РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 56/2013 НА КОМИСИЯТА
от 16 януари 2013 година
за изменение на приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 23, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (наричани по-нататък „ТСЕ“) при животните. Той се прилага за производството и пускането на пазара на живи животни и продукти от животински произход, а в някои конкретни случаи - и за износа им.
(2)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 999/2001 се забранява храненето на преживни животни с протеини, добити от животни. С член 7, параграф 2 от посочения регламент обхватът на тази забрана се разширява към животни, различни от преживните, а по отношение на храненето на тези животни с продукти от животински произход забраната се ограничава в съответствие с приложение IV.
(3)
С приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 обхватът на забраната по член 7, параграф 1 се разширява към храненето на непреживни селскостопански животни, с изключение на храненето на месоядни животни, от които се добиват кожи (с козина), включително и с преработен животински протеин (наричан по-нататък „ПЖП“). Чрез дерогация и при специфични условия с приложение IV се разрешава храненето на непреживни селскостопански животни с определен ПЖП.
(4)
С член 11 от Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (2) се забранява храненето на сухоземни животни от даден вид, различни от животните с ценна кожа, с ПЖП, получен от тела или части от тялото на животни от същия вид. Разпоредбите на посочения член забраняват и храненето на риба, отглеждана в развъдници, с ПЖП, получен от тялото или части от тялото на отглеждана в развъдници риба от същия вид.
(5)
На 16 юли 2010 г. беше прието съобщението на Комисията до Европейския парламент и Съвета „Пътна карта относно ТСЕ 2 - Стратегически документ относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии за периода 2010-2015 г.“ (3). В него са набелязани аспекти, по отношение на които могат да се внесат евентуални бъдещи промени в законодателството на Съюза във връзка с ТСЕ. Също така в Съобщението е подчертано, че изменението на разпоредбите по отношение на ТСЕ следва основно да се ръководи от научните становища и техническите аспекти по контрола и прилагането на новите мерки.
(6)
Наред с другото в Съобщението е обърнато внимание на прегледа на настоящите разпоредби във връзка със забраните на фуражи съгласно законодателството на Съюза. Въз основа на две научни становища, изготвени съответно на 24 януари 2007 г. (4) и 17 ноември 2007 г. (5) от Експертната група по биологични опасности (наричана по-нататък „ЕГБО“) към Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-нататък „ЕОБХ“), в Съобщението е подчертано, че не са били установени случаи на ТСЕ при непреживни селскостопански животни в естествени условия и че рискът от предаване на спонгиформна енцефалопатия по говедата (наричана по-нататък „СЕГ“) между непреживни животни е незначителен, ако се избягва вътрешновидовото рециклиране. Поради тази причина в Съобщението се заключава, че може да се разгледа възможността за отмяна на забраната за използване на ПЖП от непреживни животни във фуражите за непреживни животни, но без да се премахва действащата забрана на вътрешновидовото рециклиране и само ако съществуват валидирани аналитични техники за определяне на вида животни, от които произхожда ПЖП, и само ако правилно се насочва ПЖП от различни видове.
(7)
На 29 ноември 2010 г. Съветът прие заключения във връзка с посоченото съобщение (6). В тях се отчита ключовото значение на забраната за използване на ПЖП във фуражите за селскостопански животни с оглед превенция на разпространението на СЕГ чрез фуражите, като така забраната има основна роля за намаляване на случаите на тази болест по говедата. Също така Съветът счита, че наличието на ефективни и валидирани изследвания за разграничаване на ПЖП, произхождащ от различни видове, от една страна, и извършването на внимателен анализ на рисковете за здравето на животните и хората при отмяна на забраните, от друга страна, са основни и задължителни предпоставки, за да се разреши отново използването на преработени животински протеини от непреживни животни за храна на непреживни животни от други видове.
