ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 499/2014 НА КОМИСИЯТА
от 11 март 2014 година
за допълване на регламенти (ЕС) № 1308/2013 и (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета чрез изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 на Комисията по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/07 на Съвета (1), и по-специално член 37, буква в), подточка iv) и буква г), подточка xiii), член 173, параграф 1, букви б), в) и е), член 181, параграф 2 и член 231, параграф 1 от него,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1306/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно финансирането, управлението и мониторинга на общата селскостопанска политика и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 352/78, (ЕО) № 165/94, (ЕО) № 2799/98, (ЕО) № 814/00, (ЕО) № 1290/05 и (ЕО) № 485/2008 на Съвета (2), и по-специално член 64, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 (3) на Комисията беше приет въз основа на Регламент (ЕО) № 1234/2007 (4) на Съвета, който беше отменен и заменен с Регламент (ЕС) № 1308/2013.
(2)
Регламент (ЕС) № 1308/2013 съдържа някои нови разпоредби относно секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тези разпоредби трябва да бъдат допълнени по отношение на финансовите вноски на членовете на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците („организация на производители“), предлагането на пазара на цялата продукция чрез организацията на производители, възлагането на дейности на външни изпълнители, демократичната отчетност, определянето на тавани за разходите за управление и предотвратяване на кризи, условията за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи, някои елементи на процедурата в случай на неспазване на критериите за признаване и прилагането на системата на входни цени, както и условия за предоставяне на гаранция.
(3)
Член 160 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда уставът на организацията на производителите да изисква от производителите, които са нейни членове, да предлагат на пазара цялата си съответна продукция посредством организацията на производителите. За да се осигури гъвкавост в сектора на плодовете и зеленчуците, е целесъобразно да се позволи на производителите при определени условия да предлагат на пазара продукцията си извън организацията на производителите.
(4)
Съгласно член 26 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната. Необходимо е да се изясни как се извършва тази дейност, по-специално в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители. Освен това, за да се позволи на държавите членки да осъществяват необходимия контрол, организациите на производители следва да съхраняват водената отчетност, която осигурява възможност на държавите членки да установяват, че организацията на производители е изпълнила своите задачи.
(5)
Член 27 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква организацията на производители да продължава да бъде отговорна за възложените на външни изпълнители дейности. Целесъобразно е по-подробното уточняване на средствата, чрез които се гарантира, че възложените на външни изпълнители дейности продължават да бъдат контролирани от организацията на производители, която е възложила тези дейности.
(6)
Член 31 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 изисква от държавите членки да предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или няколко от членовете на организация на производители. Организациите на производители следва да предоставят доказателства на държавите членки за своята демократична отчетност по отношение на производители, които са техни членове. Във връзка с това следва да се ограничи максималният процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители.
(7)
Член 153, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 изисква уставът на организацията на производители да предвижда налагането на задължение на членовете за финансови вноски, необходими за нейното финансиране. За да се гарантира, че членовете на организацията на производители заплащат финансовите вноски, необходими за създаването и захранването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от регламента, е необходимо да се предвиди включване на такова задължение в устава на организацията на производители.
(8)
С цел да се избегнат ситуации, в които мерките за предотвратяване и управление на кризи видят до неравномерно финансиране в рамките на асоциация на организации на производители, на равнището на всяка членуваща организация на производители следва да се изчислят тавани на разходите за предотвратяване и управление на кризи по оперативните програми на асоциации на организации на производители. Освен това следва да се установят и условия за презасаждане на овощни градини като мярка за управление и предотвратяване на кризи. За да се избегне неравномерно финансиране на оперативни програми, следва да се определи максимален процент на разходите, които могат да се предвидят за презасаждане на овощни градини.
(9)
В член 114 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се установяват санкциите, които да се прилагат при неспазване на критериите за признаване. Съгласно член 154, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 държавите членки трябва да извършват редовни проверки, за да потвърдят, че организациите на производители спазват критериите за признаване, налагат санкции на тези организации при неспазване или нередности и при необходимост вземат решение за оттегляне на признаването. По-ефективна би била системата, при която се прави разграничаване на съществените и незначителните нередности при спазването на критериите за признаване, като така би се избегнало различното тълкуване от страна на държавите членки. Поради това е целесъобразно да се установи опростена процедура или система със степени на санкции, както се предвижда в член 64 от Регламент (ЕС) № 1306/2013, за да се избегне неправомерното възползване от подпомагане от Съюза от страна на организации на производители, които вече не отговарят на изискванията за признаване.
(10)
Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 предвижда прилагане на Митническия кодекс за митническо оформяне на стоки по системата на входни цени. Тъй като въпросните стоки са малотрайни и стойността им в момента на митническото оформяне невинаги е установена, е необходимо на Комисията да се предостави възможност да приеме правила с цел проверка на достоверността на декларираната входна цена на съответна партида спрямо фиксирана стойност при вноса, за да се ускорят процедурите за митническо оформяне. Освен това опитът, придобит при прилагането на системата на входни цени, показа, че е целесъобразно да се поиска предоставяне на гаранция, когато митническата стойност, определена в съответствие с договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (5), надвишава с повече от 8 % стандартната стойност при вноса, изчислена от Комисията.
