ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 149/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 декември 2012 година
за допълнение на Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета във връзка с регулаторните технически стандарти относно споразуменията за непряк клиринг, задължението за клиринг, публичния регистър, достъпа до място за търговия, нефинансовите контрагенти и техниките за намаляване на риска за договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг чрез централен контрагент
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взе предвид Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 4 юли 2012 г. относно извънборсовите деривати, централните контрагенти и регистрите на трансакции (2), и по-специално член 4, параграф 4, член 5, параграф 1, член 6, параграф 4, член 8, параграф 5, член 10, параграф 4 и член 11, параграф 14 от него,
като има предвид, че:
(1)
Следва да бъде създадена нормативна уредба, която включва правила, приложими към задължението за клиринг, неговото прилагане, възможните изключения и техники за намаляване на риска, които трябва да бъдат утвърдени, когато не е възможен клиринг чрез централен контрагент (ЦК). За да се гарантира съгласуваност между разпоредбите, които следва да влязат в сила едновременно, и за способстване прилагането на цялостен подход, както и за осигуряване на ефективен достъп на заинтересованите страни и по-специално на тези, за които се отнасят задълженията, е желателно повечето регулаторни технически стандарти, изисквани съгласно дял II от Регламент (ЕС) № 648/2012, да бъдат включени в един-единствен регламент.
(2)
С оглед на глобалния характер на пазара на извънборсови деривати настоящият регламент следва да вземе под внимание съответните договорени на международно равнище насоки и препоръки за реформи на пазара на извънборсови деривати и задължителния клиринг, както и свързаните с тях правила, разработени в други юрисдикции. По-специално нормативната база за определяне на задължението за клиринг взема предвид изискванията за задължителен клиринг, публикувани от Международната организация на комисиите по ценни книжа. Това ще подпомогне, доколкото е възможно, сближаването с подходите в други юрисдикции.
(3)
С цел ясно определяне на ограничен брой понятия, които произтичат от Регламент (ЕС) № 648/2012, както и за уточняване на техническите условия, необходими за разработването на този технически стандарт, следва да бъдат дефинирани редица термини.
(4)
Споразуменията за непряк клиринг не следва да излагат ЦК, клирингов член, клиент или непряк клиент на допълнителен риск от контрагента, а активите и позициите на непрекия клиент следва да се ползват от подходящо ниво на защита. Поради това е важно всички видове споразумения за непряк клиринг да отговарят на минимални изисквания за гарантиране на тяхната сигурност. За тази цел страните, участващи в споразумения за непряк клиринг, следва да имат определени задължения. Тези споразумения се простират и отвъд договорните отношения между непреки клиенти и клиент на клирингов член, който предоставя непреки клирингови услуги.
(5)
Регламент (ЕС) № 648/2012 изисква ЦК да представлява определена система съгласно Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 май 1998 г. относно окончателността на сетълмента в платежните системи и в системите за сетълмент на ценни книжа (3). Това предполага, че клиринговите членове на ЦК следва да отговарят на изискванията за участниците по смисъла на посочената директива. Следователно, за да се гарантира равностойно равнище на защита по отношение на непреките клиенти, както предоставеното на клиентите по Регламент (ЕС) № 648/2012, е необходимо да се подсигури, че клиентите, предоставящи непреки клирингови услуги, са кредитни институции, инвестиционни посредници или еквивалентни кредитни институции/инвестиционни посредници от трета държава.
(6)
Споразуменията за непряк клиринг следва да бъдат договорени по начин, който при неплатежоспособност гарантира на непреките клиенти същото равнище на защита, с каквото се ползват преките клиенти. След изпадане в неплатежоспособност на клирингов член, който е ангажиран със споразумение за непряк клиринг, непреките клиенти следва да бъдат включени в прехвърлянето на позициите на клиентите към друг клирингов член съобразно изискванията за преносимост, установени в членове 39 и 48 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва да бъдат предвидени също така и подходящи предпазни мерки в случай на изпадане в несъстоятелност на клиенти, които са включени в самите споразумения за непряк клиринг, и следва да се подкрепя прехвърлянето на позиции на непреки клиенти към друг доставчик на клирингови услуги.
(7)
Тъй като споразуменията за непряк клиринг могат да доведат до специфични рискове, всички страни по споразумение за непряк клиринг, включително клирингови членове и ЦК, следва редовно да установяват, наблюдават и управляват всички съществени рискове, произтичащи от това споразумение. Целесъобразното поделяне на информация между клиенти, които предоставят непреки клирингови услуги, и клирингови членове, които способстват за тези услуги, е особено важно в този контекст. Клиринговите членове следва да използват данните, предоставени от клиентите, само с цел управление на риска, и следва да предотвратяват злоупотребата с чувствителна в търговско отношение информация, включително чрез използването на ефективни бариери между различните подразделения на финансова институция за избягване на конфликти на интереси.
(8)
Когато разрешава на ЦК да осъществява клиринг на даден клас извънборсови деривати, от компетентния орган се изисква да уведоми Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП). Това уведомление следва да съдържа подробна информация, която е необходима на ЕОЦКП, за да направи своята оценка, включително информация за ликвидността и обема на съответния клас извънборсови деривати. Въпреки че информацията се предава от компетентния орган на ЕОЦКП, поискалият разрешението ЦК е този, който следва първоначално да предостави необходимата информация на компетентните органи, които могат след това да я допълнят.
(9)
Въпреки че цялата информация, която следва да бъде включена в уведомлението от компетентния орган до ЕОЦКП във връзка със задължението за клиринг, може да не е винаги налична, особено що се отнася до нови продукти, следва да бъдат предоставяни наличните приблизителни оценки, включително ясно да бъдат посочени направените допускания. Уведомлението следва също да съдържа информация, отнасяща се до контрагентите, като например вида и броя на контрагентите, необходимите стъпки за започване на клиринг с ЦК, техния законоустановен и оперативен капацитет или тяхната рамка за управление на риска, с цел да се позволи на ЕОЦКП да оценява способността на активните контрагенти да спазват задължението за клиринг без сътресения на пазара.
(10)
Уведомлението от компетентния орган да ЕОЦКП следва да съдържа информация за степента на стандартизация, ликвидността и наличността на надеждни цени, за да може ЕОЦКП да оценява дали даден клас извънборсови деривати също следва да бъде обхванат от задължението за клиринг. Критериите за стандартизиране на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас извънборсови деривати са показател за стандартизация на икономическите условия на клас извънборсови деривати, тъй като само когато тези икономически условия са стандартизирани, договорните условия и оперативните процеси могат да бъдат стандартизирани. Критериите, свързани с ликвидността и наличността на надеждни цени, се оценяват от ЕОЦКП, като се имат предвид съображения, различни от тези при оценката, направена от компетентния орган при предоставяне на разрешение на ЦК. Ликвидността в този контекст се оценява в по-широка перспектива и се различава от ликвидността след прилагането на задължението за клиринг. По-специално, фактът, че договорът е достатъчно ликвиден, за да премине през клиринг от даден ЦК, не означава непременно, че следва да е обхванат от задължението за клиринг. Оценката на ЕОЦКП не трябва да копира или дублира прегледа, който вече е бил направен от компетентния орган.
(11)
Информацията, която се предоставя от компетентния орган във връзка със задължението за клиринг, следва да дава възможност на ЕОЦКП да оцени достъпността на информацията за ценообразуването. В тази връзка достъпът на ЦК до информация за ценообразуването в даден момент не означава, че участниците на пазара имат достъп до тази информация в бъдеще. Ето защо фактът, че ЦК има достъп до необходимата информация за ценообразуването за управление на рисковете при клиринг на договори за деривати в рамките на даден клас извънборсови деривати, не предполага автоматично, че този клас извънборсови деривати също следва да подлежи на задължителен клиринг.
(12)
Нивото на подробност на данните в регистъра на класовете договори за извънборсови деривати, подлежащи на задължителен клиринг, зависи от значението на тези данни за идентифицирането на всяка категория договори за извънборсови деривати. В резултат на това нивото на подробност на данните в регистъра може да се различава за различните категории договори за извънборсови деривати.
(13)
Осигуряването на достъп на множество ЦК до място за търговия може да разшири достъпа на участници до съответното място и да подобри цялостната ликвидност. Независимо от това е необходимо при подобни обстоятелства да се уточни понятието фрагментираност на ликвидността в рамките на място за търговия в случай, че то може да застраши безпрепятственото и правилно функциониране на пазарите за класа финансови инструменти, за който е направено заявлението.
(14)
Оценката на компетентния орган на мястото за търговия, до което ЦК е поискал достъп, и на компетентния орган на ЦК следва да се основава на съществуващите механизми за предотвратяване фрагментирането на ликвидността в рамките на дадено място за търговия.
(15)
За да се предотврати фрагментираността на ликвидността, всички участници на място за търговия следва да са в състояние да извършват клиринг на всички сделки, които се изпълняват между тях. Въпреки това би било необосновано да се изисква всички клирингови членове на съществуващ ЦК да станат клирингови членове и на нов ЦК, който обслужва такова място на търговия. Когато има субекти, които са клирингови членове на двата ЦК, те могат да способстват за прехвърлянето и клиринга на трансакции, извършени от пазарни участници, обслужвани поотделно от двата ЦК, за да се ограничи рискът от фрагментираност на ликвидността. Същевременно е важно искането за достъп до място за търговия чрез ЦК да не фрагментира ликвидността по начин, който би увеличил рисковете, на които е изложен вече съществуващият ЦК.
(16)
Съгласно член 8, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012 искането за достъп до място за търговия чрез ЦК не следва да изисква оперативна съвместимост, а следователно и настоящият регламент не следва да предписва оперативната съвместимост като единствен начин за разрешаване на проблема с фрагментираността на ликвидността. Въпреки това настоящият регламент не следва да изключва възможността ЦК да сключват такива договорености на доброволна основа, ако са изпълнени необходимите условия за сключването им.
(17)
За да се определи кои договори за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, нефинансовите контрагенти следва да прилагат един от критериите, предвидени в настоящия регламент, включително счетоводното определение въз основа на Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО). Счетоводното определение може да се използва от контрагентите, дори и да не прилагат правилата на МСФО. От нефинансовите контрагенти, които могат да използват местни счетоводни правила, се очаква, че повечето от договорите, класифицирани като хеджиращи съгласно съответните местни счетоводни правила, биха попаднали в рамките на предвиденото в настоящия регламент общо определение за договори, намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление.
(18)
При някои обстоятелства може да не е възможно хеджиране на риск чрез използване на пряко свързан с него договор за дериват с точно същите базов актив и дата на сетълмент, каквито са за покрития риск. В такъв случай нефинансовият контрагент може да използва заместващо хеджиране чрез тясно корелиран инструмент, за да покрие експозиции, като например инструмент с различен, но много близък до неговия базов актив, що се отнася до икономическото поведение. Освен това някои групи нефинансови контрагенти, които сключват договори за извънборсови деривати чрез един субект, за да хеджират своя риск по отношение на цялостния риск на групата, може да използват макро- или портфейлно хеджиране. Тези договори за извънборсови деривати за макро-, портфейлно или заместващо хеджиране, могат да представляват хеджиране за целите на настоящия регламент и следва да се разглеждат съгласно критериите за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете.
(19)
Даден риск може да се развива с течение на времето и с цел да се адаптират към развитието на риска договорите за извънборсови деривати, които първоначално се изпълняват за намаляване на риска, свързан с търговската дейност или финансовото управление, може да бъдат компенсирани чрез използване на допълнителни договори за извънборсови деривати. В резултат на това хеджирането на риска може да бъде постигнато чрез комбинация от договори за извънборсови деривати, включително компенсиращи договори за извънборсови деривати, които компенсират онези договори за извънборсови деривати, които вече не съответстват на риска във връзка с търговската дейност или финансовото управление.
(20)
Обхватът на рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност и финансовото управление, е много широк и варира в различните икономически сектори. Рисковете, свързани с търговски дейности, обикновено са свързани с факторите за производство на предприятието, както и с продуктите и услугите, които то продава или предоставя. Финансовото управление обикновено се отнася до управлението на краткосрочното и дългосрочното финансиране на субекта, включително неговия дълг, и начините, по които той инвестира финансовите средства, които генерира или притежава, включително управлението на паричните средства. Финансовото управление и търговската дейност могат да бъдат засегнати от общи източници на рискове, като например валутен курс, цени на суровините, инфлация или кредитен риск. Като се има предвид, че извънборсовите деривати се сключват за хеджиране на конкретен риск, когато се анализират рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление, тези рискове следва да бъдат определяни по последователен начин, обхващащ двете дейности. Освен това разделянето на двете понятия може да доведе до нежелани последици, като се има предвид, че в зависимост от сектора, в който работят нефинансовите контрагенти, даден риск ще бъде хеджиран в рамките на търговската дейност или на финансовото управление.
