РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 654/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
относно упражняването на правата на Съюза за прилагане и осигуряване на съблюдаването на международните търговски правила и за изменение на Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета за установяване на процедури на Общността в областта на общата търговска политика с оглед гарантиране упражняването от Общността на правата, които са ѝ предоставени съгласно правилата за международна търговия, по-специално тези, които са установени под егидата на Световната търговска организация
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е сключил редица многостранни, регионални и двустранни международни търговски споразумения, пораждащи права и задължения от взаимна полза за страните по споразуменията.
(2)
От основно значение е Съюзът да разполага с подходящи инструменти, за да гарантира ефективното упражняване на правата си по международните търговски споразумения с цел защита на икономическите си интереси. Това важи особено за случаите, когато трети държави приемат ограничителни търговски мерки, които намаляват ползите за икономическите оператори от Съюза, произтичащи от международните търговски споразумения. Съюзът следва да може да реагира бързо и гъвкаво в рамките на процедурите и сроковете, установени с международните търговски споразумения, които е сключил. По тази причина са необходими правила, определящи рамката за упражняване на правата на Съюза в някои конкретни ситуации.
(3)
Механизмите за уреждане на спорове, предвидени със споразумението за създаване на Световната търговска организация (СТО) и с други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, са насочени към намиране на положително решение на всеки спор, възникнал между Съюза и другата страна или страни по тези споразумения. Въпреки това Съюзът следва да може да спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в съответствие с тези механизми за уреждане на спорове, когато другите средства за намиране на положително решение на спора са се оказали неуспешни. Действията на Съюза в такива случаи следва да са насочени към насърчаване на дадената трета държава да съблюдава съответните международни търговски правила с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(4)
Съгласно Споразумението на СТО за защитни мерки, член на СТО, който предлага да въведе защитна мярка или иска продължаване на защитна мярка, трябва да се стреми да запази еквивалентно по същество равнище на отстъпки и други задължения в отношенията си с членовете износители, които биха били засегнати от такава мярка. Подобни правила са установени в други сключени от Съюза международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения. Съюзът следва да предприеме мерки за възстановяване на баланса, като спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, когато съответната трета държава не предприема подходящи и пропорционални корекции. Действията на Съюза в такива случаи следва да имат за цел насърчаване на третите държави да предприемат мерки за улесняване на търговията с оглед възстановяване на ситуацията, от която произтичат взаимни ползи.
(5)
Член XXVIII от Общото споразумение за митата и търговията от 1994 г. (ГАТТ от 1994 г.) и свързаната Договореност уреждат изменението или отмяната на отстъпки, установени в митническите тарифи на членовете на СТО. Членовете на СТО, които са засегнати от такова изменение, имат право при определени условия да отменят отстъпки, които са еквивалентни по същество. Съюзът следва да приеме мерки за възстановяване на баланса в такива случаи, освен ако са договорени корекции с цел компенсация. Действията на Съюза следва да са насочени към насърчаване на третите държави да прилагат мерки за улесняване на търговията.
(6)
Съюзът следва да има възможност да осигури съблюдаване на правата си в областта на обществените поръчки, когато търговски партньор не спазва ангажиментите си по Споразумението на СТО за държавните поръчки (СДП) или по други международни търговски споразумения. В СДП се предвижда, че всеки произтичащ по него спор не трябва да води до спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно което и да е друго обхванато споразумение на СТО. Действията на Съюза следва да са насочени към гарантиране на запазването на еквивалентно по същество равнище на отстъпки, съгласно установеното в съответните международни търговски споразумения.
(7)
Държавите членки следва да осигурят прилагането на своя територия на мерките на търговската политика в областта на обществените поръчки по начин, който най-добре съответства на административните им структури и практики, като зачитат правото на Съюза.
(8)
Мерките на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, следва да бъдат подбрани и разработени въз основа на обективни критерии, включително ефективността им по отношение на насърчаването на трети държави да спазват международните търговски правила; техния потенциал за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, засегнати от мерки на трети държави; и целта за свеждане до минимум на отрицателните икономически последици за Съюза, в т.ч. във връзка с важни суровини.
(9)
Настоящият регламент следва да се насочи главно към тези мерки, по отношение на разработването и прилагането на които Съюзът е натрупал опит. Възможността за разширяване на обхвата на регламента с цел да се предвиди приемане на мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите следва да се оценява като част от прегледа на действието на настоящия регламент, при надлежно отчитане на особеностите на всяка област.
(10)
При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза произходът на стоките следва да се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). При осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза вследствие на уреждане на спор в областта на обществените поръчки, произходът на услугите следва да се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което ги предоставя. Възлагащите органи или образувания следва да вземат обичайни предпазни мерки и да извършват финансов и правен анализ, когато оценяват информацията и гаранциите, предоставени от оферентите по отношение на произхода на стоките и услугите.
(11)
Комисията следва да извърши преглед на обхвата, действието и ефикасността на настоящия регламент, включително евентуални мерки в сектора на правата върху интелектуалната собственост и допълнителни мерки в областта на услугите, до този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след първия случай на прилагане на регламента или не по-късно от пет години от датата на влизането му в сила. Комисията следва да докладва за тази оценка на Европейския парламент и на Съвета. Прегледът може да бъде последван евентуално от подходящи законодателни предложения.
