РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 596/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно пазарната злоупотреба (Регламент относно пазарната злоупотреба) и за отмяна на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и директиви 2003/124/ЕО, 2003/125/ЕО и 2004/72/ЕО на Комисията
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Един истински вътрешен пазар за финансови услуги е от основно значение за икономическия растеж и за създаването на работни места в Съюза.
(2)
Един интегриран, ефикасен и прозрачен финансов пазар изисква лоялни пазарни отношения. Безпроблемното функциониране на пазарите на ценни книжа и доверието на обществеността в тези пазари са необходими предпоставки за икономически растеж и благоденствие. Пазарната злоупотреба вреди на целостта на финансовите пазари и разколебава доверието на обществеността в ценните книжа и в дериватите.
(3)
Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) завърши и актуализира правната рамка на Съюза за защита на целостта на пазара. С оглед на законодателното, пазарното и техническото развитие от влизането в сила на посочената директива, което доведе до значителни промени във финансовата сфера, същата директива следва да бъде заменена понастоящем. Освен това е необходим нов законодателен инструмент, за да се осигурят еднообразни правила и яснота по отношение на основните понятия, както и единен правилник в съответствие със заключенията в доклада от 25 февруари 2009 г. на Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС, ръководена от Жак Ларозиер (групата „дьо Ларозиер“).
(4)
Съществува нужда от създаване на по-единна и по-стабилна рамка, за да се запази целостта на пазара, да се избегне потенциален регулаторен арбитраж, да се гарантира отчетност в случай на опити за манипулация и да се предостави по-голяма правна сигурност и да се намали сложността на регулаторната уредба за участниците на пазара. Настоящият регламент цели да допринесе осезаемо за правилното функциониране на вътрешния пазар и следователно трябва да се основава на член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), както се тълкуват последователно в съдебната практика на Съда на Европейския съюз.
(5)
За да се премахнат оставащите пречки пред търговията и значителните нарушения на конкуренцията, произтичащи от различията между националните законодателства, както и да се попречи на възникването на последващи пречки в бъдеще, е необходимо да се приеме регламент за установяване на по-единно тълкуване на рамката на Съюза относно пазарната злоупотреба, в който да се определят по-ясно правилата, приложими във всички държави членки. Оформянето на изискванията в областта на пазарната злоупотреба под формата на регламент ще осигури пряката им приложимост. Това следва да осигури еднакви условия чрез предотвратяването на различаващи се национални изисквания в резултат на транспонирането на директива. Този регламент ще изисква всички лица да следват едни и същи правила в целия Съюз. Той също ще намали регулаторната сложност и разходите на дружествата за спазване на нормативната уредба, особено за тези с трансгранична дейност, и ще допринесе за премахване на нарушенията на конкуренцията.
(6)
В съобщението на Комисията от 25 юни 2008 г. относно „Законодателен акт за малкия бизнес в Европа“ Съюзът и държавите членки се призовават да създадат правила с цел намаляване на административните пречки, адаптиране на законодателството към нуждите на емитентите на пазарите за малки и средни предприятия (МСП) и улесняване на достъпа до финансиране за тези емитенти. Редица разпоредби на Директива 2003/6/ЕО налагат административни пречки на емитентите, по-специално на тези, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, които пречки следва да бъдат намалени.
(7)
Пазарната злоупотреба е понятие, което обхваща неправомерно поведение на финансовите пазари и за целите на настоящия регламент, следва да се приема като състоящо се от злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подобно поведение възпрепятства пълната и подходяща прозрачност на пазара, което е необходима предпоставка за търговия при всички стопански субекти на интегрираните финансови пазари.
(8)
Обхватът на Директива 2003/6/ЕО е съсредоточен върху финансовите инструменти, допуснати до търговия на регулиран пазар или за които е било подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар. В последните години обаче финансовите инструменти все повече се търгуват на многостранни системи за търговия (МСТ). Има и финансови инструменти, които се търгуват само на други видове организирани системи за търговия (ОСТ), или само на извънборсовия пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва всички финансови инструменти, търгувани на регулиран пазар, МСТ или ОСТ, и също така всяко друго поведение или действие, което може да има въздействие върху такъв финансов инструмент, независимо дали се извършва на място на търговия. В случай на определени видове МСТ, които, подобно на регулираните пазари, помагат на дружествата да повишат капиталовото си финансиране, забраната на пазарната злоупотреба се отнася и когато е подадено заявление за допускане до търговия на такъв пазар. Поради това обхватът на настоящия регламент следва да включва финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ. Това следва да подобри защитата на инвеститорите, да съхрани целостта на пазара и да забрани изрично пазарната злоупотреба с такива инструменти.
(9)
За целите на прозрачността операторите на регулиран пазар, МСТ или ОСТ трябва да предоставят незабавно на компетентните органи подробна информация за своите финансови инструменти, които са допуснати до търговия, за които е подадено заявление за допускане до търговия или които са били търгувани на тяхното място на търговия. Следващо уведомление следва да бъде направено, когато изтече срокът, за който инструментът е допуснат до търговия. Тези задължения следва да се прилагат и за финансовите инструменти, за които е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, и за финансови инструменти, които са допуснати до търговия преди влизането в сила на настоящия регламент. Уведомленията следва да бъдат подадени до Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП) от компетентните органи, и ЕОЦКП следва да публикува списък на всички нотифицирани финансови инструменти. Настоящият регламент се прилага за финансови инструменти, независимо дали са включени или не са включени в списъка, публикуван от ЕОЦКП.
(10)
Възможно е някои финансови инструменти, които не се търгуват на място на търговия, да бъдат използвани за пазарна злоупотреба. Към тях принадлежат финансови инструменти, цената или стойността на които зависи от финансови инструменти, търгувани на място на търговия, или оказва въздействие върху тях, или търговията с които се отразява на цената или стойността на други финансови инструменти, търгувани на място на търговия. Примери за използване на такива инструменти за пазарна злоупотреба включват информация, свързана с дадена акция или облигация, която може да бъде използвана за закупуването на дериват на тази акция или облигация, или индекс, чиято стойност зависи от тази акция или облигация. Когато даден финансов инструмент се използва като референтна цена, извънборсово търгуван дериват може да се използва с цел извличане на полза от манипулирането на цените или с цел манипулиране на цената на даден финансов инструмент, който се търгува на място на търговия. Друг пример е планираното издаване на нов пакет ценни книжа, които не попадат в обхвата на настоящия регламент, но когато търговията на тези ценни книжа би могла да окаже влияние върху цената или стойността на съществуващи търгувани на борсата ценни книжа, които попадат в обхвата на настоящия регламент. Настоящият регламент също така обхваща ситуации, при които цената или стойността на даден инструмент, който се търгува на място на търговия, зависи от извънборсово търгуван инструмент. Същият принцип следва да се прилага за спот договори за стоки, чиито цени се основават на тази на дериват, и за купуването на спот договори за стоки, които са свързани с финансови инструменти.
(11)
Търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа или търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване могат да бъдат законосъобразни по икономически съображения, поради което, при определени обстоятелства, следва да бъдат изключени от забраните за пазарна злоупотреба, при условие че действията се извършват при наличие на необходимата прозрачност, като се разкрива съответната информация относно мерките за стабилизиране или програмата за обратно изкупуване.
(12)
Търговията със собствени акции в рамките на програми за обратно изкупуване и стабилизирането на даден финансов инструмент, който не подлежи на освобождавания от забраните съгласно настоящия регламент, не следва да бъдат приемани сами по себе си за пазарна злоупотреба.
(13)
Държавите членки, членовете на Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), министерствата и други агенции или дружества със специална цел на една или няколко държави членки, и Съюзът и някои други публични органи или лица, действащи от тяхно име, не би следвало да бъдат възпрепятствани при осъществяването на паричната политика, управлението на валутните резерви и публичния дълг, ако те се извършват в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики. Също така не следва да се налагат ограничения върху извършването на сделкиили нареждания или върху поведение на Съюза, на дружество със специално предназначение на една или няколко държави членки, на Европейската инвестиционна банка, на Европейския инструмент за финансова стабилност и Европейския механизъм за стабилност или международна финансова институция, създадена от две или повече държави членки, които сделки, нареждания или поведение служат за мобилизиране на средства и за предоставяне на финансова помощ в полза на техните членове. Такова освобождаване от обхвата на настоящия регламент може - в съответствие с настоящия регламент - да се разшири и да обхване някои публични органи, на които е възложено управлението на публичния дълг или които участват в него, както и централните банки на трети държави. В същото време освобождавания по отношение на паричната политика, политиката на управление на обменния валутен курс или публичния дълг следва да не се прилагат за случаите, когато тези органи участват в сделки, нареждания или поведение, различни от провеждането на тези политики, или когато лица, които работят за тези органи, участват в сделки, нареждания или поведение за своя сметка.
(14)
Разумните инвеститори основават инвестиционните си решения върху информацията, с която вече разполагат, т.е. върху предварително налична информация. Следователно въпросът дали би било вероятно при вземането на инвестиционно решение разумният инвеститор да вземе под внимание определена информация, трябва да бъде оценяван въз основа на предварително наличната информация. Подобна оценка трябва да отчете очакваното въздействие на информацията в светлината на цялостната дейност на съответния емитент, на достоверността на източника на информация и на всякакви други пазарни променливи, които при дадените обстоятелства могат да засегнат финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии.
(15)
Последващата информация може да бъде използвана, за да се провери презумпцията, че предварителната информация е била чувствителна по отношение на цените, но не следва да се използва, за да се предприемат действия срещу лица, които са извлекли разумни изводи от предварително наличната им информация.
(16)
Ако вътрешната информация се отнася до процес, който протича на няколко етапа, всеки етап от процеса, както и целият процес, може да представлява вътрешна информация. Междинният етап в продължителен процес може сам по себе си да представлява поредица от обстоятелства или събитие, което/които съществува(т) или по отношение на което/които въз основа на цялостна оценка на наличните в съответния момент фактори, е налице реалистична перспектива, че ще възникне(ат). Това понятие обаче не следва да се тълкува в смисъл, че трябва да бъде взета предвид степента на въздействие на тази поредица от обстоятелства или на това събитие върху цените на съответните финансови инструменти. Междинен етап следва да бъде приеман за вътрешна информация, ако сам по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация, предвидени в настоящия регламент.
(17)
Информация, свързана със събитие или поредица от обстоятелства, представляващо/представляващи междинна стъпка в продължителен процес, може да се отнася например до състоянието на преговорите за сключване на договор, предварително договорените условия при преговори за сключване на договор, възможността за пласиране на финансови инструменти, условията, при които финансовите инструменти ще бъдат пуснати на пазара, предварителните условия за пласирането на финансови инструменти, или обмислянето на включването на финансов инструмент във важен индекс или заличаването на финансов инструмент от такъв индекс.
(18)
Следва да се увеличи правната сигурност за участниците на пазара посредством по-тясно определение на два от елементите, които са същностни за определянето на понятието „вътрешна информация“, а именно точното естество на тази информация и значението на потенциалния ѝ ефект върху цените на финансовите инструменти, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. За дериватите, които са енергийни продукти на едро, за вътрешна информация следва да се смята по-специално информацията, която подлежи на разкриване в съответствие с Регламент (ЕС) № 1227/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5).
(19)
Настоящият регламент не цели забраната на разисквания от общо естество между акционери и управители, отнасящи се до развитието на стопанската дейност и на пазара във връзка с даден емитент. Тези отношения са от основно значение за ефикасното функциониране на пазарите и не следва да бъдат забранени с настоящия регламент.
(20)
Спот пазарите и сродните пазари на деривати са тясно взаимосвързани и глобални, поради което пазарна злоупотреба може да възникне както между пазарите, така и на трансгранично равнище, което може да доведе до значителни системни рискове. Това важи както за злоупотребата с вътрешна информация, така и за манипулирането на пазара. По-специално вътрешната информация от спот пазар може да облагодетелства лице, търгуващо на финансов пазар. Вътрешната информация по отношение на стоков дериват следва да бъде определена като информация, която отговаря на общото определение за вътрешна информация по отношение на финансовите пазари и която трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите или обичайните практики при съответните стокови деривати или спот пазари. Важни примери за такива правила са Регламент (ЕС) № 1227/2011 за енергийния пазар и съвместната инициатива за данните на организациите (JODI) в областта на нефта и нефтените продукти. Такава информация може да служи като основа за решенията на участниците на пазара относно сключването на договори за стокови деривати или свързаните спот договори за стоки и по тази причина следва да представлява вътрешна информация, която трябва да бъде разкрита, ако се очаква тя да се отрази значително на цените на такива деривати или на свързаните спот договори за стоки.
