РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2015/84 НА КОМИСИЯТА
от 21 януари 2015 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
A. ПРОЦЕДУРА
1. Временни мерки
(1)
С Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014 (2) („регламента за временните мерки“) Европейската комисия („Комисията“) наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия, считано от 22 август 2014 г.
(2)
Процедурата бе започната на 29 ноември 2013 г. вследствие на жалба, подадена на 16 октомври 2013 г. от Ajinomoto Foods Europe SAS („жалбоподателя“) - единствения производител на мононатриев глутамат в Съюза, представляващ съответно 100 % от общото производство на мононатриев глутамат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 20 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхваща периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследвания период“). Тенденциите, които са от значение за оценка на вредата, бяха разгледани за периода от 1 април 2010 г. до края на разследвания период („разглеждания период“).
2. Последваща процедура
(4)
След оповестяването на основните факти и съображения, въз основа на които беше наложено временно антидъмпингово мито („оповестяване на временните заключения“), няколко заинтересовани страни направиха писмени изявления, в които изложиха своето становище относно временните заключения. На страните, които пожелаха да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
(5)
Комисията разгледа устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, и в случаите, в които това беше счетено за целесъобразно, внесе съответните изменения във временните заключения.
(6)
Комисията информира всички страни за основните факти и съображения, въз основа на които възнамерява да наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат с произход от Индонезия и окончателно да събере сумите, обезпечени с временното мито („оповестяване на окончателните заключения“). На страните бе даден срок, в който да представят своите коментари относно оповестяването на окончателните заключения.
(7)
Коментарите, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и взети под внимание, когато това беше счетено за целесъобразно.
3. Извадка
(8)
Поради липсата на коментари относно методиката за съставяне на извадката от несвързани вносители временните заключения в съображения 7 - 19 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(9)
Както е посочено в съображение 21 от регламента за временните мерки, разглежданият продукт е мононатриев глутамат с произход от Индонезия, класиран понастоящем в код по КН ex 2922 42 00 („разглежданият продукт“). Мононатриевият глутамат е добавка в храните и се използва предимно като овкусител за супи, бульони, рибни и месни ястия, смеси от подправки и готови храни. Произвежда се под формата на бели кристали без мирис, с различни размери. Мононатриевият глутамат се използва и в химическата промишленост за приложения, които не са свързани с производството на храни, например за производството на почистващи препарати. Предлага се в различни по размер опаковки - от пакетчета от 0,5 g за крайния потребител до чували от 1 000 kg за разпространение на едро в насипно състояние. По-малките опаковки са за продажба на частни потребители от търговците на дребно, а по-големите - от 20 и повече килограма, са предназначени за промишления сектор. Освен това съществуват и различни степени на чистота на продукта. Характеристиките на мононатриевия глутамат обаче не се различават независимо от размера на опаковката или от степента на чистота на продукта.
(10)
Поради липсата на коментари относно разглеждания продукт и сходния продукт заключенията в съображения 21 - 25 от регламента за временните мерки се потвърждават.
В. ДЪМПИНГ
1. Нормална стойност
(11)
Поради липсата на коментари относно нормалната стойност изложеното в съображения 26 - 31 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Експортна цена
(12)
И двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново изтъкнаха, че продажните цени за свързаните с тях дружества са били определени както при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия и че експортната цена следва да се определи въз основа на продажната цена между дружеството майка в Индонезия и първия свързан клиент, а не въз основа на конструираната експортна цена.
(13)
В подкрепа на това твърдение и двамата производители износители заявиха, че няма доказателства между дружеството майка в Индонезия и свързаните с него дружества да е имало кръстосано компенсиране между продукти или други разходи. По тази причина заключенията, изложени в съображение 37 от регламента за временните мерки, не е трябвало да се основават на тези елементи.
(14)
Освен това един производител износител заяви, че свързаното с него дружество в Съюза не е вносител, а посредник, който е препродавал продукта в Съюза преди митническо оформяне. Същият производител износител заяви, че въз основа на това заключенията в съображение 37 от регламента за временните мерки - а именно че трансферната цена между свързаните дружества не е била на равнище, което би позволило на свързаните вносители да получат разумна печалба в Съюза, не са приложими.
(15)
Веднага следва да се отбележи, че наличието на съдружие между износителя и вносителя представлява достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, тъй като това е една от причините, поради които може да се приеме, че действителните експортни цени не са надеждни. Поради съществуването на съдружие между доставчика и вносителя цените, начислявани от доставчика на свързаното с него дружество в Съюза, са трансферни цени, които не са формирани вследствие на преговори между несвързани лица при справедливи пазарни условия, каквато е обичайната практика между независими дружества. Освен това е ясно, че разходите за дейностите на свързаното дружество и реализираният от него марж на печалбата на практика намаляват сумата, получена от производителя износител, доколкото те обикновено се поемат от вносителя.
(16)
Освен това в конкретния случай при разследването беше установено, че съответните свързани дружества не реализират устойчив марж на печалба в Съюза. Във връзка с това на първо място следва да се отбележи, че не беше възможно да се използва маржът на печалбата на един оказал съдействие несвързан вносител, тъй като информацията е поверителна и не може да се разкрива на конкуренти. По тази причина като база за сравнение бе използван маржът на печалбата от предишна процедура за друг химически продукт, произвеждан от сходна промишленост и внасян в Съюза при сходни обстоятелства, както в настоящия случай (3). Този марж на печалбата е възможно най-обективната налична база с цел да се постигне задоволителна оценка на експортната цена при сделка между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Използваният разумен марж на печалбата е 5 %. Тъй като печалбата, реализирана от свързани дружества в Съюза, е значително под този праг и като се има предвид неустойчивият ѝ характер, трансферната цена не би могла да се счита за надеждна.
(17)
Освен това не е задължително да се представят доказателства, че между свързаните дружества действително е имало кръстосано компенсиране или че определени разходи на вносителя, които обикновено се поемат от него, са били платени от някоя от страните. Както бе посочено по-горе, тези разходи винаги се правят от свързаното дружество, ако то осъществява продажба и внос. Вследствие на съдружието между свързаните дружества не може да бъде изключено наличието на кръстосано компенсиране с други продукти или на такива разходи и поради това трансферните цени не са надеждни.
(18)
Няма значение също така дали свързаното дружество в Съюза в пълна степен изпълнява функциите на вносител, или някакви други функции. Същественият фактор е дали експортната цена на границата на Общността е надеждна. Както се посочва в съображение 15 по-горе, при настоящото разследване беше установено, че равнищата на цените между свързаните дружества в Съюза не позволяват реализирането на разумен марж на печалба. Нито един от износителите не представи доказателства защо този марж на печалбата би бил нецелесъобразен, и поради това твърденията в това отношение следва да бъдат счетени за необосновани. Няма основания и доводът, че едно от свързаните дружества не е изпълнявало функциите на вносител в Съюза, тъй като, както беше споменато по-горе, няма значение какви точно функции осъществява дружеството в Съюза. Освен това обстоятелството, че дружеството е изпълнявало само някои функции на вносител, неизбежно намира отражение в размера на разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаните дружества, но категорично не се отразява върху използвания марж на печалбата. Следва да се отбележи и друго обстоятелство - фактът, че определени дейности се извършват от свързаното дружество преди вноса, не означава, че експортната цена не може да бъде конструирана на основата на цената на препродажбата на първия независим клиент с необходимите корекции в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент.
(19)
След оповестяването на окончателните заключения двамата оказали съдействие производители износители от Индонезия отново представиха съображенията си относно определянето на експортната цена. Единият производител износител оспори констатациите, изложени в съображение 15 - а именно че самото съдружие между износителя и вносителя е достатъчно основание Комисията да разглежда действителните експортни цени като ненадеждни, и заяви, че това би било в противоречие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Освен това според същия производител износител доводите, изложени в съображение 17, че някои разходи се извършват от свързаното дружество, ако то извършва продажба и внос, не се основават на фактите по случая. На последно място, според същия производител износител Комисията не е обърнала внимание на факта, че цените за свързаното дружество и цените за независими клиенти в Съюза са сходни.
(20)
Другият производител износител отново изтъкна, че за определянето на експортната цена следва да се вземе предвид експортната му цена за първия независим клиент на границата на Съюза, и подчерта, че свързаното дружество е действало само като посредник, както и че - наред с други дейности - митническото оформяне се е извършвало от несвързаните клиенти в Съюза.
(21)
В отговор на тези твърдения следва да се отбележи, че в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент Комисията счита, че въз основа на фактите по случая експортните цени следва да бъдат конструирани поради наличието на съдружие между износителите и свързаните страни. При разследването беше установено, че през разследвания период съответните свързани страни действително не са реализирали устойчив марж на печалбата в Съюза. С оглед на това функцията на свързаното дружество в Съюза не е от значение, за да се определи дали в настоящия случай експортните цени следва да бъдат конструирани. Също така, както се посочва в съображение 18 по-горе, обстоятелството, че свързаните дружества извършват само определени функции, не е пречка за прилагането на член 2, параграф 9 от основния регламент, а намира отражение в по-малките разходи по продажбите, общи и административни разходи, които да бъдат приспаднати от цената, на която разглежданият продукт е препродаден за първи път на независим купувач. На последно място следва също да се отбележи, че производителите износители не представиха никакви нови фактически доказателства, въз основа на които да се променят тези заключения. По отношение на твърдението за сходни цени за свързани и несвързани клиенти в Съюза следва да се отбележи, че то е разгледано в съображение 37 от регламента за временните мерки. При разследването беше установено, че въпреки сходните цени за независими клиенти трансферните цени между свързаните дружества не са били на равнище, което би позволило на свързаните вносители да реализират устойчива печалба в Съюза. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(22)
Доводите относно използването на конструирани експортни цени в рамките на настоящото разследване следва да бъдат отхвърлени.
(23)
Същите двама производители износители заявиха, че ако въпреки доводите им, посочени в съображения 12 - 14, експортните цени се конструират, разумният марж на печалба от 5 %, използван за конструиране на експортната цена, е завишен и вместо него следва да се използва действителният марж на печалбата на свързаните с тях дружества, тъй като цените между свързаните страни са били същите, както за независими клиенти.
(24)
Въз основа на изложеното в съображения 15 - 18 относно надеждността на трансферните цени и на маржовете на печалбата на свързаните дружества в Съюза, този довод следва да се отхвърли. Във всеки случай корекциите на разходите в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент се основават на собствените разходи по продажбите, общите и административните разходи на съответните дружества и следователно отразяват дейностите на тези дружества независимо от изпълняваните от тях функции. Следователно този довод следва да се отхвърли.
(25)
Един от горепосочените производители износители заяви, че за конкретни сделки с дружество, което не е свързано с производителя износител, експортната цена е следвало да се основава на действително платената или платима цена в съответствие с член 2, параграф 8 от основния регламент. Комисията констатира обаче, че тези продажби не са експортни продажби за Съюза. Въз основа на това съответните сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната цена. След оповестяването на окончателните заключения този производител износител оспори изключването на тези сделки въз основа на това, че Комисията следва да вземе предвид всички продажби на произведения от него разглеждан продукт в Съюза. За определянето на експортната цена обаче бяха взети предвид всички продажби за съответния независим клиент. Всяка следваща сделка от този независим клиент не трябва да се взема под внимание, тъй като, първо, тези сделки не са експортни продажби по смисъла на член 2, параграфи 8 и 9 от основния регламент, и второ, съществува риск от двойното им отчитане. Въз основа на това твърдението на производителя износител бе отхвърлено.
(26)
Поради липсата на други коментари относно определянето на експортната цена заключенията в съображения 32 - 38 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Сравнение
(27)
След оповестяването на временните заключения двамата оказали съдействие производители износители оспориха факта, че разходите за преместване на стоки от завода до склада се считат за вътрешни логистични разходи и съответно не се отразяват върху съпоставимостта на цените.
(28)
Единият производител износител е разполагал с няколко разпределителни склада на вътрешния пазар, от които мононатриевият глутамат е бил изпращан на крайните клиенти. Този производител износител твърди, че транспортните разходи от завода до складовете следва да се считат за разходи за превоз на вътрешния пазар и следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност, тъй като при експортните продажби няма такива разходи. Другият производител износител изтъкна, че в някои случаи разходите за преместването на стоките до склада може да бъдат обвързани с конкретни фактури и следователно са пряк разход по продажбите, който е включен в цената, начислявана за сметка на клиентите, а това има отражение върху съпоставимостта на цените. Поради това тези разходи следва да бъдат приспаднати от нормалната стойност.
(29)
Складовете се считат за част от помещенията на производителя износител, а продуктът е готов за продажба едва от момента, в който постъпи в склада. Разстоянието от склада до завода е без значение, както и това дали транспортирането от завода до склада може да бъде обвързано с конкретна сделка за продажба на вътрешния пазар, тъй като тези разходи обикновено се правят преди продажбата и следователно не са пряк разход по продажбите, който има отражение върху съпоставимостта на цените. С оглед на това въз основа на член 2, параграф 10, буква д) от основния регламент твърденията по този въпрос следва да се отхвърлят.
(30)
След оповестяването на временните заключения оказалият съдействие производител износител, който изнася мононатриев глутамат посредством свързано дружество извън Съюза, изтъкна, че осъщественият от него износ не следва да бъде коригиран в съответствие с член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, тъй като свързаното дружество извън Съюза не действа в качеството на посредник и не работи с комисиона. Същият производител износител заяви също така, че надценката на свързаното дружество, въз основа на която е извършена корекцията, няма отражение върху съпоставимостта на цените, тъй като при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Производителят износител заяви също така, че ако изобщо се приспадат някакви разходи, от експортната цена на свързаното дружество извън Съюза следва да бъдат приспаднати само разходите по продажбите, общите и административните разходи.
