РЕШЕНИЕ № 529/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 21 май 2013 година
относно правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности във връзка със земеползването, промените в земеползването и горското стопанство и относно информация за действията, свързани с тези дейности
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Секторът Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС) в Съюза представлява нетен поглътител, който отстранява парниковите газове от атмосферата в количество, съответстващо на значителен дял от общите емисии на парникови газове на Съюза. Дейностите в сектора ЗПЗГС водят до антропогенни емисии и поглъщания на парникови газове като последица от промените в количествата въглерод, съдържащи се в растителността и почвите, както и до емисии на парникови газове, различни от CO2. Увеличеното устойчиво използване на продукти от добита дървесина може значително да ограничи емисиите и да увеличи поглъщанията на парникови газове от атмосферата. Дължащите се на сектора ЗПЗГС емисии и поглъщания на парникови газове не се отчитат за постигането на европейската цел за 2020 г. за намаление на емисиите с 20 %, определена съгласно Решение № 406/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно усилията на държавите членки за намаляване на техните емисии на парникови газове, необходими за изпълнение на ангажиментите на Общността за намаляване на емисиите на парникови газове до 2020 г. (3) и съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността (4), при все че тези емисии и поглъщания частично се отчитат за изпълнението на количествените ангажименти на Съюза за ограничаване и намаляване на емисиите по член 3, параграф 3 от Протокола от Киото („Протокола от Киото“) към Рамковата конвенция на ООН по изменението на климата (РКООНИК), одобрен с Решение 2002/358/ЕО на Съвета (5).
(2)
В контекста на постигането до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност всички видове земеползване следва да се разглеждат по холистичен начин и ЗПЗГС да бъдат включени в рамките на политиката на Съюза за климата.
(3)
Решение № 406/2009/ЕО изисква Комисията да оцени условията и реда за включване на емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности във връзка със ЗПЗГС, в ангажимента на ЕС за намаление на емисиите на парникови газове, като в същото време осигури дълготрайност и екологична обоснованост на приноса на този сектор и предвиди изисквания за прецизен мониторинг и отчитане на съответните емисии и поглъщания. Ето защо с това решение, като първа стъпка, следва да се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС и така да се допринесе за разработването на политика за включване на сектора ЗПЗГС в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите, по целесъобразност, като същевременно се отчитат условията на околната среда в различните региони на Съюза, включително, inter alia, богатите на гори държави. За да се осигури междувременно запазването и увеличаването на въглеродните запаси, настоящото решение следва да съдържа и изискване към държавите членки да предоставят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите, както и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС.
(4)
В настоящото решение следва да бъдат определени задълженията на държавите членки при прилагането на тези правила за отчитане и задълженията за предоставяне на информация за техните действия в сектора ЗПЗГС. Решението следва да не определя задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти.
(5)
В Решение 16/CMP.1 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Единадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Монреал през декември 2005 г., и в Решение 2/CMP.7 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Седемнадесетата конференция на Страните по РКООНИК, състояла се в Дърбан през декември 2011 г., се определят правила за отчитане за сектора ЗПЗГС, валидни в рамките на втория период на задължения по Протокола от Киото. Настоящото решение следва да бъде изцяло съобразено с цитираните решения, за да се осигури съгласуваност между вътрешните правила на Съюза и определенията, реда и условията, правилата и насоките, договорени в рамките на РКООНИК, за да се избегне дублиране при докладването по държави. Настоящото решение следва също да бъде съобразено с особеностите на сектора ЗПЗГС и задълженията, произтичащи от участието на Съюза като отделна страна по РКООНИК и Протокола от Киото.
(6)
Правилата за отчитане, приложими за сектора ЗПЗГС в Съюза, не следва да създават допълнителна административна тежест. Поради това не трябва да се изисква внесените в съответствие с тези правила доклади да включват информация, която не се изисква съгласно решенията, взети на Конференцията на страните по РКООНИК и Срещата на страните по Протокола от Киото.
(7)
Секторът ЗПЗГС може да допринесе за смекчаването на изменението на климата по различни начини, по-специално чрез намаляване на емисиите, запазване и увеличаване на поглътителите и въглеродните запаси. За да бъдат ефективни мерките, насочени по-конкретно към увеличаване на улавянето на въглерод, от решаващо значение е стабилността и приспособяемостта на въглеродните депа.
(8)
Правилата за отчитане по отношение на ЗПЗГС следва да отразяват усилията, полагани в секторите на селското и горското стопанство за засилване на приноса на промените в земеползването за намаляване на емисиите. Настоящото решение следва да предвижда правила за задължително отчитане на дейностите по залесяване, повторно залесяване, обезлесяване и управление на горите, както и на дейностите по управление на пасища и управление на обработваеми земи, като за първия отчетен период се прилагат разпоредби с цел подобряване на системите за докладване и отчитане на държавите членки. Настоящото решение следва да включва и правила за доброволно отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони. За тази цел Комисията следва да рационализира и подобри резултатите от базите данни на Съюза (Евростат - Lucas, ЕАОС - Corine Land Cover и т.н.), в които се събира съответната информация, с цел да се помогне на държавите членки да изпълнят задълженията си за отчитане, по-специално за управление на обработваеми земи и управление на пасища, както и доброволното отчитане на дейности, свързани с рекултивация, пресушаване на влажни зони и възстановяване на влажни зони, където има такова.
(9)
За да се осигури екологичната обоснованост на правилата за отчитане, отнасящи се за сектора ЗПЗГС в ЕС, тези правила следва да се основават на принципите за отчитане, залегнали в Решение 2/CMP.7, Решение 2/СМР.6 на Конференцията на страните, служеща като среща на страните по Протокола от Киото, прието от Шестнадесетата конференция на страните по РКООНИК, състояла се в Канкун през декември 2010 г., и Решение 16/CMP.1. Държавите членки следва да изготвят и водят своите отчети, като следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, използвана за оценяването на емисиите и поглъщанията на парникови газове от сектора ЗПЗГС, съгласно насоките, дадени в съответните указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (МКИК) относно националните инвентаризации на парниковите газове, включително относно методиките за отчитане на различни от CO2 емисии на парникови газове, приети в рамките на РКООНИК.
(10)
Правилата за отчитане въз основа на Решения 2/СМР.7 и 16/СМР.1 не позволяват отчитане на ефекта на заместване при използване на продукти от добита дървесина за производство на енергия и материали, тъй като това би довело до двойно отчитане. Такова използване обаче би могло значително да допринесе за смекчаване на изменението на климата и поради това предоставяната от държавите членки информация относно действията в сектора ЗПЗГС може да включва мерки за заместване на материали и енергийни суровини с висока въглеродна интензивност с биомаса. Това би повишило последователността на политиката.
(11)
За да се осигури солидна основа за бъдещото определяне на политиките и оптимизиране на земеползването в Съюза, е необходимо да се направят подходящи инвестиции. За да се гарантира, че тези инвестиции могат да бъдат насочени приоритетно към ключови категории, държавите членки следва първоначално да имат право да изключват от отчитането някои въглеродни депа. В дългосрочен план обаче следва да има стремеж към по-изчерпателно отчитане за сектора, включително всички земи, депа и газове.
(12)
Правилата за отчитане следва да отчитат точно дължащите се на човешката дейност промени в емисиите и поглъщанията. Във връзка с това в настоящото решение следва да се предвиди използването на специфични методики за различните видове дейности в сектора ЗПЗГС. Емисиите и поглъщанията, свързани със залесяването, повторното залесяване и обезлесяването, са резултат от пряко и причинено от човека превръщане на незалесена в залесена площ или обратно и следователно трябва да бъдат отчитани в своята цялост. Всички емисии и поглъщания, свързани с управлението на пасища, управлението на обработваеми земи, рекултивацията, пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони, се отчитат чрез прилагане на базова година за изчисляване на промените в емисиите и поглъщанията. Емисиите и поглъщанията от управлението на горите обаче зависят от определен брой природни условия, възрастовата структура, както и от миналите и настоящите практики на управление. Използването на базова година не е в състояние да отрази тези фактори и произтичащите от тях циклични въздействия върху емисиите и поглъщанията или варирането им през отделните години. Съответните правила за отчитане, по които се изчисляват промените в емисиите и поглъщанията, следва по-скоро да предвиждат използването на референтни количества, така че да се изключат последиците от природни фактори и специфични за дадена страна характеристики. Референтните количества представляват оценки на нетните годишни емисии или поглъщания, дължащи се на управлението на горите на територията на държава членка през годините, включени във всеки отчетен период, и следва да бъдат определени по прозрачен начин, в съответствие с решения 2/CMP.6 и 2/CMP.7. Посочените в настоящото решение референтни количества следва да бъдат идентични с одобрените в рамките на РКООНИК. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрения в методиките или данните, свързани с определянето на референтното количество, държавата членка следва да извърши подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите.
Правилата за отчитане следва да предвиждат горна граница на посочваните в отчетите стойности на нетните поглъщания в резултат от управлението на горите. В случай на нововъведения във връзка с правилата за отчитане за горскостопански дейности в контекста на съответните международни процеси следва да се обмисли актуализиране на правилата за отчитане за горскостопански дейности в настоящото решение с цел да се осигури съгласуваност с тези нововъведения.
(13)
Правилата за отчитане следва да отразяват по подходящ начин положителния принос за поглъщания на парникови газове в дървесина и продукти на основата на дървесина, както и да допринасят за засилено използване на горите като ресурс в рамките на устойчивото управление на горите и за засилено използване на продукти от дървесина.
(14)
Съгласно глава 4.1.1 от ръководството на МКИК за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство, добра практика е страните да посочат минималната ширина, която ще прилагат при определението за гора и единици земя, които подлежат на дейности по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, в допълнение към минималната площ гора. Следва да се осигури съгласуваност с определението, използвано от всяка държава членка при докладването по линия на РКООНИК и Протокола от Киото и настоящото решение.
(15)
Правилата за отчитане следва да гарантират, че държавите членки отразяват точно в отчетите промените, когато има такива, във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина с оглед да се стимулира използването на продукти от добита дървесина с продължителен жизнен цикъл. Следователно функцията за разлагане от първи порядък, приложима за емисиите от продукти от добита дървесина, следва да съответства на формула 12.1 от ръководствата на МКИК, озаглавени „Ръководства на МКИК от 2006 г. относно националните инвентаризации на парниковите газове“, а съответните приети стойности за периода на полуотделяне на въглерода следва да се базират на таблица 3а.1.3 от ръководството на МКИК от 2003 г. за добра практика при земеползването, промените в земеползването и горското стопанство. Държавите членки следва да могат вместо това да използват специфични за страната методики и стойности за периода на полуотделяне на въглерода, стига те да са в съответствие с най-новите ръководства на МКИК.
(16)
Тъй като годишните колебания на стойностите на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на селскостопански дейности, са много по-малки в сравнение с тези за горскостопанските дейности, държавите членки следва да отчитат емисиите и поглъщанията от дейностите за управление на обработваеми земи и пасища спрямо базовата година или период.