(12)
Важно е да се осигури ефективна комуникация и обмен на мнения между Комисията, от една страна, и Европейския парламент и Съвета, от друга страна, по-специално във връзка със спорове по международни търговски споразумения, които могат да доведат до приемането на мерки съгласно настоящия регламент.
(13)
Регламент (ЕО) № 3286/94 на Съвета (3), следва да се измени, за да се направи позоваване на настоящия регламент по отношение на прилагането на мерки на търговската политика.
(14)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (4).
(15)
Предвид високата степен на сложност, свързана с проучването на многостранното въздействие, което могат да имат приетите съгласно настоящия регламент мерки на търговската политика, и с оглед на предоставянето на достатъчно възможности за постигане на възможно най-широка подкрепа, Комисията не следва да приема актове за изпълнение, ако посоченият в настоящия регламент комитет по изключение не даде становище по проекта за акт за изпълнение, представен от Комисията.
(16)
За да се защитят интересите на Съюза, Комисията следва да приеме актове за изпълнение с незабавно приложение, когато в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимостта от адаптиране на мерките на търговската политика към действията на съответната трета страна, наложителни причини за спешност изискват това.
(17)
Настоящият регламент не засяга евентуалното приемане на мерки на търговската политика въз основа на други съответни актове на Съюза в тази област или на разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз, като същевременно се зачитат приложимите разпоредби, залегнали в международните търговски споразумения относно спирането на действието или отмяната на отстъпки или изпълнението на други задължения,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установяват правила и процедури за осигуряване на ефективно и навременно упражняване на правата на Съюза с оглед спиране на действието или отмяна на отстъпки или изпълнението на други задължения съгласно международни търговски споразумения, за да:
а)
се отговори на нарушенията от страна на трети държави на международните търговски правила, които засягат интересите на Съюза, с оглед намиране на приемливо решение, което води до възстановяване на ползите за икономическите оператори от Съюза;
б)
се възстанови балансът по отношение на отстъпки или други задължения в търговските отношения с трети държави, когато третирането на стоките от Съюза е изменено по начин, с който се засягат интересите на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„държава“ е всяка държава или отделна митническа територия;
б)
„отстъпки или други задължения“ са тарифни отстъпки или други предимства, които Съюзът се е ангажирал да прилага в търговията си с трети държави по силата на международни търговски споразумения, по които е страна;
в)
„ниво на премахване или намаление на предимствата“ е степента, в която са засегнати ползите за Съюза по международно търговско споразумение. Освен когато е установено друго в съответното споразумение, нивото на премахване или намаление на предимствата включва всички неблагоприятни икономически последици от мярката на третата държава;
г)
„задължително наказателно увеличение на цената“ е задължението на възлагащите органи или образуванията, провеждащи процедури за възлагане на обществена поръчка, да повишат,освен при определени изключения, цената на предложените за поръчката услуги и/или стоки с произход от определени трети държави.
Член 3
Обхват
Настоящият регламент се прилага:
а)
след решение по търговски спорове съгласно Договореността на СТО относно правилата и процедурите за уреждане на спорове ("Договореността на СТО за уреждане на спорове), когато Съюзът е получил разрешение да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в рамките на многостранни и плурилатерални споразумения, обхванати от Договореността на СТО за уреждане на спорове;
б)
след решение по търговски спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални и двустранни споразумения, когато Съюзът има право да спре действието на отстъпки или изпълнението на други задължения, произтичащи от тези споразумения;
в)
за възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения, на което прилагането на защитна мярка от трета държава може да даде право съгласно член 8 от Споразумението на СТО за защитни мерки или съгласно разпоредбите за защитните мерки, включени в други международни търговски споразумения, в това число регионални или двустранни споразумения;
г)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато не са договорени никакви корекции с цел компенсация.
Член 4
Упражняване на правата на Съюза
1. Когато е необходимо действие, за да се защитят интересите на Съюза в случаите по член 3, Комисията приема актове за изпълнение за определяне на подходящите мерки на търговската политика. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Актове за изпълнение, приети в съответствие с параграф 1, трябва да отговарят на следните условия:
а)
когато се спира действието на отстъпки или изпълнението на други задължения след решение по търговски спор съгласно Договореността на СТО за уреждане на спорове, тяхното ниво не превишава нивото, разрешено от Органа на СТО за уреждане на спорове;
б)
когато действието на отстъпки или изпълнението на други задължения е спряно след провеждане на международна процедура за уреждане на спорове по други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, тяхното ниво не надвишава нивото на премахване или намаление на предимствата, в резултат на съответната мярка на засегнатата трета държава, определено от Комисията или чрез арбитраж, според случая;
в)
при възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения съгласно разпоредбите за защитните мерки в международни търговски споразумения, действията на Съюза са еквивалентни по същество на нивото на отстъпки или други задължения, засегнати от защитната мярка, в съответствие с условията на Споразумението на СТО за защитните мерки или с разпоредбите за защитните мерки в други международни търговски споразумения, включително регионални или двустранни споразумения, съгласно които се прилага защитната мярка;
г)
когато отстъпките са отменени в търговията с трета държава във връзка с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност (5), те са еквивалентни по същество на отстъпките, изменени или отменени от тази трета държава, в съответствие с условията по член XXVIII от ГАТТ от 1994 г. и свързаната Договореност.
