) till stöd för koden inom ramen för genomförandet av strategin.
(6)
Den 23 juli 2012 antog rådet beslut 2012/423/Gusp (3). Genom det beslutet kunde man framgångsrikt främja universalisering av koden och efterlevnad av dess principer. Det är en prioritering för unionen att fortsätta med dialog mellan stater som anslutit sig och dem som inte gjort det i syfte att ytterligare främja kodens universalitet samt en bättre tillämpning och utveckling av koden. Detta beslut bör bidra till denna process.
(7)
Mer allmänt ger den fortsatta spridningen av ballistiska missiler med förmåga att bära massförstörelsevapen allt större anledning till oro hos världssamfundet, särskilt när det gäller de missilprogram som genomförs i Mellanöstern, Nordostasien och Sydostasien, inbegripet Iran, Syrien och Demokratiska folkrepubliken Korea (Nordkorea).
(8)
FN:s säkerhetsråd framhöll i sin resolution 1540 (2004) och erinrade i sin resolution 1977 (2011) om att spridningen av kärnvapen och kemiska och biologiska vapen och bärarsystem för sådana vapen utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet och ålade staterna att bland annat avhålla sig från att på något sätt stödja icke-statliga aktörer i deras utveckling, förvärv, tillverkning, innehav, transport, överföring eller användning av kärnvapen eller kemiska eller biologiska vapen och bärarsystem för sådana vapen. Att kärnvapen och kemiska och biologiska vapen och bärarsystem för sådana vapen utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet bekräftades i FN:s säkerhetsråds resolution 1887 (2009) om icke-spridning och nedrustning av kärnvapen. Dessutom beslutade FN:s säkerhetsråd i sina resolutioner 1929 (2010) och 1718 (2006), som bygger på bland annat säkerhetsrådsresolutionerna 1540 (2004), 1977 (2011) och 1887 (2009), att Iran och Nordkorea inte bör bedriva någon verksamhet med anknytning till ballistiska missiler med förmåga att bära kärnvapen, inbegripet uppskjutning med användning av ballistisk missilteknik, och att staterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra tekniköverföring eller tekniskt bistånd till Iran och Nordkorea med anknytning till sådan verksamhet.
(9)
Detta beslut bör mer generellt fungera så att en rad aktiviteter för bekämpning av spridning av ballistiska missiler stöds.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. I syfte att säkerställa ett fortlöpande och praktiskt genomförande av vissa inslag i strategin som avses i bilagan ska unionen
a)
stödja verksamhet som stöder koden och MTCR, särskilt i syfte att
i)
främja universalisering, särskilt att alla stater som kan tillverka ballistiska missiler ansluter sig till koden,
ii)
stödja genomförandet av och förbättra synligheten för koden,
iii)
främja anslutning till MTCR-riktlinjerna och bilagan till dessa,
b)
mer generellt stödja en rad aktiviteter för bekämpning av spridning av ballistiska missiler, särskilt i syfte att öka medvetenheten om detta hot, intensifiera insatserna för att de multilaterala instrumenten ska bli effektivare, skapa stöd för initiativ för hantering av dessa specifika problem och hjälpa intresserade länder att stärka sina relevanta exportkontrollordningar.
2. De projekt som ska stödjas av unionen ska härvid omfatta följande särskilda verksamheter:
a)
Verksamhet till stöd för koden:
i)
Utarbeta och offentliggöra ett ”välkomstpaket” för uppsökande verksamhet riktat till stater som inte anslutit sig, som även erinrar om de anslutna staternas förpliktelser.
ii)
Anordna uppsökande sidoevenemang i Wien i samband med de deltagande staternas årsmöte om Haag-uppförandekoden.
iii)
Anordna uppsökande sidoevenemang för att stödja Haag-uppförandekoden i samband med mötet i FN:s generalförsamlings första utskott.
iv)
Anordna upp till tre regionala uppsökande seminarier som bygger på EU:s prioriteringar (eventuellt Asien, Gulfländerna och Latinamerika).
v)
Uppmuntra företrädare från såväl utvecklingsländer som anslutit sig och sådana som inte anslutit sig att närvara vid årsmöten och uppsökande seminarier om Haag-uppförandekoden.
vi)
Anordna informationsmöten med stater som nyligen anslutit sig till Haag-uppförandekoden för att hjälpa dem att fullgöra sina förpliktelser, även i samband med årsmötet om Haag-uppförandekoden i Wien.
vii)
Stödja samordningen av de främjande insatserna för Haag-uppförandekoden med verksamheten i FN:s 1540-kommitté, även genom finansiering av deltagande av experter på Haag-uppförandekoden vid 1540-kommitténs landsbesök.