(8)
На 9 декември 2010 г. ЕГБО към ЕОБХ прие научно становище във връзка с прегледа на количествената оценка на риска (наричана по-нататък „КОР“) от СЕГ, дължащ се на преработени животински протеини (7). В него се заключава, че „въз основа на данните от наблюдението през 2009 г. на СЕГ в Съюза, при допускане на замърсяване от 0,1 % (границата на откриване за ПЖП във фуражите) с ПЖП от непреживни животни и според модела на ЕОБХ за КОР по отношение на ПЖП, очакваният общ среден брой инфекциозни агенти, които биха могли да проникнат във фуражите за говеда в Съюза за една година, би възлизал на 0,2 орални инфекциозни дози за 50 % при говедата“. Според ЕГБО „това би означавало, че може да се очаква на година в Съюза да има по-малко от едно допълнително заразено със СЕГ животно в популацията от говеда, като доверителният интервал ще е над 95 %“.
(9)
В резолюцията на Европейския парламент от 8 март 2011 г. относно дефицита на протеинови култури в ЕС: намиране на решение на един отдавна съществуващ проблем (8), се призовава Комисията да представи законодателно предложение пред Парламента и Съвета, с което да се разреши използването на ПЖП от отпадъци от клане на животни за производството на фуражи за едностомашни животни (свине и домашни птици), при условие че съставките произхождат от месо, одобрено за консумация от човека, и при пълно спазване и контрол на забраната за вътрешновидовото рециклиране и принудителния канибализъм.
(10)
По-конкретно, предвид съществуващия дефицит на протеинови култури в Съюза, с резолюцията на Европейския парламент от 6 юли 2011 г. относно законодателството на ЕС относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) и свързания с тях контрол върху фуражите и храните - прилагане и перспективи (9), се подкрепя намерението на Комисията да отмени разпоредбите в законодателството на Съюза, които забраняват храненето на непреживни животни с ПЖП, при условие че се касае за нетревопасни животни и се спазват определени условия.
(11)
В посочената резолюция се обръща внимание на това, че производствените и стерилизационните методи, използвани за ПЖП, трябва да отговарят на най-високите норми за безопасност и на правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и да се основават на най-новите и безопасни съществуващи технологии. В нея се призовава за запазване на съществуващите забрани на вътрешновидовото рециклиране, за цялостно отделяне на производствените вериги на ПЖП, получен от различни видове, за контрол от компетентните органи в държавите членки на отделянето на тези производствени вериги и за извършване на одит от Комисията. Освен това в Резолюцията се заявява, че преди отмяна на забраната по отношение на фуражите, трябва да се въведе надежден метод за всеки отделен вид, за да се идентифицира животинският вид, от който произхождат протеините във фуражите за животните, съдържащи ПЖП, така че да могат да се изключат вътрешновидовото рециклиране и наличието на ПЖП и да се забрани производството на ПЖП от материали от категория 1 или 2, а за производството на ПЖП да се използват единствено материали от категория 3, които са годни за консумация от човека. В Резолюцията се отхвърля използването на ПЖП, получен от непреживни или преживни животни, във фуражи за преживни животни.
(12)
На 9 март 2012 г. референтната лаборатория на Европейския съюз за животински протеини в хранителните смески валидира нов диагностичен метод на базата на ДНК за откриване на много ниско ниво на материал от преживни животни, който може да присъства във фуражите (10). Методът може да се използва за извършване на рутинния контрол на ПЖП и комбинирания фураж, съдържащ ПЖП, за да се проверява за липсата на протеини от преживни животни.
(13)
Понастоящем няма валидиран диагностичен метод, с който да се открива наличието на материал от свине или домашни птици във фуражите. По тази причина не би било възможно да се осъществява контрол върху правилното прилагане на забраната на вътрешновидовото рециклиране, ако отново се разрешат използването на ПЖП от свине във фуражите за домашни птици и използването на преработени животински протеини от домашни птици във фуражите за свине.
(14)
Производството на аквакултури не поражда никакви опасения по отношение на спазването на забраната на вътрешновидовото рециклиране, тъй като настоящите изисквания към веригата за използване на рибно брашно във фуражите за аквакултурни животни вече доказаха ефективността си.