Освен това стратегиите за манипулиране могат да разширят действието си върху спот пазарите и пазарите на деривати. Търговията с финансови инструменти, включително стокови деривати, може да се използва за манипулиране на свързани спот договори за стоки, а спот договорите за стоки могат да се използват за манипулиране на свързани финансови инструменти. Забраната за манипулиране на пазара трябва да обхваща тези взаимовръзки. Не е подходящо или практично обаче да се разширява обхватът на настоящия регламент до поведение, което не включва финансови инструменти, например търговия със спот договори за стоки, което оказва влияние само върху спот пазара. В конкретния случай на продажба на енергийни продукти на едро компетентните органи следва да вземат предвид конкретните характеристики на определенията в Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат определенията за вътрешна информация, злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара по настоящия регламент към финансовите инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
(21)
Съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) Комисията, държавите членки и други официално определени органи носят, наред с другото, отговорност за техническото издаване на квоти за емисии, за тяхното безплатно разпределяне сред промишлените сектори и новите участници на пазара, които отговарят на изискванията за допустимост, и по-общо - за развитието и прилагането на рамката на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, която обуславя предлагането на квоти за емисии на купувачите „по задължение“ в рамките на схемата на Съюза за търговия с емисии (СТЕ на ЕС). При изпълнението на тези задължения съответните публични органи може, наред с другото, да имат достъп до непублична информация, която може да окаже въздействие върху цените, и съгласно Директива 2003/87/ЕО може да се наложи те да осъществят някои пазарни операции във връзка с квотите за емисии. В следствие на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти в рамките на преразглеждането на Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7), те също ще бъдат включени в обхвата на настоящия регламент.
За да се запази способността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи да разработват и изпълняват политиката на Съюза в областта на изменението на климата, дейността на тези публични органи, доколкото тя е в обществен интерес и е насочена изрично към осъществяването на тази политика и се отнася до квоти за емисии, следва да бъде освободена от прилагането на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Освен това в Директива 2003/87/ЕО и в мерките за изпълнение, приети съгласно нея, съществуват гаранции за справедливо и недискриминационно разкриване на специфична информация, съхранявана от публичните органи, която може да окаже въздействие върху цените. Същевременно освобождаването за публични органи, които участват в изпълнението на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, следва да не се прилага в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата, или когато лица, работещи за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(22)
Съгласно член 43 от ДФЕС и за изпълнението на международни споразумения, сключени по силата на ДФЕС, Комисията, държавите членки и други официално определени органи, са отговорни, наред с другото, за преследването на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика (ОСП) и на общата политика в областта на рибарството (ОПР). При упражняването на тези функции тези публични органи предприемат дейности и вземат мерки, насочени към управлението на селскостопанските пазари и рибарството, включително дейностите за публичната интервенция, като налагат допълнителни мита или спират вносните мита. Предвид обхвата на настоящия регламент, някои негови разпоредби, които се прилагат за спот договори за стоки, които оказват или може да окажат въздействие върху финансови инструменти, както и до финансови инструменти, чиято стойност зависи от стойността на спот договорите за стоки и които оказват или може да окажат въздействие върху спот договори за стоки, е необходимо да се гарантира, че дейността на Комисията, държавите членки и други официално определени органи, свързана с преследването на целите на ОСП и ОПР, не се ограничава.За да се запази способността на Комисията, на държавите членки и други официално определени органи да разработват и преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, техните дейности, доколкото те се предприемат в обществен интерес и единствено с цел осъществяване на тези политики, следва да бъдат изключени от обхвата на настоящия регламент. Това освобождаване не следва да оказва неблагоприятно въздействие върху прозрачността на пазара като цяло, тъй като тези публични органи имат законово установени задължения да работят по начин, който гарантира надлежно, справедливо и недискриминационно разкриване на всякакви нови решения, разработки и данни, които могат да окажат въздействие върху цените, и осигурява достъп до тях. Същевременно освобождаването следва да не се прилага за публични органи, които преследват целите на Съюза в областта на ОСП и ОПР, в случаите, в които тези публични органи предприемат действия или извършват сделки, които не са свързани с преследване на целите на ОСП и ОПР, или когато лица, които работят за тези органи, предприемат действия или извършват сделки за собствена сметка.
(23)
Основните характеристики на злоупотребата с вътрешна информация се състоят в получаването чрез вътрешна информация по несправедлив начин на предимство, което е в ущърб на трети страни, които не разполагат с тази информация, и следователно в подкопаването на целостта на финансовите пазари и разколебаването на доверието на инвеститорите. Следователно забраната за злоупотреба с вътрешна информация следва да се прилага, когато лице, което е в притежание на вътрешна информация, получава по нелоялен начин предимство от извлечената благодарение на тази информация полза, чрез сключване на сделки въз основа на тази информация, като придобива или се разпорежда с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, като се опитва да ги придобие или да се разпореди с тях, като отменя или изменя или се опитва да отмени или измени нареждане за придобиване или разпореждане с такива финансови инструменти, за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техни деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях и продавани на търг продукти в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 на Комисията (8).
(24)
Когато физическо или юридическо лице, което притежава вътрешна информация, придобие или се разпореди, или се опита да придобие или да се разпореди за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, до които се отнася тази информация, следва да се приеме, че лицето е използвало тази информация. Тази презумпция не засяга правата на защита. Въпросът дали дадено лице е нарушило забраната за злоупотреба с вътрешна информация или извършва опит за злоупотреба с вътрешна информация следва да се анализира в контекста на целта на настоящия регламент, а именно защитата на целостта на финансовия пазар и укрепването на доверието на инвеститорите, което от своя страна се основава върху уверението, че инвеститорите са поставени на равна основа и са защитени срещу злоупотреба с вътрешна информация.
(25)
Нареждания, издадени преди дадено лице да разполага с вътрешна информация, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация. Обаче в случаите, когато дадено лице придобива вътрешна информация, следва да съществува презумпция, че всички последващи промени, свързващи тази информация с нареждания, издадени преди придобиването на такава информация, включително отмяната или изменението на нареждане, или опитът за отмяна или изменение на нареждане, представляват злоупотреба с вътрешна информация. Тази презумпция обаче може да бъде оборена, ако лицето докаже, че не се е ползвало от вътрешна информация при извършване на сделката.
(26)
Използването на вътрешната информация може да се изразява в придобиването или в разпореждането с финансов инструмент или на продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, или в отмяна или изменение на нареждане, или в опит за придобиване или разпореждане с даден финансов инструмент или за отмяна или изменение на нареждане от страна на лице, което знае или е следвало да знае, че информацията представлява вътрешна информация. Във връзка с това компетентните органи би следвало да определят какво един нормален и разумен човек знае или би следвало да знае при дадените обстоятелства.
(27)
Настоящият регламент би следвало да се тълкува в съответствие с мерките, предприемани от държавите членки в защита на интересите на притежателите на прехвърлими ценни книжа с право на глас в едно дружество (или които могат да предоставят такива права вследствие на упражняване на права или на конверсия), когато дружеството е предмет на публично търгово предложение или на каквото и да е друго предложение за смяна на контрола. По-специално настоящият регламент следва да се тълкува по начин, който е в съответствие със законовите, подзаконовите и административни разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола над дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9).
(28)
Проучванията и изготвените оценки, основани на публично достъпни данни, не следва да се разглеждат сами по себе си като вътрешна информация и поради това самият факт, че дадена сделка е извършена въз основа на проучвания или оценки, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Обаче, например, информацията може да представлява вътрешна информация, когато публикуването или разпространението на информацията обичайно се очаква от пазара и когато такова публикуване или разпространение допринася за процеса на ценообразуване на финансови инструменти, или когато информацията предоставя мнението на признат пазарен коментатор или институция с възможност за упражняване на влияние върху цените на свързани финансови инструменти. Участниците на пазара трябва да разгледат степента, до която информацията е непублична, както и възможното въздействие върху финансовите инструменти, търгувани преди нейното публикуване или разпространение, за да установят дали биха търгували въз основа на вътрешна информация.
(29)
С цел да се избегне непреднамерената забрана на форми на финансова дейност, които са законни, по-специално такива, които не водят до пазарна злоупотреба, е необходимо да се признаят някои законосъобразни начини на поведение. Това може да включва например признаването на ролята на маркет-мейкърите, когато те действат в законното си качество на осигуряващи ликвидност на пазара.
(30)
Сам по себе си фактът, че маркет-мейкърите или лицата, упълномощени да действат като контрагенти, се ограничават до осъществяването на тяхната законна стопанска дейност за купуване или продаване на финансови инструменти или че лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, се ограничават до добросъвестното изпълнение, отмяна или изменение на дадено нареждане, не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това предвидената в настоящия регламент защита на маркет-мейкърите, на органите, упълномощени да действат като контрагенти, или лицата, упълномощени да изпълняват нареждания от името на трети страни, разполагащи с вътрешна информация, не обхваща дейностите, изрично забранени съгласно настоящия регламент, като например практиката, известна като „изпреварващи действия“ (front-running). Когато юридическите лица са положили всички необходими мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, но въпреки това наети от тях физически лица извършват пазарна злоупотреба от името на юридическото лице, това не следва да се разглежда като пазарна злоупотреба от юридическо лице. Друг пример, който не следва да се разглежда като използване на вътрешна информация, са сделки, сключени в изпълнение на предходно задължение, което е станало изискуемо. Самият факт на наличие на достъп до вътрешна информация относно друго дружество и използването на тази информация в рамките на публично търгово предложение, целящо придобиване на контрол над това дружество или предлагане на сливане с това дружество, не следва да се считат за злоупотреба с вътрешна информация.
(31)
Като се има предвид, че придобиването или разпореждането с финансови инструменти предполага задължително предварително решение за придобиване или за разпореждане от страна на лицето, което пристъпва към едната или другата операция, самият факт на осъществяването на такова придобиване или разпореждане не би следвало да се разглежда като използване на вътрешна информация. Предприемането на действия въз основа на собствени планове и стратегии за търговия не следва да се счита за използване на вътрешна информация. Въпреки това нито едно от тези физически или юридически лица не следва да бъде защитено по силата на професионалната си дейност; те следва да бъдат защитени само ако действат подходящо и правомерно, като отговарят както на стандартите, които се очакват от тяхната професия, така и на изискванията на настоящия регламент, а именно целостта на пазара и защита на инвеститорите. Може да се счита, че нарушение е налице, ако компетентният орган установи, че зад съответните сделки, нареждания за търговия или поведение се крие незаконна причина, или че лицето използва вътрешна информация.
(32)
Пазарни проучвания са взаимодействията между продавача на финансови инструменти и един или повече потенциални инвеститори, предхождащи обявяването на сделка, с цел да се прецени интересът на потенциалните инвеститори за сключване на евентуална сделка и нейните цена, размер и структура. Пазарните проучвания може да включват първоначално или вторично предлагане на съответни ценни книжа и се различават от обикновената търговия. Те се явяват изключително ценен инструмент за преценка на становището на потенциалните инвеститори, за усъвършенстване на диалога между акционерите, за осигуряване на гладкото протичане на сделките и за привеждане в съответствие на възгледите на емитентите, вече наличните акционери и потенциалните нови инвеститори. Те могат да бъдат от особена полза, когато липсва доверие в пазарите, когато липсват бенчмаркове или пазарите са неустойчиви. Следователно способността за извършване на пазарни проучвания е от значение за правилното функциониране на финансовите пазари и пазарните проучвания не би следвало сами по себе си да бъдат считани за пазарна злоупотреба.
(33)
Примери за пазарни проучвания включват случаи, в които дружество от страна на продавача води преговори с емитент относно потенциална сделка и реши да оцени потенциалния инвеститорски интерес, за да определи условията, при които ще се осъществи сделката; когато емитент възнамерява да обяви емитиране на дългови инструменти или допълнително увеличаване на капитала и дружество от страна на продавача се обърне към ключови инвеститори и им съобщи пълните условия на сделката, за да постигне финансово съгласие за участие в сделката; или когато продавачът се стреми да продаде голямо количество ценни книжа от името на инвеститор и желае да прецени потенциалния интерес към тези ценни книжа от страна на други потенциални инвеститори.