(21)
Въпреки че праговете за клиринг следва да бъдат определени при отчитане на системното значение на съответните рискове, важно е да се вземе под внимание, че извънборсовите деривати за намаляване на рисковете са изключени от изчислението на клиринговия праг и че клиринговите прагове позволяват изключение от принципа на задължението за клиринг по отношение на онези договори за извънборсови деривати, за които може да се смята, че не са сключени с цел хеджиране. По-конкретно, стойността на клиринговите прагове следва да бъде периодично преразглеждана и следва да се определя от класа на договорите за извънборсови деривати. Класовете извънборсови деривати, определени във връзка с клиринговите прагове, могат да бъдат различни от класовете извънборсови деривати във връзка със задължението за клиринг. При определяне стойността на праговете за клиринг следва да се отдаде надлежно внимание на необходимостта от определяне на единен показател, отразяващ системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати. Освен това клиринговите прагове, използвани от нефинансовите контрагенти, следва да бъдат прости за прилагане.
(22)
При определянето на стойността на клиринговия праг следва да се отчита системното значение на сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012. Следва обаче да се вземе под внимание, че тези нетни позиции и експозиции са различни от нетната експозиция за всички контрагенти и всички класове активи. Освен това в съответствие с Регламент (ЕС) № 648/2012 следва да бъде изчислена сумата на тези нетни позиции с цел да се определят данните, които трябва да бъдат взети предвид при определянето на клиринговите прагове. Общата брутна сума, получена от сумирането на тези нетни позиции, следва да бъде взета предвид при определянето на клиринговите прагове. Брутната условна стойност, която се получава от това сумиране, следва да се използва като основа за определяне на клиринговите прагове.
(23)
Освен това структурата на операциите с извънборсови деривати на нефинансовите контрагенти обикновено води до ниско ниво на нетиране, тъй като договорите за извънборсови деривати са сключени със същата насоченост. В резултат на това разликата между сумата от нетните позиции и експозиции по контрагенти и по класове извънборсови деривати ще бъде много близо до брутната стойност на договорите. По тази причина, както и за повече простота, брутната стойност на договорите за извънборсови деривати следва да се използва като валидно приближение за стойността, която следва да бъде взета под внимание при определяне на клиринговия праг.
(24)
Като се има предвид, че нефинансовите контрагенти, които не надвишават клиринговия праг, не са задължени да правят пазарна оценка на своите договори за извънборсови деривати, не би било разумно тази стойност да се използва за определяне на клиринговите прагове, тъй като това ще създаде тежест за нефинансовите контрагенти, която не е пропорционална на рисковете, за които се отнася. Вместо това използването на условната стойност на договорите за извънборсови деривати ще позволи прилагането на прост подход без експозиция към събития, външни за нефинансовите контрагенти.
(25)
Превишението на една от стойностите, определени за клас извънборсови деривати, следва да доведе до превишение на клиринговия праг за всички класове, като се има предвид, че намаляващите рискове договори за извънборсови деривати са изключени от изчислението на клиринговия праг, последствията от превишаването на клиринговия праг са не само свързани със задължението за клиринг, но обхващат и техники за намаляване на риска, а подходът към съответните задължения съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012, приложим спрямо нефинансовите контрагенти, следва да бъде прост с оглед на това, че повечето от тях не са специалисти.
(26)
За тези договори за извънборсови деривати, които не са преминали през клиринг, следва да се прилагат техники за намаляване на риска, като например своевременно потвърждение. Потвърждаването на договори за извънборсови деривати може да се отнася до едно или повече рамкови споразумения, рамков договор за потвърждения или други стандартни условия. То може да бъде под формата на електронно изпълнен договор или документ, подписан от двамата контрагенти.
(27)
От съществено значение е контрагентите да потвърдят условията на своите трансакции във възможно най-кратки срокове след изпълнението на трансакцията, особено когато тя се извършва или обработва по електронен път, за да се подсигури общо разбиране и правна сигурност за условията на сделката. За контрагентите, които сключват нестандартизирани и сложни договори за извънборсови деривати по-специално, може да е необходимо прилагането на определени инструменти, за да се съобразят с изискването за своевременно потвърждаване на своите договори за извънборсови деривати. Своевременното потвърждаване също предполага, че съответните пазарни практики във въпросната област се променят.
(28)
С оглед на по-нататъшното намаляване на рисковете портфейлното съгласуване дава възможност на всеки контрагент да извърши обстоен преглед на портфейл от трансакции от гледна точка на другия контрагент с цел своевременно да се установят всякакви разногласия относно ключови условия в трансакцията. Тези условия трябва да включват оценка на всяка трансакция и могат също така да включват и други необходими подробности, като например датата на влизане в сила, предвидения падеж, дати на плащане или сетълмент, условната стойност на договора и валутата на сделката, базовия инструмент, позицията на контрагентите, договореност за плащанията, които се падат в неработен ден, съответния фиксиран или плаващ лихвен процент по договора за извънборсови деривати.
(29)
Като се имат предвид различните рискови профили и с оглед на това синхронизирането на портфейла да бъде пропорционална техника за намаляване на риска, предвижданите честота на съгласуване и размер на портфейла следва да бъдат различни в зависимост от естеството на контрагентите. По-строги изисквания следва да се прилагат както за финансовите контрагенти, така и за нефинансовите контрагенти, които надвишават клиринговия праг, а по-ниската честота на съгласуване следва да се прилага за нефинансовите контрагенти, които не биха превишили клиринговия праг, независимо от категорията на своя контрагент, който също би имал полза от това не толкова често съгласуване за тази част от своя портфейл.
(30)
Компресирането на портфейла също може да бъде ефективен инструмент за целите на намаляването на риска в зависимост от обстоятелствата, като големина на портфейла с даден контрагент, падежа, предназначение и степен на стандартизация на договорите за извънборсови деривати. Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, които разполагат с портфейл от договори за извънборсови деривати, непреминали клиринг чрез ЦК, над размера, определен в настоящия регламент, следва да разполагат с действащи процедури за анализ на възможността за използване на компресиране на портфейла, което би им позволило да намалят своя кредитен риск от контрагента.
(31)
Разрешаването на спорове е насочено към намаляване на рисковете, произтичащи от договори, които не минават клиринг от централен контрагент. При сключване на сделки с извънборсови деривати контрагентите следва да разполагат с договорна рамка за разрешаване на всякакви спорове, които могат да възникнат. В рамката следва да се посочват механизмите за уреждане на спорове, като например арбитраж от трета страна или механизъм за определяне на стойности чрез пазарни проучвания. Тя има за цел да предотврати задълбочаване на нерешени спорове и излагане на контрагентите на допълнителни рискове. Разногласията следва да се установяват, управляват и оповестяват по подходящ начин.
(32)
За целите на определяне на пазарните условия, при които не се извършва оценка по пазарна стойност, е необходимо да се определи какво представляват неактивните пазари. Даден пазар може да бъде неактивен по няколко причини, включително когато липсва редовно извършване на трансакции в условията на сделки между несвързани лица, като принципът на сделката между несвързани лица следва да има същото значение като използваното за счетоводни цели.
(33)
Настоящият регламент се прилага спрямо финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти, надхвърлили клиринговия праг, и взема предвид Директива 2006/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 14 юни 2006 г. относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции (4), в която също се определят изисквания, които следва да се спазват при оценяване на базата на модели.
(34)
Въпреки че използваният подход за оценяване на базата на модели може да бъде разработен от вътрешни или външни изпълнители, с цел да се осигури необходимата отчетност одобрението на модела е отговорност на съвета на директорите или на комитет, на който този съвет е делегирал правомощия.
(35)
Когато контрагентите могат да прилагат вътрешногрупово освобождаване след уведомяването на компетентните органи, но без да са изчакали края на срока, в който тези компетентни органи могат да повдигнат възражения, е важно да се гарантира, че компетентните органи получават своевременна, уместна и достатъчна информация, за да преценят дали да възразят срещу използването на изключение.
(36)
Очакваните размери, обеми и честота на вътрешногруповите договори за извънборсови деривати могат да се определят въз основа на данните за вътрешногруповите сделки на контрагентите за минали периоди, както и на очаквания модел и на очакваната в бъдеще дейност.
(37)
Когато контрагентите прилагат вътрешногрупово освобождаване, те следва да оповестяват публично информация с цел да се гарантира прозрачност по отношение на пазарните участници и потенциални кредитори. Това е особено важно за потенциалните кредитори на контрагентите по отношение на оценката на риска. Оповестяването има за цел да предотврати погрешното разбиране, че договорите за извънборсови деривати са преминали през клиринг от централен контрагент или са обхванати от техники за намаляване на риска, когато това не е така.
(38)
Времевата рамка за постигане на своевременно потвърждение изисква усилия за адаптация, включително промени на пазарните практики и подобряване на информационните системи. Като се има предвид, че темпът на адаптиране към спазването на това изискване може да се различава в зависимост от категорията на контрагентите и класа извънборсови деривати, определянето на график за постепенно прилагане, който отчита тези разлики, ще позволи намаляване на срока за потвърждение за онези контрагенти и продукти, които биха могли да бъдат готови по-бързо.
(39)
Стандартите, определени за съгласуване на портфейла, компресиране на портфейла или разрешаване на спорове, изискват от контрагентите да установят процедури, алгоритми и политики, и да внесат промени в документацията, което ще изисква време. Влизането в сила на съответните изисквания следва да бъде забавено, за да се даде време на контрагентите да предприемат необходимите стъпки за привеждане в съответствие.
(40)
Настоящият регламент е изготвен въз основа на проектите на регулаторни технически стандарти, предадени на Комисията от Европейския орган за ценни книжа и пазари.
(41)
Съгласно член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5) ЕОЦКП проведе открити обществени консултации по проектите на регулаторни технически стандарти, въз основа на които е изготвен настоящият регламент, анализира потенциалните разходи и ползи и поиска становище от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, създадена по член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„непряк клиент“ означава клиент на клиент на клирингов член;
б)
„споразумение за непряк клиринг“ означава съвкупността от договорни отношения между централния контрагент (ЦК), клиринговия член, клиента на клирингов член и непряк клиент, която позволява на клиента на клирингов член да предоставя клирингови услуги на непряк клиент;
в)
„потвърждение“ означава документирано споразумение между контрагентите за всички условия на договора за извънборсови деривати.
ГЛАВА II
СПОРАЗУМЕНИЯ ЗА НЕПРЯК КЛИРИНГ
(член 4, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 2
Структура на споразуменията за непряк клиринг
1. Когато клирингов член е готов да съдейства за непряк клиринг, всеки клиент на такъв клирингов член има право да предоставя услуги по непряк клиринг на един или повече от своите собствени клиенти, при условие че клиентът на клиринговия член е лицензирана кредитна институция, лицензиран инвестиционен посредник или еквивалентна кредитна институция или инвестиционен посредник от трета държава.
2. Клиентът на клиринговия член и непрекият клиент постигат съгласие помежду си относно договорните условия на споразумение за непряк клиринг след консултация с клиринговия член относно аспектите, които могат да окажат влияние върху операциите на клиринговия член. Те включват договорни изисквания към клиента да изпълнява всички задължения на непрекия клиент към клиринговия член. Тези изисквания се отнасят само за сделки, възникващи като част от договорености за непряк клиринг, чийто обхват следва да бъде ясно документиран в съгласуваните договори.
Член 3
Задължения на ЦК
1. Споразуменията за непряк клиринг не могат да зависят от търговски практики на ЦК, които действат като пречка пред установяването им при подходящи търговски условия. По искане на клирингов член ЦК поддържа отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при ЦК между активите и позициите на клиента и активите и позициите, държани за сметка на непреките клиенти на клиента.
2. ЦК установява, наблюдава и управлява всички съществени рискове, произтичащи от споразумения за непряк клиринг, които могат да окажат влияние върху устойчивостта на ЦК.
Член 4
Задължения на клиринговите членове
1. Клирингов член, който съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг, прави това при разумни търговски условия. Без да се засягат разпоредбите за поверителността на договорните споразумения с отделни клиенти, клиринговият член оповестява публично общите условия, при които е готов да съдейства за предоставянето на услуги по непряк клиринг. Тези условия могат да включват минимални оперативни изисквания за клиентите, които предоставят услуги по непряк клиринг.
2. Когато клирингов член съдейства за споразумения за непряк клиринг, той изпълнява една от следните мерки за разделение според указанията на клиента:
а)
да води отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи на клиента да направи разграничение в сметките си при клирингов член между своите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти;
б)
да водят отделна документация с данни и отделна счетоводна отчетност, позволяващи всеки клиент да прави разграничение в сметките си при клирингов член между активите и позициите, държани за сметка на непряк клиент, и тези, които се държат за сметка на други непреки клиенти.
3. Изискването за разграничаване на активите и позициите при клирингов член се смята за спазено, ако са изпълнени условията, посочени в член 39, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
4. Клиринговите членове установяват надеждни процедури за действие при неизпълнение от страна на клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг. Тези процедури включват надежден механизъм за прехвърляне на позиции и активи към друг клиент или клирингов член със съгласието на засегнатите непреки клиенти. Даден клиент или клирингов член не е длъжен да приема тези позиции, освен ако е налице предварително сключено договорно споразумение в това отношение.
