РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 814/2013 НА КОМИСИЯТА
от 2 август 2013 година
за прилагане на Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета по отношение на изискванията за екопроектиране за водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (1), и по специално член 15, параграф 1 от нея,
след консултация с Консултативния форум по екопроектиране,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2009/125/ЕО Комисията следва да определя изисквания за екопроектиране на свързани с енергопотреблението продукти със значителен обем на продажби и търговия, имащи значително въздействие върху околната среда, при които съществува голям потенциал за подобрение чрез екологосъобразно проектиране, без това да води до прекомерни разходи.
(2)
Съгласно член 16, параграф 2, буква а) от Директива 2009/125/ЕО в съответствие с процедурата, посочена в член 19, параграф 3, и критериите, определени в член 15, параграф 2, както и след консултации с Консултативния форум по екопроектиране, Комисията, когато е целесъобразно, въвежда мерки по прилагането за продукти, имащи голям потенциал за икономически ефективно намаление на емисиите на парникови газове, каквито са водоподгревателните съоръжения.
(3)
Комисията проведе предварително проучване на техническите, екологичните и икономическите аспекти на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, използвани обикновено в бита и в търговския сектор. Проучването беше осъществено съвместно със заинтересовани страни от Съюза и трети държави, като резултатите от него бяха направени обществено достояние.
(4)
Екологичните аспекти на водоподгревателите, които бяха определени като значими за целите на настоящия регламент, са енергопотреблението във фазата на употреба и (за термопомпени водоподгреватели) нивата на шум. Освен това за водоподгреватели, използващи изкопаеми горива, като значими екологични аспекти са установени и емисиите на азотни оксиди, въглероден оксид и въглеводороди. Значимият екологичен аспект на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода е потреблението на енергия, дължащо се на техните топлинни загуби.
(5)
Не е целесъобразно да се зададат изисквания за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, тъй като все още липсват подходящи европейски методи за измерване. С оглед на разработването на такива методи за измерване, Комисията възложи мандат на европейските органи по стандартизация да обмислят изисквания за екопроектиране във връзка с посочените емисии по време на прегледа на настоящия регламент. Националните разпоредби за изискванията за екопроектиране във връзка с емисиите на въглероден оксид и въглеводороди от водоподгревателите могат да бъдат прилагани до влизането в сила на съответните съюзни изисквания за екопроектиране. Не се засягат разпоредбите на Директива 2009/142/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно газовите уреди (2), с които се налагат ограничения във връзка със здравето и безопасността за отделяните от газовите уреди продукти от горенето.
(6)
Предварителното проучване показва, че за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода не са необходими изисквания относно другите параметри на екопроектирането, посочени в приложение I, част 1 към Директива 2009/125/ЕО. По-специално не са установени значими емисии на парникови газове във връзка с хладилните агенти, използвани в термопомпени водоподгреватели за отопление на сегашния европейски сграден фонд. Целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране във връзка с тези емисии на парникови газове ще бъде оценена отново при преразглеждането на настоящия регламент.
(7)
Обхватът на настоящия регламент следва да се ограничи до водоподгревателите, които са предназначени за осигуряване на гореща питейна вода и вода за санитарно-битови нужди.
(8)
Водоподгреватели, които са проектирани да използват газообразни или течни горива, произведени главно (над 50 %) от биомаса, са със специфични технически характеристики, които налагат допълнителни технически, икономически и екологични анализи. В зависимост от резултата от анализите изискванията за екопроектиране на тези водоподгреватели следва да бъдат определени на по-късен етап, ако това е целесъобразно.
(9)
Годишното енергопотребление в ЕС на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода се оценява на 2 156 PJ (51 милиона тона нефтен еквивалент) през 2005 г., което съответства на 124 милиона тона емисии на CO2. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишното енергопотребление се очаква да възлезе на 2 243 PJ през 2020 г. Годишните емисии в Съюза на азотни оксиди във връзка с използването на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода се оценяват на 559 хил. тона еквивалент на ЅОx през 2005 г. Ако не се предприемат конкретни мерки, годишните емисии се очаква да достигнат 603 хил. тона еквивалент на SOx през 2020 г. Предварителното проучване показва, че през фазата на употреба на водоподгревателите потреблението на електроенергия и емисиите на азотни оксиди от тях могат да бъдат намалени значително.