(34)
Провеждането на пазарни проучвания може да изисква разкриване на вътрешна информация пред потенциалните инвеститори. По принцип възможността за финансово облагодетелстване от търговията въз основа на вътрешна информация, получена в рамките на пазарни проучвания, съществува само при наличие на пазар за финансовия инструмент, който е предмет на пазарното проучване, или за свързан с него финансов инструмент. Предвид възможността за избор на момента за провеждане на подобни разговори е възможно тази вътрешна информация да бъде разкрита на потенциалния инвеститор в хода на пазарното проучване, след като даден финансов инструмент е бил допуснат до търговия на регулиран пазар или е търгуван на МСТ или ОСТ. Преди да се предприеме пазарно проучване, разкриващият участник на пазара следва да оцени дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(35)
Разкриването на вътрешна информация следва да се счита за законосъобразно, ако се извършва в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето. Когато пазарното проучване включва разкриване на вътрешна информация, следва да се счита, че разкриващият участник на пазара действа в рамките на обичайното упражняване на своята дейност, професия или служебни задължения, ако в момента на разкриването той информира лицето и получи съгласието му за получаване на вътрешна информация; за това, че по силата на разпоредбите на настоящия регламент ще му бъдат наложени ограничения при търговията или дейността му въз основа на тази информация; за това, че трябва да бъдат предприети подходящи мерки за текуща защита на поверителността на получената информация; както и за това, че лицето трябва да информира разкриващия участник на пазара относно самоличността на всички физически и юридически лица, на които е разкрита информация в хода на разработването на отговор в резултат на пазарните проучвания. Разкриващият участник на пазара следва също така да спазва задълженията във връзка с поддържането на регистър на разкритата информация, които задължения следва да бъдат определени подробно в регулаторните технически стандарти. Не следва да има презумпция, че участниците на пазара, които при провеждането на пазарни проучвания не спазват настоящия регламент, са разкрили незаконно вътрешна информация, но те не следва да могат да се възползват от изключението, което се прилага по отношение на онези, които са спазили тези разпоредби. Въпросът дали те са нарушили забраната за незаконно разкриване на вътрешна информация следва да бъде анализиран съобразно приложимите разпоредби от настоящия регламент, като всички разкриващи участници на пазара следва да са задължени, преди да започнат пазарно проучване, да отразят писмено преценката си дали това пазарно проучване ще включва разкриване на вътрешна информация.
(36)
Потенциалните инвеститори, които са предмет на пазарни проучвания, следва от своя страна да преценят дали разкритата им информация представлява вътрешна информация, която би им попречила да извършват сделки въз основа на нея или да продължат да разкриват тази информация. Потенциалните инвеститори продължават да се подчиняват на правилата относно злоупотребата с вътрешна информация и незаконното разкриване на вътрешна информация, както са установени в настоящия регламент. ЕОЦКП следва да издаде насоки с цел оказване на подкрепа на потенциалните инвеститори за извършване на преценка, както и с оглед на мерките, които те следва да предприемат, за да не нарушават настоящия регламент.
(37)
Регламент (ЕС) № 1031/2010 предвижда два паралелни режима във връзка с пазарната злоупотреба, приложими към продажбата на търг на квотите за емисии. В резултат на класифицирането на квотите за емисии като финансови инструменти за целите на настоящия регламент обаче, той следва да представлява единен правилник за мерки против пазарната злоупотреба, приложими към всички дейности на основния и вторичния пазар на квоти за емисии. Настоящият регламент следва също да се прилага за поведение или сделки, включително оферти, свързани с продажбите на търг на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други основани на тях продавани на търг продукти, включително, когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
(38)
Настоящият регламент следва да включва мерки по отношение на манипулирането на пазара, които да могат да бъдат адаптирани към нови форми на търговия или нови стратегии, които могат да са неправомерни. За да отрази факта, че търговията с финансови инструменти е все по-автоматизирана, е желателно определението на понятието „манипулиране на пазара“ да предоставя примери за конкретни неправомерни стратегии, които могат да бъдат осъществявани чрез каквито и да било налични системи за търговия, включително алгоритмична търговия и високочестотна търговия. Предоставените примери не претендират за изчерпателност и целта им не е да внушат, че ако бъдат приложени по друг начин същите стратегии няма отново да бъдат неправомерни.
(39)
Забраните за пазарна злоупотреба следва да се отнасят и до тези лица, които действат организирано за извършване на пазарна злоупотреба. Примерите могат да включват, наред с другото, брокери, които изготвят и препоръчват търговски стратегии, предназначени да доведат до пазарни злоупотреби, лица, които насърчават друго лице, разполагащо с вътрешна информация, да разкрие тази информация незаконно или лица, които разработват софтуер в сътрудничество с търговец с цел улесняване на извършването на пазарна злоупотреба.
(40)
За да се гарантира, че отговорността се носи както от юридическото лице, така и от всяко физическо лице, което участва в процеса на вземане на решения на юридическото лице, е необходимо да бъдат признати различните национални правни механизми в държавите членки. Такива механизми следва да са пряко свързани с методи на вменяване на отговорност в националното право.
(41)
За да се допълни забраната за манипулиране на пазара, в настоящия регламент следва да се включи забрана за опит за участие в манипулиране на пазара. Следва да се прави разграничение между опит за участие в манипулиране на пазара и поведение, което има вероятност да доведе до манипулиране на пазара, като и двете дейности са забранени по силата на настоящия регламент. Такъв опит може да включва случаи, при които дейността е започнала, но не е приключила, например вследствие на техническа неизправност или неизпълнено нареждане за търговия. Забраната на опити за участие в манипулиране на пазара е необходима, за да се позволи на компетентните органи да налагат санкции за подобни опити.
(42)
Без да се засягат целта на настоящия регламент и неговите пряко приложими разпоредби, лице, което сключва сделки или издава нареждания за търговия, които могат да се считат за съответстващи на манипулиране на пазара, може да докаже, че причините, които са го накарали да сключи тези сделки или да издаде нареждания за търговия, са били законосъбразни и че тези сделки и тези нареждания за търговия са били съобразени с общоприетата пазарна практика на съответния пазар. Наличие на общоприета пазарна практика може да бъде установено само от компетентния орган, отговорен за надзора над пазарната злоупотреба на съответния пазар. Практика, която е приета на даден пазар, не може да се счита за приложима за други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари не са приели официално тази практика. Въпреки това може да се счита, че е налице нарушение, ако компетентният орган установи, че зад тези сделки и нареждания за търговия се крие незаконна причина.
(43)
Настоящият регламент следва също да изяснява, че участието в манипулиране на пазара или опитът за такова участие по отношение на финансов инструмент може да приеме формата на използване на свързани финансови инструменти, като например дериватни инструменти, които се търгуват на друго място на търговия или на извън борсовия пазар.
(44)
Много финансови инструменти се остойностяват въз основа на бенчмаркове. Манипулирането или опитът за манипулиране на бенчмаркове, включително на лихвените проценти по междубанкови заеми, може да окаже сериозно влияние върху доверието в пазара и може да доведе до значителни загуби за инвеститорите и до нарушаване на функционирането на реалната икономика. Поради това са необходими специфични разпоредби по отношение на бенчмарковете, за да се запази целостта на пазара и да се гарантира, че компетентните органи са в състояние да налагат спазването на недвусмислена забрана за манипулирането на бенчмарковете. Тези разпоредби следва да се отнасят до всички публикувани бенчмаркове, включително достъпните чрез интернет свободно или срещу заплащане, като например бенчмаркове за спредове по суапите за кредитно неизпълнение и индекси на индекси. Необходимо е общата забрана за манипулиране на пазара да бъде допълнена със забрана за манипулиране на самия бенчмарк и за предаването на невярна или подвеждаща информация, за предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни, и всякакви други действия, водещи до манипулиране на изчисляването на бенчмарк, като това изчисляване е широко определено, така че да включва получаването и оценката на всички данни, свързани с изчислението на съответния бенчмарк и включващи преди всичко усреднени данни, включително свързаната с този бенчмарк методика, основаваща се изцяло или отчасти на алгоритъм или на преценка. Тези разпоредби са в допълнение към Регламент (ЕС) № 1227/2011, с който се забранява преднамерено предоставяне на невярна информация на предприятията, извършващи оценки на цените или изготвящи доклади за пазара за енергийни продукти на едро, което води до подвеждане на участниците на пазара, действащи въз основа на тези оценки на цените или доклади за пазара.
(45)
За да се гарантират еднакви пазарни условия сред местата за търговия и системите, попадащи в обхвата на настоящия регламент, от всяко лице, което организира регулирани пазари, МСТ и ОСТ, следва да се изисква да приеме и поддържа ефективни договорености, системи и процедури, насочени към предотвратяване или разкриване на практиките на манипулиране на пазара и на злоупотреби.
(46)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се състои и в извършването на нареждания, които могат да не бъдат изпълнени. Освен това даден финансов инструмент може да бъде манипулиран чрез поведение, което възниква извън мястото на търговия. Лицата, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки, следва да са задължени да разполагат с ефективни договорености, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни сделки и да ги поддържат. Те следва също така да съобщават за подозрителни нареждания и сделки, които се осъществяват извън мястото на търговия.
(47)
Манипулирането или опитът за манипулиране на финансови инструменти може да се изразява също така в разпространяването на невярна или подвеждаща информация. Разпространяването на невярна или подвеждаща информация може да има съществено въздействие върху цените на финансовите инструменти в сравнително кратък период от време. То може да се състои във фабрикуването на очевидно невярна информация, както и в преднамереното пропускане на съществени факти и в умишлено неточното представяне на информация. Тази форма на манипулиране на пазара нанася особени вреди на инвеститорите, тъй като става причина те да вземат инвестиционни решения въз основа на невярна или изопачена информация. Тя вреди и на емитентите, тъй като води до намаляване на доверието в наличната информация за тях. Липсата на доверие от страна на пазара може на свой ред да застраши способността на емитента да издава нови финансови инструменти или да получи от други участници на пазара кредит за финансиране на операциите си. На пазара информацията се разпространява изключително бързо. В резултат на това вредите за инвеститорите и емитентите могат да се окажат дългосрочни, тъй като разкриването на неверния или подвеждащ характер на информацията и коригирането ѝ от емитента или лицето, отговорно за разпространението, може да отнеме време. Поради това е необходимо разпространяването на невярна или подвеждаща информация, включително на слухове и неверни или подвеждащи новини, да се окачествява като нарушение на настоящия регламент. Ето защо на упражняващите дейност на финансовите пазари е уместно да не се позволява да съобщават свободно информация, противоречаща на личното им мнение и преценка, за която те знаят или би трябвало да знаят, че е невярна или подвеждаща в ущърб на инвеститорите и емитентите.
(48)
Като се има предвид засиленото използване на уебсайтове, блогове и социални медии, важно е да се поясни, че разпространяването на невярна или подвеждаща информация чрез интернет, включително чрез сайтове на социални медии или блогове с неизвестен автор, за целите на настоящия регламент следва да се счита за равностойно на извършването на тези действия чрез по-традиционни комуникационни канали.
(49)
Публичното разкриване на вътрешна информация от емитент е важно за избягването на злоупотреба с нея, както и за гарантиране на това, че инвеститорите няма да бъдат подведени. Поради това от емитентите следва да се изисква да уведомяват обществеността за вътрешна информация при първа възможност. Това задължение може обаче при определени обстоятелства да навреди на законните интереси на емитента. При такива обстоятелства следва да бъде позволено забавяне на разкриването, при условие че няма вероятност забавянето да подведе обществеността и емитентът е в състояние да гарантира поверителността на информацията. Емитентът е задължен до разкрие вътрешна информация само ако е поискал или одобрил допускане на финансовия инструмент до търговия.
(50)
За целите на прилагането на изискванията, свързани с публичното разкриване на вътрешна информация и забавянето на такова публично разкриване, както е предвидено в настоящия регламент, законните интереси могат по-специално да се отнасят до следните неизчерпателно посочени обстоятелства: а) текущи преговори или свързани елементи, когато съществува възможност публичното разкриване да повлияе на изхода или обичайното протичане на тези преговори. По-специално когато финансовата жизнеспособност на емитента е изправена пред сериозна и предстояща заплаха - при все че не попада в обхвата на приложимото при несъстоятелност право - публичното разкриване на информация може да бъде забавено за ограничен период, ако подобно разкриване би застрашило сериозно интересите на наличните или потенциалните акционери чрез осуетяване на приключването на определени преговори, предназначени да гарантират дългосрочното финансово възстановяване на емитента; б) взетите решения или сключените договори от управителния орган на даден емитент, които, за да влязат в действие, се нуждаят от одобрението на друг орган на емитента, доколкото организацията на такъв емитент изисква разделение между такива органи, при условие че публичното разкриване на информацията преди подобно одобрение заедно с едновременното обявяване, че одобрението все още предстои да бъде дадено, би застрашило правилната оценка на информацията от страна на обществеността.