(17)
Пресушаването на влажни зони и възстановяването на влажни зони обхваща емисиите от торфища, където се натрупват големи количества въглерод. Емисиите от деградиращи и пресъхващи торфища съставляват около 5 % от емисиите на парниковите газове в световен мащаб и представляват между 3,5 и 4 % от емисиите в Съюза през 2010 г. Поради това, след като на международно равнище бъдат договорени съответните ръководства на МКИК, Съюзът следва да се стреми да придвижи въпроса на международно равнище с оглед постигането на споразумение с органите на РКООНИК или на Протокола от Киото относно задължението да се изготвят и водят годишни отчети за емисиите и поглъщанията от дейности, попадащи в категориите пресушаване и възстановяване на влажни зони, и с оглед на включването на това задължение в глобалното споразумение за климата, което да бъде сключено не по-късно от 2015 г.
(18)
Естествените смущения, като например пожари, нашествия на насекоми, болести, екстремните метеорологични събития и геоложки дислокации, които са извън контрола на държава членка и на практика не са повлияни от нея, могат да доведат до емисии от сектора ЗПЗГС с временен характер или могат да обърнат ефекта от предишни поглъщания. Тъй като обръщане на ефекта може да се получи и в резултат от управленски решения, като например решения за дърводобив или залесяване, с настоящото решение следва да се осигури винаги да има точно отразяване на причинените от човека обратни ефекти в отчетите за ЗПЗГС. От друга страна, с настоящото решение следва на държавите членки да се даде ограничена възможност да изключват от своите отчети за ЗПЗГС емисиите, дължащи се на смущения в залесяването, повторното залесяване и управлението на горите, които са извън техния контрол, като използват фонови нива и допустими отклонения в съответствие с Решение 2/CMP.7. Начинът обаче, по който държавите членки прилагат тези разпоредби, следва да не води до необосновано занижено отчитане.
(19)
Правилата за докладване за емисиите на парникови газове и за друга информация във връзка с изменението на климата, включително информация за сектора ЗПЗГС, попадат в обхвата на Регламент (ЕС) № 525/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 21 май 2013 г. относно механизъм за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове и за докладване на друга информация, свързана с изменението на климата, на национално равнище и на равнището на Съюза (6) и следователно са извън обхвата на настоящото решение. Държавите членки следва да спазват тези правила за мониторинг и докладване във връзка със задълженията си за отчитане, определени в настоящото решение.
(20)
Изготвянето на отчетите за ЗПЗГС на ежегодна основа би направило тези отчети неточни и ненадеждни поради годишните колебания в стойностите на емисиите и поглъщанията, често появяващата се необходимост от преизчисляване на някои докладвани данни и дългото време, необходимо за проява на ефекта от променените управленски практики в горското и селското стопанство върху количеството на въглеродните запаси в растителността и почвите. Ето защо настоящото решение следва да предвиди отчитане на по-дълъг период от време.
(21)
Държавите членки следва да предоставят информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС, с които въвеждат подходящи за страната мерки за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията от сектора ЗПЗГС. Тази информация следва да съдържа някои елементи, посочени в настоящото решение. Освен това за поощряване на най-добрите практики и единодействия с други политики и мерки, свързани с горите и селското стопанство, в приложение към настоящото решение следва да бъде поместен примерен списък от мерки, които също могат да бъдат включени в подаваната информация. Комисията може да предоставя насоки, за да улесни обмена на съпоставима информация.
(22)
В рамките на подготовката и изпълнението на своите действия в сектора ЗПЗГС държавите членки могат, когато е целесъобразно, да проучат дали има възможности за насърчаване на инвестиции в селското стопанство.
(23)
На Комисията следва да бъде делегирано правомощие да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, за да актуализира съдържащите се в настоящото решение определения в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение I с цел да добавя или да променя отчетни периоди, така че да гарантира, че тези периоди отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори; за да изменя приложение II с актуализирани референтни количества в съответствие с разпоредбите на настоящото решение; за да преразглежда посочената в приложение III информация в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; за да изменя приложение V в съответствие с промените на определенията, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения; и за да преразглежда предвидените в настоящото решение изисквания за информацията, свързана с правилата за отчитане на естествени смущения, така че да бъде отразено преразглеждането на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото. От особена важност е по време на подготвителната работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегираните актове Комисията следва да осигурява едновременно и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
Тъй като целите на настоящото решение, а именно установяване на правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора ЗПЗГС, и предоставянето на информация от държавите членки относно дейности в сектора ЗПЗГС, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради своето естество и поради това, предвид обхвата и последиците от предвиденото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, формулиран в член 5 от Договора за Европейския съюз. Когато приема такива мерки, Съюзът следва да зачита областите на компетентност на държавите членки по отношение на политиката за горското стопанство. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и обхват
С настоящото решение се определят правила за отчитане на емисиите и поглъщанията на парникови газове, дължащи се на дейности в сектора Земеползване, промени в земеползването и горско стопанство (ЗПЗГС), като първа стъпка към включването, когато е целесъобразно, на посочените дейности в ангажимента на Съюза за намаляване на емисиите на парникови газове. Решението не създава задължения за отчитане или докладване по отношение на частни субекти. В него се предвижда задължение за държавите членки да представят информация относно своите действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„емисии“ означава антропогенни емисии на парникови газове в атмосферата по източници;
б)
„поглъщания“ означава антропогенни поглъщания на парникови газове от атмосферата по поглътители;
в)
„залесяване“ означава пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е била залесена за период от поне 50 години, в залесена площ чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, когато това превръщане е станало след 31 декември 1989 г.;
г)
„повторно залесяване“ означава всяко пряко и причинено от човека превръщане на площ, която не е гора, в гора чрез засаждане, посяване и/или благоприятствано от човека естествено засаждане, което се ограничава до площ, която е била гора, но е престанала да бъде гора преди 1 януари 1990 г., и която е била превърната отново в гора в периода след 31 декември 1989 г.;
д)
„обезлесяване“ означава прякото, причинено от човека превръщане на гора в площ, която не е гора, когато превръщането е станало след 31 декември 1989 г.;
е)
„управление на горите“ означава всяка дейност, произтичаща от приложима към горите система от практики, която оказва въздействие върху екологичните, икономическите или социалните функции на горите;
ж)
„управление на обработваеми площи“ означава всяка дейност, произтичаща от система от практики, приложима към земи за отглеждане на селскостопански култури, както и към земи, които са оставени под угар или временно не се използват за отглеждане на селскостопански култури;
з)
„управление на пасища“ означава всяка дейност, която произтича от система от практики, приложима към използвани за животновъдство земи и насочена към контролиране или оказване на въздействие върху количеството и вида на растителността и отглежданите животни;
и)
„рекултивация“ означава всяка пряка човешка дейност за увеличаване на въглеродния запас във всеки обект с площ минимум 0,05 хектара чрез създаването на растителна покривка, когато тази дейност не представлява залесяване или повторно залесяване;
й)
„въглероден запас“ означава масата на въглерода, съхранена в дадено въглеродно депо;
к)
„пресушаване и възстановяване на влажни зони“ означава всяка дейност, произтичаща от система за пресушаване или възстановяване на влажни зони на земя, която е била пресушена или възстановена като влажна зона след 31 декември 1989 г., има минимална площ 1 хектар и в която присъства органична почва, при положение че дейността не представлява никаква друга дейност, за която се съставят и водят отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, и при положение че пресушаването е пряко причинено от човека понижаване на нивото на подпочвените води, а възстановяването на влажни зони е прякото причинено от човека частично или цялостно обръщане на ефекта от пресушаването;
л)
„източник“ означава всякакъв процес, дейност или механизъм, при който в атмосферата се отделя парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
м)
„поглътител“ означава всеки процес, дейност или механизъм, при който от атмосферата се отстранява парников газ, аерозол или прекурсор на парников газ;
н)
„въглеродно депо“ означава част или цялостна биогеохимична даденост или система на територията на дадена държава членка, в която се натрупва въглерод, въглеродосъдържащ прекурсор на парников газ или въглеродосъдържащ парников газ;
о)
„прекурсор на парников газ“ означава химично съединение, което участва в химичните реакции, водещи до създаването на парниковите газове, посочени в член 3, параграф 4;
п)
„продукт от добита дървесина“ означава всеки продукт от дърводобива, който е напуснал съответния дърводобивен обект;
р)
„гора“ означава площ от земя, определена от минималните стойности за размер на площ, за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата, и за потенциална височина на дърветата в зряла възраст на мястото им на растеж, както е определена за всяка държава членка в приложение V. Тя включва площи, покрити с дървета, включително групи от растящи млади естествени дървета или насаждения, които все още трябва да достигнат минималните стойности за покритие от дървесни корони или еквивалентна гъстота на дърветата или минималната височина на дърветата, посочени в приложение V, включително всяка площ, която по принцип представлява част от горската площ, но на която временно няма дървета в резултат на човешка намеса, като например дърводобив, или в резултат на естествени причини, но за която може да се очаква, че отново ще се превърне в гора;
с)
„покритие от дървесни корони“ означава частта от определена площ, която е покрита с вертикалната проекция на периметъра от дървесни корони, изразена като процент;
т)
„гъстота на дърветата“ означава гъстотата на стоящите и растящи дървета върху горска площ, измерена в съответствие с методика, определена от съответната държава членка;
у)
„естествени смущения“ означава всички неантропогенни събития или обстоятелства, които причиняват значителни емисии от гори, чието настъпване е извън контрола на съответната държава членка, при условие че държавата членка обективно няма възможност да ограничи значително ефекта от събитията или обстоятелствата върху емисиите, дори и след тяхната поява;
(ф)
„фоново ниво“ означава средната стойност на емисиите, причинени от естествени смущения за определен период от време, с изключение на статистическите отклонения, изчислени в съответствие с член 9, параграф 2;
х)
„период на полуотделяне на въглерода“ означава броя години, необходими на количеството въглерод, натрупано в определена категория продукти от добита дървесина, за да намалее наполовина от първоначалната си стойност;
ц)
„незабавно окисление“ означава метод на отчитане, при който се приема, че отделянето в атмосферата на цялото количество въглерод, натрупано в продуктите от добита дървесина, става в момента на дърводобива;
ч)
„санитарна сеч“ означава всяка дърводобивна дейност, състояща се в добив на дървесина, която все още може да се използват поне частично от земи, пострадали от естествени смущения.
2. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на определенията в параграф 1 от настоящия член с цел да осигури съгласуваност между тези определения и евентуални промени на съответните определения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
3. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за изменение на приложение V с цел актуализиране на стойностите, посочени в същото приложение в съответствие с промените на определенията по отношение на аспектите, посочени в приложение V, които са приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 3
Задължение за изготвяне и водене на отчети за ЗПЗГС
1. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и водят отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
залесяване;
б)
повторно залесяване;
в)
обезлесяване;
г)
управление на гори.
2. За отчетния период, започващ на 1 януари 2021 г., и след това държавите членки изготвят и водят годишни отчети, които отразяват точно всички емисии и поглъщания, дължащи се на дейности на тяхна територия и попадащи в следните категории:
а)
управление на обработваеми площи;
б)
управление на пасища.