(31)
При разследването беше установено, че свързаното дружество извън Съюза е начислявало надценка за всички експортни продажби за Съюза. Надценката оказва влияние върху съпоставимостта на цените, тъй като се прилага само за експортните продажби, а не и за продажбите на вътрешния пазар. Твърдението, че маржът на печалбата на свързаното дружество вече е бил взет предвид при конструирането на експортната цена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент, не може да бъде прието. Корекциите в съответствие с член 2, параграфи 9 и 10 от основния регламент имат различна цел, правят се отделно, ясно се разграничават една от друга и се уреждат от различни материалноправни норми. Член 2, параграф 9 от основния регламент има за цел да се определи надеждна експортна цена, а член 2, параграф 10 от основния регламент - да се осигури съпоставимост между експортната цена и нормалната стойност. След като експортната цена бъде надлежно установена в съответствие с член 2, параграф 8 или 9 от основния регламент, всички допълнителни корекции в съответствие с член 2, параграф 10 вече не засягат самата експортна цена и по никакъв начин нямат за цел да се определи нормалната стойност и експортната цена. С оглед на това оказалият съдействие производител износител не отчита замисъла на корекцията по член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, чиято цел не е да се определи самата експортна цена, а цената да стане съпоставима с нормалната стойност. Поради тази причина разумният марж на печалбата, приспаднат съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент, не обхваща всички възможни надценки, реализирани по същия канал за продажби. Що се отнася до сумата, която трябва да бъде коригирана, направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества и следователно действително има отражение върху цените и съпоставимостта на цените. Поради това няма основание тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. На последно място, Комисията има право да вземе предвид факта, че свързаното дружество извън Съюза получава плащане (под формата на надценка, която остава за свързаното дружество, за фактурираните от него продажби на клиенти в Съюза). За да може да изпълни условията за предприятие, което за тези плащания подлежи на облагане с корпоративен данък в съответната държава извън Съюза (в която ставката на корпоративния данък е значително по-ниска, отколкото в Индонезия), свързаното дружество трябва да осъществява реална стопанска дейност в нея. Индонезийският производител износител не може едновременно да се стреми да обезпечи благоприятните данъчни условия, произтичащи от присъствието и от икономическата дейност на свързаното дружество в държава извън Съюза, и успоредно с това в рамките на антидъмпинговата процедура да твърди, че свързаното дружество не осъществява никаква икономическа дейност. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(32)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно корекцията във връзка с надценката на свързаното с него дружество и оспори позоваването на данъчни съображения в рамките на антидъмпингово разследване. Производителят износител посочи също така, че макар да не оспорва факта, че свързаното с него дружество извършва търговска дейност в съответната трета държава, тя е ограничена по отношение на разглеждания продукт. Повторно бе изтъкнат доводът, че дейността на свързаното дружество ясно се различава от дейността на посредник и че то не получава комисиона от производителя износител във връзка с продажбите за Съюза. На последно място, производителят износител повтори твърдението си, че при конструирането на експортната цена Комисията вече е приспаднала разумен марж на печалба за свързаното дружество в Съюза, която обхваща всички маржове на печалба за всички сделки между дружествата. Във връзка с това производителят износител заяви, че при последователни продажби между свързани дружества практиката на Комисията действително би била да се приспадне само маржът на печалбата на свързаното дружество, което извършва преки продажби на независими клиенти в Съюза, а не маржовете на печалбата на другите свързани дружества в рамките на същия канал за продажби.
(33)
Следва да се отбележи, че в конкретния случай съществуването на отделен данъчен субект говори за това, че свързаната страна извън Съюза извършва значими икономически дейности, тъй като по националното данъчно право се изисква дружеството да осъществява такива дейности. В настоящия случай и както бе обяснено в съображение 31, Комисията взе под внимание обстоятелството, че съответният производител износител има свързана страна извън Съюза, която осъществява значима икономическа дейност, както и това, че свързаната страна извън Съюза е приспадала надценката за всяка сделка за продажба на разглеждания продукт между свързаните страни, което се отразява върху съпоставимостта на цените за износ на мононатриев глутамат за Съюза. Освен това, както се посочва в съображение 31, сумата, въз основа на която е направена корекцията, отразява действителната и проверена надценка, начислявана между свързаните дружества, и поради това точно отразява и дейностите на свързаното дружество. Поради това тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(34)
След оповестяването на временните заключения същият производител износител възрази относно корекцията за комисионите, платени върху експортната цена, с довода, че те не са преки разходи за продажби, а са се плащали на месечна база, поради което не могат да се обвържат с конкретна сделка по продажба и нямат отражение върху съпоставимостта на цените. Според производителя износител платените комисиони са имали отражение само между свързаните дружества и следователно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент е неприложим. Въз основа на допускането, че двамата със свързаното дружество се разглеждат като един икономически субект, производителят износител заяви също така, че всяко прехвърляне на парични средства в рамките на този икономически субект не би представлявало разход или приход за него.
(35)
При разследването беше установено, че съгласно сключен комисионен договор между производителя износител и свързаното с него дружество се дължат комисиони, когато производителят износител в Индонезия продава пряко на независими клиенти на пазара на Съюза (а не чрез свързаното с него дружество). Платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите. Вследствие на това пряката връзка между продажбата и платената комисиона има отражение върху съпоставимостта на цените съгласно член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент.
(36)
На последно място, предположението, че свързаните дружества се разглеждат като един икономически субект, е неточно. При разследването беше установено, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел и не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания вносител. Поради това свързаното дружество не може да се счита за вътрешен отдел по продажбите и тези доводи следва да бъдат отхвърлени.
(37)
От друга страна, ако експортните цени бъдат коригирани въз основа на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент, производителят износител заяви, че платените комисиони следва също така да бъдат изключени от разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество, които са били приспаднати от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент. Съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент обаче при конструирането на надеждна експортна цена всички разходи, направени между вноса и препродажбата, следва да се приспаднат от цената при препродажба на първия независим клиент в Съюза и няма правно основание тези разходи да се компенсират с някакви приходи, както иска производителят износител. Освен това разходите по продажбите, общите и административните разходи на свързаното дружество в Съюза се отнасят за различен канал за продажби (т.е. чрез свързания клиент) спрямо приходите от комисиони, които спадат към канала за продажби на несвързани клиенти. На последно място, корекцията във връзка с надценката в съответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент и определянето на експортната цена в съответствие с параграф 8 или 9 от същия член имат различна цел и представляват два различни етапа от анализа на дъмпинга.
(38)
След оповестяването на окончателните заключения производителят износител повтори твърденията си относно комисионата, описана в съображение 35, и изрази становище, че би било непоследователно, от една страна, да се приеме, че трансферните цени между свързани страни не са надеждни, а - от друга страна, експортната цена да бъде коригирана въз основа на сключения комисионен договор между свързаните страни. Производителят износител оспори също така констатациите, изложени в съображение 35, че платената комисиона е пряко свързана с нетната стойност на продажбите и следователно съществува пряка връзка между продажбата и платената комисиона, което има отражение върху съпоставимостта на цените, с довода, че комисионата се е плащала веднъж месечно и между страните не е имало обмен на подробна информация относно метода за изчисляването ѝ.
(39)
Производителят износител не представи допълнителни сведения, нито допълнителна фактическа информация, с които да обоснове твърденията си и въз основа на които да се променят посочените по-горе заключения. С оглед на това заключенията, изложени в съображения 35 - 37, се потвърждават.
(40)
След оповестяването на временните заключения един производител износител поиска да се направи корекция на нормалната стойност за разходите за реклама и търговски стимули. Производителят износител изтъкна, че тези разходи не възникват при експортните продажби за Съюза, но оказват пряко влияние върху продажната цена на вътрешния пазар. В подкрепа на това твърдение производителят износител заяви, че поне в някои случаи тези разходи могат да бъдат проследени до конкретни продажби на вътрешния пазар. На последно място, същият производител износител заяви, че разходите за реклама и търговски стимули отразяват различни равнища на търговия - от една страна, на вътрешния пазар (където мононатриевият глутамат се продава директно на търговци на дребно), и продажбите за Съюза, от друга страна (за търговци и дистрибутори).
(41)
При разследването беше установено, че разходите за реклама и търговски стимули са обвързани най-вече с клиентски сметки, а не с конкретни сделки за продажба. Те се извършват независимо от това дали продуктът в крайна сметка е бил продаден. Освен това при разследването стана ясно, че разходите, за които се твърди, че са обвързани с конкретна сделка по продажба, в действителност не са били отразени в цената. Въз основа на това беше направено заключението, че разходите за реклама и търговски стимули нямат отражение върху цените и съпоставимостта на цените и съответно твърдението следва да бъде отхвърлено.
(42)
Един производител износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали (според големината на частиците) има различни физични характеристики и е бил продаван на различно равнище на търговия в сравнение с мононатриевия глутамат, изнасян за Съюза. Поради това производителят износител заяви, че мононатриевият глутамат на големи кристали следва да бъде изключен при определянето на нормалната стойност.
(43)
При разследването беше установено, че продуктът се предлага с различна големина на частиците: на прах или на фини, малки, обикновени и големи кристали. Всички те са включени в продуктовия обхват, тъй като имат еднакви основни характеристики и крайни приложения и са взаимозаменяеми. Поради това при определянето на нормалната стойност следва да бъдат включени всички видове на продукта. Освен това при разследването беше установено, че различната големина на частиците не е фактор, свързан с определянето на разходите.
(44)
Също така при разследването беше установено, че клиентите на вътрешния пазар, които са купували мононатриев глутамат на големи кристали, са купували продукта и с друга големина на частиците. Няма доказателства, че наблюдаваната разлика в цените на мононатриевия глутамат на големи кристали е свързана с физичните характеристики на продукта или с равнището на търговия, тъй като разликата в цените би могла да се свърже с други фактори, например с конкретни клиенти или с купуваните обеми. Също така производителят износител не представи в количествено изражение предполагаемата разлика във физичните характеристики. Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(45)
Поради липсата на други коментари относно сравнението заключенията в съображения 39 - 46 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Дъмпингови маржове
(46)
Поради липсата на коментари използваната методика за изчисляване на дъмпинговите маржове, посочена в съображения 47 и 48 от регламента за временните мерки, се потвърждава.
(47)
Предвид изключването на някои сделки при определянето на експортната цена за един производител износител съгласно описаното в съображение 25 и поради липсата на други коментари окончателните дъмпингови маржове, изразени като процент от цената CIF (стойност, застраховка и навло) на границата на Съюза без платено мито, са, както следва:
Дружество
Дъмпингов марж
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Всички други дружества
28,4 %
Г. ВРЕДА
1. Определяне на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза
(48)
Заинтересованите страни отново заявиха, че Комисията следва да изключи оказалия съдействие производител от Съюза от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Изтъкнат бе доводът, че тези отношения може да имат отражение върху цялостната картина по отношение на вредата.
(49)
Страните не представиха никаква нова информация или доказателства за това. По-конкретно страните не обосноваха твърдението си до каква степен това би могло да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата. Както се посочва в съображение 53 от регламента за временните мерки, в този случай не е необходимо оказалият съдействие производител износител да бъде изключен от промишлеността на Съюза въпреки връзката му с неоказалия съдействие производител износител в Индонезия, тъй като този единствен производител в Съюза оказа пълно съдействие на Комисията по време на разследването и бе извършена пълна проверка на дейността му. С оглед на това липсата на съдействие от един индонезийски производител износител по никакъв начин не оказа влияние върху провеждането на разследването. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(50)
След оповестяването на заключенията заинтересованите страни повториха твърдението си, че оказалият съдействие производител от Съюза следва да бъде изключен от промишлеността на Съюза поради неоказването на съдействие от свързан с него производител износител в Индонезия. Страните изтъкнаха, че неоказването на съдействие от страна на свързания производител износител в Индонезия може да има отражение върху цялостната картина по отношение на вредата за промишлеността на Съюза. По същество те твърдят, че цените на мононатриевия глутамат се договарят в световен мащаб и че поради тези отношения съществува риск от кръстосано компенсиране, което се изразява в по-ниски цени за клиентите на пазара в Съюза и по-високи цени на пазара в трети държави. Като не е оказал съдействие при разследването, свързаният производител износител в Индонезия не е дал възможност на Комисията да провери дали е имало кръстосано компенсиране.
(51)
Страните само изтъкнаха този довод, без да го обосноват с никакви доказателства. Във всеки случай, няма данни цените, начислявани от производителя от Съюза на клиентите му на пазара в Съюза, които бяха проверени по време на разследването, да са били занижени от съображения за кръстосано компенсиране. Напротив, както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период цените на вноса от Индонезия са намалели с 8 %, като това е оказало натиск върху цените на пазара на Съюза, вследствие на което промишлеността на Съюза не е била в състояние да увеличи цените си в съответствие с увеличените си разходи. Поради това през разглеждания период промишлеността на Съюза като цяло е била принудена да намали цените си. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(52)
Поради липсата на други коментари относно определянето на промишлеността на Съюза и на производството на Съюза заключенията в съображения 50 и 51 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Потребление на Съюза
(53)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че описанието на развитието на потреблението в Съюза в съображение 55 от регламента за временните мерки е непълно. По-конкретно тази страна твърди, че спадът в потреблението, отчетен през финансовата 2011/2012 година в сравнение с финансовата 2010/2011 година, се дължи на факта, че вносът от Виетнам е бил заменен с по-евтин внос от Индонезия и по тази причина клиентите в Съюза, които не са очаквали по-нататъшно увеличаване на цените, са продали натрупаните си запаси, вследствие на което общият обем на продажбите в Съюза е намалял.
(54)
Обстоятелствата, описани от заинтересованата страна, не противоречат на заключенията в съображение 55 от регламента за временните мерки, че намаляването на потреблението в периода от 2010/2011 до 2011/2012 финансова година се дължи най-вече на спад в продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза. По-конкретно в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година са намалели както продажбите на промишлеността на Съюза, така и вносът от трети държави. Въпреки това за разлика от общия внос, който е намалял само с 2 % (вж. съображение 107 от регламента за временните мерки), обемът на продажбите на промишлеността на Съюза е намалял с 16 % (съображение 72 от регламента за временните мерки). Спадът в обема на продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в обема на производството ѝ, както е видно от таблицата в съображение 68 от регламента за временните мерки.
