РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 април 2014 година
относно прехвърлянето на предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия
(нотифицирано под номер С(2014) 2475)
(2014/224/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2002/358/ЕО на Съвета от 25 април 2002 г. за одобрение от името на Европейската общност на Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации по изменението на климата и съвместното изпълнение на задълженията, произтичащи от нея (1), и по-специално член 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2006/944/ЕО на Комисията (2) се определят съответните нива на емисиите за Съюза и неговите държави членки за първия период на поети задължения по Протокола от Киото.
(2)
С Решение 2010/778/ЕС на Комисията (3) бе изменено Решение 2006/944/ЕО, като бяха определени съответните окончателни нива на емисиите, разпределени на Съюза и на всяка държава членка, и като бе предвидено окончателната аритметична разлика от 19 357 532 тона еквивалент на въглероден диоксид между количеството емисии на Съюза и сбора от количествата емисии на държавите членки да бъде издадена като предписани количествени единици от Съюза. Освен това, в посоченото решение бе предвидено прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Дания.
(3)
При приемането на Решение 2010/778/ЕС бе отбелязано, че прехвърлянето на пет милиона предписани емисионни единици на Дания не засяга собствеността върху оставащия аритметичен излишък на Съюза.
(4)
През декември 2011 г. на състоялата се в Дърбан 17-а конференция на страните по Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата („РКООНИК“) бе прието Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото („Решение от Дърбан“). В посоченото решение бяха установени правила за отчитане на земеползването, промените в земеползването и горското стопанство („LULUCF“) за втория период на поети задължения по Протокола от Киото („Протокол от Киото“) към РКООНИК.
(5)
В Решението от Дърбан е налице значително отклонение от предходните правила за отчитане, договорени по Протокола от Киото за първия период на поети задължения. В решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, разглеждана като среща на страните по Протокола от Киото, приета от 11-а конференция на страните по РКООНИК в Монреал през декември 2005 г., се предвиждат ограничения, както е посочено в приложението към въпросното решение, за целите на ангажиментите на страните по първия период на поети задължения по Протокола от Киото. Освен това в Решение 16/CMP.1 се предвижда възможността страните да надвишат тези лимити чрез компенсиране на нетните емисии („дебити“) вследствие дейностите по залесяване, повторното залесяване и обезлесяването съгласно член 3, параграф 3 от Протокола от Киото, с нетни поглъщания („кредити“) вследствие дейностите по стопанисване на горите в съответствие с член 3, параграф 4 от Протокола от Киото. Това правило за отчитане обикновено се нарича правило на компенсирането. В Решението от Дърбан не се предвижда подобно правило на компенсиране за втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане в Решението от Дърбан предвиждат ограничения за използването на кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, с цел да се отчете ангажиментът за смекчаване на последиците във втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Съгласно това решение, дадена страна не може да използва повече кредити, произтичащи от дейностите по стопанисване на горите, от еквивалента на 3,5 % от емисиите на тази страна, без LULUCF, в своята базова година или базов период за изпълнението на своя ангажимент за смекчаване на последиците.
(7)
Промените в правилата за отчитане по отношение на LULUCF, съгласно определеното в Решението от Дърбан, имат значително отражение върху начина, по който страните отчитат дейностите в областта на LULUCF през втория период на поети задължения. Поради географските различия в сектора на земеползването и голямото разнообразие в националните особености в тази връзка, отражението на промените се различава значително между отделните държави членки. Изключването на правилото за обезщетение от правилата за отчитане, изложени в Решението от Дърбан, се отразява на изпълнението на задълженията на страните за втория период на ангажименти по Протокола от Киото. Това важи особено за гъсто залесените страни, като се има предвид, че условията в сектора на LULUCF се различават в отделните страни.
(8)
В заключенията си от 9 март 2012 г. Съветът призна отражението на промените в правилото за отчитане за компенсирането през втория период на ангажименти по Протокола от Киото, чрез признаване на „особеностите на гъсто залесените страни, особено по отношение на ограничените възможности за обхващане на емисиите от залесяване, възстановяване на горите и обезлесяване с нарастващи поглътители в резултат от стопанисването на горите“. В същото време Съветът призова Комисията „да проучи възможностите за намиране на задоволително решение, като същевременно се гарантира екологосъобразността“.
(9)
Специфичният случай на гъсто залесените страни бе също признат от Съвета през 2012 г. в рамките на процеса, довел до приемането на Решение № 529/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности (4), както разкрива позоваването на условията на околната среда в гъсто залесените страни, в преамбюла на посоченото решение.
(10)
Финландия многократно изрази своята загриженост по отношение на своите дебити от обезлесяване за сектора на LULUCF вследствие промяната в правилото за компенсиране с Решението от Дърбан. Финландия изглежда засегната по специфичен и особен начин от прилагането на Решението от Дърбан. По текущи оценки Финландия е единствената държава членка, чийто годишен лимит от 3,5 % би означавал, че тя не може да покрие своите дебити, вследствие дейностите по залесяване, повторно залесяване и обезлесяване с кредитите, вследствие дейностите по стопанисване на горите, при отчитането на ангажимента си през втория период на ангажименти по Протокола от Киото.
