РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 април 2014 година
относно идентифициране на технически спецификации в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ), допустими за позоваване в обществените поръчки
(нотифицирано под номер С(2014) 2120)
(2014/188/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация, за изменение на директиви 89/686/ЕИО и 93/15/ЕИО на Съвета и на директиви 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/ЕО и 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Решение 87/95/ЕИО на Съвета и на Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 13, параграф 1 от него,
след консултация с Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на информационните и комуникационните технологии (ИКТ),
като има предвид, че:
(1)
Стандартизацията играе важна роля в подкрепа на стратегията „Европа 2020“, както е посочено в съобщението на Комисията, озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ (2). В няколко водещи инициативи на стратегията „Европа 2020“ се подчертава значението на доброволната стандартизация в рамките на пазари на продукти или услуги, за да се гарантира съгласуваност и оперативна съвместимост между продуктите и услугите, да се насърчи технологичното развитие и да се окаже подкрепа на иновациите.
(2)
В цифровото общество стандартизационните документи стават жизнено необходими, за да се осигури оперативната съвместимост между устройствата, приложенията, хранилищата на данни, услугите и мрежите. В съобщението на Комисията „Стратегическа визия за европейските стандарти: към по-голям и ускорен устойчив растеж на европейската икономика до 2020 г.“ (3) се признава специфичният характер на стандартизацията на ИКТ, при която различните ИКТ решения, приложения и услуги често са разработвани от световни форуми и консорциуми в областта на ИКТ, които са се наложили като водещи организации за разработване на ИКТ стандарти.
(3)
Регламент (ЕС) № 1025/2012 има за цел модернизиране и усъвършенстване на европейската рамка за стандартизация. С него се създава система, по която Комисията може да реши да идентифицира най-важните и най-общоприети технически спецификации в областта на ИКТ, издадени от организации, които не са европейски, международни или национални организации по стандартизация. Възможността за използване на пълния обхват от технически спецификации в областта на ИКТ при обществени поръчки за хардуер, софтуер и услуги в областта на информационните технологии ще даде възможност за оперативна съвместимост, ще допринесе да се избегне блокиране на публичните администрации и ще насърчи конкуренцията в предлагането на оперативно съвместими ИКТ решения.
(4)
Техническите спецификации в областта на ИКТ, които могат да бъдат допустими за позоваване в обществените поръчки, трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II към Регламент (ЕС) № 1025/2012. Спазването на тези изисквания дава гаранция на публичните органи, че техническите спецификации в областта на ИКТ са установени в съответствие с принципите на откритост, справедливост, обективност и недискриминация, които са признати от Световната търговска организация (СТО) в областта на стандартизацията.
(5)
Решението за идентифициране на ИКТ спецификации следва да бъде взето след консултация с Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на ИКТ, създадена с Решение 2011/C 349/04 на Комисията (4), допълнено от други форми на консултация с експерти от отрасъла.
(6)
На 17 октомври 2013 г. Европейската многостранна платформа по въпросите на стандартизацията в областта на ИКТ извърши оценка на първоначален набор от шест технически спецификации в областта на ИКТ: „Интернет протокол версия 6“ („IPv6“), „лек протокол за достъп до справочници версия 3“ („LDAPv3“), „разширения за сигурност на системата от имена на домейни“ („DNSSEC“), „електронен подпис за идентифициране на свързана с домейн електронна поща“ („DKIM“), спецификация за интернационализация ECMAScript-402 („ECMA-402“) и „разширяем маркиращ език, версия 1.0“ („W3C XML“). Платформата даде положително становище относно идентифицирането на тези спецификации. Впоследствие шестте технически спецификации бяха подложени на широка обществена консултация, която потвърди становището на платформата.
(7)
Спецификацията „IPv6“, издадена от Работната група за интернет инженеринг (IETF) включва набор от технически спецификации, които да се прилагат към широка гама от оборудване и услуги чрез различни набори от „заявления за обсъждане“ (RFC). В зависимост от контекста и прилагането, възложителите на обществени поръчки ще трябва да избират онези RFC, които са необходими за всеки продукт или услуга, така че да не се възпрепятства оперативната съвместимост. „IPv6“ разширява броя на наличните IP адреси, като по този начин дава възможност за успешно взаимодействие между по-голям брой операционни системи, уеб сървъри, търсачки и мултимедийни сайтове. „IPv6“ се основава на модерни технологични разработки и способства за продължаващия растеж на интернет, като дава възможност за нови интернет сценарии като „Интернет на нещата“.