(55)
Въпреки това, както става ясно от таблицата в съображение 104 от регламента за временните мерки, противно на твърдението на заинтересованата страна в периода от финансовата 2010/2011 година до финансовата 2011/2012 година вносът от Виетнам се е увеличил, а през същия период вносът от други трети държави - като Бразилия, е намалял почти с 60 %. С оглед на това констатациите не потвърждават предположението, че вносът от Индонезия е заместил вноса от Виетнам.
(56)
Освен това страната не подкрепи с доказателства твърдението си, че ползвателите са натрупали запаси преди разглеждания период и са ги продали в големи количества, когато вносът от Индонезия се е увеличил. Тези твърдения също не се потвърдиха по време на разследването. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(57)
Поради липсата на други коментари относно потреблението на Съюза заключенията в съображения 52 - 55 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Внос от засегнатата държава
(58)
Поради липсата на коментари относно вноса от засегнатата държава заключенията в съображения 56 - 66 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(59)
Една заинтересована страна заяви, че намалелият обем на производството и по-слабото използване на капацитета през разглеждания период са само следствие от отбелязаното преди това значително увеличение. Поради това спадът през разглеждания период не следва да се разглежда като развитие в неблагоприятна посока и не показва наличието на вреда. Въпреки това при оценката на промените на показателите за вреда обикновено се вземат предвид само тенденциите, установени по време на разглеждания период. В настоящия случай няма основателна причина за отклонение от тази практика, така че оценката на промените на показателите за вредата да обхване по-дълъг период от време. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(60)
Същата заинтересована страна изтъкна, че евентуалното включване на странични продукти може да е завишило производствените разходи на промишлеността на Съюза, което също е оказало влияние върху рентабилността. Това твърдение е неправилно. При направената проверка надлежно бяха установени пълнотата и точността на производствените разходи на промишлеността на Съюза, включително за страничните продукти. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(61)
Поради липсата на други коментари относно промените на показателите за вредата заключенията в съображения 67 - 93 от регламента за временните мерки се потвърждават.
5. Заключение относно вредата
(62)
Една заинтересована страна заяви, че не при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция и че неблагоприятната тенденция само при някои показатели не е достатъчна, за да се заключи, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда.
(63)
Съгласно член 3, параграф 5 от основния регламент не всички показатели за вреда трябва да сочат неблагоприятно развитие, за да се направи заключение относно съществуването на вреда. Твърдението е неправилно и защото при разследването беше установено, че през разглеждания период почти при всички показатели за вреда се наблюдава неблагоприятна тенденция. С оглед на това твърденията следва да бъдат отхвърлени.
(64)
Въз основа на гореизложеното и поради липсата на други коментари заключенията в съображения 94 - 96 от регламента за временните мерки - а именно че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент, се потвърждават.
Д. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
1. Въздействие на дъмпинговия внос
(65)
Една от страните заяви, че предвид констатациите в съображение 66 от регламента за временните мерки, а именно че среднопретегленият марж на подбиване на цените на вноса от Индонезия през разследвания период е от порядъка на 0 - 5 %, този внос не може да бъде причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, тъй като не е бил в състояние да упражни натиск върху цените на пазара в Съюза.
(66)
Установените при разследването факти не подкрепят това твърдение. Както се посочва в съображения 99 и 100 от регламента за временните мерки, през разглеждания период дъмпинговият внос от Индонезия значително се е увеличил както в абсолютна стойност, така и като пазарен дял. Увеличението е съвпаднало със спад в обема на продажбите и на пазарния дял на промишлеността на Съюза. Вносът в такива големи количества е принудил промишлеността на Съюза да намали продажните цени в съответствие с цените на индонезийския внос. Вследствие на това установените маржове на подбиване на цените действително не са големи. Същевременно обаче промишлеността на Съюза не е била в състояние да приведе цените си в съответствие с увеличените разходи, а това значително е намалило рентабилността ѝ през разглеждания период. Това се потвърждава от размера на установения марж на вредата, който - както е посочено в съображение 125 по-долу - е в границите от 24,9 % до 47,0 %. Поради това този довод следва да бъде отхвърлен.
(67)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на дъмпинговия внос заключенията в съображения 98 - 101 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Въздействие на други фактори
2.1. Въздействие на вноса от Китай
(68)
Две от заинтересованите страни заявиха, че противно на заключенията в съображение 103 от регламента за временните мерки вносът от Китай е имал неблагоприятно отражение върху продажните цени на промишлеността на Съюза и следователно е допринесъл за причинената съществена вреда.
(69)
Както се посочва в съображение 102 от регламента за временните мерки, в абсолютни стойности обемът на вноса от Китай през разглеждания период не е голям. Освен това, като се вземат предвид антидъмпинговите мита, цените на вноса са били по-големи от продажните цени на промишлеността на Съюза, както и от цените на вноса от Индонезия. Предвид обема и цените на вноса от Китай твърдението, че този внос е допринесъл за причинената съществена вреда за промишлеността на Съюза, се отхвърля.
(70)
С оглед на това заключенията в съображения 102 и 103 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.2. Внос от други трети държави
(71)
Поради липсата на коментари относно въздействието на вноса от други трети държави заключенията в съображения 104 - 108 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.3. Развитие на потреблението в Съюза
(72)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в продажбите на промишлеността на Съюза е съвпаднал със спад в потреблението на Съюза и следователно това е била основната причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза.
(73)
Както се посочва в съображение 109 от регламента за временните мерки, потреблението се е свило само с 2 %, а спадът в продажбите на промишлеността на Съюза през разглеждания период е 17 %. Поради това намаленото потребление не може да обясни далеч по-големия спад в обема на продажбите. Освен това въпреки намаляващото потребление вносът от Индонезия се е увеличил. С оглед на това твърдението следва да бъде отхвърлено.
(74)
Поради липсата на други коментари заключенията в съображение 109 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.4. Износ на промишлеността на Съюза
(75)
Поради липсата на коментари относно въздействието на износа на промишлеността на Съюза заключенията в съображения 110 - 112 се потвърждават.
2.5. Твърдение за неефективност на промишлеността на Съюза
(76)
След оповестяването на временните заключения две заинтересовани страни отново изказаха твърдението, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, се дължи на предполагаемата неефективност, присъща на използвания от промишлеността на Съюза производствен процес, включително поради неефективно използване на ресурсите.
(77)
Тези страни не уточниха естеството на тази неефективност. Както се посочва в съображение 113 от регламента за временните мерки, при разследването не бе установена никаква потенциална неефективност на промишлеността на Съюза и твърденията в това отношение бяха отхвърлени.
(78)
След оповестяването една от заинтересованите страни повтори твърденията за неефективността на промишлеността на Съюза. Страната твърди, че не са били разследвани спиранията за поддръжка, преструктурирането с цел да се поемат дейностите на бивше дъщерно дружество, увеличението на разходите за труд и предстоящи значителни инвестиции, както и тяхното въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза.
(79)
Противно на тези твърдения гореизложените фактори бяха анализирани от Комисията, както се посочва в съображения 94 - 96 (спирания за поддръжка), 89 и 90 (поемане на дейността на бивше дъщерно дружество), 91 (разходи за труд) и 82 - 83 (инвестиции) по-долу, но не бяха открити доказателства за потенциална неефективност на промишлеността на Съюза. Поради това твърдението беше отхвърлено.
(80)
Поради липсата на други коментари относно гореизложеното заключенията в съображение 113 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.6. Финансовата криза
(81)
Поради липсата на коментари относно отражението на финансовата криза заключенията в съображение 114 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.7. Инвестиции и нормативни изисквания за безопасност в ЕС
(82)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че причина за вредата са големите инвестиции, направени от промишлеността на Съюза. Същата страна изказа твърдението, че няма значение дали инвестициите са били необходими, тъй като следва да се анализира само отражението им върху състоянието на промишлеността на Съюза и по-специално върху нейната рентабилност.
(83)
Страната не обясни до каква степен направените инвестиции от промишлеността на Съюза биха могли да окажат влияние върху рентабилността ѝ. Както се посочва в съображение 116 от регламента за временните мерки, направените инвестиции от промишлеността на Съюза са се основавали на разумни стопански решения и не може да се разглеждат като необосновани. Освен това с течение на времето инвестиционните разходи се пренасят в амортизационните отчисления и съответно не са оказали значително отражение върху рентабилността на промишлеността на Съюза. С оглед на това твърденията на заинтересованата страна в това отношение бяха отхвърлени.
(84)
След оповестяването същата заинтересована страна отново изтъкна, че причина за вредата са нормативните изисквания за безопасност и големите инвестиции, които промишлеността на Съюза е направила, за да изпълни тези изисквания. Тя припомни също така, че няма значение дали става въпрос за разумни стопански решения, и че при анализа е трябвало да се вземе предвид единствено отражението върху рентабилността. На последно място, страната посочи, че пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления с течение на времето е без значение.
(85)
Противно на твърденията отражението на направените инвестиции върху рентабилността на промишлеността на Съюза бе взето под внимание при оценката. Пренасянето на инвестиционните разходи в амортизационните отчисления е съществен фактор при установяването на рентабилността и съответно е било необходимо да бъде взето предвид. Поради това този довод беше отхвърлен.
(86)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на инвестициите и нормативните изисквания за безопасност в ЕС заключенията в съображения 115 и 116 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2.8. Разходи за суровини и други разходи
2.8.1. Производствени разходи
(87)
Една заинтересована страна изказа твърдението, че намаляването на рентабилността се дължи на успоредното увеличаване на производствените разходи като цяло. Следователно причина за вредата е било увеличаването на производствените разходи, а не вносът от Индонезия.
(88)
Както се посочва в съображение 100 от регламента за временните мерки, поради натиска върху цените, предизвикан от вноса на мононатриев глутамат от Индонезия, не е било възможно увеличението на производствените разходи да бъде отразено в продажните цени. Поради това намаляването на рентабилността се дължи главно на увеличението на дъмпинговия внос и този довод следва да бъде отхвърлен.
2.8.2. Поемане на дейността на бивше дъщерно дружество
(89)
Същата заинтересована страна твърди, че не са били анализирани в достатъчна степен последиците за рентабилността на промишлеността на Съюза, свързани с поемането на дейността на бивше дъщерно дружество. Според страната това е повлияло неблагоприятно на рентабилността и следователно е причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
(90)
Комисията допълнително проучи въздействието от поемането на дейността на бившето дъщерно дружество върху съответните показатели за вредата - като производствените разходи, заетостта, инвестициите и рентабилността. Следва да се отбележи, че дъщерното дружество е участвало само в продажбата на разглеждания продукт. Установено бе, че през финансовата година, през която е поета дейността на дъщерното дружество (2011/2012), промишлеността на Съюза е работила на печалба. Рентабилността става отрицателна величина през следващата финансова година (2012/2013). Това обаче е съвпаднало с увеличения обем на вноса от Индонезия, който през същата година реално се е удвоил. Въз основа на това при анализа не беше потвърдено, че поемането на дейността на бившето дъщерно дружество е оказало съществено неблагоприятно отражение върху рентабилността, и твърденията в това отношение следва да се отхвърлят.
2.8.3. Разходи за труд
(91)
Няколко страни заявиха, че причина за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е увеличаването на разходите за труд. Въпреки че увеличените разходи за труд са една от причините, довели да увеличаване на общите разходи през разглеждания период, при разследването беше установено, че отражението им върху нарастването на общите производствени разходи е незначително (точната цифра не може да бъде посочена от съображения за поверителност). Въз основа на това не може да се приеме, че увеличените разходи за труд са причина за съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, и твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(92)
След оповестяването една от заинтересованите страни изтъкна, че разходите за труд не следва да се оценяват изолирано, а е трябвало да се отчете общото отражение от увеличението на различните елементи, формиращи разходите.
(93)
Както бе посочено в съображения 87 и 88, Комисията направи оценка на увеличението на производствените разходи като цяло и съответно твърдението беше отхвърлено.
2.8.4. Спирания за поддръжка
(94)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни заяви, че спадът в производството и продажбите се дължи на извършваните от промишлеността на Съюза спирания за поддръжка, което от своя страна е довело до намаляване на обема на продажбите. Поради това намалението в обема на производството и на продажбите на промишлеността на Съюза не следва да се приписва на вноса от Индонезия.
(95)
При разследването беше установено, че спадът в производството между финансовата 2012/2013 година и разследвания период наистина съвпада с продължително спиране на производството за извършване на техническа поддръжка, но това е било направено само в опит да се намалят големите запаси, натрупани вследствие от намаляването на продажбите в предходни години в рамките на разглеждания период.
(96)
Поради това спадът в производството и продажбите е последица от увеличението на дъмпинговия внос на мононатриев глутамат от Индонезия и този довод следва да се отхвърли.
(97)
След оповестяването друга заинтересована страна отново изказа твърдението, че вредата се дължи на спиранията за поддръжка и няма значение дали те са били необходими, или не. Страната заяви, че е трябвало да бъде взето предвид само отражението на спиранията върху рентабилността на промишлеността на Съюза.
(98)
Както бе посочено в съображения 95 и 96, спиранията за поддръжка са последица от намалелите продажби, които на свой ред са следствие от увеличения дъмпингов внос от Индонезия. Вносът от Индонезия действително е предизвикал спирания за поддръжка, които поради това не могат да се преценят самостоятелно, нито може да се смята, че това е нарушило причинно-следствената връзка между вноса и понесената вреда. С оглед на това представеният от заинтересованата страна довод беше отхвърлен.
2.8.5. Обезценяване на индонезийската рупия
(99)
След оповестяването на временните заключения една заинтересована страна заяви, че обезценяването на индонезийската рупия в периода януари 2012 г. - януари 2014 г. е осигурило на производителите износители сравнително предимство, което не е свързано с техните ценови решения. Същата страна заяви, че следва да се проучи въздействието на този фактор.
(100)
В тази връзка следва да се припомни, че възможното въздействие на дъмпинговия внос върху цените на промишлеността на Съюза се разглежда основно чрез установяване на подбиването на цените, спада на цените и оказвания ценови натиск. За тази цел се прави сравнение между дъмпинговите експортни цени и продажните цени на промишлеността на Съюза, като в някои случаи може да се наложи експортните цени, използвани за изчисляване на вредата, да бъдат преобразувани в друга валута, за да има съпоставима основа. При тези обстоятелства използването на обменни курсове гарантира единствено че ценовата разлика се определя на съпоставима основа. От гореизложеното е видно, че в настоящия случай обменният курс не може да се разглежда като фактор, причиняващ вреда на промишлеността на Съюза, тъй като е неразривно свързан с вноса. С оглед на това доводът следва да бъде отхвърлен.