(51)
Освен това, изискването за разкриване на вътрешна информация следва да бъде отнесено към участниците на пазара за квоти на емисии. За да се избегнат изисквания към пазара за докладване, което не е информативно, и за да се поддържа разходната ефективност на предвидената мярка, изглежда необходимо да се ограничи нормативното въздействие на това изискване само до стопанските субекти по системата на ЕС за търговия с емисии, за които поради техния размер и дейност може основателно да се очаква, че могат да имат значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти, свързани с тях или за оферирането в търгове съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. За целите на прилагането на това освобождаване Комисията следва да приеме посредством делегиран акт мерки за определяне на минимален праг. Информацията, която следва да бъде разкривана, следва да се отнася до физическите действия на разкриващата страна, а не до плановете или стратегиите ѝ по отношение на квотите за търговия с емисии, продаваните на търг продукти, основани на тях или дериватните финансови инструменти, свързани с тях. Когато участниците на пазара на квоти за емисии вече изпълняват еквивалентни изисквания за разкриване на вътрешна информация, по-специално по силата на Регламент (ЕС) № 1227/2011, задължението за разкриване на вътрешна информация относно квотите за емисии не следва да води до дублиране на задължителното разкриване на информация, по-голямата част от която е със същото съдържание. В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или с номинална топлинна входяща мощност на равнището на определения праг или под него, тъй като информацията за техните физически операции се разглежда като несъществена за целите на разкриването, за тази информация следва да се счита, че не оказва значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или върху цените на свързаните с тях дериватни финансови инструменти. Такива участници на пазара на квоти за емисии следва все пак да бъдат обхванати от забраната на злоупотреба с вътрешна информация във връзка с всякаква друга информация, до която те имат достъп и която е вътрешна информация.
(52)
С оглед защитата на обществения интерес, запазването на стабилността на финансовата система и например за да се избегне възможността ликвидни затруднения във финансовите институции да се превърнат в ликвидни кризи поради внезапното изтегляне на средства, при изключителни обстоятелства може да е целесъобразно на кредитните институции или финансовите институции да се разреши разкриването на вътрешната информация да бъде забавено. Това може да се прилага по-конкретно за информация, отнасяща се до временни проблеми с ликвидността, при които е необходимо получаването на кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност от централна банка, и разкриването на информацията би имало системно въздействие. Това забавяне следва да е в зависимост от получаването от страна на емитента на одобрението на съответния компетентен орган и следва интересите на широката общественост и икономическият интерес по отношение на забавянето на разкриването да надделяват над интересите на пазара по отношение на получаването на информацията, предмет на забавяне.
(53)
По отношение на финансовите институции, по-специално тези, които получават кредитиране от централна банка, включително спешна помощ за осигуряване на ликвидност, оценката дали информацията е от системно значение и дали забавянето на разкриването е от обществен интерес, следва да се извършва от компетентния орган, след консултация по целесъобразност с националната централна банка, макропруденциалния орган или всеки друг съответен национален орган.
(54)
Използването или опитът за използване на вътрешна информация за търговия за собствена сметка или за сметка на трета страна следва да е изрично забранено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия с квоти за емисии и техните деривати и в предлагане на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010 от лица, които знаят или следва да знаят, че информацията, с която разполагат, е вътрешна информация. Информация относно собствени планове и стратегии за търговия на участниците на пазара не следва да се счита за вътрешна информация, въпреки че информацията относно плановете и стратегиите за търговия на трета страна може да представлява вътрешна информация.
(55)
Изискването за разкриване на вътрешна информация може да представлява трудност за малките и средните предприятия, съгласно определението в Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (10), чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, като се вземат предвид разходите за наблюдение на информацията, с която разполагат, и за юридическа консултация за това дали и кога информацията следва да бъде разкрита. Независимо от това, бързото разкриване на вътрешна информация е важно за гарантиране на доверието на инвеститорите в тези емитенти, поради което ЕОЦКП следва да може да издава указания, които да помагат на емитентите да спазват задължението за разкриване на вътрешна информация, без да се излага на риск защитата на инвеститорите.
(56)
Списъците на лицата с достъп до вътрешна информация са важно средство за регулаторите при разследването на евентуална пазарна злоупотреба, но националните различия по отношение на данните, които да бъдат включени в тези списъци, налагат ненужни административни пречки пред емитентите. Поради това, задължителните полета с данни за списъците на лицата с достъп до вътрешна информация следва да са идентични, за да се намалят тези разходи. Важно е лицата, включени в списъците на лицата с достъп до вътрешна информация, да бъдат информирани за този факт и за последиците от него в съответствие с настоящия регламент и Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11). Изискването за съхраняване и непрекъснато актуализиране на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация налага административни пречки, особено за емитенти на пазари за растеж на МСП. Тъй като компетентните органи могат да упражняват ефективен надзор над пазарната злоупотреба, без да разполагат по всяко време с тези списъци за тези емитенти, последните следва да бъдат освободени от това задължение, за да се намалят административните разходи, наложени от настоящия регламент. Тези емитенти следва обаче при поискване да предоставят на компетентния орган списък на лицата с достъп до вътрешна информация.
(57)
Създаването от емитенти или от лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, на списъци на лицата, които работят за тях по силата на трудов договор или на друго основание и които имат достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с емитента, е ценна мярка за защита на целостта на пазара. От такива списъци могат да се ползват емитентите или посочените лица, за да контролират потока на вътрешната информация и така да управляват задълженията си за поверителност. Освен това такива списъци може също така да представляват полезен инструмент за компетентните органи за идентификация на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация, и на датата, на която лицето е получило достъп. Достъпът до вътрешна информация, която е в пряка или косвена връзка с емитента, на лица, включени в такъв списък, не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(58)
Една по-голяма прозрачност на сделките, извършвани от лицата, натоварени с ръководни дейности на равнище емитенти и, когато има такива, от лицата, тясно свързани с тях, представлява превантивна мярка срещу пазарната злоупотреба, особено злоупотребата с вътрешна информация. Публикуването на тези сделки за всяко едно лице като минимално изискване може също да бъде източник на много ценна информация за инвеститорите. Необходимо е да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва и залагането или заемането на финансов инструмент, тъй като в случай на внезапно, непредвидено разпореждане залагането на акции може да доведе до значително и потенциално дестабилизиращо въздействие върху дружеството. На пазара не би могло да е известно без разкриване, че има увеличена възможност например за значителна бъдеща промяна в дяловото участие, за нарастване на предлагането на акции на пазара или за загуба на права на глас в това дружество. По тази причина уведомление по силата на настоящия регламент се изисква, когато залагането на ценните книжа е направено като част от по-голяма сделка, при която ръководителят залага ценни книжа като обезпечение за получаване на кредит от трета страна. Освен това пълната и подходяща прозрачност на пазара е предпоставка за доверието на участниците на пазара и по-специално за доверието на акционерите на дружеството. Необходимо е също така да се изясни, че задължението за публикуване на сделките на тези ръководни кадри включва сделките, извършвани от друго лице по тяхна преценка. За да се гарантира подходящ баланс между степента на прозрачност и броя отчети, съобщавани на компетентните органи и обществеността, в настоящия регламент следва да бъдат въведени прагове, под които сделките не е необходимо да се нотифицират.
(59)
Уведомленията за сделки, осъществени от лица, които изпълняват ръководни функции за тяхна собствена сметка или от лице, което е тясно свързано с тях, съставлява не само ценна информация за участниците на пазара, но също така представлява допълнително средство за компетентните органи за осъществяване на надзор над пазарите. Задължението за уведомяване за сделки не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(60)
Уведомлението за сделки следва да бъде в съответствие с правилата за прехвърляне на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12).
(61)
На лицата, които изпълняват ръководни функции, следва да бъде забранено да извършват търговия преди обявяването на междинния финансов отчет или на заключителния годишен доклад, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно правилата на мястото на търговия, където акциите на емитента са допуснати до търговия, или в съответствие с националното право, освен ако са налице специфични и ограничени обстоятелства, които биха оправдали издаването на разрешение от емитентите на лицата, които изпълняват ръководни функции, да търгуват. Въпреки това такова разрешение от страна на емитента не засяга забраните, предвидени в настоящия регламент.
(62)
Ефективността на надзора се гарантира чрез набор от ефективни правомощия и средства и ресурси, с които ще бъде снабден компетентният орган на всяка държава членка. Съответно настоящият регламент предвижда по-специално минимален набор от надзорни и разследващи правомощия, които следва да бъдат предоставени на компетентните органи на държавите членки по националното право. Ако това се изисква от националното право, тези правомощия следва да се упражняват чрез сезиране на компетентните съдебни органи. При упражняване на своите правомощия съгласно настоящия регламент компетентните органи следва да действат обективно и безпристрастно и остават автономни в процеса на вземане на решения.
(63)
Пазарните образувания и всички стопански субекти следва също да допринасят за целостта на пазара. В този смисъл определянето на един-единствен компетентен орган за пазарната злоупотреба не изключва сътрудничество или делегиране под отговорност на компетентния орган, между този орган и пазарните образувания с оглед осигуряването на ефективен контрол и спазване на разпоредбите на настоящия регламент. Когато лица, които предоставят или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия по отношение на един или повече финансови инструмента, също търгуват с тези инструменти за собствена сметка, компетентният орган следва, наред с другото, да може да изисква от тези лица всяка информация, която е необходима, за де се установи дали препоръките, предоставени или разпространени от съответното лице, са съвместими с настоящия регламент.
(64)
За целите на разкриване на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара е необходимо компетентните органи да имат - в съответствие с националното право - възможност за достъп до помещения на физически и юридически лица с цел изземване на документи. Достъпът до подобни помещения е необходим, когато съществува основателно подозрение, че документи или други данни, свързани с предмета на дадено разследване, съществуват и може да послужат като доказателства в случай, свързан със злоупотреба с вътрешна информация или пазарна злоупотреба. Освен това достъп до такива помещения е необходим, когато лицето, към което вече е било отправено искане за информация, не го спази изцяло или частично, или когато има разумни основания да се смята, че ако бъде направено искане, то няма да бъде спазено, или че документите или информацията, за които се отнася изискването за информация, биха били премахнати, изменени или унищожени. Ако по силата на националното право е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, достъп до помещенията следва да се осъществява, след като се получи това предварително съдебно разрешение.
(65)
Съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни от инвестиционни посредници, кредитни институции и финансови институции, извършващи и документиращи извършването на сделки, както и съществуващите записи на телефонни разговори и пренос на данни от далекосъобщителни оператори представляват важно, и понякога единствено, доказателство за разкриване и доказване на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Чрез записите на телефонни разговори и пренос на данни може да се установи самоличността на лице, отговорно за разпространяването на невярна или подвеждаща информация, или че две или повече лица са били в контакт в определен момент, както и наличието на връзка между две или повече лица. Ето защо компетентните органи следва да могат да изискват да им се предоставят съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения и пренос на данни, съхранявани от инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция в съответствие с Директива 2014/65/ЕС. Достъпът до записи за пренос на данни и телефонни разговори е необходим за представяне на доказателства и насоки за разследване на евентуална злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара и следователно - за разкриването и санкционирането на пазарната злоупотреба. За да се осигури равнопоставеност в рамките на Съюза по отношение на достъпа до записи на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори или до съществуващите записи на телефонни разговори и на пренос на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, кредитна институция или финансова институция, компетентните органи следва - в съответствие с националното право - да могат да изискват налични записи на телефонни разговори и пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, доколкото го позволява националното право, и съществуващите записи на телефонни разговори, както и преносът на данни, съхранявани от даден инвестиционен посредник, в случаите, когато съществува основателно подозрение, че записите, които са предмет на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, в нарушение на настоящия регламент. Достъпът до записите на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, не обхваща достъп до съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(66)
Докато настоящият регламент определя минимален набор от правомощия, с които следва да разполагат компетентните органи, тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в рамките на цялостна система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които може да представляват сериозна намеса в правото на неприкосновеност на личния и семейния живот, на дома и съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, например когато е необходимо изискване за получаване на подходящо предварително разрешение от страна на съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност на компетентните органи да упражняват такова вмешателство до степента, необходима за правилното разследване на тежки случаи, в които няма еквивалентни средства за ефективно постигане на същия резултат.
(67)
Тъй като пазарна злоупотреба може да възникне на трансгранично и транспазарно равнище, ако не са налице извънредни обстоятелства, от компетентните органи следва да се изисква да сътрудничат и обменят информация с други компетентни и регулаторни органи, както и с ЕОЦКП, по-специално по отношение на дейностите по разследване. Ако даден компетентен орган е убеден, че се извършва или е извършена пазарна злоупотреба в друга държава членка или че тя засяга финансови инструменти, търгувани в друга държава членка, той следва да съобщи този факт на компетентните органи и ЕОЦКП. При пазарна злоупотреба с трансгранично въздействие, ЕОЦКП следва да може да координира разследването, ако това е поискано от някой от засегнатите компетентни органи.