3. Мерките на търговската политика, посочени в параграф 1 се определят въз основа на следните критерии, като се вземат предвид наличната информация и общият интерес на Съюза:
а)
ефективност на мерките за насърчаване на третите държави да съблюдават международните търговски правила;
б)
потенциал на мерките за намаляване на последиците за икономическите оператори от Съюза, които са засегнати от мерките на трети държави;
в)
съществуване на алтернативни източници за доставка на съответните стоки и услуги, за да се избегне или сведе до минимум евентуалното отрицателно въздействие върху секторите надолу по веригата, възлагащите органи или образувания или крайните потребители в Съюза;
г)
избягване на непропорционална административна сложност и непропорционални разходи при прилагането на мерките;
д)
всеки друг специфичен критерий, който може да бъде определен в международните търговски споразумения във връзка със случаите, посочени в член 3.
Член 5
Мерки на търговската политика
1. Без да се засяга което и да е международно споразумение, по което Съюзът е страна, мерките на търговската политика, които могат да бъдат въведени с акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1, се състоят от:
а)
спиране на действието на тарифни отстъпки и налагане на нови или увеличени мита, включително възстановяване на мита на нивото „най-облагодетелствана нация“ или налагане на мита над нивото „най-облагодетелствана нация“, или въвеждане на каквито и да е допълнителни такси върху вноса или износа на стоки;
б)
въвеждане или увеличение на количествените ограничения върху вноса или износа на стоки независимо дали се прилагат под формата на квоти, лицензи за внос или износ или други мерки;
в)
спиране на действието на отстъпки по отношение на стоки, услуги или доставчици в областта на обществените поръчки чрез:
i)
изключване от обществените поръчки на доставчици на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или на офертите, при които повече от 50 % от общата стойност произтича от стоки или услуги с произход от съответната трета държава, и/или
ii)
налагане на задължително наказателно увеличение на цената за офертите или доставчиците на стоки или услуги, установени в съответната трета държава или извършващи дейност от нея, и/или за онази част от офертата, състояща се от стоки или услуги с произход от съответната трета държава.
2. Приетите съгласно параграф 1, буква в) мерки:
а)
включват прагове, според характеристиките на съответните стоки и услуги, над които трябва да се прилага изключването и/или задължителното наказателно увеличение на цената, като се вземат предвид разпоредбите на съответното търговско споразумение и нивото на премахване или намаление на предимствата;
б)
определят секторите или категориите стоки и услуги, за които се прилагат, както и евентуални приложими изключения;
в)
определят възлагащите органи и образувания или категориите възлагащи органи и образувания, изброени по държави членки, чието възлагане на поръчки е обхванато. За да осигурят база за това определяне, държавите членки представят списък на съответните възлагащи органи или образувания или категории възлагащи органи и образувания. Мерките гарантират постигането на подходящо ниво на спирането на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения и справедливо разпределение сред държавите членки.
Член 6
Правила за произход
1. Произходът на стоките се определя в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Произходът на дадена услуга се определя въз основа на произхода на физическото или юридическото лице, което я предоставя. Смята се, че произходът на изпълнителя на услугата е:
а)
при физическите лица - от държавата, чийто гражданин е лицето или в която има право на постоянно пребиваване;
б)
при юридическите лица - някой от по-долу изброените случаи:
i)
ако услугата се предоставя по начин, различен от търговско присъствие в Съюза - от държавата, в която юридическото лице е учредено или е организирано по друг начин съгласно законодателството на тази държава и на чиято територия юридическото лице извършва значима стопанска дейност;
ii)
ако услугата се предоставя чрез търговско присъствие в Съюза - от държавата членка, в която е установено юридическото лице и на чиято територия извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на съответната държава членка.
За целите на първа алинея, буква б), подточка ii), ако юридическото лице, предоставящо услугата, не извършва значима стопанска дейност, създаваща действителна пряка връзка с икономиката на държавата членка, в която е установено, се смята, че произходът на изпълнителя на услугата е произходът на физическото или юридическото лице, което притежава или контролира юридическото лице, предоставящо услугата.
Юридическото лице, предоставящо услугата, се счита за „притежавано“ от лица от дадена държава, ако над 50 % от собствения му капитал е действително притежаван от лица от тази държава, и се счита за „контролирано“ от лица от дадена държава, ако тези лица имат правата да назначават мнозинството от членовете на управителния му орган или законно да ръководят дейността му по друг начин.