(10)
Потреблението на енергия от водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода може да бъде намалено чрез прилагане на съществуващи икономически ефективни технологии, които не са обект на индустриална собственост и водят до намаляване на общите разходи за закупуване и експлоатация на тези продукти.
(11)
Комбинираното въздействие на изискванията за екопроектиране, изложени в настоящия регламент и в Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013 на Комисията от 18 февруари 2013 г. за допълване на Директива 2010/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета по отношение на енергийното етикетиране на водоподгреватели, топлоакумулиращи резервоари за гореща вода и комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение (3), се очаква да доведе до 2020 г. до прогнозни годишни икономии на енергия от около 450 PJ (11 млн. тона нефтен еквивалент), съответстващи на около 26 млн. тона емисии на CO2, и намаляване на годишните емисии на азотни оксиди с около 130 хил. тона еквивалент на SOx в сравнение с очакваното, ако не се предприемат никакви мерки.
(12)
Изискванията за екопроектиране следва да хармонизират изискванията в целия Европейски съюз относно потреблението на енергия, нивото на шум и емисиите на азотни оксиди за водоподгревателите, както и изискванията относно топлинните загуби при нулев товар при топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, като по този начин спомагат за по-доброто функциониране на вътрешния пазар и за подобряване на екологичните характеристики на посочените продукти.
(13)
Изискванията за екопроектиране следва да не влияят върху функционалните възможности или достъпността на водоподгревателите или топлоакумулиращите резервоари за гореща вода от гледна точка на крайния потребител и да не се отразяват отрицателно върху здравето, безопасността и околната среда.
(14)
Изискванията за екопроектиране следва да бъдат въвеждани постепенно, за да се предостави достатъчно време на производителите да препроектират своите продукти, които са предмет на настоящия регламент. Следва да се определи такъв график за въвеждане, че да се отчете въздействието по отношение на разходите върху производителите и особено върху малките и средните предприятия, като същевременно се осигури своевременно постигане на целите на настоящия регламент.
(15)
Параметрите на продуктите следва да се измерват и изчисляват въз основа на надеждни, точни и възпроизводими методи, които са съобразени с общопризнатото съвременно равнище на измервателните и изчислителните методи, включително със съществуващите хармонизирани стандарти, приети от европейските органи по стандартизация по искане на Комисията в съответствие с процедурите, определени в Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация (4).
(16)
В съответствие с член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО настоящият регламент определя кои процедури за оценка на съответствието се прилагат.
(17)
С цел да се улеснят проверките за съответствие, производителите следва да предоставят информация в техническата документация, посочена в приложения IV и V към Директива 2009/125/ЕО, доколкото тази информация се отнася до изискванията, определени в настоящия регламент.
(18)
С оглед допълнително да се ограничи въздействието върху околната среда на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, производителите следва да предоставят информация относно демонтажа, рециклирането и/или обезвреждането.
(19)
В допълнение към правно обвързващите изисквания, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат установени базови стойности за сравнение за най-добрите налични технологии, за да се осигури широко разпространение и лесна достъпност на информацията относно екологичните показатели през целия жизнен цикъл на водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода.
(20)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, учреден съгласно член 19, параграф 1 от Директива 2009/125/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят изисквания за екопроектиране по отношение на пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели с номинална топлинна мощност ≤ 400 kW и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода с топлоакумулиращ обем ≤ 2 000 литра, включително тези, включени в комплекти от водоподгревател и слънчево съоръжение съгласно определението в член 2 от Делегиран регламент (ЕС) № 812/2013.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
водоподгреватели, предназначени специално за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
б)
водоподгреватели, използващи твърди горива;
в)
водоподгреватели, попадащи в обхвата на Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (5);
г)
комбинирани топлоизточници съгласно определението в член 2 от Регламент (ЕС) № 813/2013 на Комисията (6);
д)
водоподгреватели, които не отговарят поне на товаровия профил с най-малката сумарна топлинна енергия съгласно посоченото в приложение III, таблица 1;
е)
водоподгреватели, предназначени само за приготвяне на топли напитки и/или храни;
ж)
топлогенератори, предназначени за водоподгреватели и корпуси за водоподгреватели, които трябва да бъдат оборудвани с такива топлогенератори, пуснати на пазара преди 1 януари 2018 г. за замяна на идентични топлогенератори и идентични корпуси за водоподгреватели. Върху заместващия продукт или върху неговата опаковка трябва ясно да бъде посочен водоподгревателят, за който е предназначен.