(8)
„LDAPv3“ представлява интернет протокол, издаден от Работната група за интернет инженеринг (IETF), за достъп до разпределени справочни услуги, които действат в съответствие с моделите за данни и услуги на X.500. Спецификацията за „LDAPv3“ се съдържа в поредица от RFC като стъпки за одобряване на стандарти от IETF, подробно е определена в RFC 4510-до-4519 и е в състояние да осигури висока степен на наличност с репликация на LDAP сървъри. Повечето значими налични в търговската мрежа продукти за справочни услуги поддържат „LDAPv3“. Това е стабилна технология, която има потенциал да повиши оперативната съвместимост и представлява de facto стандарт за удостоверяване на правото на достъп, разрешаване на достъпа и справочници с потребители/адреси за ИКТ системи, които могат да осигурят подобряване на достъпността и непрекъснатостта, особено за публични услуги, които трябва да бъдат предоставени от публичната администрация.
(9)
„DNSSEC“ е издаден от Работната група за интернет инженеринг (IETF) и представлява разширение за сигурност на Системата за имена на домейни (DNS), което осигурява установяване на произхода на данните и защита на ненарушимостта на данните на самата система за имена на домейни (DNS). „DNSSEC“ идентифицирането включва набора от документи, образуващи ядрото на разширенията за сигурност на DNS, които са необходими за подпомагане на обществените поръчки на пакета „DNSSEC“. С „DNSSEC“ DNS е по-пригодна за обмен на параметри на изискващи сигурност услуги, свързани с имена на домейни. Това повишава доверието в DNS (жизнено важна и основна интернет услуга) като цяло и по този начин дава възможност тя да се използва като инфраструктура за съхранение, разпространение и проверка на свързани с приложения сертификати.
(10)
„DKIM“ е техническа спецификация в областта на ИКТ, разработена от Работната група за интернет инженеринг (IETF), която позволява на лице, служба или организация, която е собственик на подписващия домейн, да поеме известна отговорност за дадено съобщение чрез свързване на домейна със съобщението. DKIM разделя въпроса за самоличността на подписващия съобщението от тази на предполагаемия автор на съобщението. Твърдението за поемане на отговорност се валидира чрез електронен подпис и чрез пряко изискване към домейна на подписващия за предоставяне на съответния публичен ключ. „DKIM“ се прилага в няколко пазарни сектора, т.е. финансовия и банковия сектор, от доставчици на услуги за електронна поща, социалните мрежи или доставчиците на услуги за електронна търговия по интернет. Ако се използва от публичните органи, „DKIM“ ще създаде основно равнище на доверие в произхода на съобщенията, така че да се подобри оперативната съвместимост между изпращащата и приемащата организации.
(11)
„ECMA-402“, разработен от Ecma International, е общ многофункционален език за програмиране, описан от няколко спецификации, които са приспособени към езиковите и културните конвенции, използвани от различни човешки езици и в различни държави. ECMAScript е широко използван език за програмиране в интернет, а също и в Европа. Използването му е много широко и обхваща клиентски технологии за уеб приложения, като уеб браузърите, или сървърни технологии за уеб приложения, като електронно банкиране, сървъри за електронна поща или дори компютърни игри, и той също така е важен език за програмиране, използван за Световната уеб мрежа. Интернационализацията, предлагана от ECMA-402, е особено подходящо подобрение на ECMAScript за многоезичната европейска среда. Спецификациите и стандартите за ECMAScript действително допринасят за подобряването на оперативната съвместимост и са много широко включени в националните списъци на стандарти за оперативна съвместимост и спецификации за целите на обществени поръчки.