Член 7
Спиране, изменение и прекратяване на мерките
1. Когато след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1 съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза в случаите по член 3, параграф 1, букви а) и б), Комисията може да спре прилагането на акта за изпълнение за периода на предоставяне на компенсацията. Решението за спирането се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
2. Комисията отменя акт за изпълнение, приет в съответствие с член 4, параграф 1, при настъпване на някое от следните обстоятелства:
а)
когато третата държава, чиито мерки са счетени за нарушаващи международните търговски правила в процедура по уреждане на спорове, направи необходимото за привеждането на мерките си в съответствие, или когато по друг начин е постигнато взаимно приемливо решение;
б)
в случаи на възстановяване на баланса по отношение на отстъпки или други задължения след приемане от трета държава на защитна мярка, когато се отмени или изтече срокът на действие на защитната мярка или когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1;
в)
в случай на изменение на отстъпки от член на СТО в съответствие с член XXVIII от ГАТТ от 1994 г., когато съответната трета държава предостави адекватна и пропорционална компенсация на Съюза след приемане на акт за изпълнение съгласно член 4, параграф 1.
Решението за отмяна, посочено в първата алинея, се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
3. Когато е необходимо да се внесат корекции в мерки на търговската политика, приети съгласно настоящия регламент, при условията по член 4, параграфи 2 и 3, Комисията може да направи необходимите изменения в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 8, параграф 2.
4. В надлежно обосновани случаи, когато това се налага по спешност от императивни съображения във връзка с прекратяването или изменението на съответната мярка на трета държава, Комисията приема актове за изпълнение с незабавно приложение за спиране, изменение или отмяна на актове за изпълнение, приети съгласно член 4, параграф 1, съгласно предвиденото в настоящия член и в съответствие с процедурата по член 8, параграф 3.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден с Регламент (ЕО) № 3286/94. Този комитет е комитет по смисъла на член 3 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от него.
Член 9
Събиране на информация
1. При прилагането на настоящия регламент Комисията събира информация и становища за икономическите интереси на Съюза за конкретни стоки или услуги или за конкретни сектори чрез публикуване на известия в Официален вестник на Европейския съюз или чрез други подходящи обществени средства за комуникация, като посочва в какъв срок трябва да се подаде информацията. Комисията взема под внимание получените реакции.
2. Получената в съответствие с настоящия регламент информация се използва само за целта, за която е била поискана.
3. Нито Европейският парламент, нито Съветът, нито Комисията, нито държавите членки, нито техните съответни служители имат право да разкриват поверителна информация, получена съгласно настоящия регламент, без изрично разрешение от лицето, което е предоставило информацията.
4. Лицето, което предоставя информацията, може да поиска тя да се разглежда като поверителна. В такива случаи информацията се придружава от неповерително резюме, което представя информацията в обобщен вид, или от декларация за причините, поради които тя не може да бъде обобщена.
5. Ако се установи, че искането за поверителното третиране на дадена информация не е основателно, и ако предоставилото информацията лице не желае нито да я оповести публично, нито да разреши разкриването ѝ в обобщен или съкратен вид, въпросната информация може да не бъде взета предвид.
6. Разпоредбите на параграфи 2-5 не изключват разкриването на обща информация от страна на институциите на Съюза и органите на държавите членки. При такова разкриване трябва да се отчита законният интерес на заинтересованите страни да не се разкриват служебните им тайни.
Член 10
Преглед
1. До този момент от двата, който настъпи по-рано - не по-късно от три години след приемането на първия акт за изпълнение или не по-късно от 18 юли 2019 г. Комисията извършва преглед на обхвата на настоящия регламент, по-специално по отношение на мерките на търговската политика, които могат да бъдат приемани, както и на неговото прилагане, и докладва за своите констатации на Европейския парламент и на Съвета.
2. Независимо от параграф 1 Комисията извършва преглед с цел да предвиди по настоящия регламент допълнителни мерки на търговската политика за спиране на действието на отстъпки или изпълнението на други задължения в областта на търговията с услуги. Комисията разглежда, inter alia, следните аспекти:
а)
промените в международен план по отношение на спирането на изпълнението на други задължения по Общото споразумение по търговията с услуги (ГАТС);
б)
промените в рамките на Съюза във връзка с приемането на общи правила за секторите на услугите;
в)
ефективността на евентуалните допълнителни мерки на търговската политика като средство за осигуряване на съблюдаването на правата на Съюза по международните търговски споразумения;
г)
наличните механизми за осигуряване на въвеждането на практика по единен и ефективен начин на евентуални допълнителни мерки на търговската политика в областта на услугите; както и
д)
последиците за доставчиците на услуги, представени в Съюза към момента на приемане на актове за изпълнение по настоящия регламент.
Комисията докладва на Европейския парламент и Съвета за първоначалната си оценка до 18 юли 2017 г.
Член 11
Изменения на други актове
Член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 3286/94 се заменя със следното:
„3. Когато съгласно член 12, параграф 2 Съюзът трябва да вземе решение за мерки на търговската политика, които да се приемат съгласно член 11, параграф 2, буква в) или член 12, той се произнася незабавно в съответствие с член 207 от Договора за функциониране на Европейския съюз, а ако е необходимо, съгласно Регламент (ЕС) № 654/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6) или всяка друга приложима процедура.
Член 12
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 654/2014
av den 15 maj 2014
om utövande av unionens rättigheter vid tillämpning och genomdrivande av internationella handelsregler och om ändring av rådets förordning (EG) nr 3286/94 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Unionen har ingått ett antal multilaterala, regionala och bilaterala internationella handelsavtal genom vilka rättigheter och skyldigheter till parternas ömsesidiga nytta har skapats.