2.8.6. Заключения
(101)
Поради липсата на други коментари относно въздействието на разходите за суровини и други разходи заключенията в съображения 117 - 120 от регламента за временните мерки се потвърждават.
3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(102)
Поради липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка заключенията в съображения 121 - 125 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Е. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
1. Интерес на промишлеността на Съюза
(103)
Поради липсата на коментари относно интереса на промишлеността на Съюза изложеното в съображения 127 - 129 от регламента за временните мерки се потвърждава.
2. Интерес на вносители/търговци
(104)
Поради липсата на коментари относно интереса на несвързаните вносители и търговци изложеното в съображения 130 - 132 от регламента за временните мерки се потвърждава.
3. Интерес на ползвателите
(105)
След оповестяването на временните заключения един ползвател отново изказа твърдението си, описано в съображение 140 от регламента за временните мерки, че се очаква потреблението на мононатриев глутамат в Съюза значително да се повиши, по-специално поради наложената от ЕС забрана за употребата на фосфати и други фосфорни съединения, които според ползвателя ще бъдат заместени от мононатриевия глутамат, използван в отраслите за производство на нехранителни продукти. Същият ползвател освен това заяви, че промишлеността на Съюза няма достатъчен капацитет да задоволи нарастващото търсене на пазара в Съюза. Той изтъкна също така, че нарастването на потреблението ще бъде от полза за промишлеността на Съюза, тъй като тя ще може да увеличи обема на продажбите си. Същият ползвател отново изказа твърдението си, че няма да има достатъчно алтернативни източници на доставки, по-специално защото производителите в други трети държави са част от същата група дружества като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза, и поради това не снабдяват пазара на Съюза.
(106)
Както се посочва в съображение 141 от регламента за временните мерки, трудно е да се предвиди какво отражение ще има върху промишлеността на Съюза новата нормативна уредба в Съюза във връзка със забраната за използване на фосфати и фосфорни съединения. По-специално страната не представи никаква информация или доказателства дали и в каква степен това ще увеличи търсенето на мононатриев глутамат в Съюза.
(107)
При разследването беше установено, че промишлеността на Съюза разполага със свободен капацитет и ще може да увеличи обема на производството си, така че поне отчасти да задоволи увеличеното търсене на пазара на Съюза. Общият производствен капацитет на Съюза е по-голям от общото потребление в Съюза през разследвания период.
(108)
Що се отнася до алтернативните източници на доставки - и както вече бе посочено в съображение 147 от регламента за временните мерки - при разследването беше установено, че мононатриев глутамат се произвежда в няколко трети държави. В началото на разглеждания период, т.е. през финансовата 2010/2011 година, вносът от други трети държави (например Бразилия, Виетнам и Корея) е имал значителен пазарен дял, който е намалял едва след като се е увеличил вносът на ниски цени от Индонезия. При разследването също така се установи, че в няколко трети държави има доставчици, които не са част от същата група като предприятието, представляващо промишлеността на Съюза. Ако равнопоставените условия на пазара на Съюза бъдат възстановени, вносът от други трети държави би могъл да се възобнови.
(109)
Поради това твърденията в това отношение следва да бъдат отхвърлени.
(110)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна отново изказа твърдението, че търсенето на мононатриев глутамат в Съюза значително ще се увеличи поради предстоящата забрана на употребата на фосфати и че промишлеността на Съюза няма да бъде в състояние да задоволи нарастващото търсене в Съюза. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или конкретни доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(111)
След оповестяването на окончателните заключения същата заинтересована страна заяви, че Комисията не е взела предвид дела на мононатриевия глутамат в общите разходи за производството на почистващи препарати. Страната обаче не представи никакви нови данни, които опровергават констатациите, изложени в съображения 138 и 139 от регламента за временните мерки, а именно че евентуалното въздействие на мерките върху това дружество ще бъде ограничено. С оглед на това твърдението беше отхвърлено.
(112)
На последно място, същата заинтересована страна посочи, че не са взети предвид допълнителните разходи за нехранителната промишленост и за ползвателите на нехранителни продукти. Въпреки това страната не представи никаква нова информация или доказателства и поради това твърдението беше отхвърлено.
(113)
Друг ползвател заяви, че следва да се оцени общото отражение на мерките срещу Индонезия и Китай върху ползвателите.
(114)
Въздействието, което ще имат за ползвателите предприетите мерки по отношение на двете държави, бе анализирано в съображение 147 от регламента за временните мерки, по-специално с оглед на алтернативни източници на доставки. Както бе посочено в съображение 108, анализът показа, че редица трети държави биха могли да изнасят мононатриев глутамат в Съюза. Тези трети държави са били представени на пазара на Съюза преди навлизането на големи количества дъмпингов внос от Индонезия.
(115)
Беше изказано твърдението, че - като се има предвид голямата конкурентоспособност на пазара на Съюза на готови хранителни продукти - ползвателите не са в състояние да прехвърлят допълнителните разходи за антидъмпинговото мито на крайния потребител.
(116)
Както се посочва в съображения 135 - 137 от регламента за временните мерки, в сектора на храните и напитките мононатриевият глутамат представлява едва около 5 % от общите разходи на оказалите съдействие дружества за производството на продуктите, съдържащи мононатриев глутамат. Беше установено, че тези дружества работят на печалба. Заинтересованата страна не представи никаква информация, която опровергава тези констатации. Поради това заключенията в съображение 136 от регламента за временните мерки, че мерките ще имат само ограничено въздействие върху тези дружества, се потвърждават, а твърдението във връзка с това следва да бъде отхвърлено.
4. Интерес на доставчиците на суровини
(117)
След оповестяването на временните заключения двама доставчици оспориха заключението в съображение 143 от регламента за временните мерки с довода, че ако промишлеността на Съюза преустанови работа, това би имало съществено отражение върху тяхната стопанска дейност. Те заявиха, че ако промишлеността на Съюза престане да произвежда мононатриев глутамат, това ще се отрази неблагоприятно върху цялостната им стопанска дейност, тъй като захарните заводи не могат да спрат да произвеждат определено количество захарни сиропи и меласи, а техен основен купувач е промишлеността на Съюза. Ако захарта в този вид не се продаде, това ще се отрази на общата ефективност на предприятието.
(118)
Тъй като не бяха представени доказателства в подкрепа на това твърдение, то не може да бъде взето предвид.
5. Други доводи
(119)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни отново изказа твърдението, че промишлеността на Съюза има господстващо положение, с довода, че с налагането на мерки по отношение на мононатриевия глутамат промишлеността на Съюза ще има сравнително предимство на пазара на Съюза. Не бяха представени обаче нови доказателства в подкрепа на това твърдение. Поради това заключенията в съображение 145 от регламента за временните мерки се потвърждават, а твърдението следва да се отхвърли.
6. Заключение относно интереса на Съюза
(120)
Поради липсата на други коментари относно интереса на Съюза заключенията в съображения 126 - 148 от регламента за временните мерки се потвърждават.
Ж. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
1. Степен на отстраняване на вредата (марж на вредата)
(121)
След оповестяването на временните заключения една от заинтересованите страни оспори целевата печалба, използвана, за да се определи степента на отстраняване на вредата съгласно посоченото в съображение 151 от регламента за временните мерки. Същата страна изказа твърдението, че марж на печалбата преди данъчно облагане от порядъка на 3 - 5 % би бил разумна, пазарнообвързана печалба въз основа на нетната печалба преди данъчно облагане, реализирана от производители на мононатриев глутамат в две държави в Азия през 2013 г.
(122)
Маржът на печалбата, използван за установяване на степента на отстраняване на вредата, съответства на маржа на печалбата, който промишлеността на Съюза основателно би могла да очаква да реализира при нормални условия на конкуренция. Както се посочва в съображение 151 от регламента за временните мерки, дъмпинговият внос от Индонезия е започнал да оказва отражение едва през третата година от разглеждания период. По тази причина бе счетено за целесъобразно маржът на печалбата да бъде установен въз основа на първите две години от разглеждания период.
(123)
Поради липсата на други коментари относно степента на отстраняване на вредата заключенията в съображения 150 - 152 от регламента за временните мерки се потвърждават.
2. Окончателни мерки
(124)
Предвид направените заключения относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъдат наложени окончателни антидъмпингови мерки върху вноса на разглеждания продукт на равнището на дъмпинговите маржове в съответствие с правилото за по-ниското мито. В този случай индивидуалната ставка на митото за един производител износител бе преразгледана след оповестяването на временните заключения, тъй като някои сделки не бяха взети предвид при определянето на експортната му цена.
(125)
Въз основа на гореизложеното ставката, при която ще бъдат наложени митата, се определя, както следва:
Държава
Дружество
Дъмпингов марж
(%)
Марж на вредата
(%)
Окончателно антидъмпингово мито
(%)
Индонезия
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9 - 40,2]
7,2
Индонезия
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9 - 43,6]
13,3
Индонезия
Всички други дружества
28,4
[31,4 - 47,0]
28,4
(126)
Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито за дружествата, посочени в настоящия регламент, са установени въз основа на констатациите от настоящото разследване. Поради това те отразяват положението по отношение на тези дружества, установено по време на разследването. Тези ставки се прилагат изключително за вноса на разглеждания продукт с произход от засегнатата държава, произведен от изрично посочените правни субекти. Вносът на разглеждания продукт, произведен от всяко друго дружество, което не е изрично посочено с името и адреса си в постановителната част на настоящия регламент, включително от субекти, свързани с изрично посочените, се облага със ставката, приложима за всички други дружества. За тях не следва да се прилагат индивидуалните ставки на антидъмпинговите мита.
(127)
Дадено дружество може да отправи искане за прилагане на индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, ако впоследствие промени наименованието си. Искането трябва да бъде адресирано до Комисията (4). Искането трябва да съдържа цялата необходима информация, която позволява да се докаже, че промяната не засяга правото на дружеството да се ползва от приложимата за него ставка на митото. Ако промяната на наименованието на дружеството не засяга правото му да се ползва от приложимата за него ставка на митото, в Официален вестник на Европейския съюз се публикува известие, с което се съобщава за промяната на наименованието.
(128)
С цел да се сведат до минимум рисковете от заобикаляне поради голямата разлика в митническите ставки, е необходимо да се въведат специални мерки, за да се гарантира прилагането на индивидуалните антидъмпингови мита. Дружествата с индивидуални антидъмпингови мита трябва да представят на митническите органи на държавите членки валидна търговска фактура. Фактурата трябва да отговаря на изискванията, определени в приложението. Вносът, който не е придружен от такава фактура, се облага с антидъмпинговото мито, приложимо за всички други дружества.
(129)
За да се осигури правилното прилагане на антидъмпинговите мита, антидъмпинговото мито за всички други дружества се прилага не само за производителите износители, неоказали съдействие в настоящото разследване, но и за производителите, които не са осъществявали износ за Съюза през разследвания период.
3. Окончателно събиране на временното мито
(130)
С оглед на установените дъмпингови маржове и предвид равнището на вредата, причинена на промишлеността на Съюза, сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, следва да бъдат окончателно събрани.
(131)
Комитетът, създаден съгласно член 15, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху вноса на мононатриев глутамат, понастоящем класиран в код по КН ex 2922 42 00 (код по ТАРИК 2922420010), с произход от Индонезия.
2. Ставките на окончателното антидъмпингово мито, приложими към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продукта, описан в параграф 1 и произведен от изброените в таблицата по-долу дружества, са, както следва:
Дружество
Окончателно антидъмпингово мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Всички други дружества
28,4
B999
3. Индивидуалните ставки на антидъмпинговото мито, определени за дружествата, посочени в параграф 2, се прилагат при представяне пред митническите органи на държавите членки на валидна търговска фактура, която отговаря на изискванията, посочени в приложението. Ако не бъде представена такава фактура, се прилага митото, приложимо за всички други дружества.
4. Освен ако е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митата.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временните антидъмпингови мита в съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) № 904/2014, се събират окончателно.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 21 януари 2015 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/84
av den 21 januari 2015
om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av mononatriumglutamat med ursprung i Indonesien
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 9.4, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Provisoriska åtgärder
(1)
Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) införde den 22 augusti 2014 en provisorisk antidumpningstull på import av mononatriumglutamat med ursprung i Indonesien genom kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 904/2014 (2) (nedan kallad förordningen om provisorisk tull).
(2)
Förfarandet inleddes den 29 november 2013 till följd av ett klagomål som inlämnades den 16 oktober 2013 av Ajinomoto Foods Europe SAS (nedan kallad klaganden), den enda producenten av mononatriumglutamat i unionen, som därmed står för 100 % av unionens totala produktion av mononatriumglutamat.
(3)
Som anges i skäl 20 i förordningen om provisorisk tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 oktober 2012 till och med den 30 september 2013 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 april 2010 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
2. Efterföljande förfarande
(4)
Efter det att de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa en preliminär antidumpningstull hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter), lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter på de preliminära resultaten. De parter som begärde att bli hörda gavs möjlighet till detta.
(5)
Kommissionen beaktade de berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter, och ändrade där så var lämpligt de preliminära undersökningsresultaten i enlighet med dessa.
(6)
Kommissionen informerade alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att införa en slutgiltig antidumpningstull på import av mononatriumglutamat med ursprung i Indonesien och att slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen (nedan kallat det slutgiltiga meddelandet av uppgifter). Alla parter beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutgiltiga meddelandet av uppgifter.
(7)
Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.