Член 2
Определения
В допълнение към определенията, формулирани в член 2 от Директива 2009/125/ЕО, за целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„водоподгревател“ означава съоръжение, което:
а)
е свързано с водоснабдяването с вода за питейни или санитарни нужди;
б)
генерира и предава топлинна енергия, необходима за подаването на гореща вода за питейни или санитарни нужди, в количества и с дебити в дадени времеви интервали; и
в)
е оборудвано с един или повече топлогенератори;
2)
„топлогенератор“ означава онази част от водоподгревателя, която генерира топлинна енергия посредством един или повече от следните процеси:
а)
изгаряне на изкопаеми горива и/или горива от биомаса;
б)
използване на ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
в)
абсорбиране на топлина от източник на околната среда - въздушен, воден или от земята и/или на отпадна топлина;
при това топлогенератор, предназначен за водоподгревател, и подлежащ на оборудване с такъв топлогенератор корпус на водоподгревател също се счита за водоподгревател;
3)
„корпус на водоподгревател“ означава онази част от водоподгревателя, която е предназначена за монтаж вътре в нея на топлогенератор;
4)
„номинална топлинна мощност“ означава обявената топлинна мощност, изразена в kW, на водоподгревател, използван за подгряване на вода при стандартни условия;
5)
„топлоакумулиращ обем“ означава номиналният воден обем на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода или на резервоара на водоподгревател, изразен в литри;
6)
„стандартни условия“ означава работните условия на водоподгревателите, при които се определя номиналната топлинна мощност, енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум, както и работните условия на топлоакумулиращите резервоари за гореща вода, при които се определят топлинните загуби при нулев товар (standing loss);
7)
„биомаса“ означава биоразградимата част на продукти, отпадъци и остатъци от биологичен произход от селското стопанство (включително вещества с растителен и животински произход), горското стопанство и свързаните с тях отрасли, включително рибарство и аквакултури, както и биоразградимата част на промишлени и битови отпадъци;
8)
„гориво от биомаса“ означава газообразно или течно гориво, произведено от биомаса;
9)
„изкопаемо гориво“ означава течно или газообразно изкопаемо гориво с органичен произход;
10)
„конвенционален водоподгревател“ означава водоподгревател, който генерира топлинна енергия, използвайки изгарянето на изкопаеми горива и/или горива от биомаса и/или ефекта на Джаул-Ленц в електросъпротивителни нагревателни елементи;
11)
„термопомпен водоподгревател“ означава водоподгревател, който за генерирането на топлинна енергия използва топлина от заобикалящата среда - от въздушен, воден или земен източник, и/или отпадна топлина;
12)
„слънчев водоподгревател“ означава водоподгревател, снабден с един или повече слънчеви колектори, слънчеви топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, топлогенератори и евентуално помпи в колекторния контур, както и други елементи; слънчевият водоподгревател се предлага на пазара като цялостно единно съоръжение;
13)
„топлоакумулиращ резервоар за гореща вода“ означава резервоар за гореща вода за битови нужди и/или за отоплителни цели, включително за вода с всякакви добавки, който няма собствен топлогенератор, с изключение евентуално на един или повече резервни потопяеми водонагреватели;
14)
„резервен потопяем нагревател“ е електросъпротивителен нагревател, използващ ефекта на Джаул-Ленц, който е съставна част на топлоакумулиращ резервоар за гореща вода и генерира топлина само когато захранването от външен топлинен източник е прекъснато (включително през периодите за поддръжка) или при авария на външния топлинен източник, или който е съставна част на резервоар за гореща вода на слънчева инсталация и осигурява топлина, когато слънчевата енергия е недостатъчна за постигане на желаното равнище на комфорт;
15)
„енергийна ефективност при подгряването на вода“ (ηwh ), изразена в проценти, означава отношението между полезната енергия, осигурявана от водоподгревател или от комплект на водоподгревател и слънчево съоръжение, и необходимата енергия за нейното генериране;
16)
„ниво на шум“ (LWA ) означава нивото на звуковата мощност по крива А в помещение и/или на открито, изразено в dB;
17)
„топлинни загуби при нулев товар“ (S), изразени във W, означава разсеяната топлинна енергия от топлоакумулиращ резервоар за гореща вода при дадена температура на водата и на въздуха на околната среда;
18)
„коефициент на преобразуване“ (CC) означава коефициент, отразяващ среден к.п.д. от 40 % при електропроизводството в ЕС, посочен в Директива 2012/27/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7); стойността на коефициента на преобразуване е CC = 2,5.