(2)
Det är viktigt att unionen förfogar över lämpliga instrument för att se till att unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal verkningsfullt kan utövas, så att dess ekonomiska intressen skyddas. Detta gäller särskilt situationer, när tredjeländer vidtar handelsbegränsande åtgärder som minskar de fördelar som unionens ekonomiska aktörer åtnjuter enligt internationella handelsavtal. Unionen bör kunna reagera skyndsamt och flexibelt enligt de förfaranden och tidsfrister som anges i de internationella handelsavtal som den har ingått. Det behövs därför regler som anger ramarna för utövandet av unionens rättigheter i vissa särskilda situationer.
(3)
Syftet med de tvistlösningsmekanismer som inrättats enligt avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO) och enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, är att på ett konstruktivt sätt lösa eventuella tvister som uppkommer mellan unionen och andra parter i dessa avtal. Unionen bör trots det kunna tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter i enlighet med dessa tvistlösningsmekanismer, när andra sätt att finna en lösning på tvisten visat sig verkningslösa. Unionens åtgärder i sådana fall bör tjäna syftet att få det berörda tredjelandet att följa relevanta internationella handelsregler, så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas.
(4)
Enligt WTO-avtalet om skyddsåtgärder ska en WTO-medlem som avser att vidta en skyddsåtgärd eller en förlängning av en skyddsåtgärd sträva efter att upprätthålla en väsentligen likvärdig nivå för medgivanden och andra skyldigheter mellan sig själv och de exporterande medlemmar som skulle påverkas av en sådan åtgärd. Liknande regler finns i andra internationella handelsavtal som unionen har ingått, inklusive regionala och bilaterala avtal. Unionen bör vidta motåtgärder genom att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter, om det berörda tredjelandet inte genomför några adekvata och proportionella. Unionens åtgärder i de fallen bör tjäna syftet att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder så att en situation med ömsesidiga fördelar kan återupprättas.
(5)
I artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994) och den därtill hörande överenskommelsen regleras ändringar och upphävanden av medgivanden i WTO-medlemmarnas tulltaxor. WTO-medlemmar som berörs av sådana ändringar har på vissa villkor rätt att upphäva väsentligen likvärdiga medgivanden. Unionen bör i sådana fall vidta motåtgärder, om inte enighet kan uppnås om kompenserande justeringar. Unionens åtgärder bör ha som mål att få tredjeländer att införa handelsbefrämjande åtgärder.
(6)
Unionen bör ha möjlighet att hävda sina rättigheter inom området offentlig upphandling, om en handelspartner underlåter att följa sina åtaganden enligt WTO-avtalet om offentlig upphandling eller andra internationella handelsavtal. I WTO-avtalet om offentlig upphandling sägs det att en tvist som uppstår med anledning av avtalet inte får leda till tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter enligt andra angivna WTO-avtal. Unionens åtgärder bör syfta till att säkerställa att en väsentligen likvärdig nivå på medgivandena upprätthålls, i enlighet med vad som fastställs i de relevanta internationella handelsavtalen.
(7)
Medlemsstaterna bör se till att handelspolitiska åtgärder inom området offentlig upphandling tillämpas på deras respektive territorium på det sätt som är bäst lämpat för deras förvaltningsstruktur och förvaltningspraxis, under iakttagande av unionsrätten.
(8)
Handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning bör väljas och utformas på grundval av objektiva kriterier, inbegripet åtgärdernas ändamålsenlighet för att få tredjeländer att följa internationella handelsregler, deras potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder, och målet att minimera de negativa ekonomiska följderna för unionen, inklusive med avseende på viktiga råvaror.
(9)
Denna förordning bör inriktas på sådana åtgärder som unionen har erfarenhet av att utforma och tillämpa. Möjligheten att utvidga dess tillämpningsområde, så att det blir möjligt att anta åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, bör bedömas som ett led i översynen av hur förordningen fungerar, med vederbörlig hänsyn tagen till varje områdes särdrag.
(10)
Vid genomdrivandet av unionens rättigheter bör varors ursprung fastställas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2). Vid genomdrivandet av unionens rättigheter efter tvistlösning inom området offentlig upphandling bör en tjänsts ursprung fastställas på grundval av ursprunget för den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den. Upphandlande myndigheter eller enheter bör iaktta normal försiktighet och tillbörlig aktsamhet, när de bedömer information och garantier som anbudsgivare lämnar angående varors och tjänsters ursprung.
(11)
Kommissionen bör se över denna förordnings tillämpningsområde, sätt att fungera och effektivitet, inbegripet eventuella åtgärder med avseende på immateriella rättigheter och ytterligare åtgärder som avser tjänster, senast tre år efter det att den tillämpades för första gången eller senast fem år efter den dag den trädde i kraft, beroende på vad som infaller först. Kommissionen bör lämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Översynen får åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.
(12)
Det är viktigt att säkerställa en effektiv kommunikation och ett effektivt åsiktsutbyte mellan kommissionen, å ena sidan, och Europaparlamentet och rådet, å andra sidan, särskilt i fråga om tvister med anledning av internationella handelsavtal som kan leda till att åtgärder antas enligt denna förordning.