3. Stickprov
(8)
Eftersom inga synpunkter inkommit beträffande de stickprov som gjorts avseende icke-närstående importörer, bekräftas de preliminära undersökningsresultaten i skälen 7-19 i förordningen om provisorisk tull.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(9)
Som anges i skäl 21 i förordningen om provisorisk tull är den berörda produkten mononatriumglutamat med ursprung i Indonesien, som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 2922 42 00 (nedan kallad den berörda produkten). Mononatriumglutamat är en livsmedelstillsats som huvudsakligen används som smakförstärkare i soppor, buljonger, fisk- och kötträtter, kryddblandningar och färdiga maträtter. Det tillverkas i form av vita luktfria kristaller i olika storlekar. Mononatriumglutamat används även inom den kemiska industrin till annat än livsmedel, t.ex. rengöringsmedel. Mononatriumglutamat finns i olika förpackningsstorlekar, alltifrån en konsumentstorlek på 0,5 gram till en partistorlek på 1 000 kg. De mindre förpackningsstorlekarna säljs via detaljhandlare till privata konsumenter, medan de större förpackningarna på 20 kg och mer är avsedda för industriella användare. Det finns också olika renhetsgrader. Mononatriumglutamatets egenskaper är dock desamma oavsett förpackningsstorlek eller renhetsgrad.
(10)
Eftersom inga synpunkter inkommit beträffande den berörda produkten och den likadana produkten, bekräftas slutsatserna i skälen 21-25 i förordningen om provisorisk tull.
C. DUMPNING
1. Normalvärde
(11)
Eftersom inga synpunkter inkommit beträffande normalvärdet, bekräftas skälen 26-31 i förordningen om provisorisk tull.
2. Exportpris
(12)
De båda samarbetsvilliga indonesiska exporterande producenterna hävdade återigen att försäljningspriserna till deras närstående företag var armlängdspriser, och att exportpriset därför borde fastställas utifrån det försäljningspris som den första närstående kunden betalade till moderföretaget i Indonesien snarare än på ett konstruerat exportpris.
(13)
Till stöd för detta påstående hävdade de båda exporterande producenterna att det inte fanns några belägg för att man kompenserat för kostnader korsvis via andra produkter eller andra kostnader som uppstått mellan moderföretaget i Indonesien och deras närstående företag. Slutsatserna i skäl 37 i förordningen om provisorisk tull borde därför inte ha baserats på dessa omständigheter.
(14)
En exporterande producent hävdade dessutom att dess närstående företag i unionen inte var en importör utan en mellanhand som sålde produkten vidare i unionen före tullklarering. Mot bakgrund av detta hävdade den exporterande producenten att slutsatserna i skäl 37 i förordningen om provisorisk tull, dvs. att internpriset mellan de närstående företagen inte var på en nivå som gjorde det möjligt för de närstående importörerna att göra en rimlig vinst i unionen, därför inte var tillämpliga.
(15)
Inledningsvis bör det noteras att förhållandet mellan exportören och importören i sig är tillräckligt för att kommissionen ska kunna behandla de faktiska exportpriserna som otillförlitliga, eftersom förhållandet mellan exportören och importören är ett av de skäl som gör att faktiska exportpriser kan anses vara otillförlitliga. På grund av förhållandet mellan leverantören och importören är de priser som en leverantör tar ut av sitt närstående företag i unionen internpriser som inte är ett resultat av förhandlingar mellan oberoende parter på det sätt som normalt föreligger mellan oberoende företag. Vidare är det uppenbart att de kostnader som uppstår inom ramen för ett närstående företags verksamhet och den vinstmarginal som ett sådant företag lyckas uppnå i praktiken minskar det belopp som den exporterande producenten erhåller i den mån importören normalt ådragit sig dessa.
(16)
Dessutom visade undersökningen i det aktuella fallet att de berörda närstående företagen inte hade en hållbar vinstmarginal i unionen. Här bör det först noteras att vinstmarginalen för en icke-närstående samarbetsvillig importör inte kunde användas eftersom den var sekretessbelagd och därför inte fick lämnas ut till konkurrenterna. En vinstmarginal som användes vid ett tidigare förfarande om en annan kemisk produkt som tillverkats av ett liknande företag och importerats till unionen under liknande omständigheter som i det aktuella fallet användes (3) därför som riktmärke. Denna vinstmarginal utgör det objektivaste underlaget för att få fram en tillfredsställande uppskattning av armslängdspriset. Den rimliga vinstmarginal som användes låg på 5 %. Eftersom de närstående företagen i unionen gör en vinst som är betydligt lägre än detta tröskelvärde och mot bakgrund av att en sådan vinst inte är hållbar, kan internpriset inte anses vara tillförlitligt.
(17)
Vidare krävs det inte nödvändigtvis några faktiska belägg för att de närstående företagen kompenserat för kostnader korsvis eller att vissa kostnader som i regel bärs av en importör betalats av någon annan part. Som nämnts ovan ådrar sig ett närstående företag alltid dessa kostnader så fort ett företag bedriver sälj- och importverksamhet. Till följd av förhållandet mellan de närstående företagen kan förekomsten av korsvis kompensation av kostnader via andra produkter eller sådana kostnader inte uteslutas och därför är internpriserna otillförlitliga.
(18)
Det är inte heller relevant om det närstående företaget i unionen utför en importörs samtliga uppgifter eller faktiskt andra uppgifter. Det som är relevant är om exportpriset vid gemenskapens gräns är tillförlitligt. Som nämndes ovan i skäl 15 visade den nuvarande undersökningen att prisnivåerna mellan närstående företag gjorde att de närstående företagen i unionen inte kunde ha en rimlig vinstmarginal. Ingen av exportörerna kunde visa varför denna vinstmarginal vore olämplig och därför bör dessa påståenden betraktas som obekräftade. Argumentet att ett av dessa närstående företag inte utförde en importörs samtliga uppgifter i unionen saknade betydelse eftersom det, som nämndes ovan, är irrelevant vilka exakta uppgifter företaget utförde i unionen. Det faktum att företaget endast utförde vissa av en importörs uppgifter återspeglas dessutom alltid i säljbeloppet och de närstående företagens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader, men inte alls i den använda vinstmarginalen. Vidare bör det noteras att det faktum att det närstående företaget utför vissa uppgifter före import inte betyder att exportpriset inte kan konstrueras på grundval av det pris till vilket produkterna första gången säljs vidare till en oberoende köpare med de nödvändiga justeringar som gjorts enligt artikel 2.9 i grundförordningen.
(19)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade de två samarbetsvilliga indonesiska exporterande producenterna sina påståenden om fastställandet av exportpriset. En exporterande producent invände mot undersökningsresultaten i skäl 15, dvs. att bara det faktum att det finns ett förhållande mellan exportören och importören är tillräckligt för att kommissionen ska kunna betrakta de faktiska exportpriserna som otillförlitliga, och hävdade att detta stred mot artikel 2.9 i grundförordningen. Samma exporterande producent hävdade vidare att övervägandena i skäl 17 om att vissa kostnader som uppkommer hos ett närstående företag så snart företaget utför sälj- och importfunktioner inte grundades på fakta i ärendet. Denna exporterande producent hävdade slutligen att kommissionen inte tagit hänsyn till det faktum att priserna för det närstående företaget och priserna för oberoende kunder i unionen låg på liknande nivåer.
(20)
Den andra exporterande producenten upprepade sitt påstående om att dess exportpris till den första oberoende kunden vid unionens gräns borde beaktas vid fastställandet av exportpriset, och framhöll att det närstående företaget bara agerade som mellanhand och att bland annat tullklareringen gjordes av de icke-närstående kunderna i unionen.
(21)
Som svar på dessa påståenden noteras det att kommissionen i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen, på grundval av omständigheterna i ärendet, ansåg att exportpriserna skulle konstrueras på grund av förhållandet mellan exportörerna och de närstående parterna. Undersökningen visade faktiskt att de relevanta närstående parterna inte uppnådde någon långsiktig vinstmarginal i unionen under undersökningsperioden. I detta avseende har det närstående företagets funktion i unionen ingen betydelse vid fastställandet av huruvida exportpriserna i detta fall bör konstrueras. Som anges i skäl 18 är det faktum att de närstående företagen bara utför vissa uppgifter inte heller något hinder för att tillämpa artikel 2.9 i grundförordningen, utan det återspeglas i ett lägre belopp för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som ska dras av från det pris till vilket den berörda produkten första gången såldes vidare till en oberoende köpare. Det noteras också slutligen att de exporterande producenterna inte lämnade någon faktisk bevisning som kunde ändra dessa slutsatser. När det gäller påstående rörande en liknande prisnivå för närstående och oberoende kunder i unionen bör det noteras att detta påstående behandlades i skäl 37 i förordningen om provisorisk tull. Undersökningen visade att internpriserna mellan de närstående företagen, trots liknande prisnivåer med de oberoende kunderna, inte låg på en sådan nivå som gjorde det möjligt för de närstående importörerna att göra en långsiktig vinst i unionen. Dessa argument bör därför avvisas.
(22)
Argumenten rörande användningen av konstruerade exportpriser i den föreliggande undersökningen bör därför avvisas.
(23)
Samma två exporteranden producenter hävdade att om exportpriserna skulle konstrueras trots de argument som nämns i skälen 12-14 så skulle den rimliga vinstmarginalen på 5 % som använts för att konstruera exportpriset vara överskattad. De menade fortsättningsvis att de närstående företagens faktiska vinstmarginal i stället bör användas, eftersom priserna mellan de närstående parterna låg på samma nivå som för oberoende kunder.
(24)
På grundval av övervägandena i skälen 15-18 om internprisernas tillförlitlighet och vinstmarginalerna för närstående företag i unionen bör detta argument avvisas. I vilket fall som helst baserades de hänsyn som tagits för kostnader som tillkommit enligt artikel 2.9 i grundförordningen på de berörda företagens egna försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och återspeglar därför företagens verksamhet, oavsett funktion. Följaktligen bör detta påstående avvisas.
(25)
En av de exporterande producenterna ovan hävdade att exportpriset för vissa transaktioner med ett till den exporterande producenten icke närstående företag borde ha baserats på det pris som faktiskt betalas eller ska betalas i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen. Kommissionen konstaterade dock att den berörda försäljningen inte räknades som export till unionen. Mot bakgrund av detta togs de berörda transaktionerna inte med i beräkningen av exportpriset. Efter det slutliga meddelandet av uppgifter invände den exporterande producenten mot att transaktionerna inte togs med och hävdade att kommissionen skulle ha beaktat all försäljning i unionen av den berörda produkten som tillverkats av den exporterande tillverkaren. All försäljning till den berörda oberoende kunden beaktades dock vid fastställandet av exportpriset. En eventuell påföljande transaktion från denne oberoende kund kan inte beaktas, eftersom det för det första inte rör sig om exportförsäljning i den mening som avses i artikel 2.8 och 2.9 i grundförordningen och för det andra eftersom denna försäljning riskerar att räknas dubbelt. Den exporterande producentens påstående avvisades därför.
(26)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande fastställandet av exportpriset, bekräftas slutsatserna i skälen 32-38 i förordningen om provisorisk tull.
3. Jämförelse
(27)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter ifrågasatte de två samarbetsvilliga exporterande producenterna att kostnaderna för att flytta varorna från fabriken till lagret skulle ses som interna logistikkostnader och därmed inte skulle påverka prisernas jämförbarhet.
(28)
En av de exporterande producenterna hade flera distributionslager på den inhemska marknaden, varifrån mononatriumglutamat fraktades till slutkonsumenterna. Denna exporterande producent hävdade att transportkostnaderna från fabriken till lagerlokalerna borde betraktas som inhemska fraktkostnader och dras av från normalvärdet eftersom inga sådana kostnader uppstått i samband med exportförsäljning. Den andra exporterande producenten hävdade att kostnaden för att flytta varorna till lagret i vissa fall kunde kopplas till en specifik faktura och därför är en direkt försäljningskostnad och att denna kostnad är inkluderad i det pris som kunderna betalar, vilket påverkar prisernas jämförbarhet. Den bör därför dras av från normalvärdet.
(29)
Lagerlokaler anses vara en del av en exporterande producents lokaler och en produkt är klar för försäljning först när produkten befinner sig på lagret. Avståndet mellan lagret och fabriken är irrelevant, liksom huruvida transporten från fabriken till lagret kan kopplas till en specifik inhemsk försäljningstransaktion, eftersom det här rör sig om kostnader som i regel uppstår före försäljningen och därför inte är en direkt försäljningskostnad som påverkar prisernas jämförbarhet. Därför bör dessa påståenden avvisas baserat på artikel 2.10 e i grundförordningen.
(30)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade den samarbetsvilliga exporterande producent som exporterade mononatriumglutamatet via ett närstående företag utanför unionen att dess export inte bör justeras enligt artikel 2.10 i i grundförordningen, eftersom det närstående företaget utanför unionen inte fungerade som ombud och inte arbetade på provisionsbasis. Den exporterande producenten hävdade vidare att pålägget för det berörda närstående företaget, som fungerade som underlag för de gjorda justeringarna, inte påverkade prisernas jämförbarhet eftersom kommissionen när den konstruerade exportpriset redan dragit av en rimlig vinstmarginal för det närstående företaget i unionen som skulle täcka alla vinstmarginaler för alla transaktioner mellan företagen. Den exporterande producenten hävdade vidare att om något bör dras av från det konstruerade exportpriset så är det endast försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader för det närstående företaget utanför unionen.