В приложение I се дават допълнителни определения за целите на приложения II-VI.
Член 3
Изисквания за екопроектиране и график
1. Изискванията за екопроектиране на водоподгреватели и топлоакумулиращи резервоари за гореща вода са посочени в приложение II.
2. Всяко изискване за екопроектиране се прилага в съответствие със следния график:
а)
от 26 септември 2015 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква а) и точки 1.2, 1.3, 1.4 и 1.6;
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.2;
б)
от 26 септември 2017 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква б);
ii)
топлоакумулиращите резервоари за гореща вода трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 2.1;
в)
от 26 септември 2018 г.:
i)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.1, буква в);
ii)
водоподгревателите трябва да отговарят на изискванията, посочени в приложение II, точка 1.5, буква а).
3. Съответствието с изискванията за екопроектиране се измерва и изчислява съгласно изискванията, посочени в приложения III и IV.
Член 4
Оценка на съответствието
1. Процедурата за оценяване на съответствието, посочена в член 8, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, следва да бъде или системата за вътрешен контрол на проектирането, предвидена в приложение IV към въпросната директива, или системата за управление, предвидена в приложение V към същата директива.
2. За целите на оценяването на съответствието техническата документация трябва да съдържа информацията за продукта, посочена в приложение II, точка 1.6 от настоящия регламент.
Член 5
Процедура за проверка с цел надзор върху пазара
При провеждането на проверките за надзор върху пазара, посочени в член 3, параграф 2 от Директива 2009/125/ЕО, отнасящи се за изискванията, формулирани в приложение II към настоящия регламент, органите на държавата членка прилагат процедурата за проверка, описана в приложение V към същия регламент.
Член 6
Базови стойности за сравнение
Базовите стойности за сравнение за водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода с най-високи показатели, които са налични на пазара към момента на влизане в сила на настоящия регламент, са посочени в приложение VI.
Член 7
Преглед
1. Комисията преразглежда настоящия регламент с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и топлоакумулиращите резервоари за гореща вода и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране не по-късно от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент. По-конкретно прегледът включва оценка на следните аспекти:
а)
целесъобразността на задаването на изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на парникови газове, свързани с хладилни агенти;
б)
въз основа на разработваните понастоящем методи за измерване - нивото на изискванията за екопроектиране по отношение на емисиите на въглероден оксид и въглеводороди, които могат да бъдат въведени;
в)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране по отношение на емисиите на азотни оксиди;
г)
целесъобразността на задаването на по-строги изисквания за екопроектиране на водоподгреватели, специално предназначени за използване на газообразни или течни горива, произведени предимно от биомаса;
д)
валидността на стойността на коефициента за преобразуване;
е)
целесъобразността на сертифициране от трета страна.
2. Не по-късно от три години след датата на влизане в сила на настоящия регламент Комисията го преразглежда с оглед на техническия напредък при водоподгревателите и представя резултатите от това преразглеждане на Консултативния форум по екопроектиране. Преразглеждането включва само оценка на целесъобразността на определянето на отделни изисквания за екопроектиране за различните видове водоподгреватели.
Член 8
Преходни разпоредби
1. До 26 септември 2015 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на енергийната ефективност при подгряването на вода и нивото на шум.
2. До 26 септември 2018 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на водоподгреватели, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на емисиите на азотни оксиди.
3. До 26 септември 2017 г. държавите членки могат да разрешават пускането на пазара и/или въвеждането в експлоатация на топлоакумулиращи резервоари за гореща вода, които са в съответствие с националните разпоредби в сила към момента на приемане на настоящия регламент по отношение на топлинните загуби при нулев товар.
Член 9
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 август 2013 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 814/2013
av den 2 augusti 2013
om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG med avseende på krav på ekodesign för varmvattenberedare och ackumulatortankar
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/125/EG av den 21 oktober 2009 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (1), särskilt artikel 15.1,
efter samråd med samrådsforumet för ekodesign, och
av följande skäl:
(1)
Enligt direktiv 2009/125/EG ska kommissionen fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter som står för betydande försäljnings- och handelsvolymer, har betydande miljöpåverkan och erbjuder stora möjligheter till minskning av miljöpåverkan genom design utan att det medför orimliga kostnader.