(15)
По тази причина, освен рибното брашно и комбинирания фураж с рибно брашно, които вече са разрешени за хранене на непреживни животни, ПЖП от непреживни животни и фуражните продукти с такъв ПЖП следва отново да се разрешат при храненето на аквакултурните животни. При събирането, транспортирането и преработката на тези продукти следва да се прилагат стриктни изисквания, за да се избегне рискът от кръстосано замърсяване с протеин от преживни животни. Освен това следва редовно да се вземат проби и да се извършва анализ на ПЖП и комбинирания фураж с такъв ПЖП, за да се проверява за липсата на кръстосано замърсяване с протеини от преживни животни.
(16)
Поради това следва да се отмени забраната за хранене на аквакултурните животни с ПЖП от непреживни животни, установена в приложение IV към Регламент (ЕО) № 999/2001. За по-голяма яснота на законодателството на Съюза е целесъобразно да се замени цялото приложение IV с текста на приложение IV, така както е формулиран в приложението към настоящия регламент.
(17)
Точка 1 от приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 съдържа препратки към определения на фуражни продукти и непредназначени за консумация от човека странични животински продукти, установени в правни актове на Съюза, които вече са отменени. С оглед на яснотата на законодателството на Съюза тези позовавания следва да се заменят с препратки към съответните определения в действащи правни актове. Поради това приложение I към Регламент (ЕО) № 999/2001 следва да се измени в съответствие с приложението към настоящия регламент.
(18)
Тъй като държавите членки и икономическите оператори във фуражния сектор се нуждаят от достатъчно време, за да приведат процедурите си за контрол в съответствие с въведените с настоящия регламент нови изисквания, той не следва да се прилага веднага след влизането му в сила.
(19)
Поради това Регламент (ЕО) № 999/2001 следва съответно да бъде изменен.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения I и IV към Регламент (ЕО) № 999/2001 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юни 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2013 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 56/2013
av den 16 januari 2013
om ändring av bilagorna I och IV till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (1), särskilt artikel 23 första stycket, och
av följande skäl:
(1)
I förordning (EG) nr 999/2001 fastställs bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av transmissibel spongiform encefalopati (TSE) hos djur. Förordningen är tillämplig på framställning och avyttring, samt i vissa särskilda fall export, av levande djur och animaliska produkter.
(2)
I artikel 7.1 i förordning (EG) nr 999/2001 fastställs att det är förbjudet att utfodra idisslare med protein som härrör från djur. I artikel 7.2 i den förordningen utökas förbudet till andra djur än idisslare och när det gäller utfodringen av dessa djur med produkter av animaliskt ursprung begränsas förbudet i enlighet med bilaga IV till den förordningen.
(3)
I bilaga IV till förordning (EG) nr 999/2001 utvidgas förbudet i artikel 7.1 till att omfatta utfodring av icke-idisslande produktionsdjur, med undantag för utfodring av köttätande pälsproducerande djur, med bland annat bearbetat animaliskt protein. Genom undantag och på särskilda villkor är det enligt bilaga IV tillåtet att utfordra icke-idisslande produktionsdjur med vissa typer av bearbetat animaliskt protein.
(4)
I artikel 11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (2) förbjuds utfodring av djur av någon viss landlevande djurart, med undantag av pälsdjur, med bearbetat animaliskt protein från djurkroppar eller delar av djurkroppar från samma djurart. Vidare förbjuds i samma artikel utfodringen av odlad fisk med bearbetat animaliskt protein från djurkroppar eller delar av djurkroppar av odlad fisk av samma art.
(5)
Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet TSE-färdplan 2 Ett strategidokument om transmissibel spongiform encefalopati 2010-2015 (3) antogs den 16 juli 2010. Det beskriver de delar av unionslagstiftningen om TSE som eventuellt skulle kunna ändras. I meddelandet betonas också att en eventuell översyn av TSE-reglerna främst bör bygga på vetenskapliga belägg och tekniska frågor i samband med kontroll och tillämpning av de nya åtgärderna.