(11)
Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 следва да бъде съответно изменен.
(12)
За да се гарантира плавен преход при оперативните програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, в новите правила на Регламент (ЕС) № 1308/2013 следва да бъдат предвидени преходни разпоредби.
(13)
Разпоредбите относно предотвратяването и управлението на кризи следва да се прилагат от 1 януари 2014 г., т.е. датата, от която се прилагат съответните нови разпоредби на Регламент (ЕС) № 1308/2013. С цел да се осигури възможност на организациите на производители да се адаптират към новите правила относно изискванията за възлагане на дейности на външни изпълнители и за демократична отчетност, съответните разпоредби следва да се прилагат едва от 1 януари 2015 г. Член 181 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага от 1 октомври 2014 г. нататък и поради това съответните нови разпоредби на този регламент относно проверката на достоверността на декларираната входна цена на партида и условията за предоставяне на гаранция следва да се прилагат от същата дата,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 се изменя, както следва:
1.
В член 26, параграф 1 се добавят следните втора и трета алинеи:
„Пускането на пазара се извършва от организацията на производители или под контрола на организацията на производители в случай на възлагане на дейности на външни изпълнители съгласно член 27. Това включва решението за продукта, който ще се продава, избора на канал на разпространение и освен ако продажбата не се извършва чрез търг, договарянето на неговото количество и цена.
Организациите на производители съхраняват водената отчетност, включително счетоводни документи, в продължение на поне 5 години, с които се доказва, че организацията на производители е концентрирала предлагането и е пускала на пазара продуктите на членове, за които е призната“
2.
Вмъква се следният член 26а:
„Член 26а
Предлагане на пазара на продукцията извън организацията на производители
Когато организацията на производители позволява това и когато се спазват условията, определени от организацията на производители, членуващите производители могат:
1)
да продават не повече от определен процент от своята продукция или продукти пряко или извън стопанства на производители, в които участват, на потребители за техни лични нужди, като процентите се определят от държавите членки в размер на не по-малко от 10 %;
2)
да предлагат на пазара сами или чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, количества продукти, които са незначителни спрямо обема на предлаганата на пазара продукция от собствената им организация;
3)
да предлагат на пазара сами и чрез друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация, продукти, които поради своите характеристики не се включват обичайно в търговската дейност на съответната организация на производители.“
3.
Член 27 се заменя със следния текст:
„Член 27
Възлагане на дейности на външни изпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите членки в съответствие с член 155 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (6), са свързани с целите на организациите на производители, определени в член 152, параграф 1, буква в) от посочения регламент, и могат да включват, наред с другото, събиране, съхраняване, пакетиране и предлагане на пазара на продукта на членовете на организацията на производители.
2. Организация на производители, която възлага дейност на външни изпълнители, сключва търговско споразумение чрез писмен договор с друг субект, включително един или няколко от своите членове или дъщерно дружество, с цел извършване на съответната дейност. Организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на възложената на външни изпълнителни дейност, както и за контрола върху цялостното управление и наблюдението на търговското споразумение за извършване на дейността.
3. Контролът върху цялостното управление и наблюдението, посочени в параграф 2, се извършват ефективно, като се изисква договорът за възлагане на дейности на външни извършители:
а)
да позволява на организацията на производители да издава обвързващи инструкции и да включва условия, позволяващи на организацията на производители да прекратява договора, ако доставчикът на услуги не спазва сроковете и условията на договора за възлагане на дейности на външни изпълнители,
б)
да съдържа подробни условия, включително задължения за докладване и крайни срокове, които позволяват на организацията на производители да извършва оценка и да упражнява действителен контрол над възложените на външни изпълнители дейности.
Договорите за възлагане на дейности на външни изпълнители, както и докладите, посочени в буква б), се съхраняват от организацията на производители поне 5 години за целите на последващи проверки и са достъпни за всички членове при поискване от тяхна страна.
(6) Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/01 и (ЕО) № 1234/2007 на Съвета (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671).“" 						
4.
Член 31 се заменя със следния текст:
„Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите членки определят максимален процент за правото на глас и дяловете, които всяко физическо или юридическо лице може да притежава в организация на производители. Максималният процент за право на глас и дялове трябва да бъде под 50 % от общите права на глас и под 50 % от дяловете. В надлежно обосновани случаи държавите членки могат да определят по-висок максимален процент за дяловете, които юридическо лице може да притежава в организация на производители, при условие че е избегната всякаква възможност за злоупотребата с власт от страна на това юридическо лице.
Посредством дерогация от първа алинея, когато организации на производители изпълняват оперативна програма към 17 май 2014 г., максималният процент на дяловете, определен от държавата членка за изпълнението на първа алинея, се прилага едва след края на срока на оперативната програма.
2. Органите на държавите членки извършват проверки на правата на глас и дяловете, включващи проверки на самоличността на физическите или юридическите лица, притежаващи дялове на членовете на организацията на производители, които от своя страна са юридически лица.
