ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2014 НА КОМИСИЯТА
от 4 юни 2014 година
за допълване на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на регулаторните технически стандарти за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции за изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. относно достъпа до осъществяването на дейност от кредитните институции и относно пруденциалния надзор върху кредитните институции и инвестиционните посредници (1), и по-специално член 140, параграф 7, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
За изчисляване на специфичното за институцията ниво на антицикличния капиталов буфер е необходимо да се установи географското местоположение на капиталовите изисквания за всички кредитни експозиции на съответната институция, в т.ч. експозициите от търговския портфейл и всички секюритизиращи експозиции.
(2)
Географското местоположение следва да се определя според местоположението на риска по експозициите. Това ще гарантира, че натрупаните допълнителни резерви от прилагането на антицикличния буфер се разпределят към финансовата система с прекомерен растеж на кредитирането.
(3)
Местопребиваването на длъжника или на задълженото лице следва по принцип да се използва за определяне на географското местоположение на всички кредитни експозиции, тъй като се счита, че то най-добре отразява мястото, където е разположен рискът и което следователно е от значение за финансовата система. Географското местоположение на кредитните експозиции, определени като експозиции „специализирано кредитиране“ съгласно член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (2), следва да се основава на местонахождението на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението.
(4)
С оглед на ясното и недвусмислено разбиране на мерките за установяване на географското местоположение на съответните кредитни експозиции е изключително важно да се посочи списък с определения на техническите термини, използвани в настоящия регламент.
(5)
Експозициите към юридическо лице следва по принцип да бъдат разпределени към държавата членка или третата държава, в която се намира седалището на това юридическо лице. Централното управление на юридическо лице може обаче в действителност да е разположено на различно място от неговото седалище. Това бе постановено от Съда в решенията му по дела C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) и C-210/06 (Cartesio). За да се гарантира целесъобразното разпределение на антицикличния капиталов буфер в тези случаи, институциите, които са наясно със съществуването на подобно несъответствие по отношение на даден длъжник, следва да разпределят съответните експозиции към мястото, където в действителност се намира централното управление на съответното юридическо лице.
(6)
Експозициите към предприятия за колективно инвестиране (ПКИ) е целесъобразно да бъдат разпределяни към местоположението на длъжника по базисната експозиция, както е определено в настоящия регламент. Когато установяването на длъжника по базисната експозиция е твърде трудно, експозицията към ПКИ може да бъде разпределена към държавата членка по произход на институцията.
(7)
Експозициите към други активи следва да бъдат разпределяни към държавата членка по произход на институцията, ако длъжникът по тях не може да бъде установен.
(8)
За институциите с ограничени съвкупни чуждестранни експозиции и ограничени позиции в търговския портфейл са предвидени съображения за пропорционалност и същественост, позволяващи им да прилагат опростени методи на разпределение. С това се цели облекчаване на бремето за по-малките институции с ограничен обем чуждестранни експозиции и позиции в търговския портфейл.
(9)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския банков орган.
(10)
Европейският банков орган проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците в банковия сектор, създадена с член 37 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (3),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„обща кредитна експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква а) от Директива 2013/36/ЕС;
2.
„експозиция в търговския портфейл“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква б) от Директива 2013/36/ЕС;
3.
„секюритизираща експозиция“ е общата рискова експозиция, изчислена в съответствие с член 92, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 575/2013, на експозицията, посочена в член 140, параграф 4, буква в) от Директива 2013/36/ЕС;
4.
„местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - контрагент на институцията по обща кредитна експозиция, емитент на финансов инструмент, който не е включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в банковия портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на длъжника“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
5.
„местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, в която обичайно пребивава физическото лице или се намира седалището на юридическото лице - емитент на финансов инструмент, включен в търговския портфейл, или контрагент по експозиция в търговския портфейл; по отношение на юридическо лице, чието централно управление в действителност се намира в държава членка или в трета държава, различна от държавата членка или третата държава, в която е разположено седалището му, „местоположение на задълженото лице“ е държавата членка или третата държава, където се намира действителното му централно управление;
6.
„местоположение на дохода“ е държавата членка или третата държава на местонахождение на активите, които генерират дохода, служещ като основен източник за погасяване на задължението във връзка с експозиция „специализирано кредитиране“;
7.
„чуждестранна експозиция“ е обща кредитна експозиция, длъжникът по която не се намира в държавата членка по произход на институцията;
8.
