РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 януари 2013 година
за разрешаване на засилено сътрудничество в областта на данъка върху финансовите сделки
(2013/52/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 329, параграф 1 от него,
като взе предвид исканията, отправени от Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 3, параграф 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Съюзът установява вътрешен пазар.
(2)
В съответствие с член 113 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) Съветът приема разпоредби за хармонизиране на законодателството относно данъците върху оборота, акцизите и другите форми на косвено данъчно облагане, в степента, в която такава хармонизация е необходима за осигуряване създаването и функционирането на вътрешния пазар и за предотвратяване на нарушаването на конкуренцията.
(3)
През 2011 г. Комисията взе под внимание дискусията на всички нива относно допълнително облагане на финансовия сектор. Тази дискусия е израз на желанието да се гарантира, че финансовият сектор поема справедлив и съществен дял от разходите, свързани с кризата, и че в бъдеще ще подлежи на равнопоставено облагане спрямо други сектори, както и на стремежа да се премахнат стимулите за прекомерно рискови дейности на финансовите институции, да се допълнят регулаторните мерки, с които се цели избягване на бъдещи кризи, и да се генерират допълнителни приходи за общите бюджети или за конкретни политически цели.
(4)
В този контекст на 28 септември 2011 г. Комисията прие предложение за Директива на Съвета относно обща система на данък върху финансовите сделки и за изменение на Директива 2008/7/ЕО (1). Основната цел на предложението беше да се осигури правилно функциониране на вътрешния пазар и да се избегне нарушаване на конкуренцията.
(5)
На заседанието на Съвета от 22 юни 2012 г. беше установено, че липсва единодушна подкрепа за предложената от Комисията обща система за данък върху финансовите сделки (ДФС). На заседанието си от 29 юни 2012 г. Европейският съвет заключи, че предложената директива няма да бъде приета от Съвета в разумен срок. На заседанието на Съвета на 10 юли 2012 г. бяха отбелязани оставащите съществени различия в мненията по отношение на необходимостта от създаване на обща система на ДФС на равнището на Съюза и беше потвърдено, че принципът на хармонизирано данъчно облагане на финансовите сделки няма в близко бъдеще да получи единодушна подкрепа в рамките на Съвета.
(6)
При тези обстоятелства единадесет държави-членки, а именно Белгия, Германия, Естония, Гърция, Испания, Франция, Италия, Австрия, Португалия, Словения и Словакия отправиха искания до Комисията с писма, получени между 28 септември и 23 октомври 2012 г., в които се посочва, че желаят да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на ДФС. Тези държави-членки поискаха обхватът и целите на засиленото сътрудничество да се основават на предложението на Комисията за директива от 28 септември 2011 г. Отбелязана беше по-специално необходимостта от предотвратяване на действия за избягване на данъчно облагане, данъчни нарушения и прехвърляне към други юрисдикции.
(7)
Засиленото сътрудничество следва да осигури необходимата правна уредба за създаването на обща система на ДФС в участващите държави-членки и да гарантира, че са хармонизирани основните данъчни характеристики. Следва, доколкото е възможно, да бъдат избегнати стимулите за данъчен арбитраж и изкривяванията при разпределяне на средствата между финансовите пазари, както и възможностите за двойно данъчно облагане или двойно необлагане, а също и действията за избягване на данъчно облагане.
(8)
Условията, установени в член 20 от ДЕС и в членове 326 и 329 от ДФЕС, са изпълнени.
(9)
На заседанието на Съвета от 29 юни 2012 г. беше посочено, че целта за приемане на обща система за ДФС не може да бъде постигната в разумен срок от Съюза като цяло и това беше потвърдено на заседанието на Съвета от 10 юли 2012 г. Следователно е изпълнено изискването по член 20, параграф 2 от ДЕС, според което засиленото сътрудничество може да бъде установено единствено като крайна мярка.
(10)
Материалноправната област, в която ще се осъществява засиленото сътрудничество - а именно създаването на обща система на ДФС в рамките на Съюза, попада в обхвата на член 113 от ДФЕС и следователно в обхвата на Договорите.
(11)
Засиленото сътрудничество в областта на създаването на обща система на ДФС има за цел да осигури правилното функциониране на вътрешния пазар. Чрез това сътрудничество се избягва едновременното съществуване на различни национални режими, а оттам - ненужното фрагментиране на пазара, както и последващите проблеми под формата на нарушаване на конкуренцията, отклонения в търговията между различните продукти, участници и географски региони, и стимули, насърчаващи стопанските субекти да избягват данъчното облагане чрез операции с ниска икономическа стойност. Тези въпроси са от особено значение във финансовата област, която се отличава с високо мобилни данъчни основи. По този начин засиленото сътрудничество благоприятства осъществяването на целите на Съюза, защитава интересите му и засилва процеса на интеграция в съответствие с член 20, параграф 1 от ДЕС.