3. Когато организация на производители е ясно обособена част от юридическо лице, държавите членки приемат мерки, с които се ограничават или забраняват правомощията на това юридическо лице да изменя, одобрява или отхвърля решения на организацията на производители.“
5.
В член 53 се добавя следният параграф 3:
„3. Уставът на организация на производители в сектора на плодовете и зеленчуците изисква членуващите в нея производители да заплащат финансовите вноски, предвидени в нейния учредителен акт, за създаването и попълването на оперативния фонд, предвиден в член 32 от Регламент (ЕС) № 1308/2013.“
6.
В член 62 се добавя следният параграф 5:
„5. Таванът на разходите за управление и предотвратяване на кризи, посочен в член 33, параграф 3, четвърта алинея от Регламент (ЕС) № 1308/2013, по оперативните програми на асоциации на организации на производители се изчислява на равнището на всяка членуваща организация на производители.“
7.
Вмъква се следният член 89а:
„Член 89а
Презасаждане на овощни градини поради задължително изкореняване
Когато държавите членки включат в националната си стратегия презасаждането на овощни градини поради задължително изкореняване по съображения, свързани със здравето на човека или растенията, като мярка при кризи, те определят видовете и при необходимост сортовете, които са допустими за тази мярка, и условията, свързани с нейното прилагане. В случай на изкореняване поради съображения, свързани със здравето на растенията, мерките, предприети от държавите членки за презасаждане на овощни градини, са съобразени с Директива 2000/29/ЕО на Съвета (7).
За презасаждането на овощни градини не се изразходват повече от 20 % от общите разходи по оперативната програма. Държавите членки могат да вземат решение за определяне на по-нисък процент.
(7) Директива 2000/29/ЕС на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (ОВ L 169, 10.7.2000 г., стр. 1).“" 						
8.
Член 114 се заменя със следния текст:
„Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от критериите за признаване, свързани с изискванията от членове 21, 23, член 26, параграфи 1 и 2 и член 31, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца. От момента на установяване на неспазването държавите членки преустановяват плащанията на помощи, докато не бъдат предприети удовлетворяващи ги коригиращи мерки.
2. Неспазването на критериите за признаване, посочени в параграф 1, в рамките на определения от държавата членка срок, води до спиране на признаването на организацията на производители. Държавата членка уведомява организацията на производители за периода на спиране, който не надвишава 12 месеца от датата на получаване на предупредителното писмо от страна на организацията на производители. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
В периода на спиране на признаването организацията на производители може да продължи да извършва дейност, но плащанията на помощи се преустановяват до отмяната на спирането на признаването. Годишната стойност на помощта се намалява с 2 % за всеки започнат календарен месец, през който е спряно признаването.
Спирането на признаването се прекратява в деня на проверката, която показва, че въпросните критерии за признаване са изпълнени.
3. Ако критериите не са изпълнени до края на срока за спиране на признаването, определен от компетентния орган на държавата членка, държавата членка оттегля признаването, считано от датата, на която условията за признаване не са изпълнени, или, ако не е възможно тази дата да бъде установена, от датата на установяване на нередността. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства. Дължимите помощи не се изплащат, а неправомерно платените помощи се възстановяват.
4. Ако държава членка установи, че организация на производители не спазва някой от другите критерии за признаване, установени в член 154 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, освен посочените в параграф 1, тя изпраща на въпросната организация на производители, не по-късно от 2 месеца след установяване на неспазването, предупредително писмо с препоръчана поща, в което се посочва установената нередност, коригиращите мерки и срокът, в рамките на който се предприемат тези мерки, като той не трябва да надвишава 4 месеца.
5. Непредприемането на коригиращите мерки, посочени в параграф 4, в рамките на определения от държавата членка срок, води до временно преустановяване на плащанията и намаляване на размера на годишната помощ с 1 % за всеки започнат календарен месец, който надвишава този срок. Тази мярка се прилага, без да се засяга прилагането на хоризонталното национално законодателство, което може да предвижда спирането на такива действия след започване на свързани съдебни производства.
6. Когато обаче организация на производители предостави на държавата членка доказателства, че поради природни бедствия, неблагоприятни климатични условия, болести или нашествия от вредители, въпреки че е предприела необходимите мерки за предотвратяване на риска, тя не е в състояние да спазва условията за признаване, предвидени в член 154, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС) № 1308/2013 по отношение на минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция, определени от държавата членка, държавата членка може за въпросната година да приложи дерогация от минималния обем или стойност на предлаганата на пазара продукция за тази организация на производители.
7. В случаите когато се прилагат параграфи 1, 2, 4 и 5, държавите членки може да извършват плащания след крайния срок, посочен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на този член. Тези плащания обаче не могат да бъдат извършвани по-късно от 15 октомври през втората година след годината на изпълнение на програмата.“
9.
Член 137 се заменя със следния текст:
„Член 137
Основа за входни цени
1. Член 181, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се прилага по отношение на продуктите, изброени в приложение XVI.
2. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част A на приложение XVI, се определя според договорната стойност, посочена в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, и тази митническа стойност е по-висока с повече от 8 % от фиксираната стойност, изчислена от Комисията като стандартната стойност при вноса в момента на съставяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение, вносителят трябва да предостави гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел размерът на вносното мито, което в крайна сметка би се дължало за продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се равнява на дължимото мито, ако въпросният продукт е бил класифициран въз основа на съответната стандартна стойност при вноса.
Първа алинея не се прилага, когато съответната стандартна стойност при вноса е по-висока от входните цени, изброени в приложение I, част III, раздел I, приложение 2 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (8) и когато заявителят изисква незабавното вписване в сметките на размера на митото, което може в крайна сметка да е дължимо за стоките, вместо предоставяне на гаранция.
3. Когато митническата стойност на продуктите, изброени в част А от приложение XVI, се изчислява в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приспадането на митото се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В такъв случай вносителят предоставя гаранция съгласно член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, която е равна на размера на митото, което той би платил, ако класификацията на продуктите се правеше на основата на стандартната стойност при вноса.
4. Митническата стойност на стоките, внесени на консигнация, се определя директно в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, като за тази цел по време на срока, в който е в сила, се прилага стандартната стойност при вноса, изчислена в съответствие с член 136.
5. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, като се спазва максималният срок от четири месеца от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е освободена според условия, потвърждаващи правилното определяне на цените, посочени в член 29 от Регламент (ЕИО) № 2913/92, или да определи митническата стойност, посочена в член 30, параграф 2, буква в) от този регламент. Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на предоставената гаранция, без да се засяга прилагането на параграф 6.
Предоставената гаранция се освобождава, при условие че се предоставя удовлетворяващо митническите органи доказателство за условията на освобождаване. В противен случай гаранцията се задържа посредством плащане на вносни мита.
За да се докаже, че партидата е освободена съгласно условията, посочени в първа алинея, освен фактурата вносителят предоставя всички документи, необходими за извършването на съответната митническа проверка по отношение на продажбата и освобождаването на всеки продукт от въпросната партида, включително документите, свързани с транспорта, застраховката, обработката и съхраняването на партидата.
Когато пазарните стандарти, посочени в член 3, изискват сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците да бъдат посочени на опаковката, сортът на продукта или търговският вид на плодовете и зеленчуците, които съставляват част от партидата, се посочват на документите, свързани с транспорта, фактурите и ордера за доставка.
6. Максималният срок от четири месеца, посочен в параграф 5, първа алинея, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата членка максимум с три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
Ако при проверка компетентните органи на държавите членки установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоките за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
(8) Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1).“" 						
Член 2
Преходни разпоредби
Когато държава членка е одобрила оперативна програма съгласно член 64, параграф 2, трета алинея от Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011 преди 20 януари 2014 г., тази оперативна програма се счита за одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Без да се засягат членове 65 и 66 от изменя Регламент за изпълнение (ЕС) № 543/2011, по искане на организация на производители оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕО) № 1234/2007, може:
а)
да продължи да се изпълнява до приключването ѝ;
б)
да бъде изменена, така че да отговаря на изискванията на Регламент (ЕС) № 1308/2013; или
в)
да бъде заменена с нова оперативна програма, одобрена съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
Член 3
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, параграфи 6 и 7 и член 2 се прилагат от 1 януари 2014 г.
Член 1, параграф 9 се прилага от 1 октомври 2014 г.
Член 1, параграфи 3 и 4 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 март 2014 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 499/2014
av den 11 mars 2014
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1308/2013 och (EU) nr 1306/2013 genom ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1), särskilt artiklarna 37 c iv och 37 d xiii, 173.1 b, c och f, 181.2 och 231.1,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (2), särskilt artikel 64.6, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 (3) antogs på grundval av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (4), som upphävdes och ersattes av förordning (EU) nr 1308/2013.
(2)
Förordning (EU) nr 1308/2013 innehåller vissa nya bestämmelser om sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker. Dessa bestämmelser behöver kompletteras med avseende på det ekonomiska bidraget från medlemmarna i producentorganisationen inom sektorn för frukt och grönsaker (nedan kallad producentorganisationen), saluföring av hela produktionen via producentorganisationen, utläggande av verksamheten på entreprenad, demokratiskt ansvar samt fastställande av utgiftstak för krishantering och krisförebyggande, villkor för återplantering av fruktträdgårdar som en åtgärd för krisförebyggande och krishantering, vissa delar av förfarandet då erkännandekriterierna inte har uppfyllts och tillämpningen av systemet med ingångspriser samt villkor för ställande av säkerhet.
(3)
I artikel 160 i förordning (EU) nr 1308/2013 anges att producentorganisationens stadgar ska ålägga organisationens producentmedlemmar att saluföra hela sin produktion via organisationen. För att ge utrymme för flexibilitet inom sektorn för frukt och grönsaker är det lämpligt att göra det möjligt för producenterna att på vissa villkor saluföra sin produktion utanför producentorganisationen.