„експозиция „специализирано кредитиране““ е обща кредитна експозиция, притежаваща характеристиките, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Член 2
Местоположение на общите кредитни експозиции
1. Всички общи кредитни експозиции, които не попадат в обхвата на параграфи 2-5 от настоящия член, се разпределят към местоположението на длъжника.
2. Общите кредитни експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжниците по базисните експозиции на дадена експозиция към ПКИ, член 4, параграф 2 от настоящия регламент може да се прилага по отношение на тази експозиция към ПКИ.
3. Експозициите „специализирано кредитиране“, посочени в член 147, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към местоположението на дохода.
4. Общите кредитни експозиции към други позиции, посочени в член 112, буква р) от Регламент (ЕС) № 575/2013, се разпределят към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да установи длъжника по тях.
5. Към държавата членка по произход на институцията може да бъдат разпределяни следните общи кредитни експозиции:
а)
експозиции към ПКИ, посочени в член 112, буква о) от Регламент (ЕС) № 575/2013, ако институцията не може да определи местоположението на длъжника или длъжниците по базисните експозиции въз основа на своята вътрешна информацията или на външна информация, за чието получаване не е необходимо прекомерно усилие.
б)
чуждестранни експозиции, чиято съвкупна сума не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията. Съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции се изчислява, като се изключат общите кредитни експозиции, разположени в съответствие с буква а) от настоящия параграф и параграф 4.
6. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 5, буква б), както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 3
Географско местоположение на експозициите в търговския портфейл
1. Експозициите в търговския портфейл се разпределят към местоположението на длъжника при спазване на разпоредбите по параграфи 2 и 3.
2. Институциите определят географското местоположение на експозициите в търговския портфейл, които подлежат на капиталовите изисквания по трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, като умножат съвкупната сума на своята рискова експозиция със следното отношение:
а)
капиталовите изисквания по подпортфейли, разпределени според географското местоположение, определено по модела, предвиден в трета част, дял IV, глава 5 от Регламент (ЕС) № 575/2013, към
б)
сумата на капиталовите изисквания по буква а) за всички географски местоположения.
3. Институциите, чиито общ размер на експозиции в търговския портфейл не надвишава 2 % от съвкупната сума на общите кредитни експозиции, експозициите в търговския портфейл и секюритизиращите експозиции на институцията, могат да разпределят тези експозиции към държавата членка по произход на институцията.
4. Институциите изчисляват процента, посочен в параграф 3, както на годишна, така и на ad hoc основа. Изчисляване на ad hoc основа е необходимо при възникването на събитие, което влияе върху финансовото или икономическото състояние на институцията.
Член 4
Географско местоположение на секюритизиращите експозиции
1. Секюритизиращата експозиция се разпределя към местоположението на длъжника по базисните експозиции.
2. При наличие на повече от едно местоположение, съответстващо на длъжника по базисните експозиции на дадена секюритизираща експозиция, експозицията се разпределят към местоположението на длъжника по базисните експозиции с най-голям дял от базисните секюритизиращи експозиции.
3. Секюритизиращите експозиции, за които липсва информация за базисните секюритизиращи експозиции, могат да бъдат разпределени към държавата членка по произход на институцията, ако институцията не може да определи мястото на установяване на длъжника по базисните експозиции въз основа на наличната вътрешна или външна информация или без да прилага прекомерно усилие за получаването на тази информация.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 4 юни 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 1152/2014
av den 4 juni 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU vad gäller tekniska tillsynsstandarder för fastställande av den geografiska platsen för berörda kreditexponeringar för beräkning av institutspecifika kontracykliska kapitalbuffertar
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA DELEGERADE FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag (1), särskilt artikel 140.7 tredje stycket, och
av följande skäl:
(1)
Beräkningen av institutspecifika kontracykliska kapitalbuffertar kräver att man geografiskt fastställer platsen för kapitalbaskraven för en specifik institutions alla kreditexponeringar, inklusive exponeringar i handelslagret och alla värdepapperiseringsexponeringar.
(2)
Den geografiska platsen bör fastställas utifrån riskexponeringarnas lokalisering. Detta kommer att garantera att uppbyggnaden av ytterligare reserver från genomförandet av den kontracykliska kapitalbufferten fördelas till det finansiella system med alltför hög kredittillväxt.
(3)
Gäldenärens eller borgenärens hemvist bör generellt användas för att bestämma den geografiska platsen för alla kreditexponeringarna, eftersom detta bäst anses återspegla den plats dit risken kan lokaliseras och som därför är av vikt för det finansiella systemet. Den geografiska platsen för kreditexponeringarna som identifierats som specialutlåningsexponeringar i enlighet med artikel 147.8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (2) bör baseras på den plats där tillgångarna ger upphov till inkomster, som är den huvudsakliga finansieringskällan för återbetalningen av lånet.