(12)
„W3C XML“, издаден от Консорциума на световната уеб мрежа (W3C), представлява пакет от свързани спецификации в областта на структурирането на данни, които способстват за широко мащабируемия обмен на информация и изчислителни ресурси. XML версия 1.0 е един от най-широко използваните понастоящем формати за обмен на структурирана информация и много други формати за данни са изградени върху разширения на XML. Неговото широко използване за предаване на информация както между хора, така и между компютри, го прави неразделна част от повечето от възможностите за използване на интернет. Възложителите ще трябва да изберат спецификациите, които отговарят на условията, довели до необходимостта от обществената поръчка. Широкото навлизане на XML в световните хранилища за данни и мрежи ще гарантира, че за десетилетия напред той ще бъде ключов формат за постигането на глобална оперативна съвместимост между свързаните с ИКТ приложения, услуги и продукти,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Техническите спецификации в областта на ИКТ, допустими за позоваване в обществените поръчки, се определят в приложението.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 3 април 2014 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 3 april 2014
om fastställande av tekniska specifikationer för informations- och kommunikationsteknik som det kan hänvisas till vid offentlig upphandling
[delgivet med nr C(2014) 2120]
(2014/188/EU)
EUROPEISKA KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut 1673/2006/EG (1), särskilt artikel 13.1,
efter samråd med Europeiska flerpartsforumet för IKT-standardisering, och
av följande skäl:
(1)
Standardisering fyller en viktig funktion för att stödja Europa 2020-strategin i enlighet med kommissionens meddelande Europa 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (2). I flera flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin framhålls vikten av frivillig standardisering på produkt- eller tjänstemarknader för att säkerställa kompatibilitet och interoperabilitet mellan produkter och tjänster, stimulera teknisk utveckling och stödja innovation.
(2)
I det digitala samhället har standarder blivit oundgängliga för att säkerställa interoperabilitet mellan anordningar, tillämpningar, databaser, tjänster och nät. I kommissionens meddelande En strategisk vision för europeiska standarder: bättre och snabbare hållbar tillväxt i den europeiska ekonomin före 2020 (3) framhävs IKT-standardiseringens särskilda karaktär, där lösningar, tillämpningar och tjänster på området ofta utvecklas av globala IKT-forum och IKT-konsortier som har intagit en ledande ställning för utarbetande av IKT-standarder.
(3)
Förordning (EU) nr 1025/2012 syftar till att modernisera och förbättra ramarna för den europeiska standardiseringen. I förordningen fastställs ett system där kommissionen kan besluta om att fastställa de mest relevanta och allmänt godtagna tekniska specifikationer på IKT-området som utfärdats av andra standardiseringsorganisationer än europeiska, internationella eller nationella. Möjligheten att använda hela skalan av tekniska specifikationer på IKT-området vid upphandling av maskinvara, programvara och it-tjänster kommer att möjliggöra interoperabilitet, bidra till att undvika inlåsning för offentliga förvaltningar samt stimulera konkurrens i tillhandahållandet av driftskompatibla IKT-lösningar.
(4)
De tekniska specifikationer på IKT-området som kan komma i fråga för hänvisningar vid offentlig upphandling måste uppfylla kraven i bilaga II till förordning (EU) nr 1025/2012. Överensstämmelse med dessa krav innebär att myndigheterna garanteras att de tekniska specifikationerna på IKT-området fastställs enligt de principer för öppenhet, rättvisa, objektivitet och icke-diskriminering som erkänns av Världshandelsorganisationen (WTO) i fråga om standardisering.
(5)
Beslutet att fastställa IKT-specifikationer ska antas efter samråd med det europeiska flerpartsforum för IKT-standardisering som inrättats genom kommissionens beslut 2011/C 349/04 (4), kompletterat med andra former av samråd med experter inom branschen.
(6)
Den 17 oktober 2013 utvärderade Europeiska flerpartsforumet för IKT-standardisering de sex första tekniska specifikationerna på IKT-området: Internet Protocol version 6 (IPv6), Lightweight Directory Access Protocol version 3 (LDAPv3), Domain Name System Security Extensions (DNSSEC), DomainKeys Identified Mail Signatures (DKIM), ECMAScript-402 Internationalisation Specification (ECMA-402) och Extensible Markup Language version 1.0 (W3C XML). Flerpartsforumet tillstyrkte fastställandet av dessa specifikationer. De sex tekniska specifikationerna lades därefter fram för ett brett offentligt samråd som bekräftade flerpartsforumets rekommendation.
(7)
IPv6-specifikationen, utfärdad av Internet Engineering Task Force (IETF), omfattar en rad tekniska specifikationer för ett brett spektrum av utrustning och tjänster genom olika uppsättningar Requests for Comments (RFC). Beroende på sammanhang och tillämpning behöver de offentliga upphandlarna välja de RFC som behövs för varje produkt eller tjänst utan att hämma interoperabiliteten. Genom IPv6 utökas antalet tillgängliga IP-adresser så att det ökande antalet operativsystem, servrar, sökmotorer och multimediesajter kan fungera bra tillsammans. IPv6 bygger på avancerad teknisk utveckling och stöder den fortsatta internetutvecklingen, vilket möjliggör nya internetscenarier, t.ex. sakernas internet.
