РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 17 декември 2012 година
за присъединяване на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра
(2013/5/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Конвенцията за опазване на Средиземно море от замърсяване, която впоследствие бе преименувана на Конвенция за опазване на морската среда и на крайбрежните райони в Средиземноморието (наричана по-долу „Конвенцията от Барселона“), бе сключена от името на Европейската общност с Решение 77/585/ЕИО на Съвета (2), а измененията на конвенцията от Барселона бяха приети с Решение 1999/802/ЕО на Съвета (3).
(2)
В съответствие с член 7 от Конвенцията от Барселона договарящите страни вземат всички необходими мерки за предотвратяне, намаляване, противодействие и премахване във възможно най-голяма степен на замърсяването в района на Средиземно море в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра.
(3)
Един от протоколите към Конвенцията от Барселона урежда опазването на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра (наричан по-долу „Офшорен протокол“). Той влезе в сила на 24 март 2011 г., като до момента е ратифициран от Албания, Кипър, Либия, Мароко, Сирия и Тунис. В последно време освен Кипър и някои други държави-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона, заявиха намерението си също да ратифицират протокола.
(4)
Счита се, че съществуват над 200 действащи платформи в Средиземно море и се обмисля въвеждането на още съоръжения. Очаква се дейностите, свързани с проучването и експлоатацията на въглеводород, да се увеличат, след като бяха открити големи залежи от изкопаеми горива в Средиземно море. Поради полузатворения характер и специфичната хидродинамика на Средиземно море инцидент с мащабите на този в Мексиканския залив през 2010 г. може да доведе до непосредствени отрицателни трансгранични последици за икономиката на Средиземноморието и за уязвимите морски и крайбрежни екосистеми. Вероятно в средносрочен план обект на проучвателни и експлоатационни дейности ще станат и други минерални ресурси в дълбоководните зони, на морското дъно и неговите недра.
(5)
Неефективните действия за справяне с рисковете, произтичащи от подобни дейности, биха могли сериозно да застрашат усилията на държавите-членки, които имат задължението да предприемат мерки за постигане и поддържане на добро екологично състояние на морските им води съгласно изискванията на Директива 2008/56/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. за създаване на рамка за действие на Общността в областта на политиката за морска среда (Рамкова директива за морска стратегия) (4), а също и спазването на ангажиментите и задълженията, които Гърция, Испания, Франция, Италия, Кипър, Малта, Словения и Съюзът като цяло са поели като договарящи страни по Конвенцията от Барселона.
(6)
Офшорният протокол включва широк набор от разпоредби, които трябва да бъдат приложени от различни нива на администрацията. Макар че е уместно Съюзът да предприеме действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, като inter alia се отчита, че съществува голяма вероятност екологичните проблеми, свързани с тези дейности, да имат трансгранични последици, държавите-членки и техните съответни компетентни органи следва да отговарят за определени подробни мерки, посочени в Офшорния протокол.
(7)
В съобщението на Комисията, озаглавено „Изправени сме пред предизвикателството да се осигури безопасност на нефтените и газови дейности в морски райони“, прието на 12 октомври 2010 г., се посочва необходимостта от международно сътрудничество за насърчаване на безопасността на дейностите в морските райони и на възможностите за реакция в световен мащаб, като едно от свързаните с това действия е проучването на потенциала на регионалните конвенции. Комисията препоръчва подновяване на процедурата по осигуряване на влизането в сила на Офшорния протокол, в тясно сътрудничество със съответните държави-членки.
(8)
В заключенията относно безопасността на нефтените и газовите дейности в морските райони, приети на 3 декември 2010 г., Съветът посочи, че Съюзът и държавите-членки следва да продължат да играят важна роля в стремежа към постигането на най-високи стандарти за безопасност в рамките на международни инициативи и форуми и регионално сътрудничество, като например в Средиземноморието. Съветът също така призова Комисията и държавите-членки да използват по най-добър възможен начин съществуващите международни конвенции.
(9)
В резолюция от 13 септември 2011 г. Европейският парламент подчерта значението на пълното влизане в сила на нератифицирания Офшорен протокол, насочен към бобра със замърсяването, причинено от проучване и експлоатация.
(10)
Една от целите на политиката на Съюза в областта на околната среда е насърчаването на мерки на международно равнище за справяне с регионални проблеми на околната среда. По отношение на Офшорния протокол е от особено значение да се отчете голямата вероятност от трансгранични въздействия върху околната среда в случай на инциденти в полузатворено море, каквото е Средиземно море. Ето защо е уместно Съюзът да предприеме всички необходими действия в подкрепа на безопасността на дейностите, свързани с проучване и експлоатация в морските райони, и в подкрепа на опазването на морската среда в Средиземно море.