По отношение на годишните отчети за емисиите и поглъщанията, дължащи се на управление на обработваеми площи и управление на пасища, за отчетния период от 1 януари 2013 г. до 31 декември 2020 г. се прилага следното:
а)
От 2016 до 2018 г. държавите членки изпращат на Комисията до 15 март всяка година доклад за съществуващите и разработваните в момента системи за оценка на емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища. Държавите членки следва да посочат доколко тези системи са в съответствие с методиките на МКИК и изискванията за докладване на РКООНИК по отношение на емисиите и поглъщанията на парникови газове.
б)
Преди 1 януари 2022 г. държавите членки изготвят и представят на Комисията до 15 март всяка година първоначални, предварителни и необвързващи годишни оценки за емисиите и поглъщанията от управлението на обработваеми площи и управлението на пасища, като използват по целесъобразност методиките на МКИК. Държавите членки следва да използват поне методиката, описана като Tier 1 в съответните ръководства на МКИК. Държавите членки се насърчават да използват тези оценки, за да набележат ключови категории и да разработят ключови методики от тип Tier 2 и Tier 3 за отделните държави с цел изготвяне на надеждни и точни оценки за емисиите и поглъщанията.
в)
Държавите членки предават окончателните си годишни оценки за отчитане на управлението на обработваеми площи и управлението на пасища не по-късно от 15 март 2022 г.
г)
Държавите членки могат да поискат дерогация, за да отложат крайния срок, установен в буква в), ако определянето на крайната оценка за отчитане на управлението на обработваема площ и управлението на пасища не може разумно да приключи в рамките на определения в настоящия параграф график поради поне една от следните причини:
i)
отчитането, което се изисква, може да приключи единствено в срокове, които излизат извън графика, по технически причини;
ii)
завършването на отчитането в рамките на графика би било непропорционално скъпо.
Държавите членки, които искат да се възползват от дерогацията, подават мотивирано искане до Комисията в срок до 15 януари 2021 г.
Ако Комисията счете, че искането е основателно, тя предоставя дерогацията за срок от максимум 3 календарни години, считано от 15 март 2022 г. В противен случай тя отхвърля искането, като излага основанията за решението си.
При необходимост Комисията може да изисква представянето на допълнителна информация в определен разумен срок.
Искането за дерогация се счита за прието, ако Комисията не е повдигнала възражения в рамките на шест месеца от получаването на първоначалното искане на държавата членка или от получаването на поисканата допълнителна информация.
3. За всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки могат освен това да изготвят и водят отчети, които отразяват точно емисиите и поглъщанията, дължащи се на рекултивация, пресушаване и възстановяване на влажни зони.
4. Отчетите, посочени в параграфи 1, 2 и 3, включват емисиите и поглъщанията на следните видове парникови газове:
а)
въглероден диоксид (CO2);
б)
метан (CH4);
в)
диазотен оксид (N2O).
5. Държавите членки включват в своите отчети конкретната дейност по параграфи 1, 2 и 3, когато отчетите са подготвени и водени в съответствие с настоящото решение, от по-късната от следните две дати: датата на началото на дейността или 1 януари 2013 г.
Член 4
Общи правила за отчитане
1. В своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, държавите членки отбелязват емисиите с положителен знак (+), а поглъщанията с отрицателен знак (-).
2. При изготвянето и воденето на своите отчети държавите членки следят за точността, пълнотата, последователността, сравнимостта и прозрачността на съответната информация, когато оценяват емисиите и поглъщанията на парникови газове, свързани с посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности.
3. Емисиите и поглъщанията, които се дължат на която и да е дейност, попадаща в повече от една категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3, се отчитат само в една категория с цел да се предотврати двойно отчитане.
4. Въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни държавите членки определят земните площи, на които се провежда дейност, попадаща в определена категория по член 3, параграфи 1, 2 и 3. Те осигуряват възможност всички тези земни площи да могат да бъдат идентифицирани в отчета за съответната категория.
5. Държавите членки включват в своите отчети, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3, всяка промяна на запасите от въглерод в следните въглеродни депа:
а)
надземната биомаса;
б)
подземната биомаса;
в)
падналата листна маса и клони;
г)
изсъхналата дървесина;
д)
органичния въглерод в почвата;
е)
продуктите от добита дървесина.
В случаите обаче, когато съответните въглеродни депа, изредени в първа алинея, букви от а) до д), не са източници, държавите членки могат да предпочетат да не включват в своите отчети промените на въглеродните запаси в тях. Държавите членки считат, че дадено въглеродно депо не е източник само ако това е доказано въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
6. Държавите членки завършат изготвянето на своите отчети по член 3, параграфи 1, 2 и 3, в края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, като определят в тези отчети баланса на общите нетни емисии и поглъщания за съответния отчетен период.
7. Държавите членки водят пълна и точна документация за всички данни, които използват при изпълнението на своите задължения по настоящото решение най-малко за времето, през което това решение е в сила.
8. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да изменя приложение I с цел да добавя или променя отчетни периоди, така че да гарантира, че те отговарят на съответните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, и че са съгласувани с отчетните периоди, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащите от тях или последващи ги споразумения, които се прилагат за ангажиментите на Съюза по отношение на намаляване на емисиите в други сектори.
Член 5
Правила за отчитане във връзка със залесяването, възобновяването на гори и обезлесяването
1. В отчетите във връзка със залесяването и възобновяванетo на гори държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, произтичащи от подобни дейности, провеждани на земи, които не са били гори към 31 декември 1989 г. Държавите членки могат да отразят емисиите от залесяване и повторно залесяване в един отчет.
2. Държавите членки отразяват в своите отчети нетните емисии и поглъщания, дължащи се на дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване, както и общите емисии и поглъщания за всяка от годините от съответния отчетен период, въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни.
3. Държавите членки водят отчети за емисиите и поглъщанията на площите, които са били посочени в отчетите по член 4, параграф 4 под категорията дейности по залесяване, повторно залесяване или обезлесяване, дори и когато вече не се провеждат такива дейности в тези площи.
4. Всяка държава членка определя горската площ, като използва същата пространствена единица за оценка, която е посочена в приложение V, при изчисленията за дейностите по залесяване, възобновяване на гори и обезлесяване.
Член 6
Правила за отчитане във връзка с управлението на гори
1. Държавите членки отчитат емисиите и поглъщанията, дължащи се на дейности по управление на горите, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период по приложение I, минус стойността, получена като се умножи броят на годините през този отчетен период по референтното количество, посочено в приложение II.
2. Когато резултатът от изчислението, посочено в параграф 1, за определен отчетен период има отрицателна стойност, държавите членки включват в своите отчети във връзка с управлението на горите общи емисии и поглъщания с равностойност не повече от 3,5 % от емисиите на съответната държава членка през нейната базова година или базов период, съгласно посоченото в приложение VI, както е подадено в съответния доклад на тази държава членка до РКООНИК, приет съгласно съответните решения CMP относно базовата година или базовия период за втория период на задължения по Протокола от Киото, с изключение на емисиите и поглъщанията от посочените в член 3, параграфи 1, 2 и 3 дейности, умножени по броя на годините в съответния отчетен период.
3. Държавите членки осигуряват съответствието на изчислителните методи, използвани от тях в отчетите във връзка с управлението на гори, с допълнение II към Решение 2/CMP.6 и с изчислителните методи, използвани при изчислението на техните референтни количества, посочени в приложение II, по отношение най-малко на следните аспекти:
а)
въглеродните депа и парниковите газове;
б)
площта, за която се прилага управлението на горите;
в)
продуктите от добита дървесина;
г)
естествените смущения.
4. Не по-късно от една година преди края на всеки отчетен период държавите членки съобщават на Комисията преразгледаните референтни количества. Тези референтни количества са идентични с определените в актовете, одобрени от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото, или - при липса на такива актове - се изчисляват в съответствие с процесите и методиките, определени в съответните решения, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
5. Ако има изменения в съответните разпоредби на Решение 2/CMP.6 или 2/СМР.7, държавите членки съобщават на Комисията преразгледани референтни количества, които отразяват въпросните изменения, не по-късно от шест месеца след приемането на въпросните изменения.
6. Ако на разположение на дадена държава членка се окажат подобрени методики, свързани с данните, използвани за определянето на референтното количество, посочено в приложение II, или когато има значителни подобрения в качеството на данните, с които разполага дадена държава членка, съответната държава членка извършва подходящите технически корекции, за да включи въздействието на преизчисленията в отчетите за управлението на горите. Тези технически корекции са идентични на всички подобни корекции, одобрени в рамките на процеса на преглед на РКООНИК, съгласно Решение 2/CMP.7. Съответните държави членки съобщават тези корекции на Комисията най-късно като част от докладваната информация съгласно член 7, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) № 525/2013.
7. За целите на параграфи 4, 5 и 6 държавите членки посочват количеството на годишните емисии, дължащи се на естествени смущения, които са включени в техните преразгледани референтни количества, както и начина, по който е определено това количество.
8. Комисията проверява информацията във връзка с преразгледаните референтни количества, посочени в параграфи 4 и 5, и техническите корекции, посочени в параграф 6, с цел осигуряване на съгласуваност между информацията, изпратена на РКООНИК, и информацията, изпратена на Комисията от държавите членки.
9. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12, за да актуализира референтните количества по приложение II, когато дадена държава членка промени референтното си количество съгласно параграфи 4 и 5 и това е било одобрено в рамките на процесите по РКООНИК.
10. Държавите членки отразяват в своите отчети във връзка с управлението на горите въздействието на всяко изменение на приложение II по отношение на целия съответен отчетен период.
Член 7
Правила за отчитане във връзка с продуктите от добита дървесина
1. Всяка държава членка отразява в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, включително емисиите от добити дървесни продукти, отстранени от горите ѝ преди 1 януари 2013 г. Емисиите от продукти от добита дървесина, които вече са отчетени съгласно Протокола от Киото за периода от 2008 до 2012 г. въз основа на незабавното окисление, се изключват.
2. В отчетите съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3, свързани с продукти от добита дървесина, държавите членки отразяват емисиите и поглъщанията, които се дължат на промени във въглеродното депо на продуктите от добита дървесина, попадащи в следните категории, като използват функцията на разлагане от първи порядък и посочените в приложение III приети периоди на полуотделяне на въглерода:
а)
хартия;
б)
дървени плоскости;
в)
нарязана дървесина.
Държавите членки могат да допълнят посочените категории с информация за корите, при условие че наличните данни са прозрачни и подлежащи на проверка. Освен това държавите членки могат да използват специфични за страната подкатегории за всяка от посочените категории. Държавите членки могат да използват специфични за страната методики и периоди на полуотделяне вместо посочените в приложение III методики и приети периоди на полуотделяне на въглерода, при условие че тези методики и периоди са определени въз основа на прозрачни и подлежащи на проверка данни и използваните методи са поне толкова подробни и точни, колкото посочените в приложение III.
За изнасяните продукти от добита дървесина, специфичните за страната данни се отнасят до специфичните за страната периоди на полуотделяне и използването на продуктите от добита дървесина в страната на вноса.