(68)
Компетентните органи е необходимо да разполагат с необходимите инструменти за ефективен междупазарен надзор над дневника за нареждания. Съгласно Директива 2014/65/ЕС, компетентните органи могат да изискват и да получават данни от други компетентни органи, отнасящи се до дневника за нареждания, с цел подпомагане на мониторинга и разкриването на манипулиране на пазара в трансграничен план.
(69)
За да се гарантира обменът на информация и сътрудничеството с органите на трети държави по отношение на ефективното прилагане на настоящия регламент, компетентните органи следва да сключват споразумения за сътрудничество с аналогични органи в трети държави. Всяко прехвърляне на лични данни, извършено въз основа на тези споразумения, следва да е в съответствие с Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (13).
(70)
Една стабилна пруденциална и етична рамка за финансовия сектор следва да се основава на стабилни системи за надзор, разследване и санкции. За тази цел надзорните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на ефективно прилагани равностойни, силни и възпиращи системи от санкции за всички финансови нарушения. Групата „дьо Ларозиер“ заключи, че понастоящем нито един от тези елементи не е налице. Преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и тяхното практическо прилагане с оглед насърчаване сближаването на санкциите в целия диапазон на, обхванати от надзора дейности е извършен в съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г. относно по-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги.
(71)
Поради това следва да се предвиди набор от административни санкции и други административни мерки, за да се подсили възпиращото им действие и да се гарантира общ подход в държавите членки. Компетентният орган следва да разполага с възможността за отнемане на ръководни функции в рамките на инвестиционни посредници. Санкциите, наложени в конкретни случаи, следва да се определят, като по целесъобразност се вземат предвид фактори като принудителното възстановяване на установените финансови печалби, тежестта и продължителността на нарушението, утежняващите или смекчаващите обстоятелства, необходимостта глобите да имат възпиращо действие и в приложимите случаи да предвиждат намаление за сътрудничество с компетентните органи. По-специално действителният размер на административните глоби, които трябва да бъдат наложени в конкретен случай, може да достигне максималното равнище, предвидено в настоящия регламент, или при много сериозни нарушения - по-високото равнище, предвидено в националното право, докато за несъществени нарушения или в случай на сетълмент може да се прилагат глоби, чийто размер е значително под максималното равнище. Настоящият регламент не следва да ограничава възможността на държавите членки да предвиждат по-високи административни санкции или други административни мерки.
(72)
Въпреки че нищо не пречи на държавите членки да определят правила за административни и за наказателноправни санкции за едни и същи нарушения, държавите членки не следва да бъдат задължавани да определят правила за административни санкции за нарушенията на настоящия регламент, които вече са предмет на националното наказателно право, считано от 3 юли 2016 г. В съответствие с националното право държавите членки не са задължени да налагат както административни, така и наказателноправни санкции за едно и също нарушение, но те могат да го направят, ако тяхното национално право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателноправни вместо административни санкции за нарушения на настоящия регламент или на Директива 2014/57/ЕС не следва да накърнява или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да сътрудничат и да ползват и обменят своевременно информация с компетентните органи на други държави членки за целите на настоящия регламент, включително след сезирането на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване.
(73)
За да се гарантира, че взетите от компетентните органи решения имат възпиращ ефект върху обществеността като цяло, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важен инструмент на компетентните органи за информиране на участниците на пазара относно поведение, което се счита за нарушение на настоящияи регламент, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред участниците на пазара. Ако такова публикуване причинява неоправдано голяма вреда на участващите лица или ако застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, компетентният орган следва да публикува административните санкции и други административни мерки анонимно по начин, който е в съответствие с националното право, или да забави публикуването. Компетентните органи следва да имат възможността да не публикуват санкции и други административни мерки, ако анонимното или забавеното публикуване се счита за недостатъчно с цел осигуряване, че стабилността на финансовите пазари не е застрашена. От компетентните органи също не следва да се изисква да публикуват мерките, за които се счита, че са от несъществен характер и публикуването им би било несъразмерно.
(74)
Подаващите сигнали за нарушения лица могат да представят нова информация на вниманието на компетентните органи, с което им помагат при разкриването и санкционирането на случаи на злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара. Подаването на сигналите за нарушения обаче може да бъде възпрепятствано от страх от възмездие или липса на стимули. Съобщаването на нарушения на настоящия регламент е необходимо, за да се гарантира, че даден компетентен орган може да разкрива и санкционира случаите на пазарна злоупотреба. Мерките във връзка с подаването на сигнали за нарушения са необходими за улесняване на разкриването на пазарните злоупотреби и за гарантиране на защитата и зачитането на правата на лицата, подаващи сигнали за нарушения, както и на обвиненото лице. Следователно настоящият регламент следва да осигури адекватни мерки, за да позволи на подаващите такива сигнали лица да сигнализират на компетентните органи за възможни нарушения на настоящия регламент, както и да ги защити от възмездие. Държавите членки следва да могат да предвиждат финансови стимули за тези лица, които предлагат съответна информация относно потенциални нарушения на настоящия регламент. Подаващите сигнали за нарушение лица обаче следва да имат право на такива финансови стимули, само ако огласяват нова информация, която не са законово задължени да съобщават, и ако тази информация води до санкция за нарушение на настоящия регламент. Държавите членки следва да гарантират, че схемите за подаване на сигнали, които внедряват, включват механизми, които предоставят съответна защита на обвиняемото лице, в частност по отношение правото на защита на личните му данни и процедурите за гарантиране правото на обвиняемото лице на защита и изслушване преди приемането на решение относно него, както и правото да търси ефективна защита по съдебен ред срещу решението за него.
(75)
Тъй като държавите членки са приели законодателство за прилагане на Директива 2003/6/ЕО и тъй като делегираните актове, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение, предвидени в настоящия регламент, следва да бъдат приети преди рамката, която предстои да бъде въведена, може да бъди приложена успешно, е необходимо прилагането на материалните разпоредби на настоящия регламент да бъде забавено за достатъчен период от време.
(76)
За да се улесни плавният преход до влизането в сила на настоящия регламент, пазарните практики, съществуващи преди влизането му в сила и приети от компетентните органи в съответствие с Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (14) с цел прилагане на член 1, точка 2, буква а) от Директива 2003/6/ЕО, могат да останат приложими, при условие че са съобщени на ЕОЦКП в рамките на указания срок, докато компетентният орган вземе решение относно продължаването на тези практики в съответствие с настоящия регламент.
(77)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз („Хартата“). Съответно настоящият регламент следва да бъде тълкуван и прилаган в съответствие с тези права и принципи. По-специално когато настоящият регламент се позовава на правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, както и на правилата или кодексите, уреждащи журналистическата професия, тези свободи следва да се вземат предвид, както са гарантирани в Съюза и в държавите членки и признати съгласно член 11 от Хартата и други приложими разпоредби.
(78)
С цел да се увеличи прозрачността и да се предоставя по-добра информация относно действието на режимите на санкции, компетентните органи следва ежегодно да предоставят на ЕОЦКП анонимно представени и обобщени данни. Тези данни следва да включват броя на случаите на започнато разследване, броя на текущите разследвания и броя на разследванията, които са били приключени в рамките на съответния период.
(79)
Директива 95/46/ЕО и Регламент (ЕО) № 45/2001 регулират обработката на личните данни, извършвана от ЕОЦКП в рамките на настоящия регламент и под надзора на компетентните органи на държавите членки, по-специално публичните независими органи, определени от държавите членки. Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Директива 95/46/ЕО. Всеки обмен или предаване на информация от ЕОЦКП следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, установени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(80)
Настоящият регламент, както и делегираните актове, актовете за изпълнение, регулаторните технически стандарти и техническите стандарти за изпълнение и насоките, приети в съответствие с него, не засягат прилагането на правилата на Съюза в областта на конкуренцията.
(81)
С цел да се определят правилата, установени в настоящия регламент, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с освобождаване от обхвата на настоящия регламент на определени публични органи и централни банки на трети държави и някои определени публични органи на трети държави, които имат свързващо споразумение със Съюза по смисъла на член 25 от Директива 2003/87/ЕО; характеристиките на манипулативно поведение, посочени в приложение I; праговете за определяне на прилагането на задължението за публично разкриване за участниците в пазара на квоти за емисии; обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок е разрешена; и някои видове сделки, извършвани от лица, които изпълняват ръководни функции, или лица, тясно свързани с тях, които биха породили изискване за уведомяване. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове, Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(82)
За да се гарантират еднакви условия на изпълнение на настоящия регламент по отношение на процедурите за докладване на нарушения на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия за конкретизиране на тези процедури, включително на договореностите за предприемане на последващи докладите мерки и на мерки за защита на лицата, които работят по трудов договор, както и на мерки за защита на личните данни. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(83)
Техническите стандарти при финансовите услуги следва да осигурят наличието в Съюза на еднакви условия в областите, обхванати от настоящия регламент. Би било ефикасно и целесъобразно на ЕОЦКП като орган със силно специализиран експертен опит да се повери разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, които не включват избори на политика, с оглед предаването им на Комисията.
(84)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема проектите на регулаторните технически стандарти, разработени от ЕОЦКП с цел да се уточни съдържанието на уведомленията, които ще трябва да бъдат направени от операторите на регулираните пазари, МСТ и ОСТ относно финансовите инструменти, допуснати до търговия, търгувани или предмет на заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия; начина и условията на събирането, публикуването и поддържането на списъка с тези инструменти от страна на ЕОЦКП; условията, на които трябва да отговарят програми за обратно изкупуване и мерки за стабилизиране, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и сигнализиране и ценовите условия за стабилизиране; във връзка със системи от процедури и разпоредби за местата за търговия, насочени към предотвратяването и разкриването на пазарни злоупотреби, и за системите и формулярите, които да се използват от лицата за разкриване и съобщаване на подозрителни нареждания и сделки; подходящи договорености, процедури и изисквания за съхраняване на записи в процеса на пазарните проучвания; и по отношение на техническите разпоредби, които различните категории лица са длъжни да спазват с оглед достоверно представяне на информацията, препоръчваща инвестиционна стратегия, и за разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси, посредством делегирани актове по силата на член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (16). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище.
(85)
Комисията следва също така да бъде оправомощена да приеме технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение в съответствие с член 291 от ДФЕС и член 15 от Регламент (ЕС) № 1093/2010. На ЕОЦКП следва да се повери изготвянето на технически стандарти за изпълнение за предаване на Комисията по отношение на публичното разкриване на вътрешна информация, форматите на списъците на лицата с достъп до вътрешна информация и формите и процедурите за сътрудничество между компетентните органи и между тях и ЕОЦКП.
(86)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно предотвратяването на пазарна злоупотреба под формата на злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на вътрешна информация и манипулиране на пазара, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради неговия обхват и последици, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа за субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(87)
Тъй като разпоредбите на Директива 2003/6/ЕО вече не са адекватни или достатъчни, тази директива следва да бъде отменена, считано от 3 юли 2016 г. Изискванията и забраните на настоящия регламент са тясно свързани с тези в Директива 2014/65/ЕС и поради това следва да влязат в сила от датата на влизане в сила на посочената директива.
(88)
За правилното прилагане на настоящия регламент е необходимо държавите членки да предприемат всички необходими мерки, за да осигурят, че до 3 юли 2016 г. тяхното национално право съответства на разпоредбите от настоящия регламент относно компетентните органи и техните правомощия, административните санкции и други административни мерки, докладването на нарушения и публикуването на решения.
(89)
Европейският надзорен орган по защита на данните даде становище на 10 февруари 2012 г. (17),
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
Настоящият регламент установява обща регулаторна рамка за злоупотребата с вътрешна информация, незаконното разкриване на вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба), както и мерки за предотвратяване на пазарна злоупотреба, за да се гарантира целостта на финансовите пазари в Съюза и да се укрепи защитата на инвеститорите и доверието в тези пазари.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
финансови инструменти, които са допуснати до търговия на регулиран пазар или които са предмет на заявление за допускане до търговия на регулиран пазар;
б)
финансови инструменти, които се търгуват на МСТ, допуснати са до търговия на МСТ или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ;
в)
финансови инструменти, които се търгуват на ОСТ;
г)
финансови инструменти, които не попадат в обхвата на букви а), б) или в), чиято цена или стойност зависи от цената или стойността на финансов инструмент, посочен в тези букви, или оказва въздействие върху неговата цена или стойност, включително, но без да се изчерпват с тях, суапи за кредитно неизпълнение или договори за разлика.
Настоящият регламент се прилага също така за поведение или сделки, включително оферти, свързани с търговия на тръжна платформа, която е лицензирана като регулиран пазар на квоти за емисии или други тръжни продукти, основани на тях, включително когато продаваните на търг продукти не са финансови инструменти, съгласно Регламент (ЕС) № 1031/2010. Без да се засягат специалните разпоредби по отношение на офертите, представени в рамките на един търг, към тях се прилагат изискванията и забраните на настоящия регламент относно нареждания за търговия.