5. Клиринговият член гарантира, че неговите процедури позволяват незабавното ликвидиране на активите и позициите на непреките клиенти и че клиринговият член плаща всички дължими суми на непреките клиенти при неизпълнение от страна на клиента.
6. Клиринговите членове установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове възникващи при съдействието за споразумения за непряк клиринг, включително чрез използване на информацията, предоставена от клиенти съгласно член 4, параграф 3. Клиринговите членове създават надеждни вътрешни процедури, за да подсигурят, че тази информация не може да се използва за търговски цели.
Член 5
Задължения на клиенти
1. Клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, следва да води отделна документация с данни и счетоводна отчетност, позволяващи да се разграничават неговите собствени активи и позиции и тези, които се държат за сметка на неговите непреки клиенти. Той предлага на непреките клиенти избор между различните възможности за разделение на сметките, предвидени в член 4, параграф 2, и подсигурява, че непреките клиенти са напълно информирани за рисковете, свързани с всеки от вариантите на разделение. Информацията, предоставена от клиента на непреките клиенти, включва подробности за договорености за прехвърляне на позиции и сметки към друг клиент.
2. Всеки клиент, който предоставя услуги по непряк клиринг, трябва да поиска от клиринговия член да открие отделна сметка при ЦК. Сметката следва да бъде изключително за целите на държането на активи и позиции на негови непреки клиенти.
3. Клиентите предоставят на клиринговите членове достатъчно информация, за да може да се установяват, наблюдават и управляват всякакви рискове, възникващи при съдействие за споразумения за непряк клиринг. В случай на неизпълнение от страна на клиент, цялата информация, съхранявана от клиента по отношение на неговите непреки клиенти, трябва да бъде незабавно предоставена на клиринговия член.
ГЛАВА III
УВЕДОМЯВАНЕ НА ЕОЦКП ВЪВ ВРЪЗКА СЪС ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА КЛИРИНГ
(член 5, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 6
Данни, които се включват в уведомлението
1. Уведомлението във връзка със задължението за клиринг включва следната информация:
а)
класа договори за извънборсови дериватни;
б)
договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати;
в)
друга информация, която се включва в публичния регистър в съответствие с член 8;
г)
всякакви други характеристики, необходими за да се прави разграничение между договорите за извънборсови деривати в рамките на класа договори за извънборсови деривати и договорите за извънборсови деривати извън този клас;
д)
доказателства за степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати;
е)
данни за обема на класа договори за извънборсови деривати;
ж)
данни за ликвидността на класа договори за извънборсови деривати;
з)
доказателства, че пазарните участници имат достъп до безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването за договорите за извънборсови деривати от този клас;
и)
доказателства за въздействието на задължението за клиринг върху наличието на информация за ценообразуването за пазарните участници.
2. С оглед определяне на датата или датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително постепенното въвеждане и категориите контрагенти, за които важи задължението за клиринг, уведомленията във връзка със задължението за клиринг включват:
а)
данни от значение за оценката на очаквания обем на класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
б)
доказателства за способността на ЦК да обработва очаквания обем от класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг, както и за способността да управлява рисковете, произтичащи от преминаването през клиринг на съответния клас договори за извънборсови деривати, включително чрез клирингови споразумения с клиенти или непреки клиенти;
в)
вида и броя на контрагентите, които са активни или се очаква да бъдат активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг;
г)
кратко описание на различните задачи, които трябва да бъдат изпълнени с цел започване на клиринг с ЦК, придружено с разчет на времето, необходимо за изпълнението на всяка задача;
д)
информация за управлението на риска, правния и оперативния капацитет на кръга от контрагенти, които са активни на пазара за класа договори за извънборсови деривати, ако за него възникне задължение за клиринг.
3. Данните, отнасящи се до обема и ликвидността, съдържат за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на този клас необходимата пазарна информация, включително данни за минали периоди, текущи данни, както и всяка промяна, която се очаква да възникне, ако за класа договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг, включително:
а)
брой на трансакциите;
б)
общ обем;
в)
общ брой открити позиции;
г)
дълбочината на поръчките, включително средния брой поръчки и средния брой запитвания за котировки;
д)
амплитуда на спредовете;
е)
мерките за ликвидност при неблагоприятни пазарни условия;
ж)
мерките за ликвидност при извършване на процедури при неизпълнение.
4. Информацията, отнасяща се до степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси за съответния клас договори за извънборсови деривати, предвидена в параграф 1, буква д), включва - за класа договори за извънборсови деривати и за всеки договор за дериват в рамките на класа - данни за дневната референтна цена, както и броя дни годишно, в които референтната цена, може да бъде смятана за надеждна, най-малко за предходните дванадесет месеца.
ГЛАВА IV
КРИТЕРИИ ЗА ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КЛАСОВЕТЕ ДОГОВОРИ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО ПОДЛЕЖАТ НА ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН КЛИРИНГ
(член 5, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 7
Критерии, които се оценяват от страна на ЕОЦКП
1. По отношение на степента на стандартизация на договорните условия и оперативните процеси на съответния клас договори за извънборсови деривати, Европейският орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) взема предвид:
а)
дали договорните срокове на съответния клас договори за извънборсови деривати включват обща правна документация, включително рамкови споразумения за нетиране, определения, стандартни клаузи и потвърждения, които определят договорните спецификации, използвани обикновено от контрагентите;
б)
дали оперативните процеси на съответния клас извънборсови дериватни договори включват автоматизиране на следдоговорната обработка и развитие на събитията, които се управляват по един общ начин в съответствие с график, за който контрагентите са постигнали широко съгласие.
2. По отношение на обема и ликвидността на съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема под внимание:
а)
дали изискванията за обезпечение или финансовите изисквания на ЦК са пропорционални на риска, който задължението за клиринг има за цел да намали;
б)
стабилността във времето на големината и дълбочината на пазара по отношение на продукта;
в)
вероятността пазарната дисперсия да остане достатъчна в случай на неизпълнение от страна на клирингов член;
г)
броя и стойността на сделките.
3. Във връзка с наличието на безпристрастна, надеждна и общоприета информация за ценообразуването в съответния клас договори за извънборсови деривати ЕОЦКП взема предвид дали информацията, необходима за точно определяне на цената на договорите в рамките на съответния клас договори за извънборсови деривати, е леснодостъпна за участниците на пазара при разумни търговски условия и дали тя ще остане леснодостъпна, ако за съответния клас договори за извънборсови деривати възникне задължение за клиринг.
ГЛАВА V
ПУБЛИЧЕН РЕГИСТЪР
(член 6, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 8
Данни, които се включват в регистъра на ЕОЦКП
1. Публичният регистър ЕОЦКП включва следната информация за всеки клас договори за извънборсови деривати, който подлежи на задължението за клиринг:
а)
класа на договорите за извънборсови деривати;
б)
вида на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
в)
базовите активи на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
г)
за базови активи, които представляват финансови инструменти - дали базовият актив е единен финансов инструмент или емитент, или индекс, или портфейл;
д)
за други базови активи - категорията на базовия актив;
е)
условната валута и валутата на сетълмента на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
ж)
обхвата на падежите на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
з)
условията за сетълмент на договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
и)
обхвата на периодичността на плащанията по договорите за извънборсови деривати в рамките на класа;
й)
идентификационен код на продукта за съответния клас договори за извънборсови деривати;
к)
всякакви други характеристики, изисквани, за да се направи разграничение между един договор в съответния клас договори за извънборсови деривати от друг.
2. По отношение на ЦК, които са лицензирани или са признати във връзка със задължението за клиринг, публичният регистър на ЕОЦКП включва за всеки ЦК:
а)
идентификационния код в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012 на Комисията (6);
б)
пълното наименование;
в)
държавата по установяване;
г)
компетентния орган, определен в съответствие с член 22 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. Във връзка с датите, от които задължението за клиринг влиза в сила, включително всякакво постепенно въвеждане, публичният регистър на ЕОЦКП включва:
а)
категориите контрагенти, за които се прилага период на постепенно въвеждане;
б)
всяко друго условие, изисквано в съответствие с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с прилагането на периода на постепенно въвеждане.
4. Публичният регистър на ЕОЦКП включва позоваване на регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012, във връзка с които е възникнало всяко от задълженията за клиринг.
5. По отношение на ЦК, за който е изпратено уведомление до ЕОЦКП от компетентния орган, публичният регистър на ЕОЦКП включва най-малко:
а)
идентификационните данни на ЦК;
б)
класа на договорите за извънборсови деривати, за които е изпратено уведомление;
в)
вида на договорите за извънборсови деривати;
г)
датата на уведомлението;
д)
указване на уведомяващия компетентен орган.
ГЛАВА VI
ФРАГМЕНТИРАНОСТ НА ЛИКВИДНОСТТА
(член 8, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Член 9
Уточняване на понятието фрагментираност на ликвидността
1. Счита се, че фрагментираност на ликвидността настъпва, когато участниците в място за търговия не са в състояние да сключват сделки с един или няколко от останалите участници на това място поради липсата на споразумения за клиринг, до които всички участници имат достъп.
2. Достъпът на ЦК до място за търговия, което вече е обслужвано от друг ЦК, не се смята, че увеличава фрагментираността на ликвидността на мястото за търговия, ако без да е необходимо да се налага изискване на клиринговите членове на вече действащия на това място ЦК да станат клирингови членове на ЦК, отправил искането, всички участници на мястото за търговия могат да направят пряк или непряк клиринг чрез един от следните способи:
а)
поне един общ ЦК;
б)
клирингови споразумения, установени от ЦК.
3. Договореностите за изпълнението на условията, посочени в буква а) или б) от параграф 2, се определят преди отправилата искането ЦК да започне предоставянето на клирингови услуги на съответното място на търговия.
4. Достъпът до общ ЦК, както е посочено в буква а) от параграф 2, може да бъде осигурен посредством два или повече клирингови членове, или два или повече клиенти, или чрез споразумения за непряк клиринг.
5. Клиринговите споразумения, посочени в параграф 2, буква б), може да предвиждат прехвърлянето на трансакции, извършени от такива пазарни участници към клирингови членове на друг ЦК. Въпреки че достъпът на ЦК до място за търговия следва да не изисква оперативна съвместимост, споразумението за оперативна съвместимост, което е било договорено от съответните ЦК и одобрено от съответните компетентни органи, може да се използва за изпълнение на изискването за достъп до общи клирингови споразумения.
ГЛАВА VII
НЕФИНАНСОВИ КОНТРАГЕНТИ
Член 10
(член 10, параграф 4, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за установяване кои договори за извънборсови деривати са обективно намаляващи рисковете
1. Договорите за извънборсови деривати са обективно измерими като намаляващи рисковете, които са пряко свързани с търговската дейност или финансовото управление на нефинансов контрагент или на тази група, когато сами или в съчетание с други договори за деривати, пряко или чрез силно корелирани инструменти, отговарят на един от следните критерии:
а)
покриват рисковете, произтичащи от потенциалната промяна в стойността на активите, услугите, факторите за производство, продуктите, стоките или пасивите, които нефинансовият контрагент или неговата група притежава, произвежда, изработва, обработва, доставя, купува, пуска на пазара, отдава под наем или на лизинг, продава или поема или основателно възнамерява да направи това в обичайния ход на своята дейност;
б)
покриват рисковете, възникващи от потенциално косвено въздействие върху стойността на активи, услуги, фактори за производство, продукти, стоки или пасиви, посочени в буква а), които са резултат от колебанията на лихвените проценти, темпа на инфлацията, обменните валутни курсове или кредитния риск;
в)
те се определят като хеджиращ договор съгласно Международните стандарти за финансово отчитане (МСФО), приети в съответствие с член 3 от Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7).
Член 11
(член 10, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Клирингови прагове
Стойностите на клиринговите прагове във връзка със задължението за клиринг са:
а)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху кредити;
б)
1 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху капиталови инструменти;
в)
3 млрд. евро в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху лихвени проценти;
г)
3 млрд. евро в брутна условна стойност договорите за извънборсови деривати върху чуждестранна валута;
д)
3 млрд. EUR в брутна условна стойност за договорите за извънборсови деривати върху стоки и за други договори за извънборсови деривати, които не са предвидени в букви от а) до г).