(4)
Enligt artikel 26 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska en producentorganisations huvudsakliga verksamhet bestå i att koncentrera utbudet och saluföra de av medlemmarnas produkter som den är erkänd för. Det bör klargöras hur denna verksamhet genomförs, särskilt vid utläggande på entreprenad. För att göra det möjligt för medlemsstaterna att utföra nödvändiga kontroller bör producentorganisationen bevara dokumentation som gör det möjligt för medlemsstaten att kontrollera att producentorganisationen fullgjort sina uppgifter.
(5)
Enligt artikel 27 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 måste producentorganisationerna behålla ansvaret för de verksamheter som lagts ut på entreprenad. Det är lämpligt att mer i detalj ange vad som krävs för att se till att den producentorganisation som har lagt ut dessa verksamheter på entreprenad behåller kontrollen över dem.
(6)
I artikel 31 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 anges att medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som de finner nödvändiga för att motverka alla former av missbruk av makt eller inflytande från en eller flera medlemmar i en producentorganisation. Producentorganisationer ska för medlemsstaterna lägga fram bevis på deras demokratiska ansvar när det gäller deras producentmedlemmar. I detta syfte bör den högsta procentuella andelen rösträtter och andelar som en fysisk eller juridisk person får inneha i en producentorganisation vara begränsade.
(7)
I artikel 153.2 b i förordning (EU) nr 1308/2013 anges att producentorganisationens stadgar ska ålägga sina medlemmar att betala ett ekonomiskt bidrag för att finansiera den. För att säkerställa att producentorganisationens medlemmar betalar de ekonomiska bidrag som krävs för inrättandet och förvaltningen av den driftsfond som avses i artikel 32 i den förordningen, är det nödvändigt att införa en sådan skyldighet i producentorganisationens stadgar.
(8)
För att undvika situationer där åtgärder för krisförebyggande och krishantering ger upphov till ojämn finansiering inom en sammanslutning av producentorganisationer, bör det för varje medlemsproducentorganisation räknas fram tak för utgifterna för krishantering och krisförebyggande enligt verksamhetsprogrammen för sammanslutningar av producentorganisationer. Dessutom bör det fastställas villkor för återplantering av fruktträdgårdar som en åtgärd för krisförebyggande och krishantering. För att undvika en ojämn finansiering av verksamhetsprogrammen bör det fastställas en högsta procentandel av utgifterna som kan avsättas för återplantering av fruktträdgårdar.
(9)
I artikel 114 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs vilka sanktioner som ska tillämpas om erkännandekriterierna inte uppfylls. Enligt artikel 154.4 i förordning (EU) nr 1308/2013 måste medlemsstaterna med regelbundna intervaller kontrollera att producentorganisationerna uppfyller erkännandevillkoren, tillämpa sanktioner för sådana organisationer vid bristande efterlevnad eller oegentligheter och vid behov besluta att återkalla erkännandet. Ett system som skiljer mellan betydande och mindre avvikelser i efterlevnaden av erkännandekriterierna skulle vara mer effektivt och förhindra att medlemsstaternas tolkningar skiljer sig åt. Det är därför lämpligt att fastställa ett förenklat förfarande och progressiva sanktioner såsom föreskrivs i artikel 64 förordning (EU) nr 1306/2013 för att förhindra att producentorganisationer som inte längre uppfyller erkännandekriterierna drar otillbörlig nytta av unionens stöd.
(10)
I artikel 181 i förordning (EU) nr 1308/2013 föreskrivs tillämpning av Gemensamma tulltaxan för klarering av varor som omfattas av systemet med ingångspris. Eftersom varorna i fråga är lättfördärvliga och deras värde vid tidpunkten för tullklareringen inte alltid är fastställt, är det nödvändigt att göra det möjligt för kommissionen att anta regler för att kontrollera korrektheten av det anmälda ingångspriset för ett parti mot ett schablonvärde vid import för att påskynda tullklareringsförfarandena. Erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av systemet med ingångspriser har vidare visat att det är lämpligt att kräva att det ställs en säkerhet när tullvärdet, fastställt i enlighet med det transaktionsvärde som avses i artikel 29 rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (5), med mer än 8 % överstiger schablonvärdet vid import beräknat av kommissionen.
(11)
Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(12)
För att garantera en smidig övergång för de verksamhetsprogram som godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007 till de nya reglerna i förordning (EU) nr 1308/2013 bör det föreskrivas övergångsbestämmelser.
(13)
Bestämmelserna om krisförebyggande och krishantering bör tillämpas från och med den 1 januari 2014, dvs. det datum från och med vilket de nya bestämmelserna avseende detta i förordning (EU) nr 1308/2013 tillämpas. För att producentorganisationerna ska kunna anpassa sig till de nya reglerna om kraven för verksamheter som läggs ut på entreprenad och demokratiskt ansvar bör de relevanta bestämmelserna tillämpas först från och med den 1 januari 2015. Artikel 181 i förordning (EU) nr 1308/2013 gäller från och med den 1 oktober 2014 och motsvarande nya bestämmelser i den här förordningen om kontroll av korrektheten av det anmälda ingångspriset för ett parti samt om villkoren för att ställa en säkerhet bör därför tillämpas från och med samma dag.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 26.1 ska följande stycken läggas till som andra och tredje styckena:
”Saluföringen ska utföras av producentorganisationen eller under kontroll av producentorganisationen vid utläggande på entreprenad enligt artikel 27. Den ska innefatta beslutet om den produkt som ska säljas, valet av distributionskanal och, utom i de fall försäljningen sker via auktion, förhandlingarna om dess kvantitet och pris.