(13)
Rådets förordning (EG) nr 3286/94 (3) bör ändras, så att den hänvisar till den här förordningen i fråga om genomförandet av handelspolitiska åtgärder.
(14)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (4).
(15)
Med tanke på att det är en mycket komplex process att utreda de olika effekter som handelspolitiska åtgärder som antas enligt denna förordning kan ha, bör kommissionen, för att det ska finnas tillräckliga möjligheter att erhålla största möjliga stöd, inte anta genomförandeakter om, undantagsvis, den kommitté som avses i denna förordning inte avger något yttrande om kommissionens utkast till genomförandeakt.
(16)
För att skydda unionens intressen bör kommissionen anta genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall med avseende på behovet av att anpassa den handelspolitiska åtgärden till den berörda tredje partens beteende, är nödvändigt på grund av tvingande skäl till skyndsamhet.
(17)
Denna förordning påverkar inte det eventuella antagandet av handelspolitiska åtgärder på grundval av andra relevanta unionsakter eller bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, under iakttagande av tillämpliga bestämmelser i internationella handelsavtal om tillfälligt eller slutgiltigt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs regler och förfaranden för att säkerställa att unionens rättigheter att tillfälligt eller slutgiltigt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt internationella handelsavtal kan utövas på ett verkningsfullt sätt och i god tid, i syfte att
a)
reagera på tredjeländers överträdelser av internationella handelsregler som påverkar unionens intressen och på så sätt sträva efter en tillfredsställande lösning som återupprättar fördelarna för unionens ekonomiska aktörer, och
b)
vidta motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter i handelsförhållandena med tredjeländer, när behandlingen av varor från unionen ändras på ett sådant sätt som påverkar unionens intressen.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) land: varje stat eller separat tullområde.
b) medgivanden eller andra skyldigheter: tullmedgivanden eller andra förmåner som unionen har åtagit sig att tillämpa i sin handel med tredjeländer enligt internationella handelsavtal som den är part i.
c) upphävnings- eller minskningsnivån: den omfattning i vilken de fördelar som unionen åtnjuter enligt ett internationellt handelsavtal påverkas. Om inte något annat anges i det relevanta avtalet, inbegriper den alla negativa ekonomiska följdverkningar av ett tredjelands åtgärder.
d) obligatoriskt prispåslag: skyldighet för de upphandlande myndigheter eller enheter som bedriver offentlig upphandling att med vissa undantag höja priset på de tjänster och/eller varor med ursprung i vissa tredjeländer som har erbjudits i upphandlingsförfaranden.
Artikel 3
Tillämpningsområde
Denna förordning är tillämplig
a)
efter utslag i handelstvister enligt WTO-överenskommelsen om regler och förfaranden för tvistlösning (nedan kallad WTO-överenskommelsen om tvistlösning), när unionen har bemyndigats att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt de multilaterala och plurilaterala avtal som omfattas av WTO-överenskommelsen om tvistlösning,
b)
efter utslag i handelstvister enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, när unionen har rätt att tillfälligt upphäva medgivanden eller andra skyldigheter enligt sådana avtal,
c)
i händelse av motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter, som kan vara berättigade på grund av att ett tredjeland har vidtagit en skyddsåtgärd enligt artikel 8 i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller enligt bestämmelserna om skyddsåtgärder i andra internationella handelsavtal, inklusive regionala eller bilaterala avtal,
d)
om en WTO-medlem ändrar sina medgivanden eller skyldigheter enligt artikel XXVIII i GATT 1994 och inga kompenserande justeringar har överenskommits.
Artikel 4
Utövande av unionens rättigheter
1. Om åtgärder krävs för att skydda unionens intressen i sådana fall som avses i artikel 3, ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer lämpliga handelspolitiska åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.
2. Genomförandeakter som antas enligt punkt 1 ska uppfylla följande krav:
a)
Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter ett utslag i en handelstvist enligt WTO-överenskommelsen om tvistlösning, får deras nivå inte överstiga den nivå som WTO:s tvistlösningsorgan har fastställt.
b)
Om medgivanden eller andra skyldigheter tillfälligt upphävs efter utslag i ett internationellt tvistlösningsförfarande enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, får deras nivå inte överskrida den upphävnings- eller minskningsnivå som följer av det berörda tredjelandets åtgärd, enligt vad som fastställs av kommissionen eller fastställts genom skiljeförfarande, beroende på vad som är tillämpligt.
c)
Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller andra skyldigheter enligt bestämmelser om skyddsåtgärder i internationella handelsavtal ska unionens åtgärd vara väsentligt likvärdig med nivån för medgivanden eller andra skyldigheter som påverkas av skyddsåtgärden, i enlighet med villkoren i WTO-avtalet om skyddsåtgärder eller bestämmelserna om skyddsåtgärder enligt andra internationella handelsavtal, inklusive regionala och bilaterala avtal, enligt vilka skyddsåtgärden vidtas.
d)
Om medgivanden upphävs i handeln med ett tredjeland i enlighet med artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen (5), ska de vara väsentligen likvärdiga med de medgivanden som har ändrats eller upphävts av tredjelandet, i enlighet med villkoren i artikel XXVIII i GATT 1994 och den därtill hörande överenskommelsen.