(2)
Enligt artikel 16.2 a i direktiv 2009/125/EG ska kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 19.3 och kriterierna i artikel 15.2 och efter att ha hört samrådsforumet för ekodesign, på lämpligt sätt införa genomförandeåtgärder för produkter som erbjuder stora möjligheter till kostnadseffektiv minskning av utsläppen av växthusgaser, t.ex. varmvattenberedare.
(3)
Kommissionen har genomfört en förberedande studie om de tekniska, miljömässiga och ekonomiska aspekterna hos varmvattenberedare och ackumulatortankar som vanligtvis används i hushåll och inom den kommersiella sektorn. Studien utarbetades i samarbete med berörda aktörer och intresserade parter från unionen och tredjeländer, och resultaten har offentliggjorts.
(4)
Miljöaspekter hos varmvattenberedare som identifierats som betydande för denna förordnings syften är energiförbrukning under användningsfasen och (för varmvattenberedare med värmepump) ljudeffektnivåer. För varmvattenberedare som använder fossila bränslen har dessutom utsläppen av kväveoxid, kolmonoxid och kolväten identifierats som betydande miljöaspekter. Den betydande miljömässiga aspekten för ackumulatortankar är energiförbrukningen till följd av varmhållningsförluster.
(5)
Det är inte lämpligt att fastställa krav på ekodesign för utsläpp av kolmonoxid och kolväten, eftersom det ännu inte finns någon lämplig europeisk mätmetod. I syfte att utveckla sådana mätmetoder har kommissionen gett de europeiska standardiseringsorganisationerna i uppdrag att överväga ekodesignkrav för sådana utsläpp i samband med översynen av denna förordning. Nationella bestämmelser om ekodesignkrav för varmvattenberedares utsläpp av kolmonoxid och kolväten kan bibehållas fram till dess att motsvarande EU-ekodesignkrav träder i kraft. Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/142/EG av den 30 november 2009 om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen (2), som begränsar förbränningsprodukterna för apparater som förbränner gasformiga bränslen med avseende på hälsa och säkerhet påverkas inte.
(6)
Den förberedande studien har visat att krav avseende de andra ekodesignparametrar som anges i del 1 i bilaga I till direktiv 2009/125/EG inte behövs för varmvattenberedare och ackumulatortankar. Bland annat har utsläppen av växthusgaser från kylmedel som används i varmvattenberedare med värmepump för dagens uppvärmning av Europas byggnadsbestånd inte identifierats som betydande. I samband med att denna förordning ses över kommer man på nytt att ta ställning till huruvida det är lämpligt att införa ekodesignkrav för dessa växthusgasutsläpp.
(7)
Denna förordning bör begränsas till att omfatta varmvattenberedare som är avsedda för tillhandahållandet av tappvarmvatten.
(8)
Varmvattenberedare som i huvudsak är avsedda att drivas med gasformiga eller flytande bränslen (över 50 %) framställda av biomassa har tekniska egenskaper som kräver ytterligare tekniska, ekonomiska och miljörelaterade analyser. Beroende på resultaten av dessa analyser bör ekodesignkraven för sådana varmvattenberedare där så är lämpligt fastställas senare.
(9)
Den årliga energiförbrukningen för varmvattenberedare och ackumulatortankar beräknades ha uppgått till 2 156 PJ (51 Mtoe) i unionen under 2005, motsvarande utsläpp av 124 Mt koldioxid. Prognoser visar att om inga särskilda åtgärder vidtas kommer den årliga energiförbrukningen år 2020 att uppgå till 2 243 PJ. De årliga utsläppen av kväveoxider till följd av användningen av varmvattenberedare och ackumulatortankar beräknas ha uppgått till 559 kt SOx-ekvivalenter i unionen år 2005. Prognoser visar att om inga särskilda åtgärder vidtas kommer de årliga utsläppen år 2020 att uppgå till 603 kt SOx. Den förberedande studien visar att varmvattenberedares energiförbrukning och utsläpp av kväveoxider i användningsfasen kan minskas betydligt.
(10)
Varmvattenberedares och ackumulatortankars energiförbrukning kan minskas med generisk kostnadseffektiv teknik som medför en minskning av de kombinerade kostnaderna för inköp och drift av dessa produkter.