(12)
Създаването на обща хармонизирана система на ДФС не е включено в списъка с областите от изключителната компетентност на Съюза, установен в член 3, параграф 1 от ДФЕС. Тъй като тя служи за функционирането на вътрешния пазар, съгласно член 113 от ДФЕС тя попада в обхвата на споделената компетентност на Съюза по смисъла на член 4 от ДФЕС и следователно не е от изключителната компетентност на Съюза.
(13)
Засиленото сътрудничество във въпросната област е в съответствие с Договорите и с правото на Съюза съгласно член 326, първа алинея от ДФЕС. Съгласно член 326, втора алинея от ДФЕС то няма да засяга вътрешния пазар, нито икономическото, социалното и териториалното сближаване, не представлява пречка, нито дискриминация спрямо търговията между държавите-членки и не предизвиква нарушения на конкуренцията между тях.
(14)
В съответствие с член 327 от ДФЕС засиленото сътрудничество в съответната област зачита компетентността, правата и задълженията на държавите-членки, които не участват в него. Тази система няма да попречи на неучастващите държави-членки да запазят или да въведат ДФС въз основа на нехармонизирани национални правила. Общата система на ДФС ще определи данъчните права на участващите държави-членки единствено въз основа на подходящи критерии за привързване.
(15)
При изпълнение на всяко от условията за участие, изложени в настоящото решение, и в съответствие с член 328 от ДФЕС засиленото сътрудничество в посочената в решението област е отворено по всяко време за всички държави-членки, желаещи да спазват вече приетите в тази насока актове,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На Кралство Белгия, Федерална република Германия, Република Естония, Република Гърция, Кралство Испания, Френската република, Италианската република, Република Австрия, Португалската република, Република Словения и Словашката република се разрешава да установят засилено сътрудничество помежду си в областта на създаването на обща система на данък върху финансовите сделки, като за целта прилагат съответните разпоредби на Договорите.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 22 януари 2013 година.
RÅDETS BESLUT
av den 22 januari 2013
om bemyndigande att inleda ett fördjupat samarbete på området för skatt på finansiella transaktioner
(2013/52/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 329.1,
med beaktande av de framställningar som lämnats av Konungariket Belgien, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med artikel 3.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska unionen upprätta en inre marknad.
(2)
I enlighet med artikel 113 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska rådet anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, punktskatter och andra indirekta skatter eller avgifter, i den mån en sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre marknaden upprättas och fungerar och för att undvika snedvridning av konkurrensen.
(3)
År 2011 noterade kommissionen att det pågick en debatt på alla nivåer om ytterligare beskattning av finanssektorn. Denna debatt härrör från en önskan att se till att finanssektorn i rimlig och väsentlig utsträckning bidrar till att betala kostnaderna för krisen och att den i framtiden beskattas på ett rättvist sätt jämfört med andra sektorer, att avskräcka finansinstitut från att bedriva alltför riskfylld verksamhet, att komplettera regleringsåtgärder som syftar till att undvika framtida kriser och att generera ytterligare intäkter till de allmänna budgetarna eller för särskilda politikområden.
(4)
Mot denna bakgrund antog kommissionen den 28 september 2011 ett förslag till rådets direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner och om ändring av direktiv 2008/7/EG (1). Huvudsyftet med det förslaget var att se till att den inre marknaden fungerar väl och att undvika snedvridning av konkurrensen.
(5)
Vid rådets möte den 22 juni 2012 konstaterades att det inte fanns något enhälligt stöd för ett sådant gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner som föreslagits av kommissionen. Europeiska rådet konstaterade den 29 juni 2012 att det föreslagna direktivet inte skulle komma att antas av rådet inom en rimlig tidsrymd. Vid rådets möte den 10 juli 2012 hänvisades till bestående och väsentliga meningsskiljaktigheter i fråga om behovet av att inrätta ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner på unionsnivå och det bekräftades att principen om en harmoniserad skatt på finansiella transaktioner inte kommer att erhålla något enhälligt stöd inom rådet under en överskådlig framtid.
(6)
Under dessa omständigheter har elva medlemsstater, nämligen Belgien, Tyskland, Estland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Österrike, Portugal, Slovenien och Slovakien, gjort framställningar till kommissionen genom skrivelser som mottagits mellan den 28 september och den 23 oktober 2012 i vilka de anger att de önskar upprätta ett fördjupat samarbete sinsemellan på området för skatt på finansiella transaktioner. Dessa medlemsstater begärde att tillämpningsområdet och målen för det fördjupade samarbetet skulle bygga på kommissionens förslag till direktiv av den 28 september 2011. De hänvisade också särskilt till behovet av att undvika skatteundandragande, snedvridningar och överföringar till andra jurisdiktioner.