ГЛАВА VIII
ТЕХНИКИ ЗА НАМАЛЯВАНЕ НА РИСКА ЗА ДОГОВОРИТЕ ЗА ИЗВЪНБОРСОВИ ДЕРИВАТИ, КОИТО НЕ СА ПРЕМИНАЛИ ПРЕЗ КЛИРИНГ ЧРЕЗ ЦК
Член 12
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Своевременно потвърждаване
1. Договорите за извънборсови деривати, сключени между финансови контрагенти и нефинансови контрагенти, посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са преминали през клиринг от ЦК, се потвърждават, когато е възможно по електронен път, във възможно най-кратък срок и не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени до 28 февруари 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 28 февруари 2014 г. - до края на работния ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), които са сключени след 31 август 2014 г.- до края на работния ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
2. Договорите за извънборсови деривати, сключени с нефинансов контрагент, които не са посочени в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, се потвърждават възможно най-бързо, когато е възможно - чрез електронни средства, но не по-късно от:
а)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на петия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
б)
за суапове за кредитно неизпълнение и лихвени суапове, които са сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на третия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
в)
за суапове за кредитно неизпълнение и за лихвени суапове, които са сключени след 31 август 2014 г. - до края на втория работен ден след датата на изпълнение на договора за извънборсови деривати;
г)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени до 31 август 2013 г. включително - до края на седмия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
д)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички други деривати, които не са предвидени в буква а), сключени в периода след 31 август 2013 г. до 31 август 2014 г. включително - до края на четвъртия работен ден, следващ датата на изпълнение на договора за дериват;
е)
за суапове за капиталови инструменти, валутни суапове, стокови суапове и всички останали деривати, които не са предвидени в буква а), сключени след 31 август 2014 г.- до края на втория работен ден, следващ датата на изпълнение;
3. Когато дадена трансакция, посочена в параграфи 1 и 2, е била сключена след 16.00 часа местно време или с контрагент, разположен в друг часови пояс, което не позволява потвърждение в определения срок, потвърждението се осъществява колкото е възможно по-скоро и най-късно един работен ден след крайния срок, определен в параграф 1 или 2, в зависимост от случая.
4. Финансовите контрагенти следва да разполагат с необходимата процедура за ежемесечно деклариране пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), на броя на непотвърдените трансакции с извънборсови деривати, посочени в параграфи 1 и 2, които не са били приключени в продължение на повече от пет работни дни.
Член 13
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Съгласуване на портфейла
1. Финансовите и нефинансовите контрагенти по договор за извънборсови деривати се договорят в писмена форма или чрез други еквивалентни електронни средства с всеки от своите контрагенти относно условията, при които портфейлите се съгласуват. Подобно споразумение се постига преди сключване на договора за извънборсови деривати.
2. Съгласуването на портфейла се извършва от самите контрагенти по договори за извънборсови деривати или от квалифицирано трето лице, надлежно упълномощено за тази цел от съответния контрагент. Съгласуването на портфейла следва да включва основните търговски условия, които са отличителни за всеки конкретен договор за извънборсови деривати, и включва най-малко оценката за всеки договор в съответствие с член 11, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
3. С цел да се идентифицират на ранен етап всички съществени несъответствия в извънборсовия договор за дериват, включително неговата оценка, съгласуването на портфейла се извършва:
а)
за финансов контрагент или нефинансов контрагент, посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
всеки работен ден, когато между контрагентите има 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати;
ii)
веднъж седмично, когато между контрагентите има между 51 и 499 неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време на седмицата;
iii)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има 50 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
б)
за нефинансов контрагент, който не е посочен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012:
i)
веднъж на тримесечие, когато между контрагентите има повече от 100 неприключени договора за извънборсови деривати по всяко време през тримесечието.
ii)
веднъж годишно, когато между контрагентите има 100 или по-малко неприключени договори за извънборсови деривати.
Член 14
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Компресиране на портфейл
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти с 500 или повече неприключени договори за извънборсови деривати с контрагенти, които не преминават през клиринг с ЦК, разполагат с действащи процедури, съгласно които редовно, поне два пъти годишно, анализират възможността за извършване на компресиране на портфейл, за да намалят кредитните рискове от контрагента, и извършват такъв процес на компресиране.
Финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти гарантират, че са в състояние да осигурят разумно и валидно обяснение на съответния компетентен орган, ако решат, че извършването на компресиране на портфейл не е подходящо.
Член 15
(член 11, параграф 14, буква а) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Разрешаване на спорове
1. При сключване на договори за извънборсови деривати помежду си финансовите контрагенти и нефинансовите контрагенти се договарят за подробни процедури и процеси във връзка със следното:
а)
установяването, регистрирането и наблюдението на спорове във връзка с признаването или оценяването на договора и за обмен на обезпечения между контрагентите. В тези процедури се вписва поне продължителността на периода, през който спорът е неразрешен, контрагентът и сумата, която се оспорва;
б)
навременното разрешаване на спорове със специфичен процес за споровете, които не са разрешени в рамките на пет работни дни.
2. Финансовите контрагенти отчитат пред компетентния орган, определен в съответствие с член 48 от Директива 2004/39/ЕО, всички спорове между контрагенти, свързани с договор за извънборсови деривати, неговата оценка или размяната на обезпечения за сума или стойност, по-висока от 15 млн. евро, и които са неразрешени в продължение най-малко на 15 работни дни.
Член 16
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност
1. Смята се, че са налице пазарни условия, които не позволяват оценяване по пазарна стойност на договор за извънборсови деривати, при една от следните ситуации:
а)
когато пазарът е неактивен;
б)
когато обхватът на рационалните оценки на справедливата стойност е голям и вероятността на различните оценки не може да бъде рационално оценена.
2. Пазарът за договор за извънборсови деривати се смята за неактивен, ако котировките не са лесно и редовно достъпни, а цените, които са достъпни, не представят действителни и редовни пазарни трансакции при спазване на принципа на сделката между несвързани лица.
Член 17
(член 11, параграф 14, буква б) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Критерии за използването на оценяване на база модел
За използване на оценката на база модел финансовите и нефинансовите контрагенти разполагат с модел, който:
а)
включва всички фактори, които контрагентите биха взели предвид при определянето на цената, включително чрез използване на колкото е възможно повече информация за оценяване по пазарна стойност;
б)
съответства на приетите икономически методологии за оценяване на финансовите инструменти;
в)
калибрира се и се изпитва за валидност с цени от наблюдаеми текущи пазарни трансакции със същия финансов инструмент или на базата на всякаква налична пазарна информация;
г)
валидира се и се контролира независимо от отдел, различен от отдела, поемащ риска;
д)
надлежно се документира и одобрява от съвета на директорите толкова пъти, колкото е необходимо, след всяка съществена промяна и най-малко веднъж годишно. Това одобрение може да бъде делегирано на комитет.
Член 18
(член 11, параграф 14, буква в) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до компетентния орган относно вътрешногрупова сделка
1. Исканията или уведомленията до компетентния орган относно подробните сведения по вътрешногрупова сделка са в писмена форма и включват:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
корпоративните отношения между контрагентите;
в)
подробни сведения относно допълнителнте договорни отношения между страните по споразумението;
г)
категорията на вътрешногруповата сделка, както е посочено в член 3, параграф 1 и параграф 2, букви а)-г) от Регламент (ЕС) № 648/2012;
д)
подробни сведения за операции, за които контрагентът иска освобождаването, включително:
i)
класа на договорите за извънборсови деривати;
ii)
вида на договорите за извънборсови деривати;
iii)
типа на базовите активи;
iv)
условна валута и валута на сетълмента;
v)
обхвата на сроковете на договорите;
vi)
типа на сетълмента;
vii)
очакваните годишни размер, обеми и честота на договорите за извънборсови деривати.
2. Като част от своето искане или уведомление до съответния компетентен орган контрагентът следва да предостави допълнителна информация, доказваща, че са изпълнени условията по член 11, параграфи от 6 до 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012. Придружаващите документи включват копия от документирани процедури за управление на риска, информация за трансакциите за минали периоди, копия на съответните договори между страните и могат, при поискване от компетентния орган, да включват правно становище.
Член 19
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Подробни сведения, съдържащи се в уведомлението до ЕОЦКП относно вътрешногрупова сделка
1. Уведомлението от компетентния орган за подробните сведения за вътрешногрупова сделка се подава пред ЕОЦКП в писмена форма:
а)
в рамките на един месец от получаването на уведомлението съгласно член 11, параграф 7 или член 11, параграф 9 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
б)
в рамките на един месец от решението на компетентния орган, по отношение на контрагента съгласно член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Уведомлението до ЕОЦКП включва:
а)
информацията, посочена в член 18;
б)
наличие на положително или отрицателно решение;
в)
в случай на положително решение:
i)
обобщение на основанията да се счита, че са изпълнени условията, определени в член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012 - в зависимост от случая;
ii)
дали освобождаването е пълно или частично - за уведомление по член 11, параграф 6, член 11, параграф 8 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
г)
в случай на отрицателно решение:
i)
условията по член 11, параграф 6, член 11, параграф 7, член 11, параграф 8, член 11, параграф 9 или член 11, параграф 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които не са изпълнени;
ii)
обобщение на основанията, поради които се смята, че тези условия не са изпълнени.
Член 20
(член 11, параграф 14, буква г) от Регламент (ЕС) № 648/2012)
Информация относно вътрешногруповото освобождаване, която се оповестява публично
Информацията относно вътрешногрупово освобождаване, която се оповестява публично, включва:
а)
законните контрагенти по трансакциите, включително техните идентификационни кодове в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1247/2012;
б)
връзката между контрагентите;
в)
дали освобождаването е пълно или частично;
г)
условната съвкупна стойност на договорите за извънборсови деривати, за които се прилага вътрешногрупово освобождаване.
Член 21
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Членове 13, 14 и 15 започват да се прилагат шест месеца след влизането в сила на настоящия регламент.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 декември 2012 година.
KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) nr 149/2013
av den 19 december 2012
om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 med avseende på tekniska standarder för tillsyn av indirekta clearingarrangemang, clearingkravet, det offentliga registret, tillträde till en handelsplats, icke-finansiella motparter och riskbegränsningstekniker för OTC-derivatkontrakt som inte clearas via en central motpart
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (2), särskilt artiklarna 4.4, 5.1, 6.4, 8.5, 10.4 och 11.14, och
av följande skäl:
(1)
Ramar bör tillhandahållas för reglerna om clearingkravet, dess tillämpning, möjliga undantag samt riskbegränsningstekniker som ska användas när clearing med en central motpart inte kan äga rum. För att se till att dessa bestämmelser, som bör träda i kraft samtidigt, överensstämmer sinsemellan och göra det lättare för intressenterna och i synnerhet de som åläggs olika skyldigheter att få överblick över och hitta dem på ett och samma ställe är det önskvärt att alla tekniska standarder för tillsyn som krävs enligt avdelning II i förordning (EU) nr 648/2012 samlas i en enda förordning.
(2)
Med tanke på att OTC-derivatmarknaden är global bör förordningen beakta relevanta internationellt överenskomna riktlinjer och rekommendationer när det gäller reformer av OTC-derivatmarknaden och obligatorisk clearing, samt relevanta regler som har utarbetats inom andra jurisdiktioner. Ramen för fastställande av clearingkravet tar framför allt hänsyn till de krav för obligatorisk clearing som offentliggjorts av Internationella organisationen för värdepapperstillsyn. Därmed främjas, så långt det är möjligt, en samsyn med andra jurisdiktioner.
(3)
För att tydligt identifiera ett begränsat antal begrepp som följer av förordning (EU) nr 648/2012, samt för att närmare specificera tekniska begrepp som krävs för att utveckla denna tekniska standard, bör ett antal begrepp definieras.
(4)
Ett indirekt clearingarrangemang bör inte exponera en central motpart, clearingmedlem, kund eller indirekt kund för ytterligare motpartsrisk och den indirekta kundens tillgångar och positioner bör omfattas av en lämplig skyddsnivå. Det är därför viktigt att alla former av indirekta clearingarrangemang uppfyller minimivillkoren för att deras säkerhet ska kunna garanteras. Parter som är inblandade i indirekta clearingarrangemang ska därför omfattas av specifika skyldigheter. Sådana arrangemang omfattar mer än avtalet mellan indirekta kunder och kunden till en clearingmedlem som tillhandahåller indirekta clearingtjänster.
(5)
I förordning (EU) nr 648/2012 fastställs att en central motpart ska vara ett utsett system i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG av den 19 maj 1998 om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper (3). Detta innebär att de centrala motparternas clearingmedlemmar bör räknas som deltagare i den mening som avses i det direktivet. För att säkerställa att indirekta kunder har en skyddsnivå som är likvärdig den som kunderna har enligt förordning (EU) nr 648/2012 är det nödvändigt att se till att de kunder som tillhandahåller indirekta clearingtjänster är kreditinstitut, värdepappersföretag eller likvärdiga kreditinstitut eller värdepappersföretag i tredje land.
(6)
Indirekta clearingarrangemang bör upprättas för att säkerställa att indirekta kunder kan få en skyddsnivå som är likvärdig den som direkta kunder har i ett obeståndsscenario. Om en clearingmedlem som underlättar ett indirekt clearingarrangemang går i konkurs ska de indirekta kunderna omfattas av överföringen av kundpositioner till en annan clearingmedlem i enlighet med de krav om överförbarhet som infördes genom artiklarna 39 och 48 i förordning (EU) nr 648/2012. Det bör även finnas lämpliga skyddsåtgärder mot kunders konkurs inom de indirekta clearingarrangemangen och dessa åtgärder bör stödja att indirekta kundpositioner överförs till en annan tillhandahållare av clearingtjänster.