Държавите членки не използват специфични за страната стойности на периодите на полуотделяне за добити дървесни продукти, пуснати на пазара в Съюза, които се различават от тези, използвани от внасящите държави членки в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
Продуктите от добита дървесина, получени от обезлесяване, се отчитат въз основа на незабавното окисление.
3. Когато държавите членки отразяват в своите отчети съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3 емисиите на въглероден диоксид (CO2) от продуктите от добита дървесина, намиращи се в депа за твърди отпадъци, отчитането става въз основа на незабавното окисление.
4. Когато държавите членки отразяват в своите отчети емисиите, получени от продуктите от добита дървесина, които са добити за енергийни цели, те го правят също въз основа на незабавното окисление.
Държавите членки могат, единствено за сведение, да посочват в докладваната информация дела на дървесината, използвана за енергийни цели, която е била внесена от страна извън Съюза, както и държавите по произход на такава дървесина.
5. Внесените продукти от добита дървесина не се отчитат от внасящата държава членка, независимо от произхода им. Ето защо държавите членки отразяват в своите отчети емисиите и поглъщанията от продуктите от добита дървесина само когато тези емисии и поглъщания са получени от продукти от добита дървесина, отстранени от горските площи, които са включени в отчетите им съгласно член 3, параграфи 1, 2 и 3.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове в съответствие с член 12 с цел преразглеждане на посочената в приложение III информация, за да отрази промените в актовете, приети от органите на РКООНИК или Протокола от Киото, или на произтичащи от тях или последващи ги споразумения.
Член 8
Правила за отчитане във връзка с управлението на обработваеми земи, управлението на пасища, рекултивирането и пресушаването или възстановяването на влажни зони
1. В отчетите си във връзка с управлението на обработваеми земи и на пасища дадена държава членка отразява емисиите и поглъщанията, които се дължат на посочените дейности, изчислени като емисии и поглъщания във всеки отчетен период, посочен в приложение I, минус стойността, получена, като се умножи броят на годините в този отчетен период по количеството на емисиите и поглъщанията на държавата членка от посочените дейности в нейната базова година, както е посочено в приложение VI.
2. Когато дадена държава членка избере да изготвя и води отчети за рекултивацията и/или пресушаването и възстановяването на влажни зони, тя използва метода на изчисление, описан в параграф 1.
Член 9
Правила за отчитане във връзка с естествените смущения
1. Когато са спазени условията по параграфи 2 и 5 от настоящия член, държавите членки могат да изключат от изчисленията във връзка с техните задължения за отчитане съгласно член 3, параграф 1, букви а), б), и г) неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници.
2. Когато държавите членки прилагат параграф 1 от настоящия член, те изчисляват в съответствие с методиката, посочена в приложение VII, фоново ниво за всяка от дейностите, посочени в член 3, параграф 1, букви а), б) и г). Букви а) и б) от член 3, параграф 1 имат общо фоново ниво. Като алтернатива държавите членки могат да прилагат прозрачна и сравнима специфична за страната методика, като използват последователна и първоначално пълна времева серия от данни, включително за периода 1990 - 2009 г.
3. Държавите членки могат да изключат от своите отчети за ЗПЗГС, било ежегодно или в края на съответния отчетен период, неантропогенните емисии на парникови газове от източници, които надхвърлят фоновото ниво, изчислено в съответствие с параграф 2, когато:
а)
емисиите за конкретна година от отчетния период надхвърлят фоновото ниво плюс определено отклонение. Когато фоновото ниво е изчислено в съответствие с посочения в приложение VII метод, това отклонение е равно на два пъти стандартното отклонение за времевата серия, използвана за изчисляване на фоновото ниво. Когато фоновото ниво е изчислено, като се използва специфична за страната методика, държавата членка описва начина, по който е определено отклонението, когато е необходимо такова отклонение. При всяка използвана методика се избягва прилагането на математическо очакване за нетните кредити за времето на отчетния период;
б)
изискванията за информация в параграф 5 се спазват и отчитат от държавите членки.
4. Всяка държава членка, която изключва неантропогенните емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници през конкретна година от отчетния период:
а)
изключва от отчитането за остатъка от отчетния период всички последващи поглъщания, свързани с площи, засегнати от естествени смущения, където са възникнали емисиите по параграф 3;
б)
не изключва емисии в резултат на дейности по дърводобив и санитарна сеч, извършени на тези площи вследствие на настъпилите естествени смущения;
в)
не изключва емисии в резултат на препоръчително изгаряне, извършено на тези площи през тази конкретна година от отчетния период;
г)
не изключва емисии, свързани с площи, които са били подложени на обезлесяване вследствие на настъпилите естествени смущения.
5. Държавите членки могат да изключат неантропогенни емисии на парникови газове от дължащи се на естествени смущения източници, само ако предоставят прозрачна информация, която да показва:
а)
че всички площи, засегнати от естествени смущения през конкретната отчетна година, са били идентифицирани, включително географското им разположение, годината и видовете естествени смущения;
б)
че през остатъка от съответния отчетен период не е осъществявано обезлесяване на площите, които са били засегнати от естествени смущения и по отношение на които емисиите са били изключени от отчитането;
в)
какви подлежащи на проверка методи и критерии ще бъдат използвани за установяване на обезлесяване на тези площи през годините, които следват отчетния период;
г)
където е осъществимо, какви мерки е предприела държавата членка за управление или контрол на последиците от тези естествени смущения;
д)
където е възможно, какви мерки е предприела държавата членка за рехабилитация на площите, засегнати от тези естествени смущения.
6. Комисията се оправомощава да приема делегирани актове съгласно член 12 за преразглеждане на изискванията за информация, посочени в параграф 5 от настоящия член, с цел да бъдат отразени изменения на актове, приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото.
Член 10
Информация за действия в сектора ЗПЗГС
1. Не по-късно от 18 месеца след началото на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки изготвят и предават на Комисията информация за своите текущи и бъдещи действия в сектора ЗПЗГС за ограничаване или намаляване на емисиите и запазване или увеличаване на поглъщанията в резултат от дейностите, посочени в член 3, параграфи 1, 2 и 3 от настоящото решение, във вид на отделен документ или на ясно обособен дял от националните си стратегии за развитие с ниски нива на въглеродни емисии, посочени в член 4 от Регламент (ЕС) № 525/2013, или от националните си стратегии или планове във връзка със ЗПЗГС. Във връзка с това държавите членки осигуряват обсъждания с широк кръг заинтересовани страни. Когато дадена държава членка предава тази информация като част от стратегиите за развитие с ниски нива на въглеродни емисии съгласно Регламент (ЕС) № 525/2013, се прилага съответният график, посочен в същия регламент.
Информацията за действията в сектора ЗПЗГС обхваща продължителността на съответния отчетен период, посочен в приложение I.
2. Държавите членки включват в информацията си за действията в сектора ЗПЗГС като минимум следните сведения за всяка от дейностите по член 3, параграфи 1, 2 и 3:
а)
описание на миналите тенденции в емисиите и поглъщанията, включително, когато е възможно, исторически тенденции на развитие, доколкото е възможно разумното им възстановяване;
б)
прогнози за емисиите и поглъщанията през отчетния период;
в)
анализ на потенциала за ограничаване или намаляване на емисиите и за запазване или увеличаване на поглъщанията;
г)
списък на най-целесъобразните мерки, отчитащи националните обстоятелства, който включва при необходимост, без да се ограничава до тях, примерните мерки, посочени в приложение IV, които са планирани и/или ще бъдат въведени от държавата членка с цел реализация на потенциала за смекчаване, ако такъв е установен при анализа по буква в);
д)
съществуващи и планирани политики за изпълнение на мерките по буква г), включително количествено или качествено описание на очакваното въздействие на тези мерки върху емисиите и поглъщанията, при отчитане на другите политики и мерки, свързани със сектора ЗПЗГС;
е)
примерни графици за приемането и изпълнението на мерките по буква г).
3. Комисията може да предоставя на държавите членки насоки и техническа помощ, за да улесни обмена на информация.
Комисията може, като се консултира с държавите членки, да обобщи изводите си от подадената от всички държави членки информация за действията в сектора ЗПЗГС с цел улесняване на обмена на знания и добри практики сред държавите членки.
4. До датата, която бележи средата на всеки отчетен период, и преди края на всеки отчетен период, посочен в приложение I, държавите членки представят на Комисията доклад, който показва напредъка в изпълнението на действията им в сектора ЗПЗГС.
Въз основа на посочените в първа алинея доклади Комисията може да публикува обобщаващ доклад.
Държавите членки предоставят публичен достъп до информацията за действията си в сектора ЗПЗГС и до докладите по първа аления в рамките на три месеца след представянето им на Комисията.
Член 11
Преглед
Комисията прави преглед на правилата за отчитане, съдържащи се в настоящото решение, в съответствие с приети от органите на РКООНИК или на Протокола от Киото решения по тези въпроси, или в съответствие с други правни актове на Съюза, или при липса на такива решения - до 30 юни 2017 г., и при необходимост представя предложение на Европейския парламент и на Съвета.
Член 12
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, се предоставя на Комисията за срок от осем години, считано от 8 юли 2013 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на осемгодишния период. Делегирането на правомощия се удължава с мълчаливо съгласие за периоди със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не се противопоставят на такова удължаване не по-късно от три месеца преди края на всеки период.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграфи 2 и 3, член 4, параграф 8, член 6, параграф 9, член 7, параграф 6 и член 9, параграф 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 13
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Страсбург на 21 май 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 529/2013/EU
av den 21 maj 2013
om bokföringsregler för utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av verksamheter i samband med markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk och om information beträffande åtgärder som rör dessa verksamheter
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av förslaget till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Sektorn markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF) är för unionen en nettosänka som tar upp en mängd växthusgaser från atmosfären som motsvarar en betydande andel av unionens sammanlagda utsläpp av växthusgaser. LULUCF-verksamhet orsakar antropogena utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av förändringar i mängden kol som lagras i vegetation och mark samt utsläpp av andra växthusgaser än koldioxid. Den ökade hållbara användningen av avverkade träprodukter kan i hög grad begränsa utsläppen i och förbättra upptaget av växthusgaser från atmosfären. Utsläpp och upptag av växthusgaser som härrör från LULUCF-sektorn räknas inte med när det gäller att uppnå unionens mål att minska utsläppen av växthusgaser med 20 % fram till 2020 i enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (3) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (4), men de räknas delvis med när det gäller att uppnå unionens kvantifierade åtaganden för utsläppsbegränsning och utsläppsminskning i enlighet med artikel 3.3 i Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC), som godkändes genom rådets beslut 2002/358/EG (5).
(2)
När det gäller utvecklingen mot ett konkurrenskraftigt växthusgassnålt samhälle 2050 bör det finnas en helhetssyn på all markanvändning, och LULUCF bör hanteras inom ramen för unionens klimatpolitik.