(6)
I meddelandet behandlas bland annat översynen av gällande bestämmelser om foderförbudet i unionslagstiftningen. På grundval av innehållet i två vetenskapliga yttranden från vetenskapliga panelen för biologiska faror (Biohaz) vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) av den 24 januari 2007 (4) respektive den 17 november 2007 (5), klargörs det i meddelandet att inga TSE har identifierats i icke-idisslande produktionsdjur under naturliga förhållanden och att risken för överföring av BSE mellan andra djur än idisslare är försumbar så länge som återanvändning inom arten undviks. Följaktligen är slutsatsen i meddelandet att ett upphävande av förbudet mot användning av bearbetat animaliskt protein från andra djur än idisslare i foder för andra djur än idisslare skulle kunna övervägas, dock utan att det gällande förbudet mot återanvändning inom arten upphävs och endast om det finns validerade analysmetoder för bestämning av den art som det bearbetade animaliskt proteinet kommer från och säkerställandet av att bearbetat protein från olika arter hanteras separat.
(7)
Den 29 november 2010 antog rådet sina slutsatser om meddelandet (6). I slutsatserna erkänns den grundläggande betydelsen av förbudet mot användning av bearbetat animaliskt protein i foder för produktionsdjur för att förebygga spridningen av BSE via foderkedjan och därmed dess viktiga roll för minskningen av förekomsten av sjukdomen hos nötkreaturspopulationen. Enligt samma slutsatser bör ett eventuellt återinförande av bearbetat animaliskt protein från andra djur än idisslare i foder för andra djur än idisslare dessutom endast ske på grundval av att effektiva och validerade tester har gjorts för att kunna särskilja mellan bearbetat animaliskt protein från olika djurarter och att riskerna med de eventuellt mindre stränga bestämmelserna noggrant har granskats med avseende på djur- och folkhälsan.
(8)
Den 9 december 2010 antog den vetenskapliga panelen för biologiska faror ett vetenskapligt yttrande om översynen av den kvantitativa riskbedömningen av den BSE-risk som uppkommer genom användningen av bearbetat animaliskt protein (7). I yttrandet konstaterades att man - på grundval av uppgifterna från 2009 års BSE-övervakning i EU, under antagande om en kontaminering med bearbetat animaliskt protein från andra djur än idisslare på 0,1 % (detektionsgräns för bearbetat animaliskt protein i foder) och enligt Efsas modell för kvantitativ riskbedömning för bearbetat animaliskt protein - kunde uppskatta den samlade medel-BSE-infektiviteten i foder för nötkreatur i unionen per år till motsvarande 0,2 Co ID50 (cattle oral infectious dose 50 %). Detta skulle enligt yttrandet innebära att mindre än ett ytterligare BSE-smittat djur kan förväntas i unionens nötkreaturspopulation om året med en övre konfidensgräns på 95 %.
(9)
I Europaparlamentets resolution av den 8 mars 2011 om proteinbristen i EU: Vilka lösningar finns det på detta långvariga problem? (8) uppmanas kommissionen att lägga fram ett lagstiftningsförslag till Europaparlamentet och rådet om att tillåta bearbetat animaliskt protein från slaktavfall som föda åt enkelmagade djur (svin och fjäderfä), förutsatt att det kommer från kött som har godkänts som livsmedel, och att förbudet mot återanvändning inom arten och påtvingad kannibalism kan tillämpas och kontrolleras fullt ut.
(10)
Europaparlamentets resolution av den 6 juli 2011 om EU:s lagstiftning om transmissibel spongiform encefalopati (TSE) och om därmed sammanhängande foder- och livsmedelskontroller - genomförande och utsikter (9) stödjer - särskilt mot bakgrund av den rådande proteinbristen i EU - kommissionens förslag om att upphäva förbudet i unionslagstiftningen mot utfodring av andra djur än idisslare med bearbetat animaliskt protein, förutsatt att detta enbart gäller icke växtätande djur och vissa villkor uppfylls.