(7)
Eftersom indirekta clearingarrangemang kan ge upphov till särskilda risker bör alla parter i ett indirekt clearingarrangemang, inbegripet clearingmedlemmar och centrala motparter, rutinmässigt fastställa, övervaka och hantera eventuella väsentliga risker som följer av arrangemanget. I detta sammanhang är det särskilt viktigt med ett lämpligt informationsutbyte mellan kunder som tillhandahåller indirekta clearingtjänster och clearingmedlemmar som underlättar sådana tjänster. Clearingmedlemmarna bör endast använda de uppgifter som lämnats av kunderna för riskhantering och bör förhindra att kommersiellt känslig information missbrukas, inbegripet med hjälp av effektiva hinder mellan olika avdelningar inom ett finansinstitut för att undvika intressekonflikter.
(8)
När en medlem beviljar en central motpart auktorisation för clearing av en klass av OTC-derivat ska den behöriga myndigheten underrätta Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) om detta. Denna underrättelse bör innehålla de detaljerade uppgifter som krävs för att Esma ska kunna utföra sin bedömning, däribland uppgifter om likviditet och volym för den relevanta klassen av OTC-derivat. Även om informationen går från den behöriga myndigheten till Esma är det den centrala motpart som har ansökt om auktorisation som inledningsvis bör lämna de begärda uppgifterna till de behöriga myndigheterna som därefter kan komplettera dem.
(9)
Även om de uppgifter som ska ingå i en anmälan från den behöriga myndigheten till Esma med avseende på clearingkravet inte alltid finns tillgängliga, särskilt avseende nya produkter, bör tillgängliga uppskattningar lämnas, inklusive en klar uppgift om vilka antaganden som har gjorts. Underrättelsen bör även innehålla uppgifter om motparterna, t.ex. typ av och antal motparter, vilka åtgärder som krävs för att inleda central motpartsclearing, rättslig och operativ kapacitet eller riskhanteringssystem för att Esma ska kunna bedöma de aktiva motparternas förmåga att fullgöra clearingkravet utan att det leder till störningar på marknaden.
(10)
Underrättelsen från den behöriga myndigheten till Esma bör innehålla uppgifter om standardiseringsgrad, likviditet och tillgänglighet till prisinformation för att Esma ska kunna bedöma om en klass av OTC-derivat ska omfattas av clearingkravet. Kriterierna för standardisering av kontraktsvillkor och operativa processer för en berörd klass av OTC-derivat är en indikator på standardiseringen av de ekonomiska villkoren för en klass av OTC-derivat, eftersom det endast är när sådana ekonomiska villkor är standardiserade som kontraktsvillkoren och de operativa processerna också kan vara det. Esma bedömer kriterierna för likviditet och tillgänglighet till prisinformation utifrån andra överväganden än den behöriga myndigheten gör i fråga om den centrala motpartens auktorisation. I det här sammanhanget bedöms likviditeten i ett vidare perspektiv och skiljer sig från den likviditet som gäller efter det att clearingkravet skulle tillämpas. Att ett kontrakt har tillräcklig likviditet för att clearas av en central motpart innebär inte nödvändigtvis att det ska omfattas av clearingkravet. Esmas bedömning bör inte reproducera eller överlappa den granskning som redan har utförts av den behöriga myndigheten.
(11)
De uppgifter som ska lämnas av den behöriga myndigheten med avseende på clearingkravet ska göra det möjligt för Esma att bedöma tillgängligheten till prisinformation. I detta avseende innebär inte en central motparts tillgänglighet till prisinformation vid en viss tidpunkt att marknadsaktörerna skulle kunna bedöma prisinformationen i framtiden. En central motparts tillgänglighet till den prisinformation som krävs för att hantera riskerna med clearing av derivatkontrakt inom en viss klass av OTC-derivat innebär därför inte per automatik att denna klass av OTC-derivat ska omfattas av clearingkravet.
(12)
Detaljeringsnivån i registret över klasser av OTC-derivatkontrakt som omfattas av clearingkravet är beroende av hur relevanta dessa uppgifter är för att identifiera varje klass av OTC-derivatkontrakt. Till följd av detta kan detaljeringsnivån i registret variera för olika klasser av OTC-derivatkontrakt.
(13)
Att ge flera olika centrala motparter tillträde till en handelsplats skulle kunna bredda deltagarnas tillträde till den handelsplatsen och på så sätt höja likviditeten totalt. Under sådana omständigheter är det emellertid ändå nödvändigt att specificera begreppet fragmentering av likviditeten på en handelsplats, om detta kan hota en smidig och väl fungerande marknad för den klass av finansiella instrument som begäran gäller.
(14)
Den bedömning som görs av den behöriga myndigheten för den handelsplats som en central motpart har begärt tillträde till samt av den behöriga myndigheten för den centrala motparten bör grundas på de tillgängliga mekanismerna för att förhindra fragmentering av likviditeten på en handelsplats.
(15)
För att förhindra fragmentering av likviditeten bör alla deltagare på en handelsplats kunna cleara samtliga transaktioner som utförs dem emellan. Det skulle emellertid inte vara proportionerligt att kräva att samtliga clearingmedlemmar hos en befintlig central motpart också ska bli clearingmedlemmar hos en ny central motpart som betjänar en sådan handelsplats. Om det finns enheter som är clearingmedlemmar hos båda de centrala motparterna kan de underlätta överföring och clearing av transaktioner utförda av marknadsaktörer som betjänas separat av de båda centrala motparterna i syfte att begränsa risken för fragmentering av likviditeten. Det är emellertid viktigt att en central motparts begäran om tillträde till en handelsplats inte fragmenterar likviditeten på ett sådant sätt att det skulle öka riskerna som den befintliga centrala motparten exponeras för.
(16)
Enligt artikel 8.4 i förordning (EU) nr 648/2012 bör det inte krävas någon samverkan för en central motparts begäran om tillträde till en handelsplats, och denna förordning bör därför inte föreskriva samverkan som den enda metoden för lösning av fragmentering av likviditeten. Denna förordning bör dock inte hindra centrala motparter från att ingå ett sådant arrangemang på frivillig basis, om de nödvändiga förutsättningarna är uppfyllda för att samverkan ska upprättas.
(17)
För att fastställa vilka OTC-derivatkontrakt som på ett objektivt mätbart sett minskar de risker som har direkt samband med affärsverksamhet eller likviditetsförvaltningsverksamhet bör icke-finansiella motparter tillämpa ett av de kriterier som anges i denna förordning, inklusive den redovisningsdefinition som baseras på IFRS-standarderna. Redovisningsdefinitionen kan användas av motparterna även om de inte tillämpar IFRS-standarderna. För de icke-finansiella motparter som får använda lokala redovisningsregler förväntas merparten av de kontrakt som klassificeras som risksäkring enligt de redovisningsreglerna falla inom ramen för den allmänna definitionen av kontrakt som minskar risker som är direkt kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten enligt denna förordning.
(18)
Under vissa omständigheter är det kanske inte möjligt att säkra en risk genom att använda ett direkt kopplat derivatkontrakt, ett kontrakt med exakt samma underliggande tillgång och avvecklingsdag som den täckta risken. I så fall får den icke-finansiella motparten använda sig av risksäkring ”by proxy” genom ett ställföreträdande värde, och utnyttja ett nära knutet instrument för att täcka exponeringen, t.ex. ett instrument som har en annan men mycket närbesläktad underliggande tillgång sett till ekonomiskt beteende. Vidare får vissa grupper av icke-finansiella motparter som ingår OTC-derivatkontrakt via en separat enhet för att säkra sin risk i förhållande till gruppens samlade risker använda makro- eller portföljsäkring. Dessa OTC-derivatkontrakt för makro- eller portföljsäkring eller risksäkring ”by proxy” kan utgöra risksäkring enligt denna förordning och bör vägas mot kriterierna för att fastställa vilka OTC-derivatkontrakt som minskar riskerna objektivt sett.
(19)
En risk kan utvecklas över tid. För att uppnå en anpassning till riskutvecklingen kan OTC-derivatkontrakt som inledningsvis verkställdes för att minska risker som är kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten behöva vägas upp med hjälp av ytterligare OTC-derivatkontrakt. Till följd av detta kan risksäkringen komma att ske genom en kombination av OTC-derivatkontrakt, vilket inkluderar kvittning av OTC-derivatkontrakt så att man utesluter de OTC-derivatkontrakt som inte längre är kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten.
(20)
De risker som är direkt kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten har mycket stor spridning och varierar mellan olika sektorer inom ekonomin. Risker som är kopplade till affärsverksamheten hänger normalt samman med insatsvaror till ett företags produktionsfunktion samt till produkter och tjänster som det säljer eller tillhandahåller. Likviditetsförvaltningsverksamhet avser normalt förvaltningen av en enhets kort- och långsiktiga finansiering, inklusive dess skulder, och hur enheten investerar de finansiella resurser som den skapar eller innehar, inklusive hanteringen av likvida medel. Affärsverksamhet och likviditetsförvaltningsverksamhet kan påverkas av gemensamma riskkällor, t.ex. valutakurser, råvarupriser, inflation eller kreditrisker. När man analyserar vilka risker som är direkt kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten bör dessa risker definieras på ett samordnat sätt som täcker in båda verksamheterna, med tanke på att OTC-derivaten ingås för att säkra en viss risk. Att separera de båda koncepten skulle dessutom kunna få oönskade konsekvenser, eftersom det skulle kunna innebära att en viss risk säkrades för likviditetsförvaltningsverksamhet respektive affärsverksamhet, beroende på i vilken sektor som de icke-finansiella motparterna är verksamma.
(21)
Även om clearingtrösklarna bör fastställas med utgångspunkt i systemvikten för de sammanhängande riskerna, är det viktigt att tänka på att de OTC-derivat som minskar riskerna inte ingår i beräkningen av clearingtrösklarna samt att det i clearingtrösklarna får göras ett undantag från principen om clearingkrav för OTC-derivatkontrakt för vilka man kan bedöma att de inte ingås i risksäkringssyfte. Närmare bestämt bör värdet för clearingtrösklarna regelbundet ses över och fastställas genom klassen av OTC-derivatkontrakt. De klasser av OTC-derivat som fastställs med avseende på clearingtrösklarna behöver inte vara samma klasser av OTC-derivat som omfattas av clearingkravet. När värdet för clearingtrösklarna fastställs bör vederbörlig hänsyn tas till behovet av att ange en enda indikator som avspeglar systemvikten för en motparts samlade nettopositioner och nettoexponeringar per tillgångsklass av OTC-derivat. Dessutom bör de clearingtrösklar som används av icke-finansiella motparter vara enkla att genomföra.
(22)
Värdet för clearingtrösklarna bör fastställas med utgångspunkt i vilken systemvikt en motparts samlade nettopositioner och nettoexponeringar har per klass av OTC-derivat i enlighet med förordning (EU) nr 648/2012. Det bör emellertid beaktas att dessa nettopositioner och nettoexponeringar är annorlunda än en nettoexponering för olika motparter och tillgångsklasser. I enlighet med förordning (EU) nr 648/2012 bör dessutom dessa nettopositioner adderas för att fastställa vilka uppgifter som ska beaktas vid fastställandet av clearingtrösklarna. Det är den totala bruttosumman till följd av adderingen av dessa nettopositioner som bör beaktas när clearingtrösklarna fastställs. Det underliggande bruttovärde som följer av denna addering bör användas som referens för fastställande av clearingtrösklarna.
(23)
De icke-finansiella motparternas verksamhet med OTC-derivat har dessutom en sådan struktur att det vanligtvis leder till en låg nettningsnivå eftersom OTC-derivatkontrakt ingås i samma riktning. Differensen mellan summan av nettopositionerna och nettoexponeringarna per motpart och per klass av OTC-derivatkontrakt skulle därför ligga mycket nära kontraktens bruttovärde. För att uppnå målet om enkelhet bör därför bruttovärdet för OTC-derivatkontrakt användas som ett giltigt ställföreträdande värde för det mått som ska beaktas när clearingtröskeln fastställs.
(24)
Eftersom icke-finansiella motparter som inte överskrider clearingtröskeln inte behöver omvärdera sina OTC-derivatkontrakt till aktuellt marknadsvärde (mark-to-market), skulle det inte vara rimligt att använda detta mått för att fastställa clearingtrösklarna eftersom detta skulle medföra en tung börda för de icke-finansiella motparterna som inte står i proportion till den risk det handlar om. Att i stället använda OTC-derivatkontraktens nominella värde skulle innebära att de icke-finansiella motparterna kan använda sig av ett enkelt tillvägagångssätt som inte exponeras för yttre händelser.