(3)
Enligt beslut nr 406/2009/EG ska kommissionen bedöma formerna för att införa utsläpp och upptag från verksamheter som har samband med LULUCF i unionens åtagande om utsläppsminskningar, och säkerställa varaktighet och miljöintegritet för sektorn samt korrekt övervakning och bokföring av de berörda utsläppen och upptagen. I detta beslut bör man därför som ett första steg fastställa bokföringsregler som är tillämpliga på utsläpp och upptag av växthusgaser från LULUCF-sektorn, och därigenom bidra till framtagandet av politik för inbegripandet, på lämpligt sätt, av LULUCF-sektorn i unionens åtagande om utsläppsminskning samtidigt som hänsyn tas till miljöförhållanden i unionens olika regioner, däribland länder med stor skogsareal. För att säkerställa att kollagren bevaras och utökas under tiden bör det i detta beslut också fastställas att medlemsstaterna ska lämna information om sina LULUCF-åtgärder för att begränsa eller minska utsläppen och för att bibehålla eller öka LULUCF-sektorns upptag.
(4)
I detta beslut bör det fastställas skyldigheter för medlemsstaterna vad gäller tillämpningen av dessa bokföringsregler och tillhandahållande av information om deras LULUCF-åtgärder. Där bör inte fastställas några bokförings- eller rapporteringsskyldigheter för privata parter.
(5)
I beslut 16/CMP.1 av partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, som antogs vid mötet i UNFCCC:s elfte partskonferens i Montreal i december 2005, och i beslut 2/CMP.7 av partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, som antogs vid mötet i UNFCCC:s sjuttonde partskonferens i Durban i december 2011, fastställs bokföringsregler för LULUCF-sektorn från och med en andra åtagandeperiod inom ramen för Kyotoprotokollet. Det här beslutet bör stå i full överensstämmelse med de besluten för att säkerställa samstämmighet mellan unionens interna regler och de definitioner, villkor, regler och riktlinjer som har överenskommits inom UNFCCC för att undvika all överlappning av den nationella rapporteringen. Det här beslutet bör också återspegla särdragen hos unionens LULUCF-sektor samt de skyldigheter som uppkommer genom att unionen är en enskild part i UNFCCC och Kyotoprotokollet.
(6)
De bokföringsregler som ska tillämpas på unionens LULUCF-sektor bör inte generera någon ytterligare administrativ börda. Det bör därför inte föreligga någon skyldighet att i de rapporter som lämnas in i enlighet med dessa regler inkludera information som inte krävs enligt vad som har överenskommits vid UNFCCC:s partskonferens och Kyotoprotokollets partsmöte.
(7)
LULUCF-sektorn kan på flera sätt bidra till att begränsa klimatförändringarna, i synnerhet när det gäller att minska utsläpp och att bibehålla och utöka sänkor och kollager. För att åtgärder som i synnerhet syftar till ökad koldioxidlagring ska vara effektiva är det helt avgörande med långsiktigt stabila och anpassningsbara kolpooler.
(8)
Bokföringsreglerna för LULUCF bör avspegla de insatser som görs inom jordbruks- och skogsbrukssektorerna för att förstärka bidraget till utsläppsminskningen från de förändringar som görs i användningen av markresurserna. Detta beslut bör innehålla bestämmelser om bokföringsregler som ska vara obligatoriska för verksamheterna nybeskogning, återbeskogning, avskogning och skogsbruk och för verksamheterna bruk av betesmark och bruk av åkermark, med förbehåll för specifika bestämmelser med syftet att förbättra medlemsstaternas rapporterings- och bokföringssystem under den första bokföringsperioden. Detta beslut bör också innehålla bestämmelser om bokföringsregler som ska tillämpas på frivillig basis för förnyelse av vegetation och dränering och restaurering av våtmarker. För detta ändamål bör kommissionen rationalisera och förbättra utdatan från unionsdatabaserna (Eurostat-Lucas, EEA-Corine Land Cover m.fl.) i vilka relevant information hanteras, för att hjälpa medlemsstaterna att fullgöra sina bokföringsskyldigheter, i synnerhet vad gäller bruk av åkermark och bruk av betesmark och, där sådan finns, frivillig bokföring av förnyelse av vegetation och dränering och restaurering av våtmarker.
(9)
För att säkerställa den miljömässiga integriteten i de bokföringsregler som är tillämpliga på unionens LULUCF-sektor bör dessa regler baseras på de bokföringsprinciper som fastställs i beslut 2/CMP.7, beslut 2/CMP.6 av partskonferensen i dess funktion som Kyotoprotokollets partsmöte, som antogs vid mötet i UNFCCC:s sextonde partskonferens i Cancun i december 2010 och beslut 16/CMP.1. Medlemsstaterna bör när de upprättar och upprätthåller sin bokföring säkerställa riktighet, fullständighet, konsistens, jämförbarhet och transparens när det gäller den relevanta information som används vid beräkning av utsläpp och upptag från LULUCF-sektorn i enlighet med den vägledning som ges i tillämpliga riktlinjer från den mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC) för nationella växthusgasinventeringar, inklusive metoder för redovisning av utsläpp av andra växthusgaser än koldioxid som antagits inom ramen för UNFCCC.
(10)
De bokföringsregler som grundar sig på besluten 2/CMP.7 och 16/CMP.1 möjliggör inte bokföring av den substitutionseffekt som uppstår vid användning av avverkade träprodukter som bränsle och material, eftersom detta skulle innebära dubbel bokföring. Sådan användning kan dock på ett betydelsefullt sätt bidra till att begränsa klimatförändringarna och därför får den information om LULUCF-åtgärder som medlemsstater lämnar inbegripa åtgärder för ersättning av sådana material och energiråvaror som förorsakar stora utsläpp av växthusgaser med biomassa. På så sätt skulle politiken bli mer konsekvent.
(11)
En solid bas för framtida politiskt beslutsfattande och optimering av markanvändning i unionen kräver lämpliga investeringar. För att se till att man prioriterar investeringar inom nyckelkategorier bör medlemsstater i inledningsskedet få undanta vissa kolpooler från bokföring. På lång sikt bör man dock eftersträva en mer heltäckande sektorsbokföring som innefattar all mark, alla reservoarer och alla gaser.
(12)
Bokföringsreglerna bör säkerställa att bokföringen på ett korrekt sätt återspeglar antropogena förändringar i utsläpp och upptag. Därför bör detta beslut innehålla bestämmelser om användning av särskilda metoder för olika LULUCF-verksamheter. Utsläpp och upptag i samband med nybeskogning, återbeskogning och avskogning är ett resultat av direkt människoskapad omvandling av mark och bör därför redovisas i sin helhet. Utsläpp och upptag i samband med bruk av betesmark, bruk av åkermark, förnyelse av vegetation samt dränering och restaurering av våtmarker bokförs samtliga genom tillämpning av ett basår i syfte att beräkna förändringar i utsläpp och upptag. Utsläpp och upptag från skogsbruk beror emellertid på ett antal naturliga omständigheter, åldersklassfördelning och tidigare och nuvarande förvaltningsmetoder. Det är inte möjligt att genom användning av ett basår återspegla dessa faktorer och de cykliska effekter som blir följden för utsläpp och upptag eller deras årsvariation. Bokföringsreglerna för beräkning av förändringar i utsläpp och upptag bör i stället innehålla bestämmelser om referensnivåer för att utesluta effekterna av naturliga och landsspecifika särdrag. Referensnivåerna utgör uppskattningar av de årliga nettoutsläppen och nettoupptagen till följd av skogsbruk inom en medlemsstats territorium för de år som ingår i varje enskild bokföringsperiod och bör fastställas på ett sätt som medger insyn i enlighet med besluten 2/CMP.6 och 2/CMP.7. De referensnivåer som avses i det här beslutet bör vara desamma som de som godkänns genom UNFCCC-processerna. Om en medlemsstat får tillgång till bättre metoder eller uppgifter avseende fastställandet av referensnivån bör medlemsstaten göra de tekniska korrigeringar som är lämpliga för att inbegripa effekterna av de nya beräkningarna på bokföringen för skogsbruk.
Bokföringsreglerna bör innehålla bestämmelser om en övre gräns för de upptag för skogsbruk som får tas med i bokföringen. Om bokföringsreglerna för skogsverksamhet inom ramen för internationella processer inom området ändras bör man överväga att uppdatera bokföringsreglerna för skogsverksamhet i detta beslut, i syfte att säkerställa konsekvens med de ändringarna.
(13)
Bokföringsreglerna bör på lämpligt sätt återspegla det positiva bidraget från upptag av växthusgaser i trä och träbaserade produkter och bidra till en ökad användning av skogen som en resurs inom ramen för ett hållbart skogsbruk och till en ökad användning av träprodukter.
(14)
Enligt kapitel 4.1.1 i IPCC-riktlinjerna om goda metoder för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk är det god praxis för länder att utöver minimiskogsarealen ange den minimibredd som de kommer att tillämpa vid fastställandet av skog och markenheter som är föremål för nybeskognings-, återbeskognings- och avskogningsverksamhet. Konsekvens mellan den definition som varje medlemsstat använder vid rapporteringen inom ramen för UNFCCC och Kyotoprotokollet och detta beslut bör säkerställas.
(15)
Bokföringsreglerna bör säkerställa att medlemsstaterna i sin bokföring återger förändringarna i reservoaren av avverkade träprodukter när de äger rum, för att skapa incitament för att använda avverkade träprodukter med långa livscykler. Den första ordningens nedbrytningsfunktion som ska tillämpas på utsläpp från avverkade träprodukter bör därför motsvara ekvation 12.1 i IPCC-riktlinjerna från 2006 för nationella växthusgasinventeringar och de berörda standardvärdena för halveringstider bör baseras på tabell 3a.1.3 i IPCC-riktlinjerna från 2003 om goda metoder för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att använda landsspecifika metoder och värden för halveringstider i stället, under förutsättning att de är i överensstämmelse med de senast antagna IPCC-riktlinjerna.
(16)
Eftersom årsvariationerna i utsläpp och upptag av växthusgaser från jordbruksverksamheter är mycket mindre än för skogsbruksverksamheter bör medlemsstaterna redovisa utsläpp och upptag av växthusgaser från bruk av åkermark och bruk av betesmark i förhållande till basåret eller basperioden.
(17)
Dränering och restaurering av våtmarker omfattar utsläpp från torvmarker som lagrar mycket stora mängder kol. Utsläppen från torvmarker som håller på att utarmas och torrläggas utgör uppskattningsvis 5 % av de globala utsläppen av växthusgaser och stod för 3,5-4 % av unionens utsläpp 2010. Så fort tillämpliga IPCC-riktlinjer har överenskommits på internationell nivå bör unionen därför sträva efter att på internationell nivå nå framsteg i frågan, med siktet inställt på en överenskommelse inom UNFCCC:s eller Kyotokoprotokollets organ i fråga om skyldigheten att upprätta och upprätthålla årsredovisningar av utsläpp och upptag från verksamheter inom kategorierna dränering och restaurering av våtmarker och i syfte att ta med denna skyldighet i det globala klimatavtal som ska ingås senast 2015.