2. Членове 12 и 15 се прилагат също за:
а)
спот договори за стоки, които не са енергийни продукти на едро, при които сделката, нареждането или поведението има, вероятно е да има или съществува намерение да има въздействие върху цената или стойността на финансов инструмент, посочен в параграф 1;
б)
видовете финансови инструменти, включително договори за деривати или дериватни инструменти за прехвърлянето на кредитен риск, при които сделката, нареждането, офертата или поведението имат или съществува вероятност да имат въздействие върху цената или стойността на спот договор за стоки, при който цената или стойността зависи от цената или стойността на тези финансови инструменти; и
в)
поведение, във връзка с бенчмарк.
3. Настоящият регламент се прилага за всяка сделка, нареждане или поведение, отнасящо се до всеки финансов инструмент, посочен в параграфи 1 и 2, независимо от това дали сделката, нареждането или поведението се осъществява на място на търговия.
4. Забраните и изискванията в настоящия регламент се прилагат за действия и пропуски, в Съюза и в трета държава по отношение на инструментите, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 3
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„финансов инструмент“ означава инструмент съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2014/65/ЕС;
2)
„инвестиционен посредник“ означава всяко лице съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Директива 2014/65/ЕС;
3)
„кредитна институция“ означава кредитна институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18);
4)
„финансова институция“ означава финансова институция съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 26 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
5)
„пазарен оператор“ означава пазарен оператор съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 18 от Директива 2014/65/ЕС;
6)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 21 от Директива 2014/65/ЕС;
7)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС;
8)
„организирана система за търговия“ или „ОСТ“ означава система или механизъм в Съюза съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 23 от Директива 2014/65/ЕС;
9)
„приета пазарна практика“ означава специфична пазарна практика, която е приета от компетентен орган в съответствие с член 13;
10)
„място на търговия“ означава място на търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 24 от Директива 2014/65/ЕС;
11)
„пазар за растеж на МСП“ означава пазар за растеж на МСП съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 12 от Директива 2014/65/ЕС;
12)
„компетентен орган“ означава компетентен орган, определен в съответствие с член 22, освен ако не е посочено друго в настоящия регламент;
13)
„лице“ означава всяко физическо или юридическо лице;
14)
„стока“ означава стока съгласно определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1287/2006 на Комисията (19);
15)
„спот договор за стоки“ означава всеки договор за доставка на стока, търгувана на спот пазара, която се доставя бързо след сетълмента на сделката, и всеки договор за доставка на стока, който не е финансов инструмент, включително форуърден договор със сетълмент с физическа доставка;
16)
„спот пазар“ означава всеки пазар на стоки, в който стоките се продават срещу парични средства и се доставят бързо след сетълмента на сделката, и други нефинансови пазари, като например форуърдни пазари за стоки;
17)
„програма за обратно изкупуване“ означава търговия със собствени акции в съответствие с членове 21-27 от Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (20);
18)
„алгоритмична търговия“ означава алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 39 от Директива 2014/65/ЕС;
19)
„квота за емисии“ означава квота за емисии съгласно описаното в приложение I, раздел В, точка 11 от Директива 2014/65/ЕС;
20)
„участник на пазара на квоти за емисии“ означава лице, което сключва сделки, включително прави нареждания за търговия, свързана с квоти за емисии, продавани на търг продукти, основани на тях или техни деривати и което не се ползва от освобождаване по член 17, параграф 2, втора алинея;
21)
„емитент“ означава правен субект, подчинен на частното или публичното право, който емитира или предлага емитиране на финансови инструменти, като при депозиторни разписки, представляващи финансови инструменти, емитентът е емитентът на представлявания финансов инструмент;
22)
„енергиен продукт на едро“ означава енергиен продукт на едро съгласно определението в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
23)
„национален регулаторен орган“ означава национален регулаторен орган съгласно определението в член 2, точка 10 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
24)
„стокови деривати“ означава стокови деривати съгласно определението в член 2, параграф 1, точка 30 от Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (21);
25)
„лице, което изпълнява ръководни функции“ означава лице в рамките на емитент, на участник на пазара на квоти за емисии или на друг субект, посочен в член 19, параграф 10, което е:
а)
член на административния, управителния или надзорния орган на този субект; или
б)
служител на висш ръководен пост, който не е член на органите, посочени в буква а), но има редовен достъп до вътрешна информация в пряка или косвена връзка с този субект и правомощието да взема ръководни решения, засягащи бъдещото развитие и перспективите за стопанска дейност на този субект;
26)
„тясно свързани лица“ означава:
а)
съпруг/а или партньор/ка, считан(а) по националното право за равностойно на съпруг/а лице;
б)
дете на издръжка в съответствие с националното право;
в)
роднина, който живее в същото домакинство в продължение поне на една година към датата на съответната сделка; или
г)
юридическо лице, тръст или съдружие, чийто ръководни функции се изпълняват от лице, което изпълнява ръководни функции, или от лице, посочено в буква а), б) или в), което е пряко или косвено контролирано от такова лице, което е учредено в полза на подобно лице, или чиито икономически интереси са практически равностойни на тези на такова лице;
27)
„записи за пренос на данни“ означава записи на данни за трафик съгласно определението в член 2, втора алинея, буква б) от Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22);
28)
„лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки“ означава лице, което се занимава професионално с приемането и предаването на нареждания или с извършването на сделки с финансови инструменти;
29)
„бенчмарк“ означава всеки публикуван курс, индекс или цифра, който е направен публично достояние или се публикува и периодично или редовно се определя чрез прилагането на формула или въз основа на стойността на един или повече базови активи или цени, включително прогнозирани цени, действителни или прогнозирани лихвени проценти или други стойности, или проучвания, и въз основа на който се определя сумата, дължима по даден финансов инструмент или стойността на даден финансов инструмент;
30)
„маркет-мейкър“ означава маркет-мейкър съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 7 от Директива 2014/65/ЕС;
31)
„увеличаване на броя на акциите“ означава придобиване на ценни книжа в дружество, при което не се поражда законово или подзаконово задължение за обявяване на търгово предложение във връзка с това дружество;
32)
„разкриващ участник на пазара“ означава лице, което попада в една от категориите, посочени в член 11, параграф 1, букви а)-г) или в член 11, параграф 2, и разкрива информация в хода на пазарно проучване;
33)
„високочестотна търговия“ означава високочестотен способ за алгоритмична търговия съгласно определението в член 4, параграф 1, точка 40 от Директива 2014/65/ЕС;
34)
„информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия“ означава информация:
i)
предоставена от независим анализатор, инвестиционен посредник, кредитна институция или всяко друго лице, чието основно занятие е да предоставя инвестиционни препоръки, или всяко физическо лице, което работи за тях по силата на трудов договор или на друго основание, която пряко или косвено изразява определено инвестиционно предложение по отношение на финансов инструмент или на емитент; или
ii)
предоставена от лица, различни от посочените в подточка i), с която пряко се предлага определено инвестиционно решение по отношение на даден финансов инструмент;
35)
„инвестиционна препоръка“ означава информация, с която се препоръчва или предлага инвестиционна стратегия, изрично или по подразбиране, по отношение на един или повече финансови инструменти или емитенти, включително и всяко мнение относно текущата или бъдеща стойност или цена на такива инструменти, предназначена за дистрибуторски канали или за обществеността.
2. За целите на член 5 се прилагат следните определения:
а)
„ценни книжа“ означава:
i)
акции и други ценни книжа, еквивалентни на акции;
ii)
облигации и други форми на секюритизиран дълг; или
iii)
секюритизиран дълг, конвертируем или разменяем в акции или в други ценни книжа, еквивалентни на акции.
б)
„свързани инструменти“ означава следните финансови инструменти, включително тези, които не са допуснати до търговия или търгувани на място на търговия или за които не е подадено заявление за допускане до търговия на място на търговия:
i)
договори или права за записване, придобиване или разпореждане с ценни книжа;
ii)
финансови деривати на ценни книжа;
iii)
когато ценните книжа са конвертируеми или заменяеми дългови инструменти - ценните книжа, в които могат да бъдат конвертирани или заменени такива конвертируеми или заменяеми дългови инструменти;
iv)
инструменти, които са издадени или гарантирани от емитента или от гаранта на ценните книжа и чиято пазарна цена би могла да повлияе значително на цената на ценните книжа или обратното;
v)
когато ценните книжа са ценни книжа, еквивалентни на акции - акциите, които представляват тези ценни книжа и всякакви други ценни книжа, които са еквивалентни на тези акции;
в)
„значимо разпределение“ означава първоначално или вторично предлагане на ценни книжа, което се отличава от обикновената търговия както по стойността на предлаганите ценни книжа, така и по прилагания метод за продажба;
г)
„стабилизиране“ означава закупуване или оферта за закупуване на ценни книжа или сделка с еквивалентни на тях свързани инструменти, която е предприета от кредитна институция или от инвестиционен посредник в контекста на значимо разпределение на такива ценни книжа изключително в подкрепа на пазарната цена на тези ценни книжа за предварително определен срок поради наличието на натиск за продаване на такива ценни книжа.
Член 4
Уведомления и списък на финансовите инструменти
1. Пазарните оператори на регулираните пазари и инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, уведомяват незабавно компетентния орган по мястото на търговия за всеки финансов инструмент, за който е подадено заявление за допускане до търговия на тяхното място на търговия, който е допуснат до търговия или който се търгува за първи път.
Те уведомяват също компетентния орган по мястото на търговия, когато финансовият инструмент престане да се търгува или да бъде допуснат до търговия, освен ако датата, на която финансовият инструмент престава да се търгува или да бъде допуснат до търговия, е известна и е посочена в първото уведомление, направено в съответствие с първата алинея.
Уведомленията, посочени в настоящия параграф, включват, когато е подходящо, имената и идентификаторите за съответните финансови инструменти и датата и часа на заявлението за допускане до търговия, допускането до търговия и датата и часа на първата сделка.
Пазарните оператори и инвестиционните посредници предават също на компетентния орган по мястото на търговия информацията, установена в трета алинея, по отношение на финансови инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия или които са допуснати до търговия преди 2 юли 2014 г. и които все още са допуснати до търговия или търгувани на тази дата.
2. Компетентните органи по мястото на търговия предават уведомленията, които са получили съгласно параграф 1, незабавно на ЕОЦКП. ЕОЦКП публикува тези уведомления на своя уебсайт под формата на списък незабавно след получаването им. ЕОЦКП актуализира този списък веднага след получаване на уведомление от компетентен орган на мястото на търговия. Списъкът не ограничава обхвата на настоящия регламент.
3. Списъкът съдържа следната информация:
а)
имената и идентификаторите на финансовите инструменти, които са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път на регулирани пазари, МСТ и ОСТ;
б)
датата и часа на заявленията за допускане до търговия, на допусканията до търговия или на първите сделки;
в)
данни за местата за търговия, на които финансовите инструменти са предмет на заявление за допускане до търговия, допуснати са до търговия или се търгуват за първи път, и
г)
датата и часа, в който финансовите инструменти престават да се търгуват или да бъдат допуснати до търговия.
4. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проект на регулаторни технически стандарти, за да определи:
а)
съдържанието на уведомленията, посочени в параграф 1; и
б)
начина и условията за съставянето, публикуването и поддържането на списъка, посочен в параграф 3.
ЕОЦКП представя тези проекти на регулаторни технически стандарти на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (23).
5. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да предвиди времето, формата и образеца на представянето на уведомленията по параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя тези проекти на технически стандарти за изпълнение на Комисията до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 5
Освобождаване за програмите за обратно изкупуване и стабилизирането
1. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат за търговията със собствени акции в програмите за обратно изкупуване, когато:
а)
пълната информация за програмата е обявена преди началото на търговията;
б)
сделките се отчитат като част от програмата за обратно изкупуване пред компетентния орган в съответствие с параграф 3 и впоследствие се разкриват публично;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената и обема; и
г)
извършва се в съответствие с целите, посочени в параграф 2, и условията, установени в настоящия член и в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 6.
2. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, програмата за обратно изкупуване има като своя единствена цел:
а)
намаляване на капитала на емитента;
б)
изпълнение на задълженията, които произтичат от дългови финансови инструменти, които са заменими за капиталови инструменти; или
в)
изпълнение на задълженията, които произтичат от програми за опции за акции или друго предоставяне на акции на служители или членове на административните, управителните или надзорните органи на емитента или на свързано дружество.