(11)
Комисията също така предлага регламент относно безопасността на дейностите, свързани с проучването, изследването и добива на нефт и газ в морските райони (наричан по-долу „предложеният регламент“).
(12)
Офшорният протокол се отнася до област, която в по-голямата си част е обхваната от правото на Съюза. Някои от включените в нея елементи са опазване на морската среда, оценка на въздействието върху околната среда и екологична отговорност. В зависимост от окончателното решение на законодателите по предложения регламент Офшорният протокол би бил съвместим и с неговите цели, включително със свързаните с разрешаването, оценката на въздействието върху околната среда и техническия и финансовия капацитет на операторите.
(13)
От съществено значение е да се осигури тясно сътрудничество между държавите-членки и институциите на Съюза както в процеса на преговори и сключване, така и при изпълнението на поетите ангажименти. Това задължение за сътрудничество произтича от изискването за единство в международното представителство на Съюза. Следователно държавите-членки, които са договарящи страни по Конвенцията от Барселона и които все още не са направили необходимите стъпки за приключване на процедурите по ратифициране или присъединяване към Офшорния протокол, следва да предприемат съответните действия.
(14)
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Офшорния протокол,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Европейския съюз към Протокола за опазване на Средиземно море от замърсяване в резултат на проучване и експлоатация на континенталния шелф и на морското дъно и неговите недра се одобрява от името на Съюза.
Текстът на Офшорния протокол е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета е оправомощен да определи лицето(лицата), упълномощено(и) да извърши(ат) от името на Съюза депозирането на инструмента за одобрение пред правителството на Испания, което изпълнява функцията на депозитар съгласно член 32, параграф 2 от Офшорния протокол, за да изрази съгласието на Съюза да бъде обвързан от Офшорния протокол (5).
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2012 година.
RÅDETS BESLUT
av den 17 december 2012
om Europeiska unionens anslutning till protokollet om skydd av Medelhavet mot förorening orsakad av prospektering och utvinning på kontinentalsockeln och i områden på eller under havsbotten
(2013/5/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1 jämförd med artikel 218.6 a,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets godkännande (1), och
av följande skäl:
(1)
Konventionen om skydd av Medelhavet mot förorening, som senare bytte namn till konventionen om skydd av Medelhavets marina miljö och kustregion (nedan kallad Barcelonakonventionen) ingicks på Europeiska gemenskapens vägnar genom rådets beslut 77/585/EEG (2) och ändringar av Barcelonakonventionen godkändes genom rådets beslut 1999/802/EG (3).
(2)
I enlighet med artikel 7 i Barcelonakonventionen ska de avtalsslutande parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra, minska, bekämpa och i största möjliga utsträckning eliminera förorening av Medelhavsområdet orsakad av prospektering och utvinning på kontinentalsockeln och i områden på eller under havsbotten.
(3)
Ett av protokollen till Barcelonakonventionen behandlar skydd av Medelhavet mot förorening orsakad av prospektering och utvinning på kontinentalsockeln och i områden på eller under havsbotten (nedan kallat offshore-protokollet). Det trädde i kraft den 24 mars 2011. Hittills har det ratificerats av Albanien, Cypern, Libyen, Marocko, Syrien och Tunisien. Förutom Cypern, har vissa andra medlemsstater som är parter i Barcelonakonventionen nyligen meddelat att de också har för avsikt att ratificera protokollet.
(4)
Uppskattningsvis finns mer än 200 verksamma offshore-plattformar i Medelhavsområdet och fler anläggningar planeras. Prospektering och utvinning av kolväten förväntas öka efter upptäckten av stora reserver av fossila bränslen i Medelhavsområdet. På grund av Medelhavets halvslutna karaktär och särskilda hydrodynamiska förhållanden, skulle en olycka liknande den som inträffade i Mexikanska gulfen 2010 kunna få omedelbara negativa gränsöverskridande konsekvenser på Medelhavsområdets ekonomi och känsliga kust- och havsekosystem. På medellång sikt är det troligt att andra mineralresurser i djuphavet eller på och under havsbotten kommer att bli föremål för prospektering och utvinning.