(25)
Om ett av de värden som har fastställts för en klass av OTC-derivat överskrids bör det innebära att clearingtröskeln överskrids för samtliga klasser, med tanke på att OTC-derivatkontrakt som minskar riskerna inte ingår i beräkningen av clearingtröskeln, konsekvenserna av att clearingtröskeln överskrids inte bara omfattar clearingkravet, utan även riskbegränsningsteknikerna, samt att det tillvägagångssätt som icke-finansiella motparter bör tillämpa i fråga om relevanta skyldigheter enligt förordning (EU) nr 648/2012 bör vara enkelt med tanke på att merparten av dem inte är så avancerade.
(26)
För de OTC-derivatkontrakt som inte clearas bör riskbegränsningstekniker som godkännande i tid tillämpas. Godkännandet av OTC-derivatkontrakt kan avse ett eller flera huvudavtal, huvudgodkännandeavtal eller andra standardvillkor. Det kan ske i form av ett kontrakt som verkställs på elektronisk väg eller genom en handling som undertecknas av båda motparterna.
(27)
Det är viktigt att motparterna godkänner villkoren för sina transaktioner så snart som möjligt efter det att transaktionen har verkställts, framför allt när den verkställs eller behandlas elektroniskt, i syfte att säkerställa att det råder samsyn och rättssäkerhet kring villkoren för transaktionen. I synnerhet motparter som ingår OTC-derivatkontrakt av en typ som inte är standard eller som är av komplex karaktär kan behöva införa verktyg för att uppfylla kravet att OTC-derivatkontrakt ska godkännas i tid. Genom ett godkännande i tid skulle man också kunna förutse att relevant marknadspraxis utvecklas inom detta område.
(28)
För att ytterligare begränsa riskerna innebär portföljförlikningen att varje motpart kan genomföra en omfattande genomgång av en transaktionsportfölj så som den framstår för dennes motpart i syfte att omgående upptäcka eventuella missförstånd som rör viktiga transaktionsvillkor. Sådana villkor bör omfatta värderingen av varje transaktion och kan även omfatta andra relevanta uppgifter, som ikraftträdandedag, beräknad förfallodag, eventuella betalnings- eller avvecklingsdagar, kontraktets nominella belopp och transaktionsvaluta, underliggande instrument, motparternas position, vilken praxis som tillämpas i fråga om affärsdag samt eventuella relevanta fasta eller rörliga räntor för OTC-derivatkontraktet.
(29)
Med tanke på att riskprofilerna ser olika ut och för att portföljförlikningen ska kunna vara en proportionerlig riskbegränsningsteknik bör avstämningsfrekvensen och storleken på den aktuella portföljen variera utifrån motparternas karaktär. Högre krav bör ställas på både finansiella och icke-finansiella motparter som överskrider clearingtröskeln, medan en lägre avstämningsfrekvens bör tillämpas för icke-finansiella motparter som inte skulle överskrida clearingtröskeln oavsett vilken kategori som deras motpart är och som i så fall skulle dra nytta av att avstämningen inte sker lika ofta för denna del av portföljen.
(30)
Portföljkompression kan också vara ett effektivt riskbegränsande verktyg, beroende på olika omständigheter, som storleken på motpartsportföljen samt OTC-derivatkontraktens löptid, syfte och standardiseringsgrad. Finansiella och icke-finansiella motparter som har en portfölj med OTC-derivatkontrakt som inte clearas via en central motpart över den nivå som anges i denna förordning bör ha förfaranden för att analysera möjligheten att använda portföljkompression som skulle innebära att de kan minska sin motpartskreditrisk.
(31)
Tvistlösning syftar till att begränsa riskerna med kontrakt som inte clearas centralt. När motparter ingår OTC-derivattransaktioner med varandra bör de ha en överenskommen ram för att lösa eventuella tvister som uppstår i samband med detta. Denna ram bör omfatta tvistlösningsmekanismer som skiljeförfarande med en tredje part eller en marknadsundersökningsmekanism (market polling mechanism). Syftet med denna ram är att förhindra att olösta tvister ökar i omfattning och exponerar motparterna för ytterligare risker. Tvister bör upptäckas, hanteras och rapporteras på ett korrekt sätt.
(32)
För att specificera vilka marknadsförhållanden som omöjliggör en omvärdering till aktuellt marknadsvärde är det nödvändigt att specificera vilka marknader som är inaktiva. En marknad kan vara inaktiv av flera olika skäl, bl.a. när det inte förekommer några regelbundna marknadstransaktioner enligt armlängdsprincipen, där armlängdsprincipen bör ha samma betydelse som i redovisningssyfte.
(33)
Denna förordning bör tillämpas på finansiella och icke-finansiella motparter ovanför clearingtröskeln och tar hänsyn till Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/49/EG av den 14 juni 2006 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (4), som även fastställer vilka krav som ska uppfyllas vid användning av modellvärdering (marking-to-model).
(34)
Även om en modellvärdering kan utformas internt eller externt är det styrelsen eller styrelsens delegerade kommitté som har till ansvar att godkänna modellen, så att lämplig ansvarsskyldighet säkerställs.
(35)
När motparterna får tillämpa undantaget för transaktioner inom grupper efter att ha underrättat de behöriga myndigheterna utan att behöva vänta tills fristen för de behöriga myndigheternas invändningar har gått ut, är det viktigt att säkerställa att de behöriga myndigheterna får aktuella, lämpliga och tillräckliga uppgifter för att kunna bedöma om de ska invända mot att undantaget tillämpas.
(36)
Förväntad storlek, volym och frekvens för OTC-derivatkontrakt inom grupper får fastställas på grundval av motparternas historiska transaktioner inom grupper, samt förväntad modell och beräknad verksamhet inför framtiden.
(37)
När motparter tillämpar ett undantag för transaktioner inom grupper bör de offentligt redovisa informationen för att säkerställa transparens gentemot marknadsaktörer och potentiella borgenärer. Detta är särskilt viktigt för motparternas potentiella borgenärer med avseende på riskbedömningen. Ett sådant offentliggörande syftar till att motverka missförstånd om att OTC-derivatkontrakten clearas centralt eller omfattas av riskbegränsningstekniker, när så inte är fallet.
(38)
Tidsfristen för att få godkännande i tid kräver anpassningsåtgärder, bland annat genom förändrad marknadspraxis och förbättrade it-system. Eftersom anpassningen till reglerna kan ske olika fort beroende på motpartskategori och OTC-derivatens tillgångsklass skulle tidsfristen kunna förbättras för godkännande av de motparter och produkter som kan vara redo tidigare, om tillämpningsdatum som tar hänsyn till dessa skillnader fastställs fortlöpande.
(39)
De standarder som har fastställts för portföljförlikning, portföljkompression eller tvistlösning skulle innebära att motparterna måste inrätta förfaranden, processer och en policy samt ändra i dokumentationen, vilket tar tid. De sammanhängande kraven bör träda i kraft senare för att motparterna ska få tid att vidta de åtgärder som krävs för regelefterlevnad.
(40)
Denna förordning grundar sig på de förslag till tekniska standarder för tillsyn som Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten har lagt fram för kommissionen.
(41)
Esma har i enlighet med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (5) genomfört öppna offentliga samråd om förslagen till tekniska standarder för tillsyn, analyserat potentiella kostnader respektive positiva effekter och begärt in ett yttrande från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som inrättades i enlighet med artikel 37 i förordning (EU) nr 1095/2010.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNT
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning avses med
a) indirekt kund: kunden till en clearingmedlems kund.
b) indirekt clearingarrangemang: en uppsättning avtal mellan den centrala motparten, clearingmedlemmen, kunden till en clearingmedlem som är indirekt kund, vilket gör att kunden till en clearingmedlem kan tillhandahålla clearingtjänster till en indirekt kund.
c) godkännande: dokumentationen av motparternas godkännande av alla villkor i ett OTC-derivatkontrakt.
KAPITEL II
INDIREKTA CLEARINGARRANGEMANG
(Artikel 4.4 i förordning (EU) nr 648/2012)
Artikel 2
Strukturen för indirekta clearingarrangemang
1. När en clearingmedlem är beredd att underlätta indirekt clearing, ska varje kund till en sådan clearingmedlem tillåtas tillhandahålla indirekta clearingtjänster till en eller flera av sina egna kunder, förutsatt att clearingmedlemmens kund är ett auktoriserat kreditinstitut, värdepappersföretag eller likvärdigt kreditinstitut eller värdepappersföretag i tredje land.
2. En clearingmedlems kund och den indirekta kunden ska enas om kontraktsvillkoren i ett indirekt clearingarrangemang, efter samråd med clearingmedlemmen om de aspekter som kan påverka clearingmedlemmens verksamhet. Detta ska inbegripa kontraktsmässiga krav om att kunden ska uppfylla den indirekta kundens samtliga skyldigheter gentemot clearingmedlemmen. Dessa krav gäller endast transaktioner som uppkommer som ett led i det indirekta clearingarrangemanget, vars tillämpningsområde ska vara klart och tydligt dokumenterat i de ingångna kontrakten.
Artikel 3
De centrala motparternas skyldigheter
1. Indirekta clearingarrangemang får inte omfattas av sådan affärspraxis hos den centrala motparten som utgör ett hinder för att arrangemangen upprättas enligt skäliga affärsmässiga villkor. På en clearingmedlems begäran ska den centrala motparten ha separata register och separat bokföring så att varje kund kan separera sina tillgångar och positioner i de konton som innehas hos den centrala motparten från de tillgångar och positioner som innehas för indirekta kunders räkning hos kunden.
2. En central motpart ska identifiera, övervaka och hantera alla väsentliga risker som följer av indirekta clearingarrangemang och som skulle kunna påverka den centrala motpartens motståndskraft.
Artikel 4
Clearingmedlemmarnas skyldigheter
1. En clearingmedlem som erbjuder sig att underlätta indirekta clearingtjänster ska göra detta enligt skäliga affärsmässiga villkor. Utan att det påverkar konfidentialiteten kring kontraktsarrangemang med enskilda kunder ska clearingmedlemmen offentliggöra de allmänna villkoren för att medlemmen ska vara beredd att underlätta indirekta clearingtjänster. Dessa villkor får omfatta operativa minimikrav för kunder som tillhandahåller indirekta clearingtjänster.
2. När en clearingmedlem underlättar indirekta clearingarrangemang ska något av följande separeringsarrangemang införas enligt kundens anvisningar:
a)
Separata register och separat bokföring som gör att varje kund på konton hos clearingmedlemmen klart och tydligt kan separera sina tillgångar och positioner från tillgångar och positioner som innehas för indirekta kunders räkning.
b)
Separata register och separat bokföring som gör att varje kund på konton hos clearingmedlemmen klart och tydligt kan separera de tillgångar och positioner som innehas för en indirekt kunds räkning från tillgångar och positioner som innehas för andra indirekta kunders räkning.
3. Kravet på separering av tillgångar och positioner hos clearingmedlemmen ska betraktas vara uppfyllt om villkoren i artikel 39.9 i förordning (EU) nr 648/2012 är uppfyllda.
4. En clearingmedlem ska upprätta stabila förfaranden för att hantera obestånd hos en kund som tillhandahåller indirekta clearingtjänster. Dessa förfaranden ska omfatta en trovärdig mekanism för att överföra positioner och tillgångar till en annan kund eller clearingmedlem, under förutsättning att berörda indirekta kunder har samtyckt till detta. En kund eller clearingmedlem ska inte vara skyldig att godta dessa positioner om den inte dessförinnan har ingått ett avtal om detta.
5. Clearingmedlemmen ska också se till att ha förfaranden som medger en snabb avveckling av de indirekta kundernas och clearingmedlemmens tillgångar och positioner för att reglera alla betalningar till indirekta kunder när kunden hamnat på obestånd.
6. En clearingmedlem ska identifiera, övervaka och hantera alla risker som följer av underlättandet av indirekta clearingarrangemang, vilket även inbegriper att använda information som tillhandahålls av kunder enligt artikel 4.3. Clearingmedlemmen ska upprätta stabila interna förfaranden för att se till att denna information inte kan användas för kommersiella ändamål.
Artikel 5
Kundernas skyldigheter
1. En kund som tillhandahåller indirekta clearingtjänster ska ha separata register och separat bokföring som gör att kunden kan separera sina egna tillgångar och positioner från tillgångar och positioner som innehas för indirekta kunders räkning. Kunden ska erbjuda indirekta kunder ett val mellan de olika kontosepareringsalternativ som avses i artikel 4.2 och ska säkerställa att de indirekta kunderna är helt informerade om riskerna med varje separeringsalternativ. Den information som kunden lämnar till indirekta kunder ska innehålla närmare uppgifter om arrangemangen för att överföra positioner och konton till en annan kund.
2. En kund som tillhandahåller indirekta clearingtjänster ska begära att clearingmedlemmen öppnar ett separat konto hos den centrala motparten. Detta konto ska uteslutande vara avsett för att inneha de indirekta kundernas tillgångar och positioner hos clearingmedlemmen.