(11)
De kombinerade effekterna av ekodesignkraven i denna förordning och i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 812/2013 av den 18 februari 2013 som kompletterar Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/30/EU vad gäller energimärkning av varmvattenberedare, ackumulator-tankar och paket med varmvattenberedare och solvärmeutrustning (3) förväntas leda till årliga energibesparingar på cirka 450 PJ (11 Mtoe), motsvarande ungefär 26 Mt koldioxidutsläpp, och till årliga minskningar av kväveoxidutsläppen med cirka 130 kt SOx-ekvivalenter till 2020, jämfört med resultaten om inga åtgärder skulle vidtas.
(12)
Ekodesignkraven bör harmonisera kraven avseende energiförbrukning, ljudeffektnivåer och kväveoxidutsläpp för varmvattenberedare och ackumulatortankar samt kraven avseende varmhållningsförluster för ackumulatortankar i hela unionen och på så sätt bidra till att den inre marknaden fungerar bättre och att dessa produkters miljöprestanda förbättras.
(13)
Ekodesignkraven bör inte påverka varmvattenberedarnas eller ackumulatortankarnas funktionalitet eller överkomlighet ur slutanvändarens synpunkt, och bör inte negativt påverka hälsan, säkerheten eller miljön.
(14)
Ekodesignkraven bör införas gradvis så att tillverkarna får tillräckligt med tid för att anpassa de produkter som omfattas av denna förordning. Tidsramarna bör vara sådana att kostnadseffekterna för tillverkarna, och särskilt för små och medelstora företag beaktas, samtidigt som målen för denna förordning uppnås så snart som möjligt.
(15)
Produktparametrar bör mätas och beräknas med tillförlitliga, exakta och reproducerbara metoder som tar hänsyn till allmänt erkänd bästa praxis för mått- och beräkningsmetoder, inklusive, i förekommande fall, de harmoniserade standarder som antagits av europeiska standardiseringsorganisationer inom ramen för en begäran från kommissionen, i enlighet med det förfarande som anges i Europaparlamentets och rådets förordning 1025/2012/EU av 25 oktober 2012 om europeisk standardisering (4).
(16)
I enlighet med artikel 8.2 i direktiv 2009/125/EG, anges i denna förordning vilka förfaranden för bedömning av överensstämmelse som tillämpas.
(17)
För att underlätta överensstämmelsekontrollerna bör tillverkarna lämna information i den tekniska dokumentation som anges i bilagorna IV och V till direktiv 2009/125/EG i den utsträckning som informationen rör de krav som anges i denna förordning.
(18)
I syfte att ytterligare minska varmvattenberedares och ackumulatortankars miljöpåverkan bör tillverkarna tillhandahålla upplysningar om demontering, materialåtervinning och/eller omhändertagande.
(19)
Utöver de rättsligt bindande krav som anges i denna förordning bör även indikativa riktmärken för bästa tillgängliga teknik identifieras så att information om miljöprestanda under hela livscykeln för varmvattenberedare och ackumulatortankar görs allmänt tillgänglig och lättåtkomlig.
(20)
De åtgärder som fastställs i denna förordning är i överensstämmelse med yttrandet från den kommitté som har inrättats enligt artikel 19.1 i direktiv 2009/125/EG.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning fastställs ekodesignkrav för utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av varmvattenberedare och ackumulatortankar med en nominell avgiven värmeeffekt på ≤ 400 kW och ackumulatortankar med en volym på ≤ 2 000 liter, inbegripet sådana som ingår i paket av varmvattenberedare och solvärmeutrustning enligt definition i artikel 2 i delegerade förordning (EU) nr 812/2013.
2. Denna förordning ska inte tillämpas på
a)
Varmvattenberedare som särskilt konstruerats för att huvudsakligen drivas med gasformiga eller flytande bränslen framställda av biomassa.
b)
Varmvattenberedare för fasta bränslen.
c)
Varmvattenberedare som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU (5).
d)
Pannor eller värmepumpar med inbyggd tappvarmvattenberedning enligt definition i artikel 2 i kommissionens förordning (EU) nr 813/2013 (6).
e)
Varmvattenberedare som inte åtminstone uppfyller belastningsprofilen med minsta referensenergivärde, enligt tabell 1 i bilaga III.
f)
Varmvattenberedare avsedda uteslutande för varma drycker och/eller livsmedel.
g)
Värmegeneratorer för varmvattenberedare och höljen till varmvattenberedare som ska utrustas med värmegeneratorer som släppts ut på marknaden före den 1 januari 2018 i syfte att ersätta identiska värmegeneratorer och identiska höljen till varmvattenberedare. På ersättningsprodukten eller dess förpackning ska det tydligt anges för vilken/vilka varmvattenberedare produkten är avsedd.