viii)
Stödja Haag-uppförandekodens säkra internetbaserade informations- och kommunikationsmekanism (e-ICC), även genom teknisk förbättring av webbplatsen.
b)
Verksamhet till stöd för icke-spridning av ballistiska missiler i allmänhet:
i)
Anordna upp till fyra seminarier för att i samband med multilaterala forum öka medvetenheten om spridning av ballistiska missiler, eventuellt i anslutning till de uppsökande arrangemangen om Haag-uppförandekoden som avses i led a, t.ex. ett seminarium i samband med FN:s generalförsamling eller de förberedande kommittéerna för icke-spridningsfördraget.
ii)
Anordna upp till tre regionala seminarier för att öka medvetenheten om spridning av ballistiska missiler och stimulera till diskussion om perspektiven för bättre hantering av det hot som spridningen av ballistiska missiler innebär på regional nivå, eventuellt i anslutning till EU:s övriga uppsökande arrangemang om Haag-uppförandekoden; seminarier skulle kunna anordnas i Asien, Gulfregionen och Latinamerika tillsammans med de stater som berörs.
iii)
Tillhandahålla fyra dokument med punkter för reflektioner om eventuella ytterligare multilaterala åtgärder för att förebygga hotet från missilspridning och främja nedrustningsinsatser på området ballistiska missiler med särskild inriktning på möjliga förtroendeskapande åtgärder och med undersökning av möjligheten att välja ett regionalt fokus som första steg, till exempel i regioner av särskilt unionsintresse och/eller där framsteg kan väntas inom en nära framtid.
iv)
Anordna upp till tre medvetenhetsskapande möten för experter, särskilt från forsknings- och/eller rymdområdet och industrin, för att redan i ett tidigt skede förhindra överföring av varor med dubbla användningsområden och kunskapsöverföring.
v)
Främja tillträde för akademiker från utvecklingsländer som arbetar med icke-spridning av missiler till projekt vid EU:s centrum med särskild kompetens.
vi)
I samordning med EU:s centrum med särskild kompetens organisera riktade expertuppdrag i tredjeländer för att utbyta information och tillvaratagna erfarenheter om exportkontroll i samband med missilteknik och varor med dubbla användningsområden och hjälpa dem att bygga upp sin nationella kapacitet.
vii)
Stödja expertutbildning om icke-spridning av ballistiska missiler genom deltagande i EU-program, till exempel ESFP-akademins program, eller i EU-medlemsstaternas program.
En utförlig beskrivning av projekten återfinns i bilagan.
Artikel 2
1. Unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (den höga representanten) ska ansvara för genomförandet av detta beslut.
2. Det tekniska genomförandet av de projekt som avses i artikel 1.2 ska ombesörjas av Fondation pour la recherche stratégique (FRS), som ska utföra denna uppgift på den höga representantens ansvar. Den höga representanten ska i detta syfte ingå nödvändiga överenskommelser med FRS.
Artikel 3
1. Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av de projekt som anges i artikel 1.2 ska vara 990 000 EUR.
2. De utgifter som finansieras med det belopp som anges i punkt 1 ska förvaltas i enlighet med de förfaranden och regler som är tillämpliga på unionens allmänna budget.
3. Kommissionen ska övervaka att det bidrag som avses i punkt 1 förvaltas korrekt. Den ska därför ingå en finansieringsöverenskommelse med FRS. I överenskommelsen ska det fastställas att FRS ska se till att EU:s bidrag synliggörs i proportion till dess storlek.
4. Kommissionen ska sträva efter att ingå finansieringsöverenskommelsen i punkt 3 snarast möjligt efter det att detta beslut har trätt i kraft. Den ska informera rådet om eventuella svårigheter i samband med detta och om datumet för finansieringsöverenskommelsens ingående.
Artikel 4
1. Den höga representanten ska rapportera till rådet om genomförandet av detta beslut på grundval av regelbundna rapporter från FRS. Dessa rapporter ska ligga till grund för rådets utvärdering.
2. Kommissionen ska informera om de finansiella aspekterna av de projekt som avses i artikel 1.2.
Artikel 5
1. Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
2. Detta beslut upphör att gälla 30 månader efter det att den finansieringsöverenskommelse som avses i artikel 3.3 har ingåtts. Det ska dock upphöra att gälla sex månader efter ikraftträdandet, om inte någon finansieringsöverenskommelse har ingåtts vid denna tidpunkt.
Utfärdat i Bryssel den 15 december 2014.