(11)
Resolutionen kräver att de framställnings- och steriliseringsmetoder som används för bearbetat animaliskt protein uppfyller högsta tänkbara säkerhetsnormer och reglerna i förordning (EG) nr 1069/2009 samt att nyaste och säkrast tänkbara tillgängliga teknik utnyttjas. De befintliga förbuden mot återanvändning inom arten måste fortsätta att gälla, framställningskanalerna för bearbetat animaliskt protein som härrör från olika arter måste hållas fullständigt åtskilda, och åtskiljandet av dessa framställningskanaler måste kontrolleras av behöriga myndigheter i medlemsstaterna och granskas av kommissionen. Dessutom krävs det att det innan utfodringsförbudet verkligen upphävs finns en tillförlitlig artspecifik metod för att fastställa den art som proteinerna i foder som innehåller bearbetat animaliskt protein kommer från, så att återvinning inom arten och förekomsten av bearbetat animaliskt protein kan uteslutas, och att framställning av bearbetat animaliskt protein från kategori 1- eller kategori 2-material förbjuds och att endast kategori 3-material som är tjänligt som livsmedel används för framställning av bearbetat animaliskt protein. Resolutionen förkastar användningen av bearbetat animaliskt protein i foder för idisslare om det härrör från andra djur än idisslare eller idisslare.
(12)
Den 9 mars 2012 validerade Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder (EURL-AP) en ny diagnostisk, DNA-baserad metod som kan påvisa mycket låg nivå av material från svin och fjäderfä från idisslare som kan förekomma i foder (10). Denna metod kan användas för att utföra rutinkontroller av bearbetat animaliskt protein och foderblandningar som innehåller bearbetat animaliskt protein för att kontrollera att dessa inte innehåller protein från idisslare.
(13)
Det finns för närvarande ingen validerad diagnostisk metod som kan påvisa förekomst av material från svin och fjäderfä i foder. Det skulle därför inte vara möjligt att kontrollera efterlevnaden av förbudet mot återanvändning inom arten om man på nytt skulle tillåta användning av bearbetat animaliskt protein från svin i foder för fjäderfä och från fjäderfä i foder för grisar.
(14)
Vattenbruksproduktionen medför inte några problem när det gäller efterlevnaden av förbudet mot återanvändning inom arten, eftersom de gällande hanteringskraven för användning av fiskmjöl i foder för vattenbruksdjur redan har visat sig vara effektiva.
(15)
Med undantag av fiskmjöl och foderblandningar som innehåller fiskmjöl, som redan är tillåtna som foder för andra djur än idisslare, bör bearbetat animaliskt protein från andra djur än idisslare och foder som innehåller sådant bearbetat animaliskt protein därför tillåtas på nytt som foder för vattenbruksdjur. Stränga krav bör gälla vid insamling, transport och bearbetning av dessa produkter för att undvika eventuella risker för korskontaminering med protein från idisslare. Dessutom bör regelbunden provtagning och analys av bearbetat animaliskt protein och foderblandningar som innehåller sådant bearbetat animaliskt protein ske för att kontrollera att det inte förekommer någon korskontaminering med protein från idisslare.
(16)
Förbudet mot att utfodra vattenbruksdjur med protein från andra djur än idisslare enligt bilaga IV till förordning (EG) nr 999/2001 bör därför utgå. För att unionslagstiftningen ska bli tydlig är det lämpligt att ersätta hela bilaga IV med den bilaga IV som fastställs i bilagan till den här förordningen.
(17)
I punkt 1 i bilaga I till förordning (EG) nr 999/2001 hänvisas det till definitioner av foder och animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel i unionsrättsakter som sedan dess har upphävts. För att unionslagstiftningen ska bli tydlig bör dessa hänvisningar ersättas med hänvisningar till respektive definitioner i gällande rättsakter. Bilaga I till förordning (EG) nr 999/2001 bör därför ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
(18)
Eftersom medlemsstaterna och de ekonomiska aktörerna inom fodersektorn behöver tillräckligt med tid för att anpassa sina kontrollförfaranden till de nya krav som införs i denna förordning bör denna förordning inte tillämpas omedelbart efter det att den har trätt i kraft.
(19)
Förordning (EG) nr 999/2001 bör därför ändras i enlighet med detta.
(20)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagorna I och IV till förordning (EG) nr 999/2001 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 juni 2013.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 januari 2013.