Producentorganisationerna ska bevara dokumentation, inklusive bokföring, i minst fem år, som visar att producentorganisationen koncentrerade utbudet och saluförde de av medlemmarnas produkter som den är erkänd för.”
2.
Följande artikel ska införas som artikel 26a:
”Artikel 26a
Saluföring av produktionen utanför producentorganisationen
Om producentorganisationen ger sitt tillstånd och om det är förenligt med producentorganisationens villkor får producentmedlemmarna
1.
sälja högst en fastställd procentandel av sin produktion eller sina produkter direkt på eller utanför sina anläggningar till konsumenter för deras personliga bruk; denna procentandel ska fastställas av medlemsstaten och uppgå till minst 10 %,
2.
själva eller genom förmedling av en annan producentorganisation som utsetts av deras egen organisation, saluföra produkter som utgör en marginell kvantitet i förhållande till den produktionsvolym som den egna organisationen kan saluföra,
3.
själva eller via en annan producentorganisation som utsetts av deras egen organisation, saluföra produkter vars egenskaper är sådana att den egna organisationen normalt inte handlar med dem.”
3.
Artikel 27 ska ersättas med följande:
”Artikel 27
Utläggande på entreprenad
1. De verksamheter som medlemsstaterna får tillåta att en producentorganisation lägger ut på entreprenad i enlighet med artikel 155 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (6) ska avse producentorganisationernas mål enligt artikel 152.1 c i den förordningen och får inbegripa bland annat insamling, lagring, förpackning och saluföring av producentorganisationens medlemmars produkt.
2. En producentorganisation som lägger ut en verksamhet på entreprenad ska ingå ett kommersiellt avtal i form av ett skriftligt avtal med en annan juridisk person, som även kan vara en eller flera av dess medlemmar eller ett dotterbolag, om utförande av den berörda verksamheten. Producentorganisationen ska behålla ansvaret för att den verksamhet som lagts ut på entreprenad utförs och för övergripande förvaltningskontroll och tillsyn när det gäller det kommersiella avtalet om utförande av verksamheten.
3. Den övergripande förvaltningskontroll och tillsyn som avses i punkt 2 ska vara effektiv och kräva att entreprenadavtalet
a)
gör det möjligt för producentorganisationen att utfärda bindande instruktioner och innehåller bestämmelser som gör det möjligt för producentorganisationerna att säga upp avtalet om tjänsteleveratören inte uppfyller villkoren och bestämmelserna i entreprenadavtalet,
b)
föreskriver närmare villkor och bestämmelser, inbegripet rapporteringsskyldigheter och tidsfrister som gör det möjligt för producentorganisationen att utvärdera och utöva verklig kontroll över de verksamheter som lagts ut på entreprenad.
Entreprenadavtal samt de rapporter som avses i led b ska bevaras av producentorganisationen under minst fem år för efterhandskontroller och vara tillgängliga för alla medlemmar på begäran.
(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).”" 						
4.
Artikel 31 ska ersättas med följande:
”Artikel 31
Producentorganisationernas demokratiska ansvar
1. Medlemsstaterna ska fastställa en högsta procentandel rösträtter och andelar som en fysisk eller juridisk person får inneha i en producentorganisation. Den högsta procentandelen rösträtter och andelar ska vara mindre än 50 % av de sammanlagda rösträtterna och mindre än 50 % av andelarna. I vederbörligen motiverade fall får medlemsstaterna fastställa en högre högsta procentandel andelar som en juridisk person får inneha i en producentorganisation under förutsättning att sådana personers maktmissbruk undviks i varje fall.
Om det är fråga om producentorganisationer som genomför ett verksamhetsprogram den 17 maj 2014 ska, genom undantag från första stycket, den högsta procentandel andelar som fastställts av medlemsstaten med tillämpning av första stycket endast gälla efter utgången av verksamhetsprogrammet.
2. Medlemsstaternas myndigheter ska utföra kontroller av rösträtter och andelsinnehav, inklusive kontroller av identiteten på fysiska eller juridiska personer som innehar andelar för de medlemmar i producentorganisationen som själva är juridiska personer.
3. Om en producentorganisation är en klart definierad del av en juridisk person ska medlemsstaterna anta bestämmelser som helt eller delvis inskränker den juridiska personens möjligheter att ändra, godkänna eller motsätta sig producentorganisationens beslut.”
5.
I artikel 53 ska följande punkt läggas till som punkt 3:
”3. Stadgarna för en producentorganisation inom sektorn för frukt och grönsaker ska ålägga organisationens producentmedlemmar att betala in de ekonomiska bidrag som fastställs i stadgarna för inrättande och förvaltning av den driftsfond som avses i artikel 32 i förordning (EU) nr 1308/2013.”
