ДИРЕКТИВА (ЕС) 2015/2060 НА СЪВЕТА
от 10 ноември 2015 година
за отмяна на Директива 2003/48/ЕО относно данъчното облагане на доходи от спестявания под формата на лихвени плащания
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 115 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Въз основа на консенсуса, постигнат на заседанието на Европейския съвет на 20 юни 2000 г., за това, че за целите на данъчното облагане съществена информация следва да бъдe обменянa на възможно най-широка основа, Директива 2003/48/ЕО на Съвета (1) се прилага в държавите-членки от 1 юли 2005 г. с цел да се даде възможност доходът от спестявания под формата на лихвени плащания, извършени в една държава-членка към бенефициери, които са местни физически лица за данъчни цели в друга държава-членка, да бъде облаган с данъци ефективно в съответствие със законодателството на последната държава-членка, като по този начин се елиминират нарушенията в движението на капитали между държавите-членки, които биха били несъвместими с вътрешния пазар.
(2)
Предизвикателствата в световен мащаб, свързани с трансграничните данъчни измами и отклонението от данъчно облагане, са основен повод за загриженост в целия свят и в рамките на Съюза. Националните данъчни приходи намаляват значително поради доходите, които не се декларират и не се облагат с данъци. На 22 май 2013 г. Европейският съвет приветства полаганите усилия в рамките на Г- 8, Г- 20 и Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за разработването на световен стандарт.
(3)
Директива 2011/16/ЕС на Съвета (2) предвижда задължителен автоматичен обмен на определена информация между държавите-членки. Тя предвижда и постепенно разширяване на нейния обхват с включването на нови категории доходи и капитал за целите на борбата срещу трансграничните данъчни измами и отклонението от данъчно облагане.
(4)
На 9 декември 2014 г. Съветът прие Директива 2014/107/ЕС (3), с която измени Директива 2011/16/ЕС като разшири обхвата на задължителния автоматичен обмен на информация, така че да включва по-широк обхват от доходи в съответствие със световния стандарт, публикуван от Съвета на ОИСР през юли 2014 г., и се постигна съгласуван, последователен и всеобхватен подход за целия ЕС при автоматичния обмен на информация за финансови сметки в рамките на вътрешния пазар.
(5)
Директива 2014/107/ЕС като цяло е с по-широк обхват, отколкото Директива 2003/48/ЕО и предвижда, че в случай на припокриване на обхвата предимство имат разпоредбите на Директива 2014/107/ЕС. Все още са налице остатъчни случаи, в които се прилага единствено Директива 2003/48/ЕО. Тези остатъчни случаи са следствие от някои малки различия в подхода между двете директиви, както и от различните специфични освобождавания. В тези ограничени случаи прилагането на Директива 2003/48/ЕО би довело до двойни стандарти за докладване в рамките на Съюза. Незначителните ползи от запазването на такова двойно докладване биха били по-малки в сравнение с разходите.
(6)
На 21 март 2014 г. Европейският съвет прикани Съвета да гарантира, че съответното законодателство на Съюза е изцяло съобразено с новия единен световен стандарт за автоматичен обмен на информация, разработен от ОИСР. Освен това, при приемането на Директива 2014/107/ЕС Съветът прикани Комисията да представи предложение за отмяна на Директива 2003/48/ЕО и да съгласува отмяната на тази директива с датата на прилагане, посочена в Директива 2014/107/ЕС при надлежно отчитане на дерогацията, предвидена в нея по отношение на Австрия. Следователно Директива 2003/48/ЕО следва да продължи да се прилага за Австрия за допълнителен едногодишен период. В светлината на позицията, приета от Съвета, отмяната на Директива 2003/48/ЕО е необходима, за да се избегне дублирането на задълженията за докладване и за да се спестят разходи както за данъчните администрации, така и за икономическите оператори.
(7)
Съгласно Директива 2014/48/ЕС на Съвета (4) държавите-членки приемат и публикуват до 1 януари 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с посочената директива. Държавите-членки трябва да прилагат тези разпоредби, считано от 1 януари 2017 г. С отмяната на Директива 2003/48/ЕО отпада необходимостта от транспонирането на Директива 2014/48/ЕС.
(8)
За да се гарантира безпроблемното осъществяване на автоматичното докладване на информация за финансови сметки, отмяната на Директива 2003/48/ЕО следва да се прилага от същата дата като датата на прилагане на мерките, посочена в Директива 2014/107/ЕС.
(9)
Независимо от отмяната на Директива 2003/48/ЕО, информацията, събрана от агентите по плащанията, икономическите оператори и държавите-членки преди датата на отмяната, следва да се обработва и предава съгласно първоначално предвиденото и задълженията, възникнали преди тази дата, следва да бъдат изпълнени.