Artikel 2
Definitioner
Utöver de definitioner som fastställs i artikel 2 i direktiv 2009/125/EG gäller följande definitioner i denna förordning:
1. varmvattenberedare: en apparat som
2. värmegenerator: den del av en varmvattenberedare som genererar värme medelst en eller flera av följande processer:
Detta innebär att en värmegenerator avsedd för en varmvattenberedare och ett varmvattenberedarhölje avsett att utrustas med en sådan värmegenerator också ska anses vara en varmvattenberedare.
3. varmvattenberedarhölje: den del av en varmvattenberedare som är avsedd att förses med värmegeneratorer.
4. nominell avgiven värmeeffekt: varmvattenberedarens deklarerade värmeproduktion vid vattenuppvärmning vid standardförhållanden, uttryckt i kW.
5. volym (V): en ackumulatortanks eller en förrådsvarmvattenberedares märkvolym, uttryckt i liter.
6. standardförhållanden: varmvattenberedares driftförhållanden för fastställande av den nominella avgivna värmeeffekten, energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten, ljudeffektnivå och kväveoxidutsläpp samt ackumulatortankars driftförhållanden för fastställande av varmhållningsförluster.
7. biomassa: den biologiskt nedbrytbara delen av produkter, avfall och rester av biologiskt ursprung från jordbruk (inklusive material av vegetabiliskt och animaliskt ursprung), skogsbruk och därmed förknippad industri, inklusive fiske och vattenbruk, liksom den biologiskt nedbrytbara delen av industriavfall och kommunalt avfall.
8. biobränsle: ett gasformigt eller flytande bränsle framställt av biomassa.
9. fossilt bränsle: ett gasformigt eller flytande bränsle av fossilt ursprung.
10. konventionell varmvattenberedare: varmvattenberedare som producerar värme genom förbränning av fossila bränslen och/eller biobränslen och/eller Jouleeffekten i elektriska motståndselement.
11. varmvattenberedare med värmepump: varmvattenberedare som använder omgivningsvärme från luft-, vatten- eller markkällor och/eller spillvärme för värmeproduktion.
12. solvärmd varmvattenberedare: varmvattenberedare utrustad med en eller flera solfångare, solvärmda ackumulatortankar, värmegeneratorer och eventuellt pumpar i solfångarslingan och andra delar; solvärmda varmvattenberedare saluförs som en enhet.
13. ackumulatortank: ett kärl för lagring av varmvatten för vatten- och/eller rumsuppvärmningsändamål, inbegripet eventuella tillsatser, som inte är utrustad med värmegeneratorer med eventuellt undantag för en eller flera reservvärmare instuckna i tanken.
14. reservvärmare instucken i tanken: värmare som utnyttjar Jouleeffekten i elektriska motståndselement och ingår i ackumulatortankar och producerar värme endast om den externa värmekällan avbryts (även i samband med underhåll) eller är ur funktion, eller som ingår i en solvärmd varmvattenberedare och producerar värme om solvärmekällan inte är tillräcklig för att tillgodose komfortbehoven.
15. energieffektiviteten vid uppvärmning av vatten (ηwh): förhållandet mellan nyttiggjord energi som tillhandahålls av en varmvattenberedare och den energi som krävs för produktionen av denna energi, uttryckt i %.
16. ljudeffektnivå (LWA): den A-viktade ljudeffektnivån, inomhus och/eller utomhus, uttryckt i dB.
17. varmhållningsförlust (S): den värmeeffekt som strålar ut från en ackumulatortank vid en given vatten- och rumstemperatur, uttryckt i W.
18. konversionsfaktor (CC): en faktor som återspeglar den uppskattade genomsnittliga produktionseffektiviteten på 40 % som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (7); konversionsfaktorns värde är CC = 2,5.
För de syften som avses i bilagorna II-VI anges ytterligare definitioner i bilaga I.