(18)
Naturliga störningar, som skogsbränder, insekts- och sjukdomsangrepp, extrema väderhändelser och geologiska störningar som är utom kontroll för och inte väsentligen påverkas av en medlemsstat, kan leda till tillfälliga utsläpp av växthusgaser inom LULUCF-sektorn eller orsaka en återföring till atmosfären av tidigare upptag. Eftersom återföringen också kan vara en följd av skogsskötselbeslut om exempelvis avverkning eller plantering av träd bör det i detta beslut säkerställas att antropogen överföring av upptag alltid återspeglas på korrekt sätt i LULUCF-bokföringen. Dessutom bör detta beslut ge medlemsstaterna en begränsad möjlighet att från sin LULUCF-bokföring utesluta utsläpp som sker till följd av störningar i samband med nybeskogning, återbeskogning och skogsbruk och som är utanför deras kontroll, genom användning av bakgrundsnivåer och marginaler i enlighet med beslut 2/CMP.7. Medlemsstaterna får dock inte tillämpa dessa bestämmelser på ett sådant sätt att det leder till otillbörlig underbokföring.
(19)
Rapporteringsregler för växthusgasutsläpp och annan information som är relevant för klimatförändringarna, däribland information om LULUCF-sektorn, omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen (6) och omfattas därför inte av detta beslut. Medlemsstaterna bör med tanke på sina i detta beslut angivna skyldigheter följa dessa övervaknings- och rapporteringsregler.
(20)
Redovisning på årsbasis av LULUCF-bokföring skulle göra bokföringen felaktig och otillförlitlig på grund av årsvariationer i utsläpp och upptag, behovet av att ofta göra nya beräkningar av vissa rapporterade uppgifter och den långa tid som krävs för att förändrade förvaltningsmetoder inom jordbruk och skogsbruk ska få effekt på mängden kol som lagras i vegetation och mark. Därför bör det i detta beslut föreskrivas bokföring som grundar sig på en längre period.
(21)
Medlemsstaterna bör lämna information om sina nuvarande och framtida LULUCF-åtgärder och ange nationellt lämpliga åtgärder för att begränsa eller minska utsläppen från och bibehålla eller öka upptagen inom LULUCF-sektorn. Denna information bör innehålla vissa inslag enligt vad som fastställs i detta beslut. För att främja bästa metoder och synergier med annan politik och andra åtgärder med koppling till skog och jordbruk bör dessutom en vägledande förteckning över åtgärder som också får ingå i den lämnade informationen fastställas i bilagan till detta beslut. Kommissionen får ge vägledning i syfte att underlätta utbyte av jämförbar information.
(22)
När de utarbetar eller genomför sina LULUCF-åtgärder kan medlemsstaterna, när det är lämpligt, undersöka huruvida det finns möjligheter att främja investeringar inom jordbruket.
(23)
Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör delegeras till kommissionen med avseende på uppdatering av definitionerna i detta beslut i överensstämmelse med ändringar i definitioner som har antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen; ändring av bilaga I för att lägga till eller ändra bokföringsperioder för att se till att dessa perioder dels motsvarar relevanta perioder som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen, dels stämmer överens med de bokföringsperioder som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen och som är tillämpliga på unionens åtaganden om utsläppsminskningar inom andra sektorer; ändring av bilaga II med uppdaterade referensnivåer enligt bestämmelserna i detta beslut; ändring av den information som föreskrivs i bilaga III med hänsyn till ändringar av definitioner som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen; ändring av bilaga V i enlighet med ändringar i definitioner som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen samt ändring av informationskraven för de bokföringsregler för naturliga störningar som fastställs i detta beslut för att återspegla ändringar i akter som har antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ. Det är av särskild vikt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(24)
Eftersom målen för detta beslut, nämligen att fastställa bokföringsregler för utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av LULUCF-verksamheter och att medlemsstaterna ska tillhandahålla information om sina LULUCF-åtgärder, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva på grund av deras karaktär och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. Vid vidtagande av åtgärder bör unionen respektera medlemsstaternas behörighet vad gäller skogspolitik. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I detta beslut fastställs bokföringsregler som är tillämpliga på utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av aktiviteter inom markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk (LULUCF), som ett första steg på vägen mot att när det är lämpligt inbegripa dessa verksamheter i unionens åtaganden om utsläppsminskning. Det fastställs inte några bokförings- eller rapporteringsskyldigheter för privata parter. I beslutet föreskrivs en skyldighet för medlemsstaterna att lämna information om sina LULUCF-åtgärder i syfte att begränsa eller minska utsläppen och upprätthålla eller öka upptagen.
Artikel 2
Definitioner
1. I detta beslut avses med:
a) utsläpp: antropogena utsläpp av växthusgaser till atmosfären från källor.
b) upptag: antropogena upptag av växthusgaser från atmosfären i sänkor.
c) nybeskogning: direkt, människoskapad omvandling av mark som inte har varit beskogad på minst 50 år till skog genom plantering, frösådd och/eller människounderstödd självsådd, där omvandlingen har skett efter den 31 december 1989.
d) återbeskogning: direkt, människoskapad omvandling av mark som inte är skog till skog genom plantering, frösådd och/eller människounderstödd självsådd, vilken är begränsad till mark som har varit skog men som upphörde att vara skog före den 1 januari 1990 och som omvandlats tillbaka till skog efter den 31 december 1989.
e) avskogning: direkt, människoskapad omvandling av skog till mark som inte är skog, där omvandlingen har skett efter den 31 december 1989.
f) skogsbruk: varje verksamhet som är en följd av ett system av metoder som är tillämpligt på en skog och som inverkar på skogens ekologiska, ekonomiska eller sociala funktioner.
g) bruk av åkermark: varje verksamhet som är en följd av ett system av metoder som är tillämpligt på mark på vilken jordbruksgrödor odlas och på mark som är uttagen eller tillfälligt inte används för odling av jordbruksgrödor.
h) bruk av betesmark: varje verksamhet som är en följd av ett system av metoder som är tillämpligt på mark som används för animalieproduktion och som syftar till att styra eller påverka mängden och typen av vegetation och animalier som produceras.
i) förnyelse av vegetation: varje direkt, människoskapad verksamhet som syftar till att öka kollagret på en plats som omfattar minst 0,05 hektar genom ökad vegetation, förutsatt att verksamheten inte utgör nybeskogning eller återbeskogning.
j) kollager: den mängd kol som lagras i en kolpool.
k) dränering och restaurering av våtmarker: varje verksamhet som är en följd av ett system för dränering och restaurering av mark som har dränerats och/eller restaurerats efter den 31 december 1989, som omfattar minst 1 hektar och som innehåller organiska jordarter, förutsatt att verksamheten inte utgör någon annan verksamhet för vilken bokföring upprättas och upprätthålls i enlighet med artikel 3.1, 3.2 och 3.3, och där dräneringen är en direkt människoskapad sänkning av markens grundvattennivå och restaureringen är en direkt människoskapad delvis eller fullständig neutralisering av dräneringen.
l) källa: varje process, verksamhet eller mekanism som frigör en växthusgas, en aerosol eller en föregångare till en växthusgas till atmosfären.
m) sänka: varje process, verksamhet eller mekanism som avlägsnar en växthusgas, en aerosol eller en föregångare till en växthusgas från atmosfären.
n) kolpool: ett helt eller en del av ett biogeokemiskt område eller system inom en medlemsstats territorium, inom vilket kol, en föregångare till en växthusgas som innehåller kol eller en växthusgas som innehåller kol lagras.
o) föregångare till en växthusgas: en kemisk förening som deltar i de kemiska reaktioner som producerar någon av de växthusgaser som förtecknas i artikel 3.4.
p) avverkad träprodukt: produkter från avverkade trädelar som avlägsnats från avverkningsplatsen.
q) skog: markområde som definieras med hjälp av de minimivärden som anges i bilaga V för respektive medlemsstat för areal, krontäckning eller likvärdig slutenhet och potentiell trädhöjd i mogen ålder på den plats där träden växer. Skog inbegriper områden med träd, inbegripet grupper av unga naturligt växande träd, planteringar som ännu inte har uppnått de minimivärden för krontäckning eller likvärdig slutenhet eller de minimivärden för trädhöjd som anges i bilaga V, samt inklusive områden där det för tillfället till följd av mänskliga ingripanden, t.ex. avverkning, eller av naturliga orsaker inte finns några träd, men som normalt sett ingår i skogsområdet och väntas återgå till skog.
r) krontäckning: den andel av ett visst område som är täckt av den vertikala projektionen av trädkronors omkrets, uttryckt i procent.
s) slutenhet: tätheten av stående och växande träd på skogsbevuxen mark, mätt enligt en metod som har fastställts av medlemsstaten.
t) naturliga störningar: icke-antropogena händelser eller omständigheter som orsakar betydande utsläpp i skogar och som ligger utom den berörda medlemsstatens kontroll, förutsatt att medlemsstaten, även efter det att händelserna inträffat eller omständigheterna uppstått, objektivt sett inte kan begränsa deras effekt på utsläppen i någon betydande omfattning.
u) bakgrundsnivå: de genomsnittliga utsläpp som orsakas av naturliga störningar under en viss tidsperiod, med undantag för avvikande värden, och som beräknats i enlighet med artikel 9.2.
v) halveringstid: det antal år det tar för mängden kol som lagras i en kategori avverkade träprodukter att minska till halva sitt ursprungliga värde.
w) omedelbar koldioxidavgång: en bokföringsmetod där det förutsätts att hela den mängd kol som är lagrad i avverkade träprodukter frisläpps till atmosfären vid tidpunkten för avverkning.
x) förtida avverkning: varje avverkningsverksamhet för tillvaratagande av timmer som åtminstone delvis går att använda och som kommer från markområden som har påverkats av en naturlig störning.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 för att ändra definitionerna i punkt 1 i den här artikeln i syfte att säkerställa konsekvens mellan dessa definitioner och eventuella ändringar av tillämpliga definitioner som har antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 för att ändra bilaga V i syfte att uppdatera de i den bilagan förtecknade värdena i överensstämmelse med ändringar av definitioner som avser de aspekter som anges i bilaga V vilka antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen.
Artikel 3
Skyldighet att upprätta och upprätthålla LULUCF-bokföring
1. För varje bokföringsperiod som fastställs i bilaga I ska medlemsstaterna upprätta och upprätthålla bokföring som korrekt redovisar samtliga utsläpp och upptag till följd av verksamheter inom deras eget territorium som ingår i följande kategorier:
a)
Nybeskogning.
b)
Återbeskogning.
c)
Avskogning.
d)
Skogsbruk.
2. Från och med den bokföringsperiod som börjar den 1 januari 2021 ska medlemsstaterna upprätta och upprätthålla årsredovisningar som korrekt redovisar samtliga utsläpp och upptag till följd av de verksamheter inom deras eget territorium som ingår i följande kategorier:
a)
Bruk av åkermark.
b)
Bruk av betesmark.