6.
I artikel 62 ska följande punkt läggas till som punkt 5:
”5. Taket för utgifter för krishantering och krisförebyggande, som avses i artikel 33.3 fjärde stycket i förordning (EU) nr 1308/2013, inom ramen för verksamhetsprogram tillhörande sammanslutningar av producentorganisationer ska beräknas för varje producentorganisation som är medlem.”
7.
Följande artikel ska införas som artikel 89a:
”Artikel 89a
Återplantering av fruktträdgårdar efter obligatorisk röjning
Om en medlemsstat i sin nationella strategi inbegriper återplantering av fruktträdgårdar, efter obligatorisk röjning av hälsoskäl eller växtskyddsskäl som en krisåtgärd, ska den bestämma vilka arter och, om det är nödvändigt, sorter som får planteras och villkoren för tillämpningen av åtgärden. Vid röjning av växtskyddsskäl ska de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för återplantering av fruktträdgårdar vara förenliga med kraven i rådets direktiv 2000/29/EG (7).
Återplantering av fruktträdgårdar får inte uppta mer än 20 % av de totala utgifterna inom verksamhetsprogrammen. Medlemsstaterna får besluta att fastställa en lägre procentsats.
(7) Rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1).”" 						
8.
Artikel 114 ska ersättas med följande:
”Artikel 114
Bristande uppfyllande av erkännandekriterierna
1. Om en medlemsstat har fastställt att en producentorganisation inte uppfyller ett av de erkännandekriterier som är kopplade till kraven i artiklarna 21, 23, 26.1, 26.2 och 31, ska den, senast två månader efter det att underlåtenheten konstaterades, till den berörda producentorganisationen, genom rekommenderad försändelse, skicka en skriftlig varning med uppgift om den konstaterade underlåtenheten, de korrigerande åtgärderna och tidsfristerna inom vilka sådana åtgärder ska vidtas, vilka inte får överstiga fyra månader. Från och med det att en underlåtenhet har fastställts ska medlemsstaterna tills vidare dra in stödutbetalningarna tills de korrigerande åtgärderna har vidtagits på ett för dem tillfredsställande sätt.
2. Underlåtenhet att uppfylla erkännandekriterierna enligt punkt 1 inom den tidsfrist som medlemsstaten fastställt ska leda till att erkännandet för producentorganisationen tillfälligt dras in. Medlemsstaten ska underrätta producentorganisationen om indragningsperioden, vilken inte får överstiga tolv månader från och med den dag då producentorganisationen mottog varningen. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts.
Under den tid då erkännandet är indraget får producentorganisationen fortsätta sin verksamhet, men stödutbetalningarna ska hållas inne till dess indragningen av erkännandet upphävs. Det årliga stödbeloppet ska minskas med 2 % för varje påbörjad kalendermånad under vilken erkännandet har dragits in.
Indragningen ska upphävas den dag då en kontroll visar att erkännandekriterierna i fråga har uppfyllts.
3. Om kriterierna inte är uppfyllda senast vid utgången av den indragningsperiod som fastställts av medlemsstatens behöriga myndighet, ska medlemsstaten återkalla erkännandet med verkan från och med den dag då villkoren för erkännandet inte längre uppfylldes eller, om det inte är möjligt att fastställa detta datum, från och med den dag då underlåtenheten fastställdes. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts. Utestående stöd ska inte betalas ut och felaktigt utbetalda belopp ska återvinnas.
4. Om en medlemsstat har fastställt att en producentorganisation inte uppfyller något annat av de erkännandekriterier som fastställs i artikel 154 i förordning (EU) nr 1308/2013 än de som anges i punkt 1, ska den, senast två månader efter det att underlåtenheten konstaterades, till den berörda producentorganisationen, genom rekommenderad försändelse, skicka en skriftlig varning med uppgift om den konstaterade underlåtenheten, de korrigerande åtgärderna och tidsfristerna inom vilka sådana åtgärder ska vidtas, vilka inte får överstiga fyra månader.
5. Underlåtenhet att vidta de korrigerande åtgärder som avses i punkt 4 inom den tidsfrist som fastställts av medlemsstaten ska leda till en tillfällig indragning av utbetalningarna och en minskning av det årliga stödbeloppet med 1 % för varje påbörjad kalendermånad som överstiger den tidsfristen. Detta ska inte påverka tillämpningen av övergripande nationell lagstiftning som kan föreskriva tillfälligt upphävande av en sådan åtgärd till följd av att anknytande rättsliga förfaranden har inletts.
6. Om en producentorganisation för medlemsstaten kan visa att den på grund av naturkatastrofer, ogynnsamma väderleksförhållanden, sjukdomar eller skadedjursangrepp, trots att den har vidtagit de nödvändiga riskförebyggande åtgärderna, inte har möjlighet att uppfylla erkännandekriterierna i artikel 154.1 b i förordning (EU) nr 1308/2013 avseende minsta volym eller värde av avsättningsbar produktion som medlemsstaterna föreskriver, får medlemsstaten för det aktuella året avvika från minsta volym eller värde av avsättningsbar produktion för denna producentorganisation.