(10)
По отношение на данъка при източника, удържан в рамките на преходния период, посочен в Директива 2003/48/ЕО, с оглед защитата на придобитите права на бенефициерите, държавите-членки следва да продължат да предоставят данъчен кредит или възстановявания съгласно първоначално предвиденото и следва да издават сертификати при поискване, с които бенефициерите да могат да гарантират, че не им е удържан данък при източника.
(11)
Следва да се вземе предвид фактът, че поради структурни различия на Австрия е предоставена дерогация съгласно Директива 2014/107/ЕС, която ѝ позволява да отложи прилагането на посочената директива с една година до 1 януари 2017 г. Въпреки това при приемането на Директива 2014/107/ЕС Австрия съобщи, че няма да се възползва изцяло от дерогацията. Вместо това Австрия трябва да обменя информация до септември 2017 г., макар и по ограничен набор от сметки, като в същото време продължава да прилага дерогацията в останалите случаи. Поради това следва да се предвиди специална разпоредба, за да се гарантира, че Австрия и установените в нея агенти по плащанията и икономически оператори продължават да прилагат разпоредбите на Директива 2003/48/ЕО през периода на дерогацията, с изключение на сметките, за които се прилага Директива 2014/107/ЕС.
(12)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, които са признати по-конкретно в Хартата на основните права на Европейския съюз, включително правото на защита на личните данни, и нищо в настоящата директива не намалява, нито премахва тези права.
(13)
Тъй като целта на настоящата директива, по-конкретно отмяната на Директива 2003/48/ЕО с временните изключения, необходими за защитата на придобитите права и за вземане предвид на дерогацията, предоставена на Австрия по силата на Директива 2014/107/ЕС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради необходимостта от уеднаквяване и ефективност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(14)
Поради това Директива 2003/48/ЕО следва да бъде отменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
1. При спазване на параграфи 2 и 3, Директива 2003/48/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2016 г.
2. Без да се засяга параграф 3, следните задължения съгласно Директива 2003/48/ЕО, изменена с Директива 2006/98/ЕО на Съвета (5), продължават да се прилагат:
а)
задълженията на държавите-членки и на установените в тях икономически оператори съгласно член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/48/ЕО продължават да се прилагат до 5 октомври 2016 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени;
б)
задълженията на агентите по плащанията съгласно член 8 от Директива 2003/48/ЕО и на държавите-членки на агентите по плащанията съгласно член 9 от Директива 2003/48/ЕО продължават да се прилагат до 5 октомври 2016 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени;
в)
задълженията на държавите-членки по местожителство за данъчни цели на бенефициерите съгласно член 13, параграф 2 от Директива 2003/48/ЕО продължават да се прилагат до 31 декември 2016 г.;
г)
задълженията на държавите-членки по местожителство за данъчни цели на бенефициерите съгласно член 14 от Директива 2003/48/ЕО, по отношение на удържаните при източника данъци през 2016 г. и предходни години, продължават да се прилагат, докато тези задължения бъдат изпълнени.
3. Директива 2003/48/ЕО, изменена с Директива 2006/98/ЕО, продължава да се прилага по отношение на Австрия до 31 декември 2016 г., с изключение на следните задължения:
а)
задълженията на Австрия и свързаните с тях задължения съгласно член 12 от Директива 2003/48/ЕО на установените в нея агенти по плащанията и икономически оператори, които продължват да се прилагат до 30 юни 2017 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени;
б)
задълженията на Австрия и установените в нея икономически оператори по член 4, параграф 2, втора алинея от Директива 2003/48/ЕО, които продължават да се прилагат до 30 юни 2017 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени;
в)
задълженията на Австрия и свързаните с тях задължения на агентите по плащанията, установени в нея, произтичащи пряко или непряко от процедурите, предвидени в член 13 от Директива 2003/48/ЕО, които продължават да се прилагат до 30 юни 2017 г. или докато тези задължения бъдат изпълнени.
Независимо от първа алинея, Директива 2003/48/ЕО, изменена с Директива 2006/98/ЕО, няма да се прилага след 1 октомври 2016 г. за лихвени плащания по отношение на сметки, за които задълженията за докладване и комплексна проверка, включени в приложения I и II към Директива 2011/16/ЕС, са изпълнени и за които Австрия е съобщила посредством автоматичния обмен на информация, посочен в член 8, параграф 3а от Директива 2011/16/ЕС, в рамките на крайния срок, предвиден в член 8, параграф 6, буква б) от Директива 2011/16/ЕС.
Член 2
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 3
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 ноември 2015 година.
RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/2060
av den 10 november 2015
om upphävande av direktiv 2003/48/EG om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV,
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 115,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,
i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
av följande skäl:
(1)
Med utgångspunkt i den enighet som nåddes vid Europeiska rådets möte den 20 juni 2000 om att utbyte av relevant information i skattehänseende bör ske på bredast möjliga sätt, har rådets direktiv 2003/48/EG (1) tillämpats i medlemsstaterna sedan den 1 juli 2005 för att möjliggöra att inkomster från sparande i form av räntebetalningar i en medlemsstat till faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer med hemvist i en annan medlemsstat, faktiskt beskattas i enlighet med lagstiftningen i den sistnämnda staten, vilket undanröjer snedvridningar i kapitalrörelserna mellan medlemsstaterna som skulle vara oförenliga med den inre marknaden.
(2)
Den världsomfattande aspekten på de utmaningar som gränsöverskridande skattebedrägerier och skatteundandragande ger upphov till allvarliga betänkligheter globalt och inom unionen. Icke rapporterade och obeskattade inkomster leder till att de nationella skatteintäkterna minskar avsevärt. Den 22 maj 2013 välkomnade Europeiska rådet de pågående insatserna inom G8, G20 och Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) för att utveckla en global standard.
(3)
Rådets direktiv 2011/16/EU (2) föreskriver obligatoriskt automatiskt utbyte av viss information mellan medlemsstaterna. Det föreskriver också stegvis utvidgning av dess tillämpningsområde till nya kategorier av inkomst och kapital, i syfte att bekämpa gränsöverskridande skattebedrägeri och skatteundandragande.
(4)
Den 9 december 2014 antog rådet direktiv 2014/107/EU (3) om ändring av direktiv 2011/16/EU som utvidgade det obligatoriska automatiska utbytet av information till ett bredare spektrum av inkomster i enlighet med den globala standard som offentliggjordes av OECD-rådet i juli 2014 och som säkerställde en enhetlig, konsekvent och övergripande unionsomfattande strategi för automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton på den inre marknaden.
(5)
Direktiv 2014/107/EU har allmänt sett ett bredare tillämpningsområde än direktiv 2003/48/EG och föreskriver att direktiv 2014/107/EU har företräde i de fall där tillämpningområdena överlappar varandra. Det finns fortfarande vissa fall där endast direktiv 2003/48/EG tillämpas. Dessa resterande fall är resultatet av små skillnader i ansats mellan de två direktiven och av olika särskilda undantag. I de begränsade fallen skulle tillämpningen av direktiv 2003/48/EG resultera i dubbla rapporteringsstandarder inom unionen. De små vinsterna av upprätthållandet av sådan dubbel rapportering skulle uppvägas av kostnaderna.
(6)
Den 21 mars 2014 anmodade Europeiska rådet Europeiska unionens råd att säkerställa att den relevanta unionsrätten är helt anpassad till den enda globala standarden för automatiskt utbyte av information som framtagits av OECD. Vid antagandet av direktiv 2014/107/EU anmodade dessutom rådet kommissionen att lägga fram ett förslag till upphävande av direktiv 2003/48/EG och att samordna upphävandet av det direktivet med det tillämpningsdatum som fastställs i direktiv 2014/107/EU med hänsyn tagen till undantaget som där föreskrivs för Österrike. Direktiv 2003/48/EG bör därför fortsatt tillämpas i Österrikes fall under en ytterligare period av ett år. Mot bakgrund av rådets ståndpunkt skulle det vara nödvändigt att upphäva direktiv 2003/48/EG för att undvika kravet på dubbel rapportering och för att minska kostnaderna för både skattemyndigheter och ekonomiska aktörer.
(7)
Enligt rådets direktiv 2014/48/EU (4) ska medlemsstaterna senast den 1 januari 2016 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa det direktivet. Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2017. I och med upphävandet av direktiv 2003/48/EG behöver direktiv 2014/48/EU inte längre införlivas med nationell lagstiftning.
(8)
För att säkerställa att den automatiska rapporteringen av information om finansiella konton kan fortsätta utan avbrott, bör upphävandet av direktiv 2003/48/EG tillämpas samma dag som det tillämpningsdatum för åtgärderna som fastställts i direktiv 2014/107/EU.
(9)
Utan hinder av upphävandet av direktiv 2003/48/EG bör de upplysningar som insamlats av betalningsombud, ekonomiska aktörer och medlemsstater före dagen för upphävandet behandlas och överföras som planerats från början och skyldigheter som uppstår före detta datum bör fullgöras.