3. Handelspolitiska åtgärder som avses i punkt 1 ska fastställas enligt följande kriterier, med ledning av tillgängliga uppgifter och med beaktande av unionens allmänna intresse:
a)
Åtgärdernas ändamålsenlighet när det gäller att få tredjeländer att följa internationella handelsregler.
b)
Åtgärdernas potential att gottgöra ekonomiska aktörer i unionen som påverkas av tredjelandets åtgärder.
c)
Tillgång till alternativa källor till de berörda varorna eller tjänsterna, i syfte att undvika eller minimera negativa följder för industrier i efterföljande handelsled, upphandlande myndigheter eller enheter eller slutkonsumenter i unionen.
d)
Undvikande av oproportionerlig administrativ komplexitet och oproportionerliga kostnader vid tillämpningen av åtgärderna.
e)
Alla särskilda kriterier som kan vara angivna i internationella handelsavtal i samband med de fall som avses i artikel 3.
Artikel 5
Handelspolitiska åtgärder
1. Utan att det påverkar tillämpningen av något internationellt avtal som unionen är part i ska de handelspolitiska åtgärder som kan införas genom en genomförandeakt enligt artikel 4.1 utgöras av följande:
a)
Tillfälligt upphävande av tullmedgivanden och införande av nya eller höjda tullar, inbegripet återinförande av tullar på mest gynnad nation-nivå eller införande av tullar utöver mest gynnad nation-nivå, eller införande av ytterligare avgifter på import eller export av varor.
b)
Införande eller ökning av kvantitativa begränsningar av import eller export av varor, oavsett om detta sker i form av kvoter, import- eller exportlicenser eller andra åtgärder.
c)
Tillfälligt upphävande av medgivanden avseende varor, tjänster eller leverantörer inom området offentlig upphandling genom
i)
uteslutning från offentlig upphandling av leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller av anbud vilkas totala värde till mer än 50 % utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet, och/eller
ii)
påförande av ett obligatoriskt prispåslag på anbud från leverantörer av varor eller tjänster som är etablerade inom och verkar från det berörda tredjelandet och/eller på den del av anbudet som utgörs av varor eller tjänster med ursprung i det berörda tredjelandet.
2. De åtgärder som antas enligt punkt 1 c ska
a)
inbegripa trösklar i enlighet med de berörda varornas eller tjänsternas egenskaper, från och med vilka uteslutningen och/eller det obligatoriska prispåslaget ska tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i det berörda handelsavtalet och upphävnings- eller minskningsnivån,
b)
fastställa de sektorer eller kategorier av varor eller tjänster på vilka de är tillämpliga och eventuella tillämpliga undantag,
c)
fastställa de upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter, förtecknade per medlemsstat, vilkas upphandling omfattas. Som grundval för detta fastställande ska varje medlemsstat inge en förteckning över lämpliga upphandlande myndigheter eller enheter eller kategorier av upphandlande myndigheter eller enheter. Åtgärderna ska säkerställa att en lämplig nivå för tillfälligt upphävande av medgivanden eller andra skyldigheter och en rättvis fördelning mellan medlemsstaterna uppnås.
Artikel 6
Ursprungsregler
1. En varas ursprung ska fastställas i enlighet med förordning (EEG) nr 2913/92.
2. En tjänsts ursprung ska fastställas med utgångspunkt i var den fysiska eller juridiska person som tillhandahåller den har sitt ursprung. Tjänsteleverantörens ursprung ska anses vara följande:
a)
För en fysisk person det land där personen är medborgare eller har permanent uppehållstillstånd.
b)
För en juridisk person något av följande:
i)
Om tjänsten tillhandahålls på annat sätt än genom affärsrörelse i unionen, det land där den juridiska personen har bildats eller på annat sätt organiserats enligt lagstiftningen i landet och på vars territorium den juridiska personen utövar faktisk affärsverksamhet.
ii)
Om tjänsten tillhandahålls genom affärsrörelse i unionen, den medlemsstat där den juridiska personen är etablerad och på vars territorium den utövar sådan faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till den medlemsstatens ekonomi.
Vid tillämpningen av led b ii i första stycket ska, om den juridiska person som tillhandahåller tjänsten inte utövar faktisk affärsverksamhet som har en direkt och verklig koppling till ekonomin i den medlemsstat där den är etablerad, ursprunget för den juridiska personen anses vara ursprunget för den fysiska eller juridiska person som äger eller kontrollerar den.
Den juridiska person som tillhandahåller tjänsten ska anses ägas av personer från ett visst land, om mer än 50 % av dess aktiekapital ägs av nyttjandeberättigade personer från detta land, och kontrolleras av personer från ett visst land, om dessa personer har befogenhet att utse en majoritet av styrelseledamöterna eller på annat sätt lagenligt leda verksamheten.
Artikel 7
Tillfälligt upphävande, ändring och upphävande av åtgärder
1. Om det berörda tredjelandet efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1 ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation i sådana fall som avses i artikel 3.1 a och b, får kommissionen tillfälligt upphäva tillämpningen av genomförandeakten, så länge som kompensationsperioden varar. Det tillfälliga upphävandet ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.