3. За да може да се възползва от освобождаването, предвидено в параграф 1, емитентът докладва пред компетентния орган на мястото на търговия, на който акциите са били допуснати до търговия или се търгуват всяка сделка във връзка с програмата за обратно изкупуване, включително информацията, указана в член 25, параграфи 1 и 2, и член 26, параграфи 1, 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
4. Забраните в член 14 и член 15 от настоящия регламент не се прилагат по отношение на търговията с ценни книжа или със свързани инструменти за стабилизиране на ценни книжа, когато:
а)
стабилизирането се извършва за ограничен период;
б)
съответната информация във връзка със стабилизирането се разкрива, и се уведомява компетентния орган по мястото на търговия в съответствие с параграф 5;
в)
спазват се адекватни ограничения по отношение на цената; и
г)
търговията отговаря на условията за стабилизиране, предвидени в посочените в параграф 6 регулаторни технически стандарти.
5. Без да се засяга член 23, параграф 1, емитентите, предложителите или субектите, които предприемат стабилизиране, независимо дали действат от името на такива лица или не, съобщават на компетентния орган по мястото на търговия подробностите относно всички сделки по стабилизиране не по-късно от изтичането на седмата дневна пазарна сесия след датата на извършването на подобни сделки.
6. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на условията, на които трябва да отговарят програмите за обратно изкупуване и мерките за стабилизиране, посочени в параграфи 1 и 4, включително условията на търговия, ограниченията по отношение на време и обем, задълженията за разкриване и докладване и ценовите условия.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 6
Освобождаване на паричната политика, дейностите по управление на публичния дълг и дейностите в рамките на политиката в областта на изменението на климата
1. Настоящият регламент не се прилага по отношение на сделките, нарежданията или поведението при изпълнение на целите на паричната политика, политиката по отношение на обменния курс или по управлението на публичния дълг от:
а)
държава членка;
б)
членовете на ЕСЦБ;
в)
министерство, агенция или дружество със специална цел на една или повече държави членки, или от лице, действащо от тяхно име;
г)
когато дадена държава членка е федерална държава - от член, представляващ федерацията.
2. Настоящият регламент не се прилага за сделките, нарежданията или поведението на Комисията или всеки друг официално определен орган или от лице, действащо от негово име, при изпълнение на политиката по управлението на публичния дълг.
Настоящият регламент не се прилага и по отношение на такива сделки, нареждания или поведение на:
а)
Съюза;
б)
дружество със специална цел на една или няколко държави членки;
в)
Европейската инвестиционна банка;
г)
Европейския инструмент за финансова стабилност;
д)
Европейския механизъм за стабилност,
е)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави членки, която има за цел да мобилизира финансиране и да предоставя финансова помощ в полза на членовете си, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови проблеми.
3. Регламентът не се прилага за дейността на дадена държава членка, Комисията или всеки друг официално определена орган или всяко лице, действащо от тяхно име, когато тази дейност засяга квотите за емисии и е предприета в изпълнение на целите на политиката на Съюза в областта на изменението на климата в съответствие с Директива 2003/87/ЕО.
4. Настоящият регламент не се прилага за дейностите на дадена държава членка, на Комисията или всеки друг официално определен орган или всяко лице, действащо от тяхно име, която се предприема в изпълнение на целите на Съюза в областта на общата селскостопанска политика, или на общата политика на Съюза в областта на рибарството в съответствие с приетите актове или с международни споразумения, сключени съгласно ДФЕС.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири освобождаването, посочено в параграф 1, така че да обхваща определени публични органи и централни банки на трети държави.
За тази цел до 3 януари 2016 г. Комисията подготвя и представя на Европейския парламент и на Съвета доклад, в който се оценява международното третиране на публични органи, отговорни за или участващи в управлението на публичен дълг, и на централните банки в трети държави.
Докладът включва сравнителен анализ на третирането на тези органи и на централните банки в рамките на правната рамка на трети държави, както и на стандартите за управление на риска, приложими към сделките, сключени от тези органи и централните банки под юрисдикцията на тези трети държави. Ако - особено предвид сравнителния анализ - в доклада се стига до заключението, че централните банки на трети държави трябва да бъдат освободени по отношение на паричните им задължения от задълженията и забраните, установени в настоящия регламент, Комисията разширява освобождаването, посочено в параграф 1 също и спрямо централните банки на тези трети държави.
6. На Комисията също така се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, за да се разшири изключването, посочено в параграф 3, така че да обхваща определени публични органи на трети държави, които имат споразумение със Съюза съгласно член 25 от Директива 2003/87/ЕО.
7. Настоящият член не се прилага за лица, работещи по силата на трудов договор или на друго основание за субектите, посочени в настоящия член, когато тези лица, пряко или косвено извършват сделки или нареждания или предприемат поведение за собствена сметка.
ГЛАВА 2
ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, ЗЛОУПОТРЕБА С ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ, НЕЗАКОННО РАЗКРИВАНЕ НА ВЪТРЕШНА ИНФОРМАЦИЯ И МАНИПУЛИРАНЕ НА ПАЗАРА
Член 7
Вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент вътрешната информация се състои от следните видове информация:
а)
точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече емитенти или с един или повече финансови инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
б)
по отношение на стоковите деривати - точна информация, която не е била направена публично достояние, свързана пряко или косвено с един или повече деривати или свързана пряко със свързания спот договор за стоки и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цените на тези деривати или свързани спот договори за стоки и когато става въпрос за информация, която може основателно да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарните правила, договорите, обичайните правила или практики на съответните пазари на стокови деривати или спот пазари;
в)
по отношение на квотите за емисии или продаваните на търг основани на тях продукти - точна информация, която не е била направена публично достояние, която се отнася пряко или косвено до един или повече такива инструменти и която, ако бъде направена публично достояние, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези инструменти или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти;
г)
за лицата, натоварени с изпълнението на нареждания относно финансови инструменти, тя означава също информация, предадена от клиент и свързана с подадени, но все още неизпълнени нареждания на клиента, свързани с финансови инструменти, която е точна, отнася се пряко или косвено до един или повече емитенти на финансови инструменти или до един или повече финансови инструменти и, ако бъде разкрита публично, би могла да повлияе чувствително върху цената на тези финансови инструменти, цената на свързаните спот договори за стоки или на свързаните с тях дериватни финансови инструменти.
2. За целите на параграф 1 се смята, че информацията е точна, ако тя посочва набор от обстоятелства, които съществуват или които основателно може да се очаква, че ще настъпят, или посочва събитие, което е настъпило или за което основателно може да се очаква, че ще настъпи, когато такава информация е дотолкова конкретна, че позволява да се направи заключение относно възможното въздействие на този набор от обстоятелства или на това събитие върху цените на финансовите инструменти или свързания дериватен финансов инструмент, свързаните спот договори за стоки или продаваните на търг продукти, основани на квоти за емисии. Във връзка с това в случай на продължителен процес, който е предназначен да доведе или води до определени обстоятелства или определено събитие, за точна информация може да се считат тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие, и също междинните етапи на този процес, които са свързани с постигането на тези бъдещи обстоятелства или това бъдещо събитие.
3. За междинен етап при продължителен процес се счита вътрешна информация, ако тя сама по себе си отговаря на критериите за вътрешна информация съгласно посоченото в настоящия член.
4. За целите на параграф 1 информация, която, ако бъде направена публично достояние, би могла да има значително въздействие върху цената на финансови инструменти, дериватни финансови инструменти, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, означава информацията, която разумен инвеститор вероятно би използвал като част от мотивите за своите инвестиционни решения.
В случай на участници на пазара на квоти за емисии с общи емисии или номинална топлинна входяща мощност на равнището на прага, определен в съответствие с член 17, параграф 2, втора алинея, или под този праг, се счита, че информацията за техните физически операции няма значително въздействие върху цената на квотите за емисии, на продаваните на търг продукти, основани на тях, или на дериватните финансови инструменти.
5. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък с информация, която основателно може да се очаква да бъде разкрита или трябва да бъде разкрита по силата на законовите или подзаконовите разпоредби в правото на Съюза или в националното право, пазарните правила, договор, практика или обичайните правила на съответните пазари за стокови деривати или спот пазари, както е посочено в параграф 1, буква б). ЕОЦКП надлежно взема предвид специфичните особености на тези пазари.
Член 8
Злоупотреба с вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент злоупотреба с вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с вътрешна информация и я използва, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, за които се отнася тази информация. Използването на вътрешна информация посредством отмяна или изменение на нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася информацията, когато нареждането е направено преди съответното лице да разполага с вътрешната информация, също се счита за злоупотреба с вътрешна информация. По отношение на продажбите на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, които се провеждат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, използването на вътрешна информация включва още и представяне, промяна или оттегляне на оферта от дадено лице за негова собствена сметка или за сметка на трета страна.
2. За целите на настоящия регламент препоръчването или склоняването на друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация възниква, ако лицето разполага с вътрешна информация и:
а)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да придобие или да се разпореди с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, или
б)
препоръчва, въз основа на тази информация, или склонява друго лице да отмени или измени нареждане относно финансов инструмент, за който се отнася тази информация.
3. Използването на препоръките или склоняването, посочени в параграф 2, представлява злоупотреба с вътрешна информация по смисъла на настоящия член, когато лицето, използващо препоръката или което е било склонено, знае или би следвало да знае, че те са основани на вътрешна информация.
4. Настоящият член се прилага по отношение на всяко лице, което разполага с вътрешна информация в резултат на това, че:
а)
е член на административния, управителния или надзорния орган на емитента или участник на пазара на квоти за емисии;
б)
има дялово участие в капитала на емитента или на участник в пазара на квоти за емисии;
в)
има достъп до информация чрез упражняването на дейност, професия или служебни задължения; или
г)
е участва в извършването на престъпна дейност.
Настоящият член се прилага и за всяко лице, което притежава вътрешна информация при обстоятелства, различни от посочените в първа алинея, когато лицето знае или следва да знае, че това е вътрешна информация.
5. Когато лицето е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват при взимането на решението да се извърши придобиването или разпореждането или отмяната или изменението на нареждане за сметка на съответното юридическо лице.
Член 9
Законосъобразно поведение
1. За целите на членове 8 и 14 фактът сам по себе си, че юридическо лице е разполагало или разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това юридическо лице:
а)
е установило, прилагало и поддържало адекватни и ефективни вътрешни правила и процедури, които ефективно гарантират, че нито физическото лице, взело от негово име решението да придобие или да се разпореди с финансовите инструменти, за които се отнася информацията, нито което и да е друго физическо лице, което би могло да упражни влияние върху това решение, е разполагало с вътрешна информация; и
б)
не е насърчило, препоръчало, склонило или по друг начин повлияло на физическото лице, което е придобило или се е разпоредило за негова сметка с финансовите инструменти, за които се отнася информацията.
2. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице:
а)
е маркет-мейкър за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, или лице, упълномощено да действа като контрагент за финансовия инструмент, за който се отнася тази информация, и придобиването или разпореждането с финансови инструменти, за които се отнася тази информация, се извършва законно в рамките на нормалните условия на изпълнение на функциите му на маркет-мейкър или на контрагент за този финансов инструмент; или
б)
е упълномощено да изпълнява нареждания от името на трети страни и придобиването или разпореждането с финансовите инструменти, за които се отнася нареждането, се извършва законно в хода на обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения на това лице.
3. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не означава, че това лице е използвало тази информация и че поради това е извършило злоупотреба с вътрешна информация въз основа на придобиване или разпореждане, когато това лице извършва сделка за придобиване или разпореждане с финансови инструменти и когато тази сделка се извършва при изпълнението на изискуемо задължение, добросъвестно и без да се заобикаля забраната за злоупотреба с вътрешна информация, и:
а)
това задължение произтича от дадено нареждане или сключено споразумение преди съответното лице да разполага с вътрешната информация; или
б)
сделката е извършена, в изпълнение на законово или подзаконово задължение, което е възникнало, преди съответното лице да разполага с вътрешната информация.
4. За целите на членове 8 и 14, сам по себе си фактът, че дадено лице разполага с вътрешна информация, не предполага, че това лице е използвало тази информация или е извършило злоупотреба с вътрешна информация, когато това лице е придобило вътрешната информация при публично търгово предложение или сливане с дадено дружество, и използва тази вътрешна информация единствено за целите на процедурите по поглъщане или сливане, при условие че в момента на одобрение на сливането или приемане на предложението от акционерите на това дружество всяка вътрешна информация е била направена публично достояние или е престанала по друг начин да представлява вътрешна информация.
Настоящият параграф не се прилага към увеличаване на броя на акциите.
5. За целите на членове 8 и 14 сам по себе си фактът, че дадено лице използва своите собствени знания, за да вземе решение за придобиване или разпореждане с финансови инструменти, при придобиването или разпореждането с тези финансови инструменти, сам по себе си не представлява използване на вътрешна информация.