(31)
Vid undersökningen konstaterades att det närstående företaget utanför unionen gjorde ett pålägg för varje exportförsäljning till unionen. Pålägget påverkade prisernas jämförbarhet, eftersom det endast gjordes vid exportförsäljning och inte vid försäljning på den inhemska marknaden. Påståendet att det närstående företagets vinstmarginal redan tagits med i beräkningen av exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen kunde inte godtas. Detta beror på att justeringarna enligt artikel 2.9 och artikel 2.10 i grundförordningen har olika syften, är separata och skilda från varandra och regleras av olika materiella regler. Artikel 2.9 i grundförordningen syftar till att fastställa ett tillförlitligt exportpris medan artikel 2.10 i grundförordningen syftar till att säkerställa jämförbarheten mellan exportpriset och normalvärdet. När exportpriset väl har fastställts i enlighet med artikel 2.8 eller 2.9 i grundförordningen avser eventuella ytterligare justeringar enligt artikel 2.10 inte längre exportpriset som sådant och är på intet sätt avsett att fastställa normalvärdet och exportpriset som sådant. Därför förbiser den samarbetsvilliga exporterande producenten syftet med justeringen enligt 2.10 i i grundförordningen som är att se till att priset kan jämföras med normalvärdet och inte att fastställa exportpriset som sådant. Därför omfattar den avdragna rimliga vinstmarginalen enligt artikel 2.9 i grundförordningen inte något eventuellt pålägg i samma försäljningskanal. När det gäller det justerade beloppet återspeglar justeringen det pålägg som faktiskt tagits ut mellan de närstående företagen och påverkar därför faktiskt priserna och prisernas jämförbarhet. Det finns därför inget skäl att ersätta det med ett annat teoretiskt belopp. Avslutningsvis har kommissionen rätt att ta hänsyn till att det närstående företaget utanför unionen mottar betalning (i form av det pålägg som det närstående företaget lägger på försäljningar som det fakturerar kunderna i unionen). För att det närstående företaget ska räknas som ett företag som ska betala bolagsskatt i landet utanför unionen (som har en väsentligt lägre bolagsskattesats än Indonesien) på dessa betalningar måste det bedriva faktisk ekonomisk verksamhet där. Som sådant kan den indonesiska exporterande producenten inte försöka försäkra sig om den gynnsamma skattebehandling som den får genom att ha det närstående företaget i landet utanför unionen och dess ekonomiska verksamhet inom denna jurisdiktion och samtidigt i antidumpningsförfaranden hävda att det närstående företaget inte bedriver någon ekonomisk verksamhet. Dessa påståenden bör följaktligen avvisas.
(32)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade den exporterande producenten sina påståenden om justeringen av pålägget för dess närstående företag och invände mot att skattehänsyn skulle tas i samband med en antidumpningsundersökning. Den exporterande producenten hävdade vidare att företaget inte invänder mot att dess närstående företag hade affärsverksamhet i det berörda tredjelandet, men att verksamheten var begränsad när det gäller den berörda produkten. Det upprepades också att det närstående företagets verksamhet tydligt skilde sig från ombudsverksamhet och att det och inte fick någon provision av den exporterande producenten för försäljning till unionen. Den exporterande producenten upprepade slutligen att kommissionen, när den konstruerade exportpriset, redan hade dragit av en rimlig vinstmarginal för det närstående företaget i unionen, vilket skulle täcka alla vinstmarginaler för alla transaktioner mellan företagen. I detta avseende påstod den exporterande producenten att det vid successiv försäljning mellan närstående företag faktiskt var kommissionen praxis att bara dra av vinstmarginalen för det närstående företag som sålde direkt till den oberoende kunden i unionen, men inte vinstmarginalerna från övriga närstående företag i samma försäljningskanal.
(33)
Det noteras i det aktuella fallet att förekomsten av ett separat skattesubjekt kan vara ett tecken på att den närstående parten utanför unionen bedriver betydande ekonomisk verksamhet, eftersom sådan verksamhet krävs enligt den nationella skattelagstiftningen. I detta fall, och som förklarats i skäl 31, beaktade kommissionen det faktum att den berörda exporterande producenten har en närstående part utanför unionen som bedriver omfattande ekonomisk verksamhet och det faktum att den närstående parten utanför unionen drog av ett pålägg för varje försäljningstransaktion av den berörda produkten mellan de närstående parterna, vilket således påverkade prisjämförelsen för export av mononatriumglutamat till unionen. Som nämns i skäl 31 återspeglade det belopp på vilket justeringen grundades det faktiskt kontrollerade pålägg som betalades mellan de närstående företagen, och återspeglade därför även just det närstående företagets verksamhet. Dessa argument bör därför avvisas.
(34)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter invände samma exporterande producent mot de justeringar som gjorts för provisioner som betalats på exportpriset och påstod att de inte var direkta försäljningskostnader utan betalades månadsvis och därmed inte var kopplade till någon specifik försäljningstransaktion och inte påverkade prisernas jämförbarhet. Denna exporterande producent påstod att de betalade kommissionerna endast påverkade de närstående företagen sinsemellan och att artikel 2.10 i i grundförordningen därför inte var tillämplig. Den exporterande producenten hävdade även, baserat på antagandet att producenten och det närstående företaget var att betrakta som en och samma ekonomiska enhet, att alla penningöverföringar inom denna ekonomiska enhet inte skulle utgöra en kostnad eller intäkt för den ekonomiska enheten.
(35)
Vid undersökningen konstaterades att provision skulle utgå, enligt ett provisionsavtal mellan den exporterande producenten och dess närstående företag, när den exporterande producenten i Indonesien sålde varor direkt till oberoende kunder på unionsmarknaden (i stället för via sitt närstående företag). Den utbetalda provisionen var direkt kopplad till nettoförsäljningspriset. Till följd av detta påverkade det direkta förhållandet mellan försäljningen och den utbetalda provisionen prisernas jämförbarhet enligt artikel 2.10 i i grundförordningen.
(36)
Avslutningsvis är antagandet att de närstående företagen var att betrakta som en och samma ekonomiska enhet felaktigt. Vid undersökningen konstaterades att den exporterande producenten själv hade en fullt fungerande exportavdelning och att den exporterande producentens och den närstående importörens exportrelaterade uppgifter inte överlappade varandra. Därför kan det närstående företaget inte anses vara en intern försäljningsavdelning och dessa argument bör avvisas.
(37)
Om exportpriserna å andra sidan skulle justeras baserat på artikel 2.10 i i grundförordningen så hävdade den exporterande producenten att det utbetalda provisionsbeloppet inte heller borde räknas in i det närstående företagets försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som dragits av från det pris till vilket produkterna säljs vidare till den första oberoende kunden i unionen enligt artikel 2.9 i grundförordningen. Enligt artikel 2.9 i grundförordningen bör man när man konstruerar ett tillförlitligt exportpris dra av alla kostnader som uppstått mellan import och återförsäljning från det pris till vilket produkterna första gången säljs vidare till en oberoende kund i unionen och det finns ingen rättslig grund för att kompensera sådana kostnader med någon inkomst på det sätt som den exporterande producenten begärt. Dessutom hörde det närstående företagets försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader till en annan försäljningskanal (dvs. via den närstående kunden) än inkomsten från den provision som hörde till försäljningskanalen till icke-närstående kunder. Avslutningsvis har justeringen för pålägget enligt artikel 2.10 i grundförordningen och fastställandet av exportpriset enligt artikel 2.8 eller 2.9 olika syften och de representerar två olika skeden i dumpningsanalysen.
(38)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade den exporterande producenten sina påståenden beträffande provisionen enligt beskrivningen i skäl 35 och hävdade att det skulle vara inkonsekvent att å ena sidan betrakta internpriserna mellan närstående parter som otillförlitliga och att å andra sidan justera exportpriset på grundval av ett avtal om provision mellan de närstående parterna. Den exporterande producenten invände vidare mot undersökningsresultaten i skäl 35 om att den provision som betalades var direkt kopplad till nettoförsäljningsvärdet och att det därför fanns en direkt koppling mellan försäljningen och den betalade provisionen som påverkade prisernas jämförbarhet, eftersom provisionen betalades en gång per månad och närmare uppgifter om hur provisionen beräknades inte lämnades ut mellan parterna.
(39)
Den exporterande producenten lämnade ingen ytterlig bevisning för påståendena eller några andra fakta till stöd för sitt påstående som kunde ändra ovannämnda slutsatser. Slutsatserna i skälen 35-37 bekräftas därför.
(40)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter ansåg en exporterande producent att normalvärdet borde justeras för marknadsförings- och stimulanskostnader. Den exporterande producenten hävdade att dessa kostnader inte uppstod vid exportförsäljning till unionen medan de hade en direkt inverkan på det inhemska försäljningspriset. Till stöd för detta argument hävdade den exporterande producenten att dessa kostnader åtminstone i vissa fall kunde spåras till specifika inhemska försäljningstransaktioner. Avslutningsvis hävdade den exporterande producenten att marknadsförings- och stimulanskostnader återspeglade de olika handelsleden på den inhemska marknaden (där mononatriumglutamat såldes direkt till detaljister) å ena sidan och försäljningen till unionen (till handlare och distributörer) å andra sidan.
(41)
Undersökningen visade att marknadsförings- och stimulanskostnader till största delen var kopplade till kundkonton och inte till specifika försäljningstransaktioner. Stimulans- och marknadsföringskostnader uppkommer oavsett om produkten faktiskt säljs eller inte. Dessutom visade undersökningen att de kostnader som påstods vara kopplade till en specifik försäljningstransaktion i själva verket inte återspeglades i priset. Mot bakgrund av detta drogs slutsatsen att marknadsförings- och stimulanskostnader inte påverkade priserna och prisernas jämförbarhet och att detta påstående bör avvisas.
(42)
En exporterande producent hävdade att mononatriumglutamat med stora kristaller (kornstorlek) hade andra fysiska egenskaper och såldes i ett annat handelsled än när mononatriumglutamat exporterades till unionen. Den exporterande producenten hävdade därför att mononatriumglutamat med stora kristaller inte bör räknas med vid fastställandet av normalvärdet.
(43)
Vid undersökningen konstaterades att det fanns flera kornstorlekar: pulver, fin, liten, normal och stor. Produkten omfattar alla kornstorlekar, eftersom de har samma grundläggande egenskaper och användningsområden och är utbytbara. Därför bör alla produkttyper tas med i beräkningen av normalvärdet. Vidare konstaterades vid undersökningen att de olika kornstorlekarna inte var kostnadsdrivare.
(44)
Undersökningen visade också att de kunder på den inhemska marknaden som köpte mononatriumglutamat med stor kornstorlek även köpte andra kornstorlekar. Det fanns inga belägg för att den prisskillnad som konstaterades för storkornig mononatriumglutamat var kopplad till de fysiska egenskaperna eller till handelsledet, eftersom det gick att koppla prisskillnaden till andra aspekter, såsom kunder och köpta volymer. Vidare kvantifierade den exporterande producenten inte den påstådda skillnaden i fysiska egenskaper. Dessa påståenden bör därför avvisas.
(45)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit bekräftas slutsatserna i skälen 39-46 i förordningen om provisorisk tull.
4. Dumpningsmarginaler
(46)
Eftersom inga synpunkter har inkommit, bekräftas den metod för beräkning av dumpningsmarginalerna som anges i skälen 47 och 48 i förordningen om provisorisk tull.
(47)
Med beaktande av att vissa transaktioner inte tagits med vid beräkningen av en exporterande producents exportpris som beskrivs i skäl 25 och eftersom inga andra synpunkter har inkommit, fastställs de slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset cif (kostnad, försäkring, frakt) vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Dumpningsmarginal
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2 %
PT. Miwon Indonesia
13,3 %
Alla övriga företag
28,4 %
D. SKADA
1. Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen
(48)
Berörda parter upprepade att kommissionen bör utesluta den samarbetsvilliga unionstillverkaren från unionsindustrin på grund av dess anknytning till en icke samarbetsvillig exporterande tillverkare i Indonesien. Den berörda parten hävdade att skadebilden kunde påverkas av detta förhållande.
(49)
Parterna presenterade inte någon ny information eller några nya belägg angående detta. De styrkte bland annat inte sitt påstående om i vilken utsträckning skadebilden kunde ha påverkats. Som anges i skäl 53 i förordningen om provisorisk tull behöver den samarbetsvilliga unionstillverkaren i det här fallet dock inte uteslutas trots dess förhållande till den icke samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i Indonesien, eftersom denna enda unionstillverkare samarbetade fullt ut med kommissionen vid undersökningen och genomgick en fullständig kontroll. Det faktum att en indonesisk exporterande producent inte samarbetade i undersökningen påverkade således inte undersökningens genomförande. Därför bör detta argument avvisas.
(50)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade de berörda parterna sina argument att den samarbetsvilliga unionsproducenten bör uteslutas från unionsindustrin, eftersom en närstående exporterande tillverkare till unionsproducenten i Indonesien inte var samarbetsvillig. Dessa parter framhöll att den bristande samarbetsviljan från den närstående exporterande producenten i Indonesien kunde ha påverkat skadebilden för unionsindustrin. I sak framhöll de att priserna på mononatriumglutamat skulle ha förhandlats fram på internationell, global nivå och att det på grund av förhållandet fanns en risk för korsvis kompensation bestående av lägre priser för kunder på unionsmarknaden och högre priser på en marknad i ett tredjeland. Eftersom den närstående exporterande producenten i Indonesien inte samarbetade i undersökningen kunde kommissionen inte kontrollera om det förelåg korsvis kompensation.
(51)
De berörda parterna tog bara upp argumentet utan att styrka det med någon faktisk bevisning. När det gäller de priser som unionsproducenterna tog ut av sina kunder på unionsmarknaden, och som kontrollerades under undersökningen, fanns det i alla händelser inget som tydde på att priserna sänktes på grund av korsvis kompensation. Tvärtom, som nämns i skäl 100 i förordningen om provisorisk tull, minskade priserna på import från Indonesien med 8 % under skadeundersökningsperioden, vilket utövade en prispress på unionsmarknaden på så sätt att unionsindustrin inte kunde höja sina priser i takt med sina ökade kostnader. Unionsindustrin som helhet tvingades därför att sänka sina priser under skadeundersökningsperioden. Argumentet avvisades därför.
(52)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande definitionen av unionsindustrin och unionstillverkningen bekräftades slutsatserna i skälen 50 och 51 i förordningen om provisorisk tull.
2. Förbrukningen i unionen
(53)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att beskrivningen av utvecklingen av förbrukningen i unionen i skäl 55 i förordningen om provisorisk tull var ofullständig. Parten menade t.ex. att den minskade förbrukningen från BÅ2010/2011 till BÅ2011/2012 berodde på att importen från Vietnam ersatts av billigare import från Indonesien och att kunderna i unionen, som inte längre räknade med prisökningar, därför sålde sina samlade lager med den följden att den totala försäljningsvolymen i unionen minskade.