(4)
För en klar och entydig förståelse av åtgärderna för fastställande av den geografiska platsen för de relevanta kreditexponeringarna, är det viktigt att fastställa en förteckning över definitioner av de tekniska termer som används i denna förordning.
(5)
Exponeringar mot en juridisk person bör i princip tilldelas de medlemsstater i vilka eller det tredjeland i vilket den personen har sitt säte. Den faktiska platsen för en juridisk persons huvudkontor och säte kan skilja sig åt. Domstolen har erkänt detta i sina domar i målen C-81/87 (Daily Mail), C-212/97 (Centros), C-208/00 (Überseering), C-167/01 (Inspire Art), C-411/03 (Sevic) och C-210/06 (Cartesio). För att man i dessa fall ska garantera en korrekt fördelning av de kontracykliska kapitalbuffertarna ska de institut som är medvetna om att en sådan åtskillnad förekommer med avseende på en viss gäldenär, fördela de relevanta exponeringarna till den faktiska plats där den berörda juridiska personen har sitt huvudkontor.
(6)
För exponeringar mot kollektiva investeringar (nedan kallat fondbolag) är det lämpligt att dessa är fördelade till hemvisten för gäldenären med den underliggande exponeringen enligt definitionen i denna förordning. Om definitionen av gäldenären med den underliggande exponeringen är orimligt betungande kan fondbolagets exponering fördelas till institutets hemmedlemsstat.
(7)
Exponeringar mot andra tillgångar bör fördelas till institutets hemmedlemsstat, om deras gäldenär inte kan identifieras.
(8)
Proportionalitets- och väsentlighetsaspekter bör beaktas för institut med begränsad utländsk total exponering eller begränsad handelslagerverksamhet, genom att göra det möjligt för dessa institut att använda enklare fördelningsmetoder. Detta är avsett att minska bördan för mindre institut som tenderar att ha begränsad utländsk exponering och handelslagerverksamhet. Detta är avsett att minska bördan för mindre institut som tenderar att ha begränsad utländsk handel och handelslagerverksamhet.
(9)
Denna förordning bygger på det förslag till tekniska tillsynsstandarder som Europeiska bankmyndigheten har överlämnat till kommissionen.
(10)
Europeiska bankmyndigheten har anordnat ett öppet offentligt samråd om förslaget till tillsynsstandarder som den här förordningen baseras på, analyserat de möjliga kostnaderna och fördelarna samt begärt ett yttrande från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (3).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. allmän krediteponering : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 a i direktiv 2013/36/EU.
2. exponering i handelslager : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 b i direktiv 2013/36/EU.
3. värdepapperiseringsexponering : det riskexponeringsbelopp som beräknats i enlighet med artikel 92.3 förordning (EU) nr 575/2013 för en exponering som avses i artikel 140.4 c i direktiv 2013/36/EU.
4. gäldenärens hemvist : den medlemsstat eller det tredjeland där den fysiska eller juridiska person, som är institutets motpart i en allmän kreditexponering eller emittent av ett finansiellt instrument som inte ingår i handelslagret eller motparten i en exponering utanför handelslagret, har stadigvarande hemvist (om det rör sig om en fysisk person) eller har sitt säte (om det gäller en juridisk person), för en juridisk person vars faktiska huvudkontor ligger i en medlemsstat eller i ett annat tredjeland än den medlemsstat eller det land där den har sitt säte, avser gäldenärens hemvist den medlemsstat eller det tredjeland där det faktiska huvudkontoret ligger.
5. borgenärens hemvist : den medlemsstat eller det tredjeland där den fysiska eller juridiska person som är emittent av det finansiella instrumentet i handelslagret eller motparten i en exponering i handelslagret, har stadigvarande hemvist (om det rör sig om en fysisk person) eller har sitt säte (om det gäller en juridisk person), för en juridisk person vars faktiska huvudkontor ligger i en medlemsstat eller i ett annat tredjeland än den medlemsstat eller det land där den har sitt säte, avser borgenärens hemvist den medlemsstat eller det tredjeland där det faktiska huvudkontoret ligger.
6. område som ger upphov till inkomst : den medlemsstat eller det tredjeland där tillgångarna finns, som ger upphov till inkomster som är den huvudsakliga källan till återbetalning av lånet i förhållande till en specialutlåningsexponering.