(5)
Underlåtenhet att hantera de risker som härrör från sådan verksamhet effektivt kan allvarligt äventyra insatser från alla medlemsstater som har en skyldighet att vidta nödvändiga åtgärder för att uppnå och upprätthålla god miljöstatus i sina marina vatten i Medelhavet i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (Ramdirektiv om en marin strategi) (4). Ett vidtagande av nödvändiga åtgärder skulle dessutom bidra till fullgörande av åtaganden och iakttagande av de skyldigheter som Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Cypern, Malta, Slovenien och unionen själv har såsom avtalsslutande parter i Barcelonakonventionen.
(6)
Offshore-protokollet innehåller en lång rad bestämmelser som måste tillämpas på olika förvaltningsnivåer. Det är lämpligt att unionen vidtar åtgärder till stöd för säkerheten vid prospektering och utvinning, bland annat med tanke på den stora sannolikheten för gränsöverskridande effekter av miljöproblem i samband med sådan verksamhet, men medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter bör ansvara för vissa närmare åtgärder som fastställs i offshore-protokollet.
(7)
Kommissionens meddelande, med titeln ”Utmaningen att uppnå en säker olje- och gasverksamhet till havs”, som antogs den 12 oktober 2010, identifierar behovet av internationellt samarbete för att främja offshoresäkerhet och insatskapacitet världen över, och en åtgärd i detta sammanhang är att undersöka potentialen i regionala konventioner. I meddelandet rekommenderas ett återupptagande av processen, i nära samarbete med berörda medlemsstater, för att få offshore-protokollet att träda i kraft.
(8)
Rådet förklarade i sina slutsatser, som antogs den 3 december 2010, om säker olje- och gasverksamhet till havs att unionen och dess medlemsstater bör fortsätta att spela en framträdande roll i strävan efter högsta möjliga säkerhetsnormer inom ramen för internationella initiativ och forum och regionalt samarbete som det i Medelhavsområdet. Rådet uppmanade också kommissionen och medlemsstaterna att på bästa sätt använda befintliga internationella konventioner.
(9)
Europaparlamentet framhöll i sin resolution av den 13 september 2011 vikten av att det oratificerade offshore-protokollet träder i kraft fullt ut, inriktat på skydd mot förorening förorsakad av prospektering och utvinning.
(10)
Ett av unionens miljöpolitiska mål är att främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala miljöproblem. I samband med offshore-protokollet är det särskilt viktigt att beakta den stora sannolikheten för gränsöverskridande miljöeffekter vid olyckor i ett halvslutet hav som Medelhavet. Det är därför lämpligt att unionen vidtar alla nödvändiga åtgärder till stöd för säkerhet vid prospektering och utvinning och för skydd av Medelhavets marina miljö.
(11)
Kommissionen föreslår också en förordning om säkerhet vid prospektering och produktion av olja och gas till havs (nedan kallad den föreslagna förordningen).
(12)
Offshore-protokollet rör ett område som till stora delar omfattas av unionsrätten. Detta omfattar exempelvis aspekter som skydd av havsmiljön, miljökonsekvensbedömning och miljöansvar. Med förbehåll för lagstiftarens slutliga beslut om den föreslagna förordningen, är offshore-protokollet också förenligt med målen för denna, inbegripet de som avser tillstånd och miljökonsekvensbedömning och aktörernas tekniska och finansiella kapacitet.
(13)
Det är viktigt att säkerställa nära samarbete mellan medlemsstaterna och unionens institutioner, såväl under förhandlingarna och vid avtalets ingående som vid fullgörandet av åtaganden som följer av detta. Skyldigheten att samarbeta följer av kravet på en enhetlig internationell representation för unionen. Därför bör de medlemsstater som är parter i Barcelonakonventionen, och som ännu inte har ratificerat offshore-protokollet, vidta de åtgärder som behövs för att slutföra förfarandena för att ratificera eller ansluta sig till protokollet.
(14)
Unionen bör därför tillträda offshore-protokollet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Europeiska unionens anslutning till protokollet om skydd av Medelhavet mot förorening orsakad av prospektering och utvinning på kontinentalsockeln och i områden på eller under havsbotten godkänns härmed på unionens vägnar.
Texten till offshore-protokollet åtföljer detta beslut.
Artikel 2
Rådets ordförande bemyndigas att utse den eller de personer som ska ha rätt att, på unionens vägnar, deponera godkännandeinstrumentet hos Spaniens regering, som är depositarie enligt artikel 32.2 i offshore-protokollet, för att uttrycka unionens samtycke till att vara bunden av offshore-protokollet (5).
Artikel 3
Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
Utfärdat i Bryssel den 17 december 2012.