(7)
Det fördjupade samarbetet bör tillhandahålla den rättsliga ram som behövs för att inrätta ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner i de deltagande medlemsstaterna och säkerställa att de grundläggande inslagen i skatten harmoniseras. Därigenom bör man i största möjliga utsträckning kunna undvika incitament till skattearbitrage och snedvridningar av resursallokeringen mellan finansmarknaderna samt riskerna för dubbelbeskattning, utebliven beskattning eller skatteundandragande.
(8)
Villkoren i artikel 20 i EU-fördraget och artiklarna 326 och 329 i EUF-fördraget är uppfyllda.
(9)
Det noterades vid rådets möte den 29 juni 2012 och bekräftades den 10 juli 2012 att målet att anta ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner inte kan uppnås inom rimlig tidsrymd av hela unionen. Kravet i artikel 20.2 i EU-fördraget om att ett beslut om bemyndigande av ett fördjupat samarbete endast kan antas som en sista utväg är därmed uppfyllt.
(10)
Sakområdet för det fördjupade samarbetet, nämligen inrättandet av ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner inom unionen, är ett område som omfattas av artikel 113 i EUF-fördraget och därmed av fördragen.
(11)
Det fördjupade samarbetet på området för inrättandet av ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner syftar till att se till att den inre marknaden fungerar väl. Genom detta samarbete undviks parallella nationella ordningar som skiljer sig åt sinsemellan och därmed en onödig fragmentering av marknaden, liksom problem som detta medför i form av snedvridning av konkurrensen, omläggning av handeln mellan produkter, aktörer och geografiska områden, samt incitament för aktörer att undvika att betala skatt genom transaktioner med ett lågt ekonomiskt värde. Sådana frågor är särskilt viktiga på det berörda området, som kännetecknas av mycket rörliga beskattningsunderlag. Det främjar därför unionens mål, skyddar dess intressen och stärker dess integrationsprocess, i enlighet med i artikel 20.1 i EU-fördraget.
(12)
Inrättandet av ett gemensamt harmoniserat system för skatt på finansiella transaktioner ingår inte i förteckningen över unionens exklusiva befogenhet i artikel 3.1 i EUF-fördraget. Eftersom det främjar den inre marknadens funktion, i enlighet med artikel 113 i EUF-fördraget, faller detta område under unionens delade befogenhet i den mening som avses i artikel 4 i det fördraget och faller därmed inom ramen för unionens icke-exklusiva befogenhet.
(13)
Fördjupat samarbete på det berörda området respekterar fördragen och unionsrätten, i enlighet med vad som anges i artikel 326 första stycket i EUF-fördraget. I linje med artikel 326 andra stycket i det fördraget kommer det fördjupade samarbetet inte att negativt påverka den inre marknaden eller den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen och det kommer inte heller att innebära något hinder eller någon diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna eller leda till snedvridning av konkurrensen dem emellan.
(14)
Fördjupat samarbete på det berörda området respekterar de icke-deltagande medlemsstaternas befogenheter, rättigheter och skyldigheter, i enlighet med vad som anges i artikel 327 i EUF-fördraget. Detta system skulle inte påverka de icke-deltagande medlemsstaternas möjlighet att behålla eller införa en skatt på finansiella transaktioner på grundval av icke-harmoniserade, nationella regler. Det gemensamma systemet för skatt på finansiella transaktioner skulle ge de deltagande medlemsstaterna beskattningsrätt endast på grundval av relevanta anknytningskriterier.
(15)
Förutsatt att eventuella villkor för deltagande som fastställs genom detta beslut är uppfyllda är det fördjupade samarbetet på det område som detta beslut avser vid varje tillfälle öppet för samtliga medlemsstater som tar hänsyn till de akter som redan har antagits inom denna ram, i enlighet med artikel 328 i EUF-fördraget.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Konungariket Belgien, Förbundsrepubliken Tyskland, Republiken Estland, Republiken Grekland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Republiken Italien, Republiken Österrike, Republiken Portugal, Republiken Slovenien och Republiken Slovakien bemyndigas härmed att upprätta ett fördjupat samarbete sinsemellan när det gäller att skapa ett gemensamt system för skatt på finansiella transaktioner, med tillämpning av de relevanta bestämmelserna i fördragen.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 22 januari 2013.