(54)
De omständigheter som den berörda parten beskrev motsade i sig inte slutsatserna i skäl 55 i förordningen om provisorisk tull om att den minskade förbrukningen mellan BÅ2010/2011 och BÅ2011/2012 främst berodde på unionsindustrins minskade försäljning på unionsmarknaden. Mellan BÅ2010/2011 och BÅ2011/2012 minskade t.ex. både unionsindustrins försäljning och importen från tredjeländer. Samtidigt som den totala importen endast minskade med 2 % (se skäl 107 i förordningen om provisorisk tull) minskade dock unionsindustrins försäljningsvolym med 16 % (skäl 72 i förordningen om provisorisk tull). Unionsindustrins minskade försäljningsvolym sammanföll med unionsindustrins minskade produktionsvolym, vilket framgår av tabellen i skäl 68 i förordningen om provisorisk tull.
(55)
Som framgår av tabellen i skäl 104 i förordningen om provisorisk tull ökade dock importen från Vietnam mellan BÅ2010/2011 och BÅ2011/2012, tvärtemot vad den berörda parten hävdat, samtidigt som importen från andra tredjeländer, t.ex. Brasilien, minskade med nästan 60 % under samma period. Resultaten ger därför inte stöd för antagandet att importen från Vietnam ersatts av import från Indonesien.
(56)
Vidare styrkte den berörda parten inte sitt påstående att användarna hade samlat på sig ett lager före skadeundersökningsperioden och att de sålde dessa i ökade kvantiteter när importen från Indonesien ökade. Dessa påståenden kunde inte heller bekräftas under undersökningen. Den berörda partens påståenden om detta bör därför avvisas.
(57)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande förbrukningen i unionen bekräftades slutsatserna i skälen 52-55 i förordningen om provisorisk tull.
3. Import från det berörda landet
(58)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande import från det berörda landet bekräftades slutsatserna i skälen 56-66 i förordningen om provisorisk tull.
4. Unionsindustrins ekonomiska situation
(59)
En berörd part hävdade att även om produktionsvolymen och kapacitetsutnyttjandet minskat under skadeundersökningsperioden så var detta endast en följd av en kraftig ökning före den perioden. Parten hävdade att minskningen under skadeundersökningsperioden därför inte var att betrakta som en negativ utveckling och inte var ett tecken på skada. Endast trender som fastställts under skadeundersökningsperioden tas dock i regel med i bedömningen av skadeindikatorernas utveckling. I det aktuella fallet fanns det inget giltigt skäl att avvika från denna praxis och bedöma skadeindikatorernas utveckling under en längre period. Argumentet bör därför avvisas.
(60)
Samma berörda part hävdade att det eventuella inkluderandet av biprodukter kan ha gjort att unionsindustrins produktionskostnader överskattats, vilket även skulle ha påverkat lönsamheten. Detta påstående var felaktigt. Unionsindustrins produktionskostnader, inklusive biprodukter, kontrollerades och det har fastställts att kostnaderna är fullständiga och korrekta. Påståendet bör därför avvisas.
(61)
Eftersom inga andra synpunkter har inkommit beträffande skadeindikatorernas utveckling bekräftas slutsatserna i skälen 67-93 i förordningen om provisorisk tull.
5. Slutsats beträffande skada
(62)
En berörd part hävdade att det inte var alla skadeindikatorer som uppvisade en negativ trend och att förekomsten av en negativ trend endast i ett fåtal skadeindikatorer inte är tillräckligt för att dra slutsatsen att unionsindustrin vållats väsentlig skada.
(63)
Enligt artikel 3.5 i grundförordningen måste inte alla skadeindikatorer uppvisa en negativ trend för att det ska kunna konstateras att en skada föreligger. Dessutom var påståendet felaktigt eftersom undersökningen har visat att nästan alla skadeindikatorer uppvisade en negativ trend under skadeundersökningsperioden. Påståendena bör därför avvisas.
(64)
Med beaktande av det ovannämnda och eftersom det inte inkommit några andra synpunkter bekräftades slutsatserna i skälen 94-96 i förordningen om provisorisk tull om att unionsindustrin vållats väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inverkan av den dumpade importen
(65)
En av parterna hävdade att med tanke på resultaten i skäl 66 i förordningen om provisorisk tull, dvs. att den vägda genomsnittliga underskridandemarginalen för importen från Indonesien låg på mellan 0 och 5 % under undersökningsperioden, kunde denna import inte ha vållat unionsindustrin denna skada, eftersom den inte kunde ha utövat någon prispress på unionsmarknaden.
(66)
Det fanns inga fakta i undersökningen som stöder detta påstående. Som beskrivs i skälen 99 och 100 i förordningen om provisorisk tull ökade den dumpade importen från Indonesien kraftigt under skadeundersökningsperioden, både när det gäller absoluta tal och marknadsandel. Denna ökning sammanföll med en minskad försäljningsvolym och marknadsandel från unionsindustrin. De stora importvolymerna tvingade unionsindustrin att sänka sina försäljningspriser för att anpassa dem till de indonesiska importörernas prisnivåer. Till följd av detta var den konstaterade underskridandemarginalen mycket låg. Samtidigt kunde unionsindustrin inte fastställa sina priser i enlighet med de ökande kostnaderna, vilket ledde till en kraftigt minskad lönsamhet under skadeundersökningsperioden. Detta bekräftas av de stora skademarginaler som konstaterades, som ligger på mellan 24,9 % och 47,0 %, vilket nämns i skäl 125. Därför bör detta argument avvisas.
(67)
Eftersom inga andra synpunkter har lämnats rörande den dumpade importen bekräftades slutsatserna i skälen 98-101 i förordningen om provisorisk tull.
2. Inverkan av andra faktorer
2.1 Inverkan av import från Kina
(68)
Två berörda parter påstod i strid med slutsatserna i skäl 103 i förordningen om provisorisk tull att importen från Kina hade en negativ inverkan på unionsindustrins försäljningspriser och därför bidrog till den väsentliga skadan.
(69)
I absoluta tal fortsatte importvolymerna från Kina att ligga på en låg nivå under skadeundersökningsperioden, vilket nämns i skäl 102 i förordningen om provisorisk tull. Om hänsyn tas till antidumpningstullarna låg importpriserna högre än unionsindustrins försäljningspriser och även högre än de indonesiska importpriserna. Påståendet att importen från Kina bidragit till den väsentliga skada som unionsindustrin vållats avvisades mot bakgrund av importvolymerna och importpriserna från Kina.
(70)
Därför bekräftades slutsatserna i skälen 102 och 103 i förordningen om provisorisk tull.
2.2 Import från övriga tredjeländer
(71)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande inverkan av import från övriga tredjeländer bekräftades slutsatserna i skälen 104-108 i förordningen om provisorisk tull.
2.3 Utveckling av förbrukningen i unionen
(72)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att unionsindustrins minskade försäljning sammanföll med en minskad förbrukning i unionen, som därför påstods vara huvudorsaken till den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(73)
Som anges i skäl 109 i förordningen om provisorisk tull minskade förbrukningen endast med 2 % medan unionsindustrins försäljning minskade med 17 % under skadeundersökningsperioden. Därför kan den minskade förbrukningen inte förklara den mycket större minskningen i försäljningsvolymer. Dessutom ökade importen från Indonesien trots den minskade förbrukningen. Påståendet bör därför avvisas.
(74)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande detta bekräftades slutsatserna i skäl 109 i förordningen om provisorisk tull.
2.4 Unionsindustrins exportresultat
(75)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande inverkan av unionsindustrins exportresultat bekräftades slutsatserna i skälen 110-112.
2.5 Unionsindustrins påstådda ineffektivitet
(76)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade de två parterna att den skada som unionsindustrin lidit berodde på den påstådda ineffektiviteten i unionsindustrins produktionsprocess, däribland unionsindustrins ineffektiva användning av resurser.
(77)
Parterna preciserade inte den påstådda ineffektiviteten närmare. Som anges i skäl 113 i förordningen om provisorisk tull konstaterades det under undersökningen inte någon potentiell ineffektivitet i unionsindustrin och dessa påståenden avvisades.
(78)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part sina påståenden om unionsindustrins ineffektivitet. I detta avseende hävdade den berörda parten att nedstängningar för underhåll, integrationen av ett tidigare dotterbolag, ökningen av arbetskraftskostnaderna och de kommande stora investeringarna och deras inverkan på unionsindustrins situation inte hade undersökts.
(79)
I motsats till vad som påstods granskade kommissionen faktiskt ovannämnda faktorer i skälen 94-96 (nedstängningar för underhåll), 89 och 90 (integration av det tidigare dotterbolaget), 91 (arbetskraftskostnader) samt 82 och 83 (investeringar), men fann ingen potentiell ineffektivitet hos unionsindustrin. Detta påstående avvisades därför.
(80)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande ovanstående bekräftades slutsatserna i skäl 113 i förordningen om provisorisk tull.
2.6 Finanskrisen
(81)
Eftersom inga synpunkter inkommit beträffande finanskrisens inverkan bekräftades slutsatserna i skäl 114 i förordningen om provisorisk tull.
2.7 Investeringar och EU-rättsliga säkerhetskrav
(82)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att det var unionsindustrins stora investeringar som orsakat skadan. Parten hävdade att det inte hade någon betydelse om investeringarna var nödvändiga eller ej, eftersom det endast är deras inverkan på unionsindustrins situation som bör analyseras, och särskilt deras inverkan på unionsindustrins lönsamhet.
(83)
Parten förklarade inte i vilken utsträckning unionsindustrins investeringar kunde ha påverkat lönsamheten. Som beskrivs i skäl 116 i förordningen om provisorisk tull baserades unionsindustrins investeringar på rimliga affärsbeslut och kunde inte betraktas som olämpliga. Vidare skrivs investeringskostnader av efter hand och hade därför inte någon större inverkan på unionsindustrins lönsamhet. Den berörda partens påståenden om detta avvisades därför.
(84)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade den berörda parten sina påståenden om att skadan hade orsakats av lagstadgade säkerhetskrav och de stora investeringar som unionsindustrin gjort för att uppfylla dessa krav. Parten upprepade också att det saknade betydelse att dessa beslut var rimliga affärsbeslut och att analysen bara borde ha beaktat inverkan på lönsamheten. Det hävdades också i detta avseende slutligen att det saknade betydelse att investeringskostnaderna skrevs av över tiden.
(85)
I motsats till vad som anfördes beaktades investeringarnas inverkan på unionsindustrins lönsamhet i bedömningen. Avskrivning av investeringskostnader är en kostnadsfaktor som är av betydelse för att fastställa lönsamheten och måste därför beaktas. Detta argument avvisades därför.
(86)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit rörande inverkan av investeringar och EU-rättsliga säkerhetskrav bekräftades slutsatserna i skälen 115 och 116 i förordningen om provisorisk tull.
2.8 Råvarukostnader och andra kostnader
2.8.1 Produktionskostnader
(87)
En berörd part hävdade att lönsamheten minskade på grund av den parallella ökningen av produktionskostnader i allmänhet. Därför har skadan orsakats av de ökade produktionskostnaderna snarare än av importen från Indonesien.
(88)
Som anges i skäl 100 i förordningen om provisorisk tull kan den ökade produktionskostnaden inte återspeglas i försäljningspriset på grund av den prispress som importen av mononatriumglutamat från Indonesien medför. Den minskade lönsamheten berodde därför främst på ökningen av dumpad import och detta argument bör avvisas.
2.8.2 Integration av ett tidigare dotterbolag
(89)
Samma berörda part hävdade att man inte tillräckligt analyserat hur integrationen av ett tidigare dotterbolag hade påverkat unionsindustrins lönsamhet. Parten hävdade att denna integration påverkat lönsamheten negativt och därför orsakat den skada som unionsindustrin lidit.
(90)
Kommissionen undersökte vidare hur integrationen av ett tidigare dotterbolag påverkat berörda skadeindikatorer, t.ex. produktionskostnader, sysselsättning, investeringar och lönsamhet. Det noteras att det berörda dotterbolaget endast var inblandat i försäljningen av den berörda produkten. Det konstaterades att unionsindustrin var lönsam under det budgetår då integrationen ägde rum (BÅ2011/2012). Påföljande budgetår (BÅ2012/2013) blev lönsamheten negativ. Detta sammanföll dock med en ökad importvolym från Indonesien, som faktiskt fördubblades under samma år. Vid analysen bekräftades det således inte att integrationen av det tidigare dotterbolaget haft en kraftig negativ inverkan på lönsamheten och dessa påståenden bör därför avvisas.
2.8.3 Arbetskraftskostnader
(91)
Flera parter hävdade att det var de ökade arbetskraftskostnaderna som orsakat den skada som unionsindustrin lidit. Samtidigt som ökningen av de totala kostnaderna även berodde på de ökade arbetskraftskostnaderna under skadeundersökningsperioden visade undersökningen att de ökade arbetskraftskostnaderna inte haft någon större inverkan på de totala produktionskostnaderna (exakta siffror kan inte anges av sekretesskäl). Mot bakgrund av detta kunde de ökade arbetskraftskostnaderna inte anses ha vållat unionsindustrin den väsentliga skadan och dessa påståenden bör därför avvisas.
(92)
Efter meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att arbetskraftskostnaderna inte skulle bedömas separat, utan att man skulle ha beaktat verkan av ökningen av olika kostnadsdelar som helhet.
(93)
Som nämns i skälen 87 och 88 bedömde kommissionen ökningen av produktionskostnaden som helhet och därför avvisades argumentet i detta avseende.
2.8.4 Nedstängningar för underhåll
(94)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att den minskade produktionen och försäljningen berodde på nedstängningarna för underhåll i unionsindustrin som i sin tur orsakade den minskade försäljningsvolymen. Därför bör unionsindustrins minskade produktions- och försäljningsvolym inte tillskrivas importen från Indonesien.
(95)
Undersökningen visade att den minskade produktionen mellan BÅ2012/2013 och undersökningsperioden faktiskt sammanföll med en längre nedstängning av produktionen för underhåll, vilken dock endast genomfördes i ett försök att minska de stora varulagren till följd av den minskade försäljningen under tidigare år under skadeundersökningsperioden.
(96)
Den minskade produktionen och försäljningen berodde således på ökningen av dumpad import av mononatriumglutamat från Indonesien och detta argument bör därför avvisas.