3. En kund ska förse clearingmedlemmen med tillräcklig information för att kunna identifiera, övervaka och hantera eventuella risker som följer av underlättandet av indirekta clearingarrangemang. Om kunden hamnar på obestånd ska all information som kunden har om sina indirekta kunder omedelbart ställas till clearingmedlemmens förfogande.
KAPITEL III
ANMÄLAN TILL ESMA MED AVSEENDE PÅ CLEARINGKRAVET
(Artikel 5.1 i förordning (EU) nr 648/2012)
Artikel 6
Uppgifter som ska ingå i anmälan
1. Anmälan med avseende på clearingkravet ska innehålla följande information:
a)
Uppgift om av klassen av OTC-derivatkontrakt.
b)
Uppgift om OTC-derivatkontrakt inom klassen av OTC-derivatkontrakt.
c)
Övriga uppgifter som ska ingå i det offentliga registret enligt artikel 8.
d)
Ytterligare egenskaper som krävs för att separera OTC-derivatkontrakt inom klassen av OTC-derivatkontrakt från OTC-derivatkontrakt utanför den klassen.
e)
Uppgift om standardiseringsgraden på kontraktsvillkor och operativa processer för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt.
f)
Uppgifter om volym för klassen av OTC-derivatkontrakt.
g)
Uppgifter om likviditet för klassen av OTC-derivatkontrakt.
h)
Uppgift om marknadsaktörernas tillgänglighet till skälig, tillförlitlig och allmänt accepterad prisinformation för kontrakt inom klassen av OTC-derivatkontrakt.
i)
Uppgift om vilken inverkan clearingkravet har på marknadsaktörernas tillgänglighet till prisinformation.
2. Med avseende på bedömningen av det eller de datum från vilket eller vilka clearingkravet ska gälla, inbegripet varje successivt genomförande och de kategorier av motparter som kravet ska gälla, ska anmälan med avseende på clearingkravet innehålla följande:
a)
Uppgifter som är relevanta för bedömningen av den förväntade volymen av klassen av OTC-derivatkontrakt om den omfattas av clearingkravet.
b)
Uppgift om den centrala motpartens kapacitet att hantera den förväntade volymen av klassen av OTC-derivatkontrakt om den börjar omfattas av clearingkravet samt att hantera den risk som följer av clearingen av den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt, inklusive genom kunders eller indirekta kunders clearingarrangemang.
c)
Typ av och antal aktiva motparter som förväntas vara aktiva på marknaden för klassen av OTC-derivatkontrakt om den börjar omfattas av clearingkravet.
d)
En beskrivning av de olika uppgifter som ska utföras för att clearing ska kunna inledas med den centrala motparten samt fastställande av hur mycket tid som krävs för att utföra varje uppgift.
e)
Typ av och antal aktiva motparter som förväntas vara aktiva på marknaden för klassen av OTC-derivatkontrakt om den börjar omfattas av clearingkravet.
3. Uppgifterna om volym och likviditet ska för klassen av OTC-derivatkontrakt samt för varje derivatkontrakt inom klassen innehålla relevant marknadsinformation, inklusive historiska uppgifter, aktuella uppgifter och varje förändring som förväntas uppstå om klassen av OTC-derivatkontrakt omfattas av clearingkravet, däribland
a)
antal transaktioner,
b)
total volym,
c)
öppna kontrakt totalt,
d)
orderdjup, inklusive genomsnittligt antal order och budbegäran,
e)
spreadomfång,
f)
likviditetsåtgärder under pressade marknadsförhållanden,
g)
likviditetsåtgärder för verkställande av obeståndsförfaranden.
4. Den information som avser standardiseringsgraden på kontraktsvillkor och operativa processer för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt enligt punkt 1 e ska, avseende klassen av OTC-derivatkontrakt och varje derivatkontrakt inom klassen, omfatta uppgifter om det dagliga referenspriset samt antal dagar per år där referenspriset kan anses vara tillförlitligt för åtminstone de tolv föregående månaderna.
KAPITEL IV
KRITERIER FÖR ATT FASTSTÄLLA VILKA KLASSER AV OTC-DERIVATKONTRAKT SOM OMFATTAS AV CLEARINGKRAVET
(Artikel 5.4 i förordning (EU) nr 648/2012)
Artikel 7
Kriterier som ska bedömas av Esma
1. När det gäller standardiseringsgraden på kontraktsvillkor och operativa processer för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt ska Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma) beakta följande:
a)
Om kontraktsvillkoren för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt inbegriper gemensam rättslig dokumentation, däribland huvudnettningsavtal, definitioner, standardvillkor och standardgodkännanden som anger vilka kontraktsspecifikationer som används gemensamt av motparterna.
b)
Om de operativa processerna för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt behandlas automatiskt efter handel samt om olika steg i livscykeln hanteras på gemensamt sätt enligt en tidsplan som är allmänt accepterad av motparterna.
2. När det gäller volym och likviditet för den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt ska Esma beakta följande:
a)
Om den centrala motpartens marginaler eller finansiella krav skulle vara proportionella i förhållande till den risk som clearingkravet syftar till att begränsa.
b)
Stabiliteten i fråga om marknadens storlek och djup för produkten sett över tid.
c)
Sannolikheten för att marknadsspridningen skulle vara tillräcklig om en clearingmedlem hamnar på obestånd.
d)
Transaktionernas antal och värde.
3. När det gäller tillgängligheten till skälig, tillförlitlig och allmänt accepterad prisinformation inom den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt ska Esma beakta om den information som behövs för korrekt prissättning av kontrakten inom den relevanta klassen av OTC-derivatkontrakt är lättillgänglig för marknadsaktörerna enligt skäliga affärsmässiga villkor och om den skulle fortsätta att vara lättillgänglig om den relevanta klassen av OTC-derivatkontrakt omfattades av clearingkravet.
KAPITEL V
OFFENTLIGT REGISTER
(Artikel 6.4 i förordning (EU) nr 648/2012)
Artikel 8
Uppgifter som ska ingå i Esmas register
1. För varje klass av OTC-derivatkontrakt som omfattas av clearingkravet ska Esmas offentliga register omfatta följande:
a)
Tillgångsklass för OTC-derivatkontrakt.
b)
Typ av OTC-derivatkontrakt inom klassen.
c)
Underliggande tillgångar för OTC-derivatkontrakt inom klassen.
d)
För underliggande tillgångar som är finansiella instrument: en uppgift om huruvida den underliggande tillgången är ett separat finansiellt instrument, en emittent, ett index eller en portfölj.
e)
För andra underliggande tillgångar: en uppgift om kategorin av underliggande tillgång.
f)
Nominella valutor och avvecklingsvalutor för OTC-derivatkontrakt inom klassen.
g)
Vilka löptider som gäller för OTC-derivatkontrakt inom klassen.
h)
Avvecklingsvillkor för OTC-derivatkontrakt inom klassen.
i)
Vilka betalningsfrekvenser som gäller för OTC-derivatkontrakt inom klassen.
j)
Produktkod för berörd klass av OTC-derivatkontrakt.
k)
Ytterligare egenskaper som krävs för att separera ett kontrakt i den berörda klassen av OTC-derivatkontrakt från andra kontrakt.
2. När det gäller centrala motparter som är auktoriserade eller godkända med avseende på clearingkravet ska Esmas offentliga register innehålla följande för varje central motpart:
a)
Identifieringskod, i enlighet med artikel 3 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1247/2012 (6).
b)
Fullständigt namn.
c)
Etableringsland.
d)
Den behöriga myndighet som har utsetts i enlighet med artikel 22 i förordning (EU) nr 648/2012.
3. När det gäller de dagar från och med vilka clearingkravet börjar gälla, inbegripet ett eventuellt successivt genomförande, ska Esmas offentliga register innehålla följande:
a)
Uppgifter om vilka kategorier av motparter som varje period med successivt införande ska tillämpas på.
b)
Alla andra villkor som krävs enligt de tekniska standarderna för tillsyn, vilka har antagits enligt artikel 5.2 i förordning (EU) nr 648/2012, för att perioden med successivt införande ska tillämpas.
4. Esmas offentliga register ska innehålla en hänvisning till de tekniska standarder för tillsyn som har antagits enligt artikel 5.2 i förordning (EU) nr 648/2012, enligt vilken varje clearingkrav upprättades.
5. När det gäller den centrala motpart som den behöriga myndigheten har underrättat Esma om ska Esmas offentliga register åtminstone innehålla följande:
a)
Uppgift om den centrala motparten.
b)
Tillgångsklass för de OTC-derivatkontrakt som anmälan avser.
c)
Typ av OTC-derivatkontrakt.
d)
Datum för anmälan.
e)
Uppgift om den underrättande behöriga myndigheten.
KAPITEL VI
FRAGMENTERING AV LIKVIDITETEN
(Artikel 8.5 i förordning (EU) nr 648/2012)
Artikel 9
Specificering av begreppet fragmentering av likviditeten
1. Fragmentering av likviditeten ska anses uppstå när deltagare på en handelsplats inte kan ingå en transaktion med en eller flera andra deltagare på denna handelsplats eftersom det saknas clearingarrangemang som alla deltagare har tillträde till.
2. En central motparts tillträde till en handelsplats som redan betjänas av en annan central motpart ska inte anses resultera i fragmentering av likviditeten och det finns inget behov av att införa ett krav om att clearingmedlemmarna hos den befintliga centrala motparten ska bli clearingmedlemmar hos den begärande centrala motparten, om alla handelsplatsens deltagare kan utföra clearing, direkt eller indirekt, på ett av följande sätt:
a)
De har minst en gemensam central motpart.
b)
Clearingarrangemangen har upprättats av de centrala motparterna.
3. Arrangemangen för att uppfylla villkoren enligt punkt 2 a eller b ska fastställas innan den begärande centrala motparten börjar tillhandahålla clearingtjänster till den relevanta handelsplatsen.
4. Tillträde till en gemensam central motpart enligt punkt 2 a får upprättas genom två eller flera clearingmedlemmar, eller två eller flera kunder eller genom indirekta clearingarrangemang.
5. Clearingarrangemang enligt punkt 2 b får inbegripa att transaktioner som utförs av sådana marknadsaktörer överförs till andra centrala motparters clearingmedlemmar. Även om det inte bör krävas någon samverkan för en central motparts tillträde till en handelsplats får en samverkansöverenskommelse som de berörda centrala motparterna har enats om och som de berörda behöriga myndigheterna har godkänt användas för att uppfylla kravet om tillträde till gemensamma clearingarrangemang.
KAPITEL VII
ICKE-FINANSIELLA MOTPARTER
Artikel 10
(Artikel 10.4 a i förordning (EU) nr 648/2012)
Kriterier för att fastställa vilka OTC-derivatkontrakt som objektivt sett minskar riskerna
1. Ett OTC-derivatkontrakt ska på ett objektivt mätbart sätt minska de risker som är direkt kopplade till affärsverksamheten eller likviditetsförvaltningsverksamheten för den icke-finansiella motparten eller gruppen, om den, för egen del eller i kombination med andra derivatkontrakt, uppfyller något av följande villkor, oavsett om detta sker direkt eller genom nära knutna instrument:
a)
Det täcker de risker som följer av potentiella förändringar av värdet för tillgångar, tjänster, insatsvaror, produkter, råvaror eller skulder som den icke-finansiella motparten eller dess koncern äger, producerar, tillverkar, bearbetar, tillhandahåller, köper, handlar med, hyr, säljer eller ådrar sig eller rimligtvis kan räkna med att äga, producera, tillverka, bearbeta, tillhandahålla, köpa, handla med, hyra, sälja eller ådra sig i samband med sin vanliga affärsverksamhet.
b)
Det täcker de risker som följer av en potentiell indirekt inverkan på värdet av tillgångar, tjänster, insatsvaror, produkter, råvaror eller skulder enligt punkt a, som uppstår till följd av fluktuation i räntor, inflation, valutakurser eller kreditrisker.
c)
Det uppfyller kraven för att vara ett risksäkringskontrakt enligt IFRS-standarderna, som antagits i enlighet med artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 (7).
Artikel 11
(Artikel 10.4 b i förordning (EU) nr 648/2012)
Clearingtrösklar
Värdena för clearingtrösklar med avseende på clearingkravet ska vara följande:
a)
1 miljard euro i underliggande bruttovärde för OTC-kreditderivatkontrakt.
b)
1 miljard euro i underliggande bruttovärde för OTC-aktiederivatkontrakt.
c)
3 miljarder euro i underliggande bruttovärde för OTC-räntederivatkontrakt.
d)
3 miljarder euro i underliggande bruttovärde för OTC-valutaderivatkontrakt.
e)
3 miljarder euro i underliggande bruttovärde för OTC-råvaruderivatkontrakt samt andra OTC-derivatkontrakt som inte ingår i punkterna a-d.