(10)
I fråga om källskatt som tagits ut under den övergångsperiod som anges i direktiv 2003/48/EG, och för att skydda betalningsmottagarnas förvärvade rättigheter, bör medlemsstaterna fortsatt bevilja kredit eller återbetalning som avsett från början och utfärda intyg på begäran, för att ge betalningsmottagarna möjlighet att se till att källskatt inte tas ut.
(11)
Det bör beaktas att Österrike, med hänsyn till befintliga strukturella skillnader, har beviljats ett undantag enligt direktiv 2014/107/EU som tillåter det att fördröja tillämpningen av det direktivet med ett år till den 1 januari 2017. Vid tidpunkten för antagandet av direktiv 2014/107/EU förklarade dock Österrike att det inte avsåg att utnyttja undantaget fullt ut. Österrike ska i stället utbyta information från och med september 2017, dock endast för ett begränsat antal konton, medan undantaget kvarstår i övriga avseenden. Därför bör särskilda åtgärder vidtas för att säkerställa att Österrike och de betalningsombud och ekonomiska aktörer som är etablerade i landet fortsatt tillämpar bestämmelserna i direktiv 2003/48/EG under undantagsperioden, utom för de konton som omfattas av tillämpningen av direktiv 2014/107/EU.
(12)
Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inbegripet rätten till skydd av personuppgifter, och ingenting i detta direktiv ska inskränka eller avskaffa dessa rättigheter.
(13)
Eftersom målet för det här direktivet, nämligen upphävandet av direktiv 2003/48/EG med de tillfälliga undantag som är nödvändiga för att skydda förvärvade rättigheter och ta hänsyn till det undantag som beviljats Österrike i enlighet med direktiv 2014/107/EU, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den enhetlighet och ändamålsenlighet som krävs, kan uppnås bättre på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går det här direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(14)
Direktiv 2003/48/EG bör därför upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Direktiv 2003/48/EG ska upphöra att gälla den 1 januari 2016, med förbehåll för punkterna 2 och 3.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska följande skyldigheter enligt direktiv 2003/48/EG, ändrat genom rådets direktiv 2006/98/EG (5), fortsätta att gälla:
a)
Medlemsstaternas och de därstädes etablerade ekonomiska aktörernas skyldigheter enligt artikel 4.2 andra stycket i direktiv 2003/48/EG ska fortsätta att gälla till och med den 5 oktober 2016 eller till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
b)
Betalningsombudens skyldigheter enligt artikel 8 i direktiv 2003/48/EG och betalningsombudens medlemsstaters skyldigheter enligt artikel 9 i direktiv 2003/48/EG ska fortsätta att gälla till och med den 5 oktober 2016 eller till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
c)
De skyldigheter som medlemsstaten som är skatterättsligt hemvist har i skattehänseende gentemot betalningsmottagarna enligt artikel 13.2 i direktiv 2003/48/EG ska fortsätta att gälla till och med den 31 december 2016.
d)
De skyldigheter som medlemsstaten som är skatterättsligt hemvist har i skattehänseende gentemot betalningsmottagarna enligt artikel 14 i direktiv 2003/48/EG vad gäller källskatt som tagits ut under 2016 och föregående år, ska fortsätta att gälla till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
3. Direktiv 2003/48/EG, ändrat genom direktiv 2006/98/EG, ska fortsätta att gälla i sin helhet med avseende på Österrike till och med den 31 december 2016, med undantag för följande skyldigheter:
a)
Österrikes skyldigheter och betalningsombudens och de ekonomiska aktörernas underliggande skyldigheter enligt artikel 12 i direktiv 2003/48/EG ska fortsätta att gälla till och med den 30 juni 2017 eller till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
b)
Österrikes och de ekonomiska aktörernas skyldigheter enligt artikel 4.2 andra stycket i direktiv 2003/48/EG ska fortsätta att gälla till och med den 30 juni 2017 eller till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
c)
Österrikes skyldigheter och betalningsombudens underliggande skyldigheter som uppstår direkt eller indirekt från de förfaranden som avses i artikel 13 i direktiv 2003/48/EG som ska fortsätta att gälla till och med den 30 juni 2017, eller till dess att dessa skyldigheter har uppfyllts.
Utan hinder av första stycket ska direktiv 2003/48/EG, ändrat genom direktiv 2006/98/EG, inte gälla efter den 1 oktober 2016 för räntebetalningar med avseende på konton för vilka rapportering och åtgärder för kundkännedom i bilagorna I och II till direktiv 2011/16/EU har uppfyllts och för vilka Österrike genom automatiskt utbyte har lämnat de upplysningar som avses i artikel 8.3a i direktiv 2011/16/EU inom den tidsfrist som fastställts i artikel 8.6 b i direktiv 2011/16/EU.
Artikel 2
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 3
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 10 november 2015.