(97)
Efter meddelandet av uppgifter upprepade en annan berörd part sitt påstående att skadan berodde på nedstängningar för underhåll och att det saknade betydelse om dessa nedstängningar var nödvändiga eller inte. Parten hävdade att enbart dessa nedstängningars inverkan på unionsindustrins lönsamhet skulle ha beaktats.
(98)
Som nämns i skälen 95 och 96 var nedstängningarna för underhåll en följd av en minskad försäljning, vilket i sin tur var en följd av den dumpade importen från Indonesien. Importen från Indonesien har därför verkligen orsakat nedstängningarna för underhåll, vilka därför varken kan bedömas separat eller kan anses ha brutit orsakssambandet mellan denna import och den skada som vållats. Den berörda partens argument avvisades därför.
2.8.5 Deprecieringen av den indonesiska rupien
(99)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter hävdade en berörd part att deprecieringen av den indonesiska rupien mellan januari 2012 och januari 2014 gav de exporterande producenterna en komparativ fördel som var oberoende av deras prissättningsbeslut. Parten hävdade att den här faktorns inverkan bör undersökas.
(100)
Här bör man komma ihåg att den dumpade importens sannolika inverkan på unionsindustrins priser i huvudsak granskas genom att fastställa prisunderskridande, prisfall och pristryck. För det ändamålet jämförs de dumpade exportpriserna och unionsindustrins försäljningspriser. Ibland kan det bli nödvändigt att räkna om de exportpriser som används för skadeberäkningarna till en annan valuta så att siffrorna blir jämförbara. Genom användningen av växelkurser i detta sammanhang säkerställs alltså endast att prisskillnaden fastställs på jämförbara grunder. Av detta blir det tydligt att växelkursen i det här fallet inte kan anses vara en faktor som vållar unionsindustrin skada eftersom den inte går att skilja från själva importen. Argumentet bör därför avvisas.
2.8.6 Slutsatser
(101)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande inverkan av råvarukostnader och andra kostnader bekräftades slutsatserna i skälen 117-120 i förordningen om provisorisk tull.
3. Slutsats om orsakssamband
(102)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande orsakssamband bekräftades slutsatserna i skälen 121-125 i förordningen om provisorisk tull.
F. UNIONENS INTRESSE
1. Unionsindustrins intresse
(103)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter beträffande unionsindustrins intresse bekräftades slutsatserna i skälen 127-129 i förordningen om provisorisk tull.
2. Importörernas och handlarnas intresse
(104)
Eftersom det inte inkommit några synpunkter beträffande icke-närstående importörers och handlares intresse bekräftades slutsatserna i skälen 130-132 i förordningen om provisorisk tull.
3. Användarnas intresse
(105)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en användare sitt påstående, som beskrivs i skäl 140 i förordningen om provisorisk tull, enligt vilket förbrukningen av mononatriumglutamat i unionen väntas öka kraftigt, särskilt till följd av ett EU-förbud av fosfater och andra fosforföreningar som påstås ersättas av mononatriumglutamat inom andra sektorer än livsmedelssektorn. Denna användare hävdade vidare att unionsindustrin inte skulle ha tillräcklig kapacitet för att tillgodose den ökande efterfrågan på unionsmarknaden. Parten hävdade också att en ökande förbrukning skulle gynna unionsindustrin eftersom den skulle kunna öka sina försäljningsvolymer. Samma användare upprepade sitt påstående om att det inte skulle finnas tillräckligt med alternativa försörjningskällor, särskilt eftersom producenterna i andra tredjeländer också ingick i samma företagskoncern som unionsindustrin och därför inte försörjer unionsmarknaden.
(106)
Som beskrivs i skäl 141 i förordningen om provisorisk tull är det svårt att förutspå hur unionens nya regelverk när det gäller förbudet mot fosfater och andra fosforföreningar kommer att påverka unionsindustrin. Den berörda parten lämnade t.ex. inte någon information eller några bevis för huruvida och i vilken utsträckning denna händelse kommer att öka efterfrågan på mononatriumglutamat i unionen.
(107)
Undersökningen har visat att unionsindustrin hade ledig kapacitet och skulle kunna öka sin produktionsvolym och åtminstone delvis tillgodose en ökad efterfrågan på unionsmarknaden. Den totala unionskapaciteten överskred den totala förbrukningen i unionen under undersökningsperioden.
(108)
När det gäller alternativa försörjningskällor, och som redan nämnts i skäl 147 i förordningen om provisorisk tull, visade undersökningen att det förekom produktion av mononatriumglutamat i flera tredjeländer. I början av skadeundersökningsperioden, dvs. BÅ2010/2011 utgjorde importen från övriga tredjeländer (t.ex. Brasilien, Vietnam och Korea) en betydande marknadsandel som minskade först när lågprisimporten från Indonesien ökade. Undersökningen visade också att flera tredjeländer hade leverantörer som inte tillhörde samma koncern som unionsindustrin. Importen från övriga tredjeländer skulle kunna återupptas om lika villkor återskapas på unionsmarknaden.
(109)
Påståendena i detta hänseende bör därför avvisas.
(110)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter upprepade samma berörda part sitt påstående att efterfrågan på mononatriumglutamat skulle öka betydligt i unionen med anledning av det kommande förbudet mot fosfater och att unionsindustrin inte kommer att kunna tillgodose denna ökade efterfrågan i unionen. Parten i fråga lämnade dock inga nya uppgifter eller någon konkret bevisning, och därför avvisades detta påstående.
(111)
Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade också samma berörda part att kommissionen inte hade tagit hänsyn till den andel som mononatriumglutamat utgör av de sammanlagda kostnaderna för rengöringsmedel. Den berörda parten lämnade dock inga nya uppgifter som kunde motbevisa undersökningsresultaten i skälen 138 och 139 i förordningen om provisorisk tull, enligt vilka åtgärdernas eventuella inverkan på detta företag skulle vara begränsad. Argumentet avvisades därför.
(112)
Samma berörda part hävdade slutligen att de ytterligare kostnaderna för andra företag och användare än inom livsmedelsindustrin inte hade beaktats. Parten lade dock inte fram några nya uppgifter eller belägg, och påståendet avvisades därför.
(113)
En annan användare hävdade att det bör göras en samlad bedömning av hur åtgärder mot Indonesien och Kina skulle påverka användarna.
(114)
Båda åtgärdernas inverkan på användarna analyserades särskilt i fråga om tillgången till alternativa försörjningskällor i skäl 147 i förordningen om provisorisk tull. Som nämns i skäl 108 visade analysen att ett antal tredjeländer skulle kunna exportera mononatriumglutamat till unionen. Dessa tredjeländer var verksamma på unionsmarknaden innan den dumpade importen från Indonesien kom ut på unionsmarknaden i allt större kvantiteter.
(115)
Det hävdades att användarna inte kan lägga över de extra kostnaderna för en antidumpningstull på slutkonsumenten, på grund av den hårda konkurrensen på unionens marknad för färdiga livsmedelsprodukter.
(116)
Som nämndes i skälen 135-137 i förordningen om provisorisk tull när det gäller livsmedels- och dryckessektorn utgjorde mononatriumglutamat endast i genomsnitt cirka 5 % av den totala kostnaden för produkter innehållande mononatriumglutamat som tillverkades av de samarbetsvilliga företagen. Dessa företag visade sig vara lönsamma. Den berörda parten lämnade inte någon information som skulle ha motsagt dessa iakttagelser. Därför bekräftades slutsatserna i skäl 136 i förordningen om provisorisk tull om att åtgärderna endast kommer att ha begränsad inverkan på dessa företag, och påståendet bör därför avvisas.
4. Råvaruleverantörernas intresse
(117)
När det gäller det preliminära meddelandet av uppgifter invände två leverantörer mot slutsatsen i skäl 143 i förordningen om provisorisk tull och hävdade att det skulle få stor inverkan på deras affärsverksamhet om unionsindustrin skulle försvinna. Leverantörerna hävdade att ett eventuellt stopp i unionsindustrins produktion av mononatriumglutamat skulle påverka hela deras verksamhet negativt, eftersom sockerfabrikerna oundvikligen producerar en viss mängd sockerlösning och melass, av vilka unionsindustrin är den huvudsakliga köparen. Om socker i dessa former förblir osålt skulle det påverka den berörda fabrikens totala effektivitet.
(118)
Dessa påståenden var dock inte styrkta och kunde därför inte beaktas.
5. Övriga argument
(119)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter upprepade en berörd part sina synpunkter om unionsindustrins påstådda dominerande ställning och hävdade att unionsindustrin genom att införa åtgärder beträffande mononatriumglutamat skulle få en komparativ fördel på unionsmarknaden. Inga nya bevis lades dock fram till stöd för dessa påståenden. Därför bekräftades slutsatserna i skäl 145 i förordningen om provisorisk tull, och påståendet bör därför avvisas.
6. Slutsats om unionens intresse
(120)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande unionens intresse bekräftades slutsatserna i skälen 126-148 i förordningen om provisorisk tull.
G. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
1. Nivå för undanröjande av skada (skademarginal)
(121)
Efter det preliminära meddelandet av uppgifter invände en av de berörda parterna mot det vinstmål som användes för att fastställa nivån för undanröjande av skada enligt skäl 151 i förordningen om provisorisk tull. Parten hävdade att en vinstmarginal före skatt på 3-5 % vore en rimlig och marknadsmässig vinstnivå baserat på den faktiska nettovinstmarginalen före skatt för mononatriumglutamatproducenter i två asiatiska länder 2013.
(122)
Den vinstmarginal som användes för att bestämma nivån för undanröjande av skada svarade mot den vinstmarginal som unionsindustrin rimligen kunde förväntas uppnå under normala konkurrensförhållanden. Som nämns i skäl 151 i förordningen om provisorisk tull började den dumpade importen från Indonesien att få effekt först under skadeundersökningsperiodens tredje år. Därför ansågs det vara rimligt att fastställa vinstmarginalen utifrån skadeundersökningsperiodens första två år.
(123)
Eftersom inga andra synpunkter inkommit beträffande nivån för undanröjande av skada bekräftades slutsatserna i skälen 150-152 i förordningen om provisorisk tull.
2. Slutgiltiga åtgärder
(124)
Mot bakgrund av de slutsatser som dragits i fråga om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse, och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen, bör slutgiltiga antidumpningstullar införas på import av den berörda produkten. Dessa tullar bör enligt regeln om lägsta tull fastställas till en nivå motsvarande dumpningsmarginalerna. I det här fallet har en exporterande producents individuella tullsats ändrats till följd av det preliminära meddelandet av uppgifter, eftersom vissa transaktioner inte beaktades vid fastställandet av exportpriset.
(125)
Mot bakgrund av ovanstående fastställs nivån på tullarna till följande:
Land
Företag
Dumpningsmarginal
(%)
Skademarginal
(%)
Slutlig antidumpningstull
(%)
Indonesien
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
[24,9-40,2]
7,2
Indonesien
PT. Miwon Indonesia
13,3
[27,9-43,6]
13,3
Indonesien
Alla övriga företag
28,4
[31,4-47,0]
28,4
(126)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av resultaten av denna undersökning. De avspeglar alltså den situation för företagen som konstaterades föreligga enligt undersökningen. Dessa tullsatser är endast tillämpliga på import av den berörda produkten med ursprung i det berörda landet som är tillverkad av de rättssubjekt som nämns. Import av den berörda produkten tillverkad av ett annat företag som inte uttryckligen nämns i denna förordnings normativa del med namn och adress, samt närstående enheter till de uttryckligen nämnda företagen, ska omfattas av den tullsats som är tillämplig på alla övriga företag. De bör inte omfattas av någon av de individuella antidumpningstullsatserna.
(127)
Ett företag får begära att dessa individuella antidumpningstullsatser tillämpas om det ändrar namnet på enheten. Denna begäran måste riktas till kommissionen (4). Begäran måste innehålla all relevant information som gör det möjligt att visa att ändringen inte påverkar företagets rätt att omfattas av den tullsats som är tillämplig på företaget. Om ändringen av företagets namn inte påverkar dess rätt att omfattas av den tullsats som är tillämplig på företaget kommer ett tillkännagivande om namnbytet att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
(128)
För att minimera risken för att åtgärderna kringgås på grund av de vitt skilda tullsatserna krävs särskilda åtgärder för att säkerställa att de individuella antidumpningstullarna tillämpas. Företagen med individuella antidumpningstullar måste uppvisa en giltig faktura för tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Fakturan måste överensstämma med de krav som fastställs i bilagan. Import som inte åtföljs av en sådan faktura kommer att omfattas av den antidumpningstull som är tillämplig på alla övriga företag.
(129)
För att säkerställa att antidumpningstullarna genomförs korrekt kommer antidumpningstullen för alla övriga företag inte bara att gälla de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i denna undersökning, utan även de tillverkare som inte exporterade till unionen under undersökningsperioden.
3. Slutgiltigt uttag av den preliminära tullen
(130)
Med hänsyn till de konstaterade dumpningsmarginalerna och nivån på den skada som vållats unionsindustrin bör de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som infördes genom förordningen om provisorisk tull slutgiltigt tas ut.
(131)
Den kommitté som inrättats genom artikel 15.1 i grundförordningen avgav inte något yttrande.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull införs på import av mononatriumglutamat, som för närvarande omfattas av KN-nummer ex 2922 42 00 (Taric-nummer 2922420010) med ursprung i Indonesien.
2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av företagen i tabellen:
Företag
Slutgiltig antidumpningstull (%)
Taric-tilläggsnummer
PT. Cheil Jedang Indonesia
7,2
B961
PT. Miwon Indonesia
13,3
B962
Alla övriga företag
28,4
B999
3. Tillämpningen av de individuella antidumpningstullsatserna för de företag som anges i punkt 2 ska ske på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig handelsfaktura som uppfyller kraven i bilagan. Om ingen sådan faktura uppvisas, ska den tullsats som gäller för alla övriga företag tillämpas.
4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt genomförandeförordning (EU) nr 904/2014 ska tas ut slutgiltigt.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 21 januari 2015.