(8)
LDAPv3 är ett internetprotokoll som utfärdats av Internet Engineering Task Force (IETF) för åtkomst till distribuerade katalogtjänster som fungerar med data och tjänstemodeller i X.500-format. LDAPv3 specificeras i en rad IETF Standard Track Requests For Comments (RFC) som anges närmare i RFC 4510-4519 och som kan garantera en hög grad av tillgänglighet med redundans av LDAP-servrar. De flesta produkter för katalogtjänster av betydelse för marknaden stöder LDAPv3. Det är en stabil teknik som kan öka interoperabiliteten och utgör en de facto-standard för autentisering, behörighet och användar-/adresskataloger för IKT-system som kan ge bättre tillgänglighet och kontinuitet, särskilt för offentliga tjänster som ska levereras av den offentliga förvaltningen.
(9)
DNSSEC har utfärdats av Internet Engineering Task Force (IETF) och är en säkerhetsutvidgning av domännamnssystemet (DNS) som tillhandahåller autentisering av dataursprung och dataskydd för själva domännamnssystemet. Beteckningen DNSSEC omfattar de dokument som utgör kärnan i DNS säkerhetsutvidgning och som krävs för offentlig upphandling av DNSSEC-blocket. Med DNSSEC är DNS bättre lämpat för utväxling av parametrar för säkerhetstjänster som är kopplade till domännamn. Detta ökar förtroendet för DNS (en kritisk och grundläggande internettjänst) som helhet och möjliggör att DNS kan användas för certifikatlagring och för tillämpningarnas distributions- och verifikationsinfrastruktur.
(10)
DKIM är en teknisk specifikation på IKT-området som utarbetats av Internet Engineering Task Force (IETF) och som gör det möjligt för en person, roll eller organisation som äger signeringsdomänen att göra anspråk på ett visst ansvar för ett meddelande genom sammankoppling av domänen med meddelandet. DKIM skiljer frågan om vem som signerat meddelandet från frågan om vem som skrivit meddelandet. Ansvarsbekräftelsen valideras med en kryptografisk signatur och en direkt begäran om signatärens domän för att hämta den korrekta öppna nyckeln. DKIM implementeras på flera olika marknader, t.ex. av bank- och finanssektorn, e-postleverantörer, sociala nätverk och näthandelsleverantörer. Om DKIM används av myndigheter skulle det upprätta en grundläggande nivå av förtroende för kommunikationens ursprung, så att interoperabiliteten mellan sändande och mottagande organisationer förbättras.
(11)
ECMA-402 har utvecklats av Ecma International och är ett allmänt programmeringsspråk för flera ändamål som beskrivs med flera specifikationer anpassade till de språkliga och kulturella konventionerna för olika språk och länder. ECMAScript är ett vanligt programmeringsspråk på webben, även i Europa. Det har ett mycket brett användningsområde, t.ex. webbklientbaserade applikationer som webbläsare eller serverbaserade tillämpningar som elektroniska banktjänster, servrar för e-post eller till och med dataspel, och är även ett viktigt programmeringsspråk för webben. De internationaliseringsegenskaper som ECMA-402 erbjuder är en särskilt betydelsefull förbättring av ECMAScript för den flerspråkiga europeiska miljön. Specifikationerna och standarderna för ECMAScript ger ett faktiskt bidrag till ökad interoperabilitet och ingår mycket ofta i nationella förteckningar över standarder för interoperabilitet och specifikationer för offentlig upphandling.
(12)
W3C XML har utfärdats av World Wide Web Consortium (W3C) och är ett paket med sammanhängande specifikationer för datastrukturering som främjar spridning av informations- och dataresurser i stor skala. XML-versionen 1.0 är i dag ett av de mest använda formaten för utväxling av strukturerad information, och många andra specifikationer för dataformat bygger på utökningar av XML. Dess omfattande användning både som ett format för förmedling av information från person till person och från dator till dator gör den till en oskiljaktig del av nästan all internetanvändning. Upphandlarna behöver välja specifikationer som uppfyller de krav för vilka de behöver göra upphandlingar. Den stora utbredningen av XML i världens databaser och nätverk garanterar att formatet kommer att vara ett mycket viktigt format för interoperabilitet på global nivå mellan olika tillämpningar, tjänster och produkter under många decennier i framtiden.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De tekniska specifikationer för informations- och kommunikationsteknik som det kan hänvisas till vid offentlig upphandling anges i bilagan.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 3 april 2014.