7. exponering mot utlandet : en allmän kreditexponering vars gäldenär inte har sin hemvist i institutets hemmedlemsstat.
8. specialutlåningsexponering : allmänna kreditexponeringar med de egenskaper som avses i artikel 147.8 förordning (EU) nr 575/2013.
Artikel 2
Området för allmänna kreditexponeringar
1. Alla allmänna kreditexponeringar, som inte omfattas av punkterna 2-5 i denna artikel, ska fördelas till gäldenärens hemvist.
2. Allmänna kreditexponeringar mot fondföretag som avses i punkt o i artikel 112 i förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna. Om det finns mer än ett område som motsvarar hemvist för gäldenärer av de underliggande exponeringarna för ett givet fondföretags exponering, kan också artikel 4.2 i denna förordning tillämpas på det fondföretagets exponering.
3. Den specialutlåningsexponering som avses i artikel 147.8 i förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till det område som ger upphov till inkomsten.
4. Allmänna kreditexponeringar mot övriga poster enligt punkt q i artikel 112 förordning (EU) nr 575/2013 ska fördelas till institutets hemmedlemsstat om institutet inte kan identifiera sina gäldenärer.
5. Följande allmänna kreditexponeringar kan fördelas till ett instituts hemmedlemsstat:
a)
Exponeringar mot fondföretag som avses i punkt o i artikel 112 förordning (EU) nr 575/2013, om institutet inte kan identifiera hemvisten för gäldenären eller gäldenärerna med underliggande exponeringar på grundval av befintlig intern eller extern information utan oproportionerliga ansträngningar.
b)
Exponering mot utlandet, som tillsammans inte överstiger 2 % av den sammanlagda allmänna kreditexponeringen, exponeringen i handelslager och värdepapperiseringsexponeringen i denna institution. Den sammanlagda allmänna kreditexponeringen, exponeringen i handelslager och värdepapperiseringsexponeringen beräknas genom att man undantar allmänna kreditexponeringar lokaliserade i enlighet med artikel 4 a.
6. Instituten ska beräkna den procentsats som avses i artikel 5 b, såväl på årsbasis som på ad hoc-basis. En ad hoc-beräkning krävas när en händelse inträffar som påverkar institutets finansiella eller ekonomiska situation.
Artikel 3
Geografisk plats för exponeringar i handelslagret
1. Med förbehåll för punkterna 2 och 3, ska exponeringar i handelslager anses vara lokaliserade till gäldenärens hemvist.
2. För exponeringar i handelslager som omfattas av kapitalbaskraven i del III, avdelning IV, kapitel 5 i förordning (EU) nr 575/2013 ska instituten fastställa deras geografiska plats genom att multiplicera deras sammanlagda riskexponeringsbelopp med det förhållande som anges nedan:
a)
Kapitalbaskraven för underportföljer delas efter upp efter den geografiska plats som fastställs i enlighet med den mall som föreskrivs i kapitel 5, avdelning IV, del tre i förordning (EU) nr 575/2013 i förhållande till
b)
summan av kapitalbaskraven som fastställts i punkt a) för alla geografiska platser.
3. Institut, vars totala exponeringar i handelslagret inte överstiger 2 % av deras totala allmänna kreditexponeringar, exponeringar i handelslager och värdepapperiseringsexponeringar, får fördela dessa exponeringar i institutets hemmedlemsstat.
4. Instituten ska beräkna den procentsats som avses i punkt 3, på såväl årsbasis som på ad hoc-basis. En ad hoc-beräkning krävs när en händelse inträffar som påverkar institutets finansiella eller ekonomiska situation.
Artikel 4
Geografisk plats för värdepapperiseringsexponeringar
1. En värdepapperiseringsexponering ska fördelas till hemvisten för gäldenärerna för de underliggande exponeringarna.
2. Om det finns mer än en geografisk plats som motsvarar hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna för en given värdepapperiseringsexponering, kan den exponeringen fördelas till hemvisten för gäldenären med de underliggande exponeringarna med den högsta andelen underliggande värdepapperiseringsexponeringar.
3. Värdepapperiseringsexponeringar för vilka uppgifter om underliggande värdepapperiseringsexponeringar inte finns tillgängliga kan fördelas till institutets hemmedlemsstat om inte institutet kan identigiera gäldenären med underliggande exponeringar på grundval av befintlig tillgänglig information från interna eller externa källor eller utan en oproportionerligt stor ansträngning för att erhålla denna information.
Artikel 5
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 4 juni 2014.