Artikel 3
Krav på ekodesign och tidsfrister
1. Ekodesignkraven för varmvattenberedare och ackumulatortankar anges i bilaga II.
2. Varje krav på ekodesign ska gälla enligt följande tidtabell:
a)
Från och med den 26 september 2015
i)
ska varmvattenberedare uppfylla kraven i punkterna 1.1 a, 1.2, 1.3, 1.4 och 1.6 i bilaga II,
ii)
ska ackumulatortankar uppfylla kraven i punkt 2,2 i bilaga II.
b)
Från och med den 26 september 2017
i)
ska varmvattenberedare uppfylla kraven i punkt 1.1 b i bilaga II,
ii)
ska ackumulatortankar uppfylla kraven i punkt 2.1 i bilaga II.
c)
Från och med den 26 september 2018
i)
ska varmvattenberedare uppfylla kraven i punkt 1.1 c i bilaga II,
ii)
ska varmvattenberedare uppfylla kraven i punkt 1.5 a i bilaga II.
3. Överensstämmelsen med krav på ekodesign ska mätas och beräknas i enlighet med kraven i bilaga III och bilaga IV.
Artikel 4
Bedömning av överensstämmelse
1. Förfarandet för bedömning av överensstämmelse enligt artikel 8.2 i direktiv 2009/125/EG ska vara en intern designkontroll enligt bilaga IV till det direktivet eller det ledningssystem som anges i bilaga V till det direktivet.
2. För att en bedömning av överensstämmelse ska kunna genomföras ska den tekniska informationen innehålla den produktinformation som anges i punkt 1.6 i bilaga II till denna förordning.
Artikel 5
Kontrollförfarande för marknadsövervakningsändamål
När en marknadsövervakning som anges i artikel 3.2 i direktiv 2009/125/EG utförs för att kontrollera överensstämmelse med de krav som anges i bilaga II till denna förordning, ska medlemsstaternas myndigheter tillämpa det kontrollförfarande som beskrivs i bilaga V till denna förordning.
Artikel 6
Indikativa riktmärken
Indikativa riktmärken för de varmvattenberedare och ackumulatortankar med bästa prestanda som finns på marknaden när denna förordning träder i kraft anges i bilaga VI.
Artikel 7
Översyn
1. Kommissionen ska se över denna förordning mot bakgrund av den tekniska utvecklingen av varmvattenberedare och ackumulatortankar senast fem år efter det att förordningen har trätt i kraft och presentera resultaten av denna översyn för samrådsforumet för ekodesign. Översynen ska i synnerhet omfatta en bedömning av följande frågor:
a)
Huruvida det är lämpligt att fastställa ekodesignkrav för växthusgasutsläpp från kylmedel.
b)
Nivån på de ekodesignkrav för utsläpp av kolmonoxid och kolväten som kan komma att införas, utgående från de mätmetoder som är under utveckling.
c)
Huruvida det är lämpligt att införa strängare ekodesignkrav för utsläpp av kväveoxider.
d)
Huruvida det är lämpligt att fastställa ekodesignkrav för varmvattenberedare som är särskilt konstruerade för att använda gasformiga eller flytande bränslen som huvudsakligen är framställda av biomassa.
e)
Huruvida konversionsfaktorns värde är berättigat.
f)
Huruvida tredjeparters certifiering är tillräcklig.
2. Kommissionen ska även se över denna förordning mot bakgrund av den tekniska utvecklingen av varmvattenberedare senast tre år efter det att förordningen har trätt i kraft och presentera resultaten av denna översyn för samrådsforumet för ekodesign. Översynen ska endast omfatta en bedömning av huruvida det är lämpligt att införa särskilda ekodesignkrav för olika typer av varmvattenberedare.
Artikel 8
Övergångsbestämmelser
1. Till och med den 26 september 2015 får medlemsstaterna tillåta utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av varmvattenberedare som överensstämmer med gällande nationella bestämmelser om varmvattenberedares energieffektivitet och ljudeffektnivåer vid tidpunkten för förordningens antagande.
2. Till och med den 26 september 2018 får medlemsstaterna tillåta utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av varmvattenberedare som överensstämmer med gällande nationella bestämmelser om utsläpp av kväveoxider vid tidpunkten för förordningens antagande.
3. Till och med den 26 september 2017 får medlemsstaterna tillåta utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av ackumulatortankar som överensstämmer med gällande nationella bestämmelser om varmhållningsförluster vid tidpunkten för förordningens antagande.
Artikel 9
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 augusti 2013.