7. I fall där punkterna 1, 2, 4 och 5 ska tillämpas får medlemsstaterna göra utbetalningar efter den tidsfrist som anges i artikel 70, om så är nödvändigt för tillämpningen av denna artikel. Sådana utbetalningar får emellertid inte göras efter den 15 oktober det andra året efter det år då programmet genomförs.”
9.
Artikel 137 ska ersättas med följande:
”Artikel 137
Beräkning av ingångspris
1. Artikel 181.1 i förordning (EU) nr 1308/2013 ska tillämpas på de produkter som förtecknas i bilaga XVI.
2. När tullvärdet av de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI bestäms enligt det transaktionsvärde som avses i artikel 29 förordning (EEG) nr 2913/92 och tullvärdet är mer än 8 % högre än det schablonbelopp som beräknats av kommissionen som ett schablonvärde vid import vid den tidpunkt då deklaration för produkternas övergång till fri omsättning lämnas, ska importören ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93. I detta fall ska importtullen för de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI motsvara det tullbelopp som importören skulle ha betalat om den aktuella produkten hade klassificerats på grundval av det ifrågavarande schablonvärdet vid import.
Första stycket ska inte gälla om schablonvärdet vid import är högre än de ingångspriser som förtecknas i bilaga 2 till del III avsnitt I i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (8) och om deklaranten begär att det tullbelopp som slutligen ska betalas för varorna omedelbart bokförs i stället för att säkerheten ställs.
3. När tullvärdet av de produkter som förtecknas i del A i bilaga XVI beräknas i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 ska tullen dras av i enlighet med artikel 136.1 i denna förordning. Importören ska i sådana fall ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93 med ett belopp som motsvarar det tullbelopp som denna skulle ha betalat om produkten hade klassificerats på grundval av gällande schablonvärde vid import.
4. Tullvärdet av varor som importeras i konsignation fastställs direkt i enlighet med artikel 30.2 c i förordning (EEG) nr 2913/92 och för detta ändamål ska schablonvärdet vid import, beräknat i enlighet med artikel 136, tillämpas under gällande perioder.
5. Importören ska inom en månad från försäljningen av de aktuella produkterna, dock senast fyra månader efter dagen för godkännandet av deklarationen för övergång till fri omsättning för produkterna, visa att partiet har avsatts på villkor som bekräftar korrektheten av de priser som avses i artikel 29 i förordning (EEG) nr 2913/92, eller fastställa det tullvärde som avses i artikel 30.2 c i samma förordning. Underlåtelse att hålla någon av dessa tidsfrister ska medföra förlust av den säkerhet som ställts, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 6.
Den säkerhet som ställts ska frisläppas om bevis för att avsättningsvillkoren iakttas visas på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt. I annat fall ska säkerheten förverkas som betalning för importtullen.
För att visa att partiet har avyttrats på de villkor som anges i första stycket ska importören, utöver fakturan, tillgängliggöra alla handlingar som är nödvändiga för att genomföra de relevanta tullkontrollerna i samband med försäljning och avyttring av varje produkt i partiet i fråga, inbegripet handlingar som avser transport, försäkring, hantering och lagring av partiet.
Om de handelsnormer som avses i artikel 3 kräver att sort eller handelstyp anges på frukt- eller grönsaksförpackningen, ska sort eller handelstyp för den frukt och de grönsaker som ingår i partiet anges i handlingar som avser transport samt fakturor och leveransorder.
6. Medlemsstatens behöriga myndigheter får efter en välmotiverad ansökan från importören förlänga den tidsfrist på fyra månader som avses i punkt 5 första stycket med högst tre månader.
Om medlemsstaternas behöriga myndigheter vid kontroll konstaterar att kraven i denna artikel inte har uppfyllts ska de uppbära den tull som ska erläggas i enlighet med artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92. Det tullbelopp, eller det resterande tullbelopp, som ska uppbäras ska inbegripa ränta från och med den dag då varorna övergick till fri omsättning fram till dagen för uppbörd. Den räntesats som ska tillämpas ska vara den gällande räntesatsen för tulluppbörd enligt nationell lagstiftning.
(8) Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).”" 						
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
Om en medlemsstat har godkänt ett verksamhetsprogram i enlighet med artikel 64.2 tredje stycket i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 före den 20 januari 2014, ska det verksamhetsprogrammet anses ha godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007.
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 65 och 66 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 får ett verksamhetsprogram som godkänts enligt förordning (EG) nr 1234/2007, på begäran av en producentorganisation,
a)
fortsätta tills det löper ut,
b)
ändras för att uppfylla kraven i förordning (EU) nr 1308/2013, eller
c)
ersättas med ett nytt verksamhetsprogram som ska godkännas enligt förordning (EU) nr 1308/2013.
Artikel 3
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artiklarna 1.6, 1.7 och 2 ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Artikel 1.9 ska tillämpas från och med den 1 oktober 2014.
Artikel 1.3 och 1.4 ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 mars 2014.