KAPITEL VIII
RISKBEGRÄNSNINGSTEKNIKER FÖR OTC-DERIVATKONTRAKT SOM INTE CLEARAS VIA EN CENTRAL MOTPART
Artikel 12
(Artikel 11.14 a i förordning (EU) nr 648/2012)
Godkännande i tid
1. Ett OTC-derivatkontrakt som ingås mellan de finansiella eller icke-finansiella motparter som anges i artikel 10 i förordning (EU) nr 648/2012 och som inte clearas av en central motpart ska godkännas, om möjligt på elektronisk väg, så snart som möjligt och senast enligt följande:
a)
För kredit- och ränteswappar som har ingåtts till och med den 28 februari 2014: vid utgången av den andra affärsdagen efter den dag då OTC-derivatkontraktet verkställs.
b)
För kredit- och ränteswappar som har ingåtts efter den 28 februari 2014: vid utgången av affärsdagen efter den dag då OTC-derivatkontraktet verkställs.
c)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts till och med den 31 augusti 2013: vid utgången av den tredje affärsdagen efter den dag då derivatkontraktet verkställs.
d)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts efter den 31 augusti 2013 till och med den 31 augusti 2014: vid utgången av den andra affärsdagen efter den dag då derivatkontraktet verkställs.
e)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts efter den 31 augusti 2014: vid utgången av affärsdagen efter den dag då derivatkontraktet verkställs.
2. Ett OTC-derivatkontrakt som ingås med en icke-finansiell motpart som inte anges i artikel 10 i förordning (EU) nr 648/2012 ska godkännas, om möjligt på elektronisk väg, så snart som möjligt och senast enligt följande:
a)
För kredit- och ränteswappar som har ingåtts till och med den 31 augusti 2013: vid utgången av den femte affärsdagen efter den dag då OTC-derivatkontraktet verkställs.
b)
För kredit- och ränteswappar som har ingåtts efter den 31 augusti 2013 till och med den 31 augusti 2014: vid utgången av den tredje affärsdagen efter den dag då OTC-derivatkontraktet verkställs.
c)
För kredit- och ränteswappar som har ingåtts efter 31 augusti 2014: vid utgången av den andra affärsdagen efter den dag då OTC-derivatkontraktet verkställs.
d)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts till och med den 31 augusti 2013: vid utgången av den sjunde affärsdagen efter den dag då derivatkontraktet verkställs.
e)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts efter den 31 augusti 2013 till och med den 31 augusti 2014: vid utgången av den fjärde affärsdagen efter den dag då derivatkontraktet verkställs.
f)
För aktieswappar, valutaswappar, råvaruswappar och alla andra derivat som inte anges under punkt a som har ingåtts efter den 31 augusti 2014: vid utgången av den andra affärsdagen efter verkställandedagen.
3. Om en transaktion enligt punkt 1 eller 2 ingås efter kl. 16.00 lokal tid, eller med en motpart i en annan tidszon så att godkännandet inte kan ske till den fastställda tidsfristen, ska godkännandet ske så snart som möjligt och senast en affärsdag efter den tidsfrist som fastställs i punkt 1 eller 2, beroende på vad som är tillämpligt.
4. Finansiella motparter ska ha nödvändiga rutiner för att månadsvis rapportera till den behöriga myndighet som har utsetts i enlighet med artikel 48 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (8) om hur många OTC-derivattransaktioner enligt punkterna 1 och 2 som inte har godkänts och som har varit utestående i mer än fem affärsdagar.
Artikel 13
(Artikel 11.14 a i förordning (EU) nr 648/2012)
Portföljförlikning
1. Finansiella och icke-finansiella motparter till ett OTC-derivatkontrakt ska skriftligen eller på annan motsvarande elektronisk väg komma överens med var och en av sina motparter om arrangemangen för portföljförlikning. En sådan överenskommelse ska nås innan OTC-derivatkontraktet ingås.
2. Portföljförlikningen ska utföras av motparterna till OTC-derivatkontrakten eller också av en kvalificerad tredje part som på vederbörligt sätt har tilldelats denna befogenhet av en motpart. Portföljförlikningen ska omfatta viktiga handelsvillkor som fastställer varje specifikt OTC-derivatkontrakt samt åtminstone omfatta det värde som tilldelas varje kontrakt enligt artikel 11.2 i förordning (EU) nr 648/2012.
3. För att på ett tidigt stadium identifiera eventuella diskrepanser i ett väsentligt villkor i OTC-derivatkontraktet, inklusive dess värde, ska portföljförlikningen utföras enligt följande:
a)
För en finansiell motpart eller en icke-finansiell motpart i enlighet med artikel 10 i förordning (EU) nr 648/2012:
i)
Varje affärsdag när motparterna har minst 500 utestående OTC-derivatkontrakt med varandra.
ii)
En gång i veckan när motparterna har mellan 51 och 499 utestående OTC-derivatkontrakt med varandra vid någon tidpunkt under veckan.
iii)
En gång i kvartalet när motparterna har högst 50 utestående OTC-derivatkontrakt med varandra vid någon tidpunkt under kvartalet.
b)
För en icke-finansiell motpart som inte avses i artikel 10 i förordning (EU) nr 648/2012:
i)
En gång i kvartalet när motparterna har mer än 100 utestående OTC-derivatkontrakt med varandra vid någon tidpunkt under kvartalet.
ii)
En gång om året när motparterna har högst 100 utestående OTC-derivatkontrakt med varandra.
Artikel 14
(Artikel 11.14 a i förordning (EU) nr 648/2012)
Portföljkompression
Finansiella och icke-finansiella motparter som med en motpart har minst 500 utestående OTC-derivatkontrakt som inte clearas centralt ska ha förfaranden för att regelbundet, och minst två gånger om året, analysera möjligheten att genomföra en portföljkompression i syfte att minska sina motpartskreditrisker samt inleda en sådan portföljkompression.
Finansiella och icke-finansiella motparter ska säkerställa att de har en rimlig och giltig förklaring till den behöriga myndigheten om de konstaterar att en portföljkompression inte är nödvändig.
Artikel 15
(Artikel 11.14 a i förordning (EU) nr 648/2012)
Tvistlösning
1. När finansiella och icke-finansiella motparter ingår OTC-derivatkontrakt med varandra ska de ha enats om detaljerade förfaranden och processer som avser följande:
a)
Identifiering, registrering och övervakning av tvister som gäller godkännande eller värdering av kontraktet samt utväxling av säkerheter mellan motparterna. Genom dessa förfaranden ska det åtminstone registreras hur länge tvisten är olöst, vilken motpart det handlar om samt vilket belopp tvisten gäller.
b)
Tvistlösning i tid med en särskild process för tvister som inte har lösts inom fem affärsdagar.
2. De finansiella motparterna ska rapportera till den behöriga myndighet som har utsetts enligt artikel 48 i direktiv 2004/39/EG om varje tvist mellan motparter som avser ett OTC-derivatkontrakt, dess värdering eller utväxlingen av säkerheter till ett belopp eller värde som överstiger 15 miljoner euro och som har varit olöst under minst femton affärsdagar.
Artikel 16
(Artikel 11.14 b i förordning (EU) nr 648/2012)
Marknadsförhållanden som hindrar en marking-to-market-uppdatering
1. Marknadsförhållanden som hindrar omvärdering av ett OTC-derivatkontrakt till aktuellt marknadsvärde (marking-to-market-uppdatering) ska anses förekomma i någon av följande situationer:
a)
När marknaden är inaktiv.
b)
När spridningen inom intervallet av rimliga uppskattningar av verkligt värde är betydande och sannolikheterna för de olika uppskattningarna inte rimligen kan bedömas.
2. En marknad för ett OTC-derivatkontrakt ska betraktas som inaktiv om noterade priser inte finns lätt och regelbundet tillgängliga och de priser som finns tillgängliga inte representerar faktiska och regelbundet förekommande marknadstransaktioner enligt armlängdsprincipen.
Artikel 17
(Artikel 11.14 b i förordning (EU) nr 648/2012)
Kriterier för användning av marking-to-model
För att få använda modellvärdering (marking-to-model) måste finansiella och icke-finansiella motparter ha en modell som
a)
införlivar samtliga faktorer som motparter skulle ta hänsyn till när de fastställer ett pris, vilket inbegriper att använda så mycket information om omvärderingen till aktuellt marknadsvärde som möjligt,
b)
följer vedertagna ekonomiska metoder för prissättning av finansiella instrument,
c)
kalibreras och validitetstestas med hjälp av priser från observerbara aktuella marknadstransaktioner i samma finansiella instrument eller baserade på tillgängliga observerbara marknadsuppgifter,
d)
valideras och övervakas oberoende, av en annan enhet än den risktagande enheten,
e)
dokumenteras och godkänns på vederbörligt sätt av styrelsen så ofta som krävs, efter varje väsentlig ändring och åtminstone årligen. Detta godkännande får delegeras till en kommitté.
Artikel 18
(Artikel 11.14 c i förordning (EU) nr 648/2012)
Uppgifter om transaktioner inom grupper som ska uppges i anmälan till den behöriga myndigheten
1. Ansökan eller anmälan till den behöriga myndigheten avseende uppgifter om transaktioner inom grupper ska vara skriftlig och omfatta följande:
a)
De rättsliga motparterna i transaktionerna, inklusive deras identifieringskod, i enlighet med artikel 3 i genomförandeförordning (EU) nr 1247/2012.
b)
Motparternas affärsförbindelse.
c)
Uppgifter om stödjande avtal mellan parterna.
d)
Kategori av transaktion inom grupper enligt artikel 3.1 och 3.2 a-d i förordning (EU) nr 648/2012.
e)
Uppgifter om de transaktioner för vilka motparten ansöker om undantag, däribland följande:
i)
Tillgångsklass för OTC-derivatkontrakt.
ii)
Typ av OTC-derivatkontrakt.
iii)
Typ av underliggande tillgångar.
iv)
Nominell valuta och avvecklingsvaluta.
v)
Vilka löptider som gäller för kontraktet.
vi)
Typ av avveckling.
vii)
Förväntad storlek, volym och frekvens för OTC-derivatkontrakten per år.
2. Som en del av sin ansökan eller anmälan till berörd behörig myndighet ska en motpart också lämna information som styrker att villkoren i artikel 11.6-11.10 i förordning (EU) nr 648/2012 är uppfyllda. De styrkande handlingarna ska omfatta kopior av dokumenterade riskhanteringsförfaranden, historisk transaktionsinformation, kopior av relevanta kontrakt mellan parterna och kan omfatta ett juridiskt yttrande på begäran från den behöriga myndigheten.
Artikel 19
(Artikel 11.14 d i förordning (EU) nr 648/2012)
Uppgifter om transaktioner inom grupper som Esma ska underrättas om
1. Esma ska av en behörig myndighet skriftligen underrättas om uppgifter om transaktioner inom grupper
a)
inom en månad efter det att underrättelsen har mottagits för en underrättelse enligt artikel 11.7 eller 11.9 i förordning (EU) nr 648/2012,
b)
inom en månad från det att beslutet har lämnats till motparten när det gäller ett beslut från den behöriga myndigheten enligt artikel 11.6, 11.8 eller 11.10 i förordning (EU) nr 648/2012.
2. I underrättelsen till Esma ska följande anges:
a)
De uppgifter som avses i artikel 18.
b)
Om det är ett positivt eller negativt beslut.
c)
Vid ett positivt beslut ska följande anges:
i)
En sammanfattning av skälen till att de villkor som anges i artikel 11.6, 11.7, 11.8, 11.9 eller 11.10 i förordning (EU) nr 648/2012, i tillämpliga fall, är uppfyllda.
ii)
Om undantaget är ett fullständigt eller partiellt undantag när det gäller en underrättelse enligt artikel 11.6, 11.8 eller 11.10 i förordning (EU) nr 648/2012.
d)
Vid ett negativt beslut ska följande anges:
i)
Uppgift om vilka villkor i artikel 11.6, 11.7, 11.8, 11.9 eller 11.10 i förordning (EU) nr 648/2012, i tillämpliga fall, som inte uppfyllts.
ii)
En sammanfattning av skälen till att dessa villkor inte anses vara uppfyllda.
Artikel 20
(Artikel 11.14 d i förordning (EU) nr 648/2012)
Uppgifter om undantagna transaktioner inom grupper som ska offentliggöras
Uppgifterna om undantagna transaktioner inom grupper som ska offentliggöras ska omfatta följande:
a)
De rättsliga motparterna i transaktionerna, inklusive deras identifieringskod, i enlighet med artikel 3 i genomförandeförordning (EU) nr 1247/2012.
b)
Motparternas förbindelse.
c)
Uppgift om undantaget är ett fullständigt eller partiellt undantag.
d)
Nominellt aggregerat belopp för de OTC-derivatkontrakt som undantaget för transaktioner inom grupper omfattar.
Artikel 21
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artiklarna 13, 14 och 15 ska tillämpas sex månader efter det att denna förordning har trätt i kraft.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 december 2012.