(11)
С оглед съобразяване със специалния случай на Финландия, Съюзът следва да прехвърли на Финландия общо количество, което не надвишава десет милиона предписани емисионни единици от аритметичния излишък, предвиден в Решение 2006/944/ЕО, изменено с Решение 2010/778/ЕС. Това общо количество следва да послужи единствено за еднократна компенсация на Финландия във връзка с въздействието, което оказва промяната в правилото за компенсиране, в рамките на необходимото, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
(12)
Това прехвърляне следва да се извърши колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз (5), бъдат изпълнени или уредени.
(13)
При използването на тези предписани емисионни единици Финландия не трябва да надвишава кредитите вследствие дейностите по стопанисване на горите във Финландия, които са забранени за използване в съответствие с параграф 13 от приложението към Решението от Дърбан. Комисията е отчела надлежно поетите от Финландия ангажименти за анулиране на получените вследствие на това прехвърляне предписани емисионни единици, които не са изразходвани към края на втория период на поети задължения.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Максимум десет милиона (10 000 000) от предписаните емисионни единици, посочени в член 2 от Решение 2006/944/ЕО, се предоставят, за да се позволи на Финландия да изпълни ангажиментите си през втория период на поети задължения по Протокола от Киото.
Централният администратор на регистъра на Съюза ще прехвърли, колкото е възможно по-скоро и преди края на периода на проверка за първия период на поети задължения по Протокола от Киото, въпросното общо количество, което не може да надвишава десет милиона (10 000 000) предписани количествени единици по партидата на страна по Протокола от Киото в регистъра на Финландия.
2. Прехвърлянето, посочено в параграф 1, се извършва, при условие че са налични предписани емисионни единици в регистъра на ЕС и когато задължението относно Хърватия, както е посочено в Протокола относно някои разпоредби, отнасящи се до възможно еднократно прехвърляне на Република Хърватия на предписани емисионни единици, издадени съгласно Протокола от Киото към Рамковата конвенция на Обединените нации по изменението на климата, както и съответната компенсация по Договора за присъединяване на Република Хърватия към Европейския съюз бъдат изпълнени или уредени.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 16 април 2014 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 16 april 2014
om överföring av tilldelade utsläppsenheter till partsdepåkontot i Finlands register
[delgivet med nr C(2014) 2475]
(2014/224/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets beslut 2002/358/EG av den 25 april 2002 om godkännande, på Europeiska gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta (1), särskilt artikel 3, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens beslut 2006/944/EG (2) fastställs utsläppsnivåerna för unionen respektive för var och en av dess medlemsstater för Kyotoprotokollets första åtagandeperiod.
(2)
Kommissionens beslut 2010/778/EU (3) ändrar beslut 2006/944/EG genom att fastställa de slutliga utsläppsnivåer som tilldelas unionen och varje enskild medlemsstat och genom att föreskriva att den slutliga aritmetiska skillnaden på 19 357 532 ton koldioxidekvivalenter mellan unionens utsläppsnivåer och summan av medlemsstaternas utsläppsnivåer ska utfärdas av unionen som tilldelade utsläppsenheter. I det beslutet föreskrivs också att fem miljoner av dessa tilldelade utsläppsenheter ska överföras från unionsregistret till partsdepåkontot i Danmarks register.
(3)
I samband med antagandet av beslut 2010/778/EU erkändes det att överföringen av de fem miljoner tilldelade utsläppsenheterna till Danmark inte påverkar äganderätten till unionens återstående aritmetiska överskott.
(4)
Vid den 17:e partskonferensen för Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (nedan kallad klimatkonventionen) som ägde rum i Durban i december 2011 antogs beslut 2/CMP.7 av partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte (nedan kallat Durbanbeslutet). I det beslutet fastställs bokföringsregler för sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) för en andra åtagandeperiod enligt Kyotoprotokollet till klimatkonventionen (nedan kallat Kyotoprotokollet).
(5)
Durbanbeslutet avviker väsentligt från de tidigare bokföringsregler som beslutades inom Kyotoprotokollet för den första åtagandeperioden. I beslut 16/CMP.1 av partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, som antogs av den 11:e partskonferensen för klimatkonventionen i Montreal i december 2005, föreskrivs begränsningar som anges i bilagan till det beslutet för parternas åtaganden under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod. I beslut 16/CMP.1 fastställs också att parterna kan överskrida dessa gränser genom att kompensera nettoutsläpp (nedan kallade debetposter) från nybeskogning, återbeskogning och avskogning enligt artikel 3.3 i Kyotoprotokollet med nettoupptag (nedan kallade krediter) från skogsbruksverksamhet enligt artikel 3.4 i Kyotoprotokollet. Den bokföringsregeln kallas vanligen kompensationsregeln. Durbanbeslutet innehåller inte någon sådan kompensationsregel för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.