För årsredovisningarna av utsläpp och upptag från bruk av åkermark och bruk av betesmark ska följande gälla för bokföringsperioden 1 januari 2013-31 december 2020:
a)
Från och med 2016 till och med 2018 ska medlemsstaterna senast den 15 mars varje år rapportera till kommissionen om system som tagits i bruk eller som tas fram för att uppskatta utsläpp och upptag från bruk av åkermark och bruk av betesmark. Medlemsstaterna bör rapportera hur dessa system överensstämmer med IPCC:s metoder och UNFCCC:s rapporteringskrav i fråga om utsläpp och upptag av växthusgaser.
b)
Medlemsstaterna ska, under perioden före den 1 januari 2022, senast den 15 mars varje år tillhandahålla och till kommissionen lämna in preliminära, icke-bindande årsuppskattningar av utsläpp och upptag från bruk av åkermark och bruk av betesmark, med användande av IPCC:s metoder där det är lämpligt. Medlemsstaterna bör i alla fall använda den metod som beskrivs som ”Tier 1” (nivå 1) i de tillämpliga IPCC-riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmuntras att använda dessa uppskattningar för att kartlägga nyckelkategorier och ta fram landsspecifika Tier 2- och Tier 3-nyckelmetoder som ger tillförlitliga och korrekta bedömningar av utsläpp och upptag.
c)
Medlemsstaterna ska senast den 15 mars 2022 lämna in sina slutliga årsuppskattningar för bokföring av bruk av åkermark och bruk av betesmark.
d)
En medlemsstat får begära ett undantag för att förlänga den tidsfrist som avses i led c i de fall där det av minst ett av följande skäl inte rimligen är möjligt att fastställa de slutliga uppskattningarna för bokföring av bruk av åkermark och bruk av betesmark inom de tidsramar som anges i den här punkten:
i)
Den begärda bokföringen kan av tekniska skäl endast åstadkommas stegvis på ett sätt som överskrider tidsramarna.
ii)
Det skulle bli oproportionerligt kostsamt att slutföra bokföringen inom tidsramen.
Medlemsstater som önskar omfattas av undantaget ska till kommissionen lämna in en motiverad begäran senast den 15 januari 2021.
Kommissionen ska i de fall där den anser att begäran är berättigad bevilja ett undantag som gäller i högst tre kalenderår räknat från den 15 mars 2022. I annat fall ska kommissionen avslå begäran och ange skälen till sitt beslut.
Om det är nödvändigt får kommissionen begära att ytterligare information ska lämnas in inom en rimlig och angiven tidsperiod.
Begäran om undantag ska antas ha beviljats i de fall där kommissionen inte har gjort några invändningar inom sex månader efter att ha mottagit medlemsstatens ursprungliga begäran eller den kompletterande informationen.
3. För varje bokföringsperiod som anges i bilaga I får medlemsstaterna även upprätta och upprätthålla bokföring som korrekt redovisar utsläpp och upptag till följd av förnyelse av vegetation samt av dränering och restaurering av våtmarker.
4. Den bokföring som avses i punkterna 1, 2 och 3 ska omfatta utsläpp och upptag av följande växthusgaser:
a)
Koldioxid (CO2).
b)
Metan (CH4).
c)
Dikväveoxid (N2O).
5. Medlemsstaterna ska i sin bokföring inbegripa varje verksamhet som avses i punkterna 1, 2 och 3, för vilken bokföring upprättas och upprätthålls i enlighet med detta beslut, från och med att verksamheten inleds eller från och med den 1 januari 2013, beroende på vilket som infaller senare.
Artikel 4
Allmänna bokföringsregler
1. Medlemsstaterna ska i den bokföring som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 ange utsläpp med ett plustecken (+) och upptag med ett minustecken (-).
2. Medlemsstaterna ska när de upprättar och upprätthåller sin bokföring säkerställa riktighet, fullständighet, konsistens, jämförbarhet och transparens när det gäller relevant information vid beräkning av utsläpp och upptag med avseende på de verksamheter som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3.
3. För att undvika att de räknas dubbelt ska utsläpp och upptag från någon verksamhet som ingår i flera av de verksamhetskategorier som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 enbart redovisas i en kategori.
4. Medlemsstaterna ska på grundval av tydliga och kontrollerbara uppgifter fastställa på vilka markområden det bedrivs en verksamhet som ingår i någon av de kategorier som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3. De ska se till att alla sådana markområden går att identifiera i bokföringen för den berörda kategorin.
5. Medlemsstaterna ska i den bokföring som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 notera varje förändring i kollagret i följande kolpooler:
a)
Biomassa ovan jord.
b)
Biomassa under jord.
c)
Förna.
d)
Död ved.
e)
Organiskt kolinnehåll i marken.
f)
Avverkade träprodukter.
Medlemsstaterna får emellertid välja att inte ta med förändringar i kollager i de kolpooler som anges i leden a-e i första stycket om kolpoolen inte är en källa. Medlemsstaterna får endast utgå från att en kolpool inte utgör någon källa om detta kan styrkas med hjälp av tydliga och kontrollerbara uppgifter.
6. Medlemsstaterna ska vid utgången av varje bokföringsperiod som avses i bilaga I färdigställa den bokföring som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 genom att i den bokföringen ange den sammanlagda nettoutsläpps- och nettoupptagsbalansen under bokföringsperioden i fråga.
7. Medlemsstaterna ska åtminstone under den tid som detta beslut är i kraft på ett fullständigt och exakt sätt dokumentera alla uppgifter som de har använt för att fullgöra sina skyldigheter enligt detta beslut.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 med avseende på ändringar av bilaga I i syfte att lägga till eller ändra bokföringsperioder för att se till att dessa bokföringsperioder dels motsvarar relevanta perioder som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen, dels stämmer överens med de bokföringsperioder som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen och som är tillämpliga på unionens åtaganden om utsläppsminskningar inom andra sektorer.
Artikel 5
Bokföringsregler för nybeskogning, återbeskogning och avskogning
1. Medlemsstaternas bokföring av nybeskogning och återbeskogning ska endast redovisa utsläpp och upptag som är en följd av verksamheter som har bedrivits på sådana markområden som inte var skog den 31 december 1989. Medlemsstaterna får redovisa utsläpp från nybeskogning och återbeskogning på ett och samma bokföringskonto.
2. Medlemsstaternas bokföring ska redovisa nettoutsläpp och nettoupptag till följd av nybeskognings-, återbeskognings- och avskogningsverksamheter, i form av de sammanlagda utsläppen och upptagen för varje år i bokföringsperioden i fråga, på grundval av tydliga och kontrollerbara uppgifter.
3. Medlemsstaterna ska upprätthålla bokföring för utsläpp från och upptag i mark som enligt artikel 4.4 ingår i någon av verksamhetskategorierna nybeskogning, återbeskogning och avskogning oavsett om sådan verksamhet fortfarande bedrivs på det markområdet.
4. Varje medlemsstat ska fastställa skogsarealen med användning av samma arealbedömningsenhet som anges i bilaga V vid beräkningar avseende nybeskognings-, återbeskognings- och avskogningsverksamheter.
Artikel 6
Bokföringsregler för skogsbruk
1. Medlemsstaterna ska bokföra de utsläpp och upptag som orsakas av skogsbruksverksamheter genom att beräkna utsläpp och upptag för varje bokföringsperiod som anges i bilaga I, minus det värde som erhålls när antalet år i den bokföringsperioden multipliceras med den referensnivå som anges för dem i bilaga II.
2. När resultatet av den beräkning för en bokföringsperiod som avses i punkt 1 är negativt ska medlemsstaterna i sin bokföring för skogsbruk inbegripa sammanlagda utsläpp och upptag på högst motsvarande 3,5 % av en medlemsstats utsläpp under det basår eller den basperiod som anges i bilaga VI, enligt de uppgifter som lämnats till UNFCCC i den medlemsstatens motsvarande rapport som antagits i enlighet med tillämpliga CMP-beslut om basår eller basperiod för den andra åtagandeperioden inom ramen för Kyotoprotokollet, exklusive utsläpp och upptag från de verksamheter som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3, multiplicerat med antalet år i den bokföringsperioden.
3. Medlemsstaterna ska se till att de beräkningsmetoder som de tillämpar för sin bokföring av skogsbruksverksamheter är förenliga med bilaga II till beslut 2/CMP.6 och stämmer överens med de beräkningsmetoder som tillämpats för beräkningen av de referensnivåer som anges i bilaga II i fråga om åtminstone
a)
kolpooler och växthusgaser,
b)
områden som omfattas av skogsbruk,
c)
avverkade träprodukter,
d)
naturliga störningar.
4. Senast ett år efter utgången av varje enskild bokföringsperiod ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om ändrade referensnivåer. Dessa referensnivåer ska vara identiska med dem som fastställts genom akter som godkänts av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller ska, om sådana akter saknas, beräknas i enlighet med det förfarande och de metoder som anges i tillämpliga beslut som antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen.
5. Om de tillämpliga bestämmelserna i besluten 2/CMP.6 eller 2/CMP.7 ändras ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om ändrade referensnivåer som avspeglar dessa ändringar senast sex månader efter det att ändringarna har antagits.
6. Om bättre metoder avseende de uppgifter som används vid fastställandet av den referensnivå som anges i bilaga II blir tillgängliga för en medlemsstat, eller om det sker betydande förbättringar i kvaliteten på de uppgifter som är tillgängliga för en medlemsstat, ska den berörda medlemsstaten göra de tekniska korrigeringar som är lämpliga för att inbegripa effekterna av de nya beräkningarna på bokföringen för skogsbruk. Dessa tekniska korrigeringar ska vara identiska med alla eventuella sådana korrigeringar som godkänts inom ramen för granskningsprocessen inom UNFCCC, i enlighet med beslut 2/CMP.7. Den berörda medlemsstaten ska underrätta kommissionen om dessa korrigeringar senast som en del av sitt inlämnande inom ramen för artikel 7.1 d i förordning (EU) nr 525/2013.
7. Med avseende på tillämpningen av punkterna 4, 5 och 6 ska medlemsstaterna fastställa de årliga utsläppsmängder som uppstår till följd av naturliga störningar och som tagits med i deras reviderade referensnivåer samt ange hur de uppskattat dessa mängder.
8. Kommissionen ska kontrollera informationen om de reviderade referensnivåer som avses i punkterna 4 och 5 och de tekniska korrigeringar som avses i punkt 6, i syfte att säkerställa konsekvens mellan den information som skickats in till UNFCCC och den information som medlemsstaterna har underrättat kommissionen om.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 för att uppdatera referensnivåerna i bilaga II om en medlemsstat ändrar sin referensnivå enligt punkterna 4 och 5 efter det att den har godkänts genom UNFCCC-förfarandena.
10. Medlemsstaterna ska i sin bokföring av skogsbruk redovisa effekten av eventuella ändringar av bilaga II för den berörda bokföringsperioden i sin helhet.
Artikel 7
Bokföringsregler för avverkade träprodukter
1. Varje medlemsstat ska i sin bokföring enligt artikel 3.1, 3.2 och 3.3 redovisa utsläpp och upptag till följd av ändringar i reservoaren av avverkade träprodukter, inklusive utsläpp från avverkade träprodukter som före den 1 januari 2013 avlägsnades från dess skogar. Utsläpp från avverkade träprodukter som redan bokförts inom ramen för Kyotoprotokollet under perioden 2008-2012 på grundval av omedelbar koldioxidavgång ska undantas.