2. Kommissionen ska upphäva en genomförandeakt som antagits enligt artikel 4.1 i alla nedanstående fall:
a)
När ett tredjeland vars åtgärder konstaterades strida mot internationella handelsregler i ett tvistelösningsförfarande självmant återgår till att följa reglerna eller om en ömsesidigt tillfredsställande lösning har nåtts på annat sätt.
b)
Vid motåtgärder i fråga om medgivanden eller skyldigheter efter det att ett tredjeland har antagit en skyddsåtgärd, när skyddsåtgärden upphävs eller löper ut eller när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1.
c)
I fall där en WTO-medlem har ändrat sina medgivanden enligt artikel XXVIII i GATT 1994, när det berörda tredjelandet ger unionen adekvat och proportionerlig kompensation efter antagandet av en genomförandeakt enligt artikel 4.1.
Det upphävande som avses i första stycket ska beslutas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.
3. Om det är nödvändigt att justera handelspolitiska åtgärder som har antagits enligt denna förordning, om inte annat följer av artikel 4.2 och 4.3, får kommissionen göra alla lämpliga ändringar i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 8.2.
4. Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet med avseende på slutgiltigt upphävande eller ändring av det berörda tredjelandets åtgärd, ska kommissionen, på sätt som föreskrivs i den här artikeln och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 8.3, anta genomförandeakter med omedelbar verkan för att tillfälligt upphäva, ändra eller upphäva genomförandeakter som har antagits enligt artikel 4.1.
Artikel 8
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som har inrättats genom förordning (EG) nr 3286/94. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i artikel 3 i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.
Artikel 9
Insamling av uppgifter
1. Kommissionen ska för tillämpningen av denna förordning inhämta uppgifter och synpunkter rörande unionens ekonomiska intressen beträffande enskilda varor eller tjänster eller enskilda sektorer genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning eller genom andra lämpliga offentliga kommunikationsmedier, med angivande av tidsfristen för inlämning av uppgifter. Kommissionen ska beakta de mottagna uppgifterna.
2. Uppgifter som tas emot enligt denna förordning får endast användas för de ändamål för vilka de begärdes.
3. Varken Europaparlamentet, rådet, kommissionen, medlemsstaterna eller deras respektive tjänstemän får avslöja konfidentiella uppgifter som lämnas i enlighet med denna förordning, utan uttryckligt tillstånd från uppgiftslämnaren.
4. Uppgiftslämnaren får begära att uppgifterna ska behandlas konfidentiellt. I så fall ska uppgifterna åtföljas av en icke-konfidentiell sammanfattning, där uppgifterna läggs fram i allmänna ordalag, eller av en motivering till varför uppgifterna inte kan sammanfattas.
5. Uppgifterna får lämnas utan avseende, om det visar sig att en begäran om konfidentiell behandling inte är befogad och uppgiftslämnaren är ovillig att offentliggöra uppgifterna eller att godkänna att de redovisas i allmänt hållen eller sammanfattad form.
6. Punkterna 2-5 får inte förhindra att unionens institutioner och medlemsstaternas myndigheter lämnar ut allmän information. Vid sådana utlämnanden av uppgifter ska hänsyn tas till de berörda parternas berättigade intresse av att deras affärshemligheter inte röjs.
Artikel 10
Översyn
1. Senast tre år efter det att en genomförandeakt antagits för första gången, eller senast den 18 juli 2019 beroende på vad som infaller först, ska kommissionen se över denna förordnings tillämpningsområde, särskilt när det gäller de handelspolitiska åtgärder som får antas, och dess genomförande, och ska rapportera sina slutsatser till Europaparlamentet och rådet.
2. Utan hinder av punkt 1 ska kommissionen göra en översyn, som ska syfta till att inom ramen för denna förordning föreslå ytterligare handelspolitiska åtgärder som tillfälligt upphäver medgivanden eller andra skyldigheter på området tjänstehandel. Kommissionen ska bland annat undersöka följande aspekter:
a)
Den internationella utvecklingen med avseende på tillfälligt upphävande av andra skyldigheter enligt allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats).
b)
Utvecklingen i unionen med avseende på antagandet av gemensamma bestämmelser för tjänstesektorer.
c)
Ändamålsenligheten i eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder som ett medel att hävda unionens rättigheter enligt internationella handelsavtal.
d)
Tillgängliga mekanismer för att säkerställa ett praktiskt genomförande av eventuella ytterligare handelspolitiska åtgärder avseende tjänster på ett enhetligt och effektivt sätt.
e)
Konsekvenser för tjänsteleverantörer som är verksamma i unionen vid tidpunkten för antagande av genomförandeakterna enligt denna förordning.
Kommissionen ska rapportera om sin inledande bedömning till Europaparlamentet och rådet senast den 18 juli 2017.
Artikel 11
Ändringar av andra rättsakter
Artikel 13.3 i förordning (EG) nr 3286/94 ska ersättas med följande:
"3. Om unionen sedan den agerat i enlighet med artikel 12.2 måste fatta beslut om de handelspolitiska åtgärder som ska antas i enlighet med artikel 11.2 c eller artikel 12, ska den utan dröjsmål agera i enlighet med artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och, i förekommande fall, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 654/2014 (6) eller varje annat tillämpligt förfarande.
Artikel 12
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 15 maj 2014.