(6)
I Durbanbeslutets bokföringsregler anges en gräns för användningen av krediter från skogsbruksverksamhet för bokföring mot ett begränsningsåtagande under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Enligt det beslutet kan en part inte använda mer krediter från skogsbruksverksamhet än vad som motsvarar 3,5 % av partens utsläpp, exklusive LULUCF, under sitt basår eller sin basperiod för att uppfylla sitt begränsningsåtagande.
(7)
De ändringar av bokföringsreglerna för LULUCF som anges i Durbanbeslutet påverkar i hög grad hur parterna bokför LULUCF-verksamhet för den andra åtagandeperioden. På grund av marksektorns geografiska variation, och de stora skillnaderna mellan nationella förhållanden i detta avseende, blir effekterna mycket olika i medlemsstaterna. Uteslutningen av kompensationsregeln från bokföringsreglerna i Durbanbeslutet påverkar fullgörandet av parternas åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Denna situation är särskilt relevant för skogsrika länder, eftersom förutsättningarna inom LULUCF-sektorn skiljer sig från ett land till ett annat.
(8)
I sina slutsatser av den 9 mars 2012 bekräftar rådet konsekvenserna av ändringarna av kompensationsregeln för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod genom att erkänna ”att skogrika länder har vissa karakteristiska drag, särskilt när det gäller de begränsade möjligheterna att täcka utsläpp från nybeskogning, återbeskogning och avskogning med större skogsförvaltningssänkor”. Samtidigt uppmanade rådet kommissionen att ”undersöka möjligheterna i syfte att finna en tillfredsställande lösning och samtidigt säkerställa miljömässig integritet”.
(9)
Den särskilda situationen för skogrika länder erkändes också av rådet 2012 i den process som ledde fram till antagandet av Europaparlamentets och rådets beslut 529/2013/EU av den 21 maj 2013 om bokföringsregler för utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av verksamheter i samband med markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk och uppgifter om åtgärder som rör dessa verksamheter (4), vilket avspeglas i hänvisningen till miljöförhållanden i skogrika länder i ingressen till det beslutet.
(10)
Finland har vid upprepade tillfällen uttryckt oro för landets debetposter från avskogning inom LULUCF-sektorn som en följd av förändringen av kompensationsregeln i Durbanbeslutet. Finland förefaller påverkas av Durbanbeslutets tillämpning på ett särskilt och unikt sätt. Aktuella bedömningar visar att Finland är den enda medlemsstat där den årliga gränsen på 3,5 % kommer att innebära att man vid bokföring av sitt åtagande under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod inte kan täcka sina debetposter från nybeskogning, återbeskogning och avskogning med krediter från skogsbruksverksamhet.
(11)
Med hänsyn till Finlands särskilda och unika situation bör unionen till Finland överföra en total kvantitet som inte får överstiga tio miljoner tilldelade utsläppsenheter från det aritmetiska överskott som föreskrivs i beslut 2006/944/EG, i dess ändrade lydelse enligt beslut 2010/778/EU. Denna totala kvantitet skulle endast tjäna som en engångskompensation till Finland för konsekvenserna av förändringen av kompensationsregeln, i den utsträckning detta är nödvändigt för att Finland ska kunna uppfylla åtagandena under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.
(12)
Överföringen bör göras så snart som möjligt och före utgången av true up-perioden för Kyotoprotokollets första åtagandeperiod, med förbehåll för tillgången till tilldelade utsläppsenheter i unionsregistret och lösningen på frågan om åtagandet avseende Kroatien, som anges i protokollet om vissa överenskommelser rörande en eventuell engångsöverföring av utsläppsenheter som Republiken Kroatien tilldelats enligt Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och därmed förbunden kompensation (5) till fördraget om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.
(13)
Finlands användning av dessa tilldelade utsläppsenheter får inte överstiga krediter från skogsbruksverksamhet i Finland som inte är tillåtna för användning i enlighet med punkt 13 i bilagan till Durbanbeslutet. Kommissionen har tagit vederbörlig hänsyn till Finlands åtagande att annullera eventuella kvarvarande tilldelade utsläppsrätter från denna överföring vid den andra åtagandeperiodens slut.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Högst tio miljoner (10 000 000) av de tilldelade utsläppsenheter som avses i artikel 2 i beslut 2006/944/EG ska göras tillgängliga för att möjliggöra för Finland att uppfylla sina åtaganden under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod.
Unionsregistrets centrala förvaltare ska så snart som möjligt och före utgången av true up-perioden för Kyotoprotokollets första åtagandeperiod överföra en total kvantitet som inte får överstiga tio miljoner (10 000 000) av dessa tilldelade utsläppsenheter till partsdepåkontot i Finlands register.
2. Den överföring som avses i punkt 1 ska göras med förbehåll för tillgången till tilldelade utsläppsenheter i unionsregistret och lösningen på frågan om åtagandet avseende Kroatien, som anges i protokollet om vissa överenskommelser rörande en eventuell engångsöverföring av utsläppsenheter som Republiken Kroatien tilldelats enligt Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar och därmed förbunden kompensation till fördraget om Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 16 april 2014.