2. I bokföring enligt artikel 3.1, 3.2 och 3.3 för avverkade träprodukter ska medlemsstaterna, med användning av den första ordningens nedbrytningsfunktion och de standardhalveringstider som anges i bilaga III, redovisa utsläpp och upptag till följd av ändringar i reservoaren av avverkade träprodukter som ingår i följande kategorier:
a)
Papper.
b)
Träskivor.
c)
Sågade trävaror.
Medlemsstaterna får komplettera dessa kategorier med uppgifter om bark, förutsatt att de tillgängliga uppgifterna är tydliga och kontrollerbara. Medlemsstaterna får också använda sig av landsspecifika delkategorier för alla dessa kategorier. Medlemsstaterna får använda landsspecifika metoder och halveringstider i stället för de metoder och standardhalveringstider som anges i bilaga III, förutsatt att dessa metoder och tider fastställs på grundval av tydliga och kontrollerbara uppgifter och att de använda metoderna är minst lika detaljerade och exakta som de som anges i bilaga III.
När det gäller exporterade avverkade träprodukter avser landsspecifika uppgifter landsspecifika halveringstider och användningen av avverkade träprodukter i importlandet.
För avverkade träprodukter som släpps ut på marknaden inom unionen får medlemsstaterna inte använda landsspecifika halveringstider som avviker från de halveringstider som den importerande medlemsstaten använder i sin bokföring enligt artikel 3.1, 3.2 och 3.3.
Träprodukter från avverkning i samband med avskogning ska bokföras på grundval av omedelbar koldioxidavgång.
3. Om medlemsstaterna i sin bokföring enligt artikel 3.1, 3.2 och 3.3 redovisar utsläpp av koldioxid (CO2) från avverkade träprodukter på deponier för fast avfall ska bokföringen grunda sig på omedelbar koldioxidavgång.
4. Om medlemsstaterna i sin bokföring redovisar utsläpp från avverkade träprodukter som har avverkats för energiändamål ska de även göra detta på grundval av omedelbar koldioxidavgång.
Medlemsstater får, enbart i informationssyfte, i sitt inlämnande ta med uppgifter om den andel trä som används för energiändamål som importerats från ett tredjeland samt ursprungsländerna för sådant trä.
5. Importerade avverkade träprodukter ska oberoende av ursprung inte bokföras av den importerande medlemsstaten. En medlemsstat ska därför endast ange utsläpp och upptag från avverkade träprodukter i sin bokföring om dessa utsläpp och upptag härrör från avverkade träprodukter som har avlägsnats från markområden som ingår i dess bokföring enligt artikel 3.1, 3.2 och 3.3.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 för att revidera de uppgifter som anges i bilaga III för att återspegla ändringar i akter som har antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ eller organ som inrättats enligt avtal som bygger på eller ersätter de avtalen.
Artikel 8
Bokföringsregler för bruk av åkermark, bruk av betesmark, förnyelse av vegetation samt dränering och restaurering av våtmarker
1. I bokföringen för bruk av åkermark och bruk av betesmark ska varje medlemsstat återspegla utsläpp och upptag till följd av dessa verksamheter beräknade som utsläpp och upptag under varje bokföringsperiod som anges i bilaga I, minus det värde som erhålls när antalet år i den bokföringsperioden multipliceras med medlemsstatens utsläpp och upptag till följd av dessa verksamheter under basåret, i enlighet med vad som anges i bilaga VI.
2. Om en medlemsstat väljer att upprätta och upprätthålla bokföring för förnyelse av vegetation och/eller dränering och restaurering av våtmarker ska medlemsstaten tillämpa den beräkningsmetod som anges i punkt 1.
Artikel 9
Bokföringsregler för naturliga störningar
1. Om de villkor som anges i punkterna 2 och 5 i denna artikel är uppfyllda får medlemsstaterna låta bli att ta med icke-antropogena utsläpp av växthusgaser från källor till följd av naturliga störningar i beräkningar som rör bokföringsskyldigheterna enligt artikel 3.1 a, b och d.
2. Om medlemsstaterna tillämpar punkt 1 i denna artikel ska de, i enlighet med den metod som anges i bilaga VII, beräkna en bakgrundsnivå för var och en av de verksamheter som avses i artikel 3.1 a, b och d. Det ska finnas en gemensam bakgrundsnivå för artikel 3.1 a och b. Alternativt får medlemsstaterna tillämpa en öppen och jämförbar landsspecifik metod med hjälp av en sammanhållen och initialt komplett tidsserie av uppgifter, inbegripet för perioden 1990-2009.
3. Medlemsstaterna får i följande fall från sin LULUCF-bokföring, antingen årsvis eller vid slutet av bokföringsperioden i fråga, utesluta icke-antropogena utsläpp av växthusgaser från källor som överskrider den bakgrundsnivå som har beräknats i enlighet med punkt 2:
a)
Utsläppen överskrider med en viss marginal bakgrundsnivån under ett visst år inom bokföringsperioden. Om bakgrundsnivån beräknas i enlighet med den metod som anges i bilaga VII ska den marginalen vara två gånger standardavvikelsen för den tidsserie som används vid beräkningen av bakgrundsnivån. Om bakgrundsnivån beräknas med en landsspecifik metod ska medlemsstaterna ange hur marginalen har fastställts i de fall där det behövs en sådan marginal. I alla metoder som används ska förväntningar på nettokrediter under bokföringsperioden undvikas.
b)
Informationskraven i punkt 5 uppfylls och rapporteras av medlemsstaterna.
4. De medlemsstater som under ett visst år inom bokföringsperioden utesluter icke-antropogena utsläpp av växthusgaser från källor från naturliga störningar
a)
ska under den återstående delen av bokföringsperioden från bokföringen utesluta alla senare upptag på markområden som påverkas av naturliga störningar och där de utsläpp som avses i punkt 3 har skett,
b)
får inte utesluta utsläpp till följd av verksamheter avseende avverkning och förtida avverkning som skedde på de markområdena efter det att de naturliga störningarna inträffat,
c)
får inte utesluta utsläpp till följd av föreskriven bränning som skedde på de markområdena under det aktuella året inom bokföringsperioden,
d)
får inte utesluta utsläpp på markområden som varit föremål för avskogning efter det att naturliga störningar inträffat.
5. Medlemsstater får endast utesluta icke-antropogena utsläpp av växthusgaser från källor från naturliga störningar om de lämnar klar och tydlig information som styrker
a)
att alla markområden som påverkats av naturliga störningar under det aktuella rapporteringsåret är identifierade, bland annat deras geografiska belägenhet samt året för och typerna av naturliga störningar,
b)
att ingen avskogning har skett under den återstående delen av respektive bokföringsperiod på markområden som påverkades av naturliga störningar och beträffande vilka utsläpp uteslöts från bokföringen,
c)
vilka kontrollerbara metoder och kriterier som kommer att användas för att identifiera avskogning på dessa markområden under de efterföljande åren inom bokföringsperioden,
d)
vilka åtgärder medlemsstaten vidtog för att hantera eller begränsa de naturliga störningarnas effekter, när så är praktiskt möjligt,
e)
vilka åtgärder medlemsstaten vidtog för att återställa de markområden som påverkades av de naturliga störningarna, när så är möjligt.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 12 för att revidera de informationskrav som avses i punkt 5 i den här artikeln för att återspegla ändringar i akter som har antagits av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ.
Artikel 10
Information om LULUCF-åtgärder
1. Senast 18 månader efter inledningen av varje bokföringsperiod som anges i bilaga I ska medlemsstaterna utarbeta och till kommissionen översända information om sina nuvarande och framtida LULUCF-åtgärder i syfte att begränsa eller minska utsläpp och upprätthålla eller öka upptag till följd av de verksamheter som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 i detta beslut, som ett fristående dokument eller som en tydligt identifierbar del av sina nationella strategier för växthusgassnål utveckling enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 525/2013 eller av andra nationella strategier eller planer med LULUCF-koppling. Medlemsstaterna ska se till att samråd hålls med en rad olika intressenter. I de fall där en medlemsstat lämnar in sådan information som en del av strategierna för växthusgassnål utveckling inom ramen för förordning (EU) nr 525/2013 ska den tillämpliga tidtabell som anges i den förordningen gälla.
Informationen om LULUCF-åtgärder ska täcka hela den berörda bokföringsperiod som anges i bilaga I.
2. Medlemsstaterna ska lämna minst följande information om varje verksamhet som avses i artikel 3.1, 3.2 och 3.3 i sin information om LULUCF-åtgärder:
a)
En beskrivning av tidigare trender för utsläpp och upptag, om möjligt inbegripet historiska trender i den mån dessa rimligtvis kan återskapas.
b)
Prognoser för utsläpp och upptag för bokföringsperioden.
c)
En analys av potentialen för att begränsa eller minska utsläppen eller bibehålla eller öka upptagen.
d)
En förteckning över de lämpligaste åtgärder för att beakta nationella omständigheter, som i förekommande fall inbegriper men inte är begränsade till de indikativa åtgärder som anges i bilaga IV, som medlemsstaterna planerar eller som ska genomföras för att uppfylla potentialen att begränsa klimatförändringarna, i de fall då denna har fastställts i den analys som avses i led c.
e)
Befintlig och planerad politik för att genomföra de åtgärder som avses i led d, inklusive en kvantitativ eller kvalitativ beskrivning av åtgärdernas förväntade effekt på utsläpp och upptag, med beaktande av annan politik och andra åtgärder med koppling till LULUCF-sektorn.
f)
Indikativa tidsplaner för att anta och genomföra de åtgärder som avses i led d.
3. Kommissionen får ge medlemsstaterna vägledning och tekniskt stöd i syfte att underlätta utbyte av information.
Kommissionen får i samråd med medlemsstaterna sammanfatta sina rön från alla medlemsstaters information om LULUCF-åtgärder för att underlätta utbytet av kunskap och bästa praxis mellan medlemsstaterna.
4. Medlemsstaterna ska när halva bokföringsperioden har gått och vid utgången av varje bokföringsperiod enligt bilaga I lämna en rapport till kommissionen om framstegen med genomförandet av sina LULUCF-åtgärder.
Kommissionen får offentliggöra en sammanfattande rapport på grundval av de rapporter som avses i första stycket.
Medlemsstaterna ska inom tre månader efter det att de till kommissionen lämnat in informationen om sina LULUCF-åtgärder och de rapporter som avses i första stycket göra dem tillgängliga för allmänheten.
Artikel 11
Översyn
Kommissionen ska se över bokföringsreglerna i detta beslut i enlighet med tillämpliga beslut antagna av UNFCCC:s eller Kyotoprotokollets organ, övrig unionsrätt eller, i avsaknad av sådana beslut, senast den 30 juni 2017, och i lämpliga fall lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet.
Artikel 12
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.2, 2.3, 4.8, 6.9, 7.6 och 9.6 ska ges till kommissionen för en period av åtta år från och med den 8 juli 2013. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av åtta år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2.2, 2.3, 4.8, 6.9, 7.6 och 9.6 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.2, 2.3, 4.8, 6.9, 7.6 och 9.6 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 13
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 14
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 21 maj 2013.