6. Независимо от параграфи 1 - 5 от настоящия член, нарушение на забраната за злоупотреба с вътрешна информация, наложена в член 14, може все още да се счита за настъпило, ако компетентният орган установи, че съществува незаконосъобразна причина за съответните нареждания за търговия, сделки или поведение.
Член 10
Незаконно разкриване на вътрешна информация
1. За целите на настоящия регламент незаконното разкриване на вътрешна информация възниква, когато дадено лице разполага с такава информация и я разкрива на кое да е друго лице, освен когато разкриването е извършено при обичайното упражняване на дейност, професия или служебни задължения.
Настоящият параграф се прилага по отношение на всяко физическо или юридическо лице, намиращо се в ситуациите или обстоятелствата, посочени в член 8, параграф 4.
2. За целите на настоящия регламент последващото разкриване на препоръки или склоняване, посочени в член 8, параграф 2, се счита за незаконно разкриване на вътрешна информация по настоящия член, когато лицето, разкриващо препоръката или склоняването, знае или е следвало да знае, че те се основават на вътрешна информация.
Член 11
Пазарни проучвания
1. Пазарно проучване се състои в съобщаването на информация на един или повече потенциални инвеститори преди обявяването на сделката, за да се оцени интереса на потенциалните инвеститори в евентуална сделка и условията, свързани с нея като например нейния евентуален размер или цена от страна на:
а)
емитент;
б)
вторичен предложител на даден финансов инструмент, в такова количество или стойност, че сделката се отличава от обикновената търговия и обхваща метод на продажба въз основа на предварителна оценка на потенциалния интерес на потенциални инвеститори;
в)
участник в пазара на квоти за емисии; или
г)
трета страна, която действа от името или за сметка на лице, посочено в букви а), б) или в).
2. Без да се засяга член 23, параграф 3, разкриването на вътрешна информация от лице, което възнамерява да направи търгово предложение за ценните книжа на дадено дружество, или сливане с това дружество, на страни, които имат право на тези ценни книжа, също представлява пазарно проучване, при условие че:
а)
информацията е необходима, за да позволи на страните, които имат право на ценните книжа, да си изградят мнение относно готовността да предложат своите ценни книжа, и
б)
готовността на страните, които имат право на ценните книжа, да предлагат своите ценни книжа, е разумно необходима за целите на решението за търгово предложение или за сливане.
3. Преди да пристъпи към пазарно проучване, разкриващият участник на пазара специално обмисля дали пазарното проучване ще включва разкриване на вътрешна информация. Разкриващият участник на пазара записва писменосвоето заключение и мотивите за него. Той представя писмения запис на компетентния орган при поискване. Това задължение се прилага за всяко разкриване на информация по време на пазарното проучване. Разкриващият участник на пазара актуализира съответно писмените записи, посочени в настоящия параграф.
4. За целите на член 10, параграф 1 разкриването на вътрешна информация в хода на пазарно проучване се счита за извършено в рамките на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните задължения на лицето, когато разкриващият участник на пазара спазва параграфи 3 и 5 от настоящия член.
5. За целите на параграф 4, разкриващият участник на пазара трябва преди да направи разкриването:
а)
да получи съгласието на лицето, което получава пазарното проучване, да получи вътрешна информация;
б)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че му е забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като придобива или се разпорежда за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, с финансови инструменти, свързани с тази информация;
в)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че муе забранено да използва или да се опитва да използва тази информация, като отменя или изменя нареждане, което вече е било дадено относно финансовия инструмент, за който се отнася информацията; и
г)
да информира лицето, което получава пазарното проучване, че със съгласието си да получи информацията, то се задължава да спазва поверителност по отношение на информацията.
Разкриващият участник на пазара изготвя и поддържа записи на цялата информация, предоставена на лицето, което получава пазарното проучване, включително информацията, представена в съответствие с първа алинея, букви а)-г), както и самоличността на потенциалните инвеститори, на които е била разкрита информацията, включително, но не само на юридическите и физическите лица, които действат от името на потенциалния инвеститор, и датата и часа на всяко разкриване. При поискване разкриващият участник на пазара предоставя записите на компетентния орган.
6. Когато информация, която е била разкрита в хода на пазарно проучване, престане да бъде вътрешна информация съгласно оценката на разкриващия участник на пазара, разкриващият участник на пазара информира за това получателя във възможно най-кратък срок.
Разкриващият участник на пазара съхранява запис на информацията, предоставена в съответствие с настоящия параграф, и при поискване го предоставя на компетентния орган.
7. Независимо от разпоредбите на настоящия член лицето, което получава пазарно проучване, преценява за себе си дали притежава вътрешна информация или кога е престанало да притежава вътрешна информация.
8. Разкриващият участник на пазара пази записите, посочени в настоящия член, за срок от най-малко пет години.
9. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определят подходящи договорености, процедури и изисквания за съхранение на документацията, за да спазват лицата изискванията, предвидени в параграфи 4, 5, 6 и 8.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема регулаторните технически стандарти, посочени в първа алинея, в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се конкретизират системите и образците на уведомленията, които трябва да бъдат използвани от лицата, за да спазят изискванията, установени с параграфи 4, 5, 6 и 8 от настоящия член, по-конкретно точния формат на записите, посочени в параграфи 4-8, и техническите средства за надлежно съобщаване на информацията, посочени в параграф 6, на лицето, което получава пазарното проучване.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощия да приема техническите стандарти за изпълнение, посочени в първа алинея, в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, адресирани до лицата, които получават пазарните проучвания, относно:
а)
факторите, които тези лица трябва да вземат предвид, когато им се разкрива информация в рамките на пазарно проучване, за да преценят дали информацията представлява вътрешна информация;
б)
мерките, които тези лица трябва да вземат предвид„ ако им е разкрита вътрешна информация, за да спазят членове 8 и 10 от настоящия регламент; и
в)
записите, които тези лица трябва да съхраняват, с цел да докажат, че са изпълнили член 8 и член 10 от настоящия регламент.
Член 12
Манипулиране на пазара
1. За целите на настоящия регламент манипулирането на пазара включва следните дейности:
а)
сключване на сделка, даване на нареждане за търговия, както и друг тип поведение, което:
i)
дава или е вероятно да даде неверни или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси; или
ii)
определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, на необичейно или изкуствено равнище;
освен ако лицето, сключващо сделката, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че такава сделка, нареждане или поведение са извършени поради законни причини и се съобрази с приетата пазарна практика в съответствие с член 13;
б)
сключване на сделки, подаване на нареждане за търговия или друг тип дейност или поведение, които оказват или е възможно да окажат влияние върху цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, които включват фиктивно средство или друга форма на измама или заблуда;
в)
разпространяване на информация чрез медиите, включително интернет, или по какъвто и да е друг начин, която дава или може да даде лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси, или определя или е вероятно да определи цената на един или повече финансови инструменти, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емиси на необичайно или изкуствено равнище, включително разпространяване на слухове, когато лицето, извършило това, е знаело или е следвало да знае, че информацията е била невярна или подвеждаща;
г)
предаване на невярна или подвеждаща информация или предоставяне на неверни или подвеждащи входни данни във връзка с бенчмарк, когато лицето, извършило предаването на данните, е знаело или е следвало да знае, че те са неверни или подвеждащи, или всяко друго поведение, с което се манипулира изчисляването на бенчмарк.
2. Следните видове поведение се смятат, наред с другото, за манипулиране на пазара:
а)
поведението на едно или повече лица, действащи организирано, с които си осигуряват господстващо положение по отношение на предлагането или на търсенето на даден финансов инструмент, свързани спот договори за стоки или продавани на търг продукти, основани на квоти за емисии, чийто резултат е или е вероятно да бъде пряко или косвено определяне на покупните или продажните цени, или създаването или вероятността от създаване на други неравностойни условия за търговия;
б)
купуването или продаването на финансови инструменти в момента на отварянето или затварянето на пазара, което има или може да има за последица въвеждането в заблуждение на инвеститорите, които действат на основата на изложените цени, включително цените при отваряне или затваряне на пазара;
в)
даването на нареждания към място на търговия, включително отмяна или промяна на такова нареждане, чрез всяко налично средство за търговия, включително с електронни средства като стратегии за алгоритмична търговия и високочестотни способи за алгоритмична търговия, водещи до един от резултатите, посочени в параграф 1, буква а) или б), като:
i)
смущаване или отлагане функционирането на системата за търговия на мястото на търговия, или вероятност да се предизвика такова;
ii)
затрудняване на други лица при установяването на действителни нареждания в системата за търговия на мястото на търговия, или действия, които могат да доведат до това, включително чрез даване на нареждания, водещи до претоварване или дестабилизиране на дневника за нареждания; или
iii)
даване или вероятност от даване на неверен или подвеждащ сигнал по отношение на предлагането или търсенето или цената на финансов инструмент, по-специално чрез даване на нареждания с цел започване или засилване на тенденция;
г)
възползването от случаен или редовен достъп до традиционните или електронните медии чрез даване на мнение за финансов инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии (или косвено - за неговия емитент), след предварително открити позиции в тях, и извличане впоследствие на полза от въздействието на мненията, дадени за цената на този инструмент, свързан спот договор за стоки или продаван на търг продукт, основан на квоти за емисии, без към момента на изявата този конфликт на интереси да е бил направен по подходящ и ефективен начин публично достояние;
д)
купуването или продаването на вторичния пазар на квоти за емисии или свързани деривати преди търга, провеждан в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, което води до фиксиране на тръжната клирингова цена на търгуваните продукти на необичайно или изкуствено равнище или до подвеждане на оферентите в търга.
3. За целите на прилагането на параграф 1, букви а) и б) и без да се засягат видовете поведение, посочени в параграф 2, приложение I определя неизчерпателно индикатори, свързани с използването на фиктивно средство или друга форма на заблуда или измама, както и с подаването на неверни или подвеждащи сигнали и с определянето на цени.
4. Когато лицето, посочено в настоящия член, е юридическо лице, настоящият член се прилага също, в съответствие с националното право, по отношение на физическите лица, които участват в решението за извършване на дейности за сметка на съответното юридическо лице.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за уточняване на характеристиките в приложение I, за да се изяснят техните елементи и да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари.
Член 13
Приети пазарни практики
1. Забраната по член 15 не се прилага за дейностите, посочени в член 12, параграф 1, буква а), при условие че лицето, сключващо сделка, даващо нареждане за търговия или имащо друг тип поведение, установи, че за такава сделка, нареждане или поведение е имало законни причини и се съобразява с приета пазарна практика, както е установено в съответствие с настоящия член.
2. Компетентният орган може да установи приета пазарна практика, като вземе предвид следните критерии:
а)
дали пазарната практика предвижда значителна степен на прозрачност за пазара;
б)
дали пазарната практика гарантира във висока степен действието на пазарните сили и правилното взаимодействие на силите на предлагането и търсенето;
в)
дали пазарната практика има положително въздействие върху пазарната ликвидност и ефикасност;
г)
дали пазарната практика отчита механизма за търговия на съответния пазар и позволява на участниците на пазара да реагират правилно и своевременно на новата пазарна ситуация, създадена с тази практика;
д)
дали пазарната практика не създава пряко или косвено на риск за целостта на свързаните пазари, независимо дали те са регулирани или не, в съответния финансов инструмент в рамките на Съюза;
е)
резултата от разследването на компетентен орган или друг орган относно съответната пазарна практика, и по-специално дали съответната пазарна практика нарушава правила или уредба, предвидени за предотвратяване на пазарните злоупотреби, или кодекси на поведение, независимо дали тя засяга съответния пазар, или, пряко или косвено свързаните пазари в рамките на Съюза; и
ж)
структурните характеристики на съответния пазар, между другото, дали е регулиран пазар или не, видовете финансови инструменти, които се търгуват на него, и видовете участници на пазара, включително степента на участие на индивидуални инвеститори на съответния пазар.
Пазарна практика, която е установена от компетентен орган като приета пазарна практика на даден пазар, не може да се счита за приложима на други пазари, освен ако компетентните органи на тези други пазари са приели тази практика съгласно настоящия член.
3. Преди установяване на приета пазарна практика в съответствие с параграф 2 компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи за намерението му да установи приета пазарна практика и предоставя подробности за тази оценка, извършена в съответствие с критериите, предвидени в параграф 2. Това уведомяване се извършва не по-малко от три месеца преди планираното пораждане на действие на приетата пазарна практика.
4. В срок от два месеца след получаване на уведомлението ЕОЦКП издава становище до нотифициращия компетентен орган, съдържащо оценка на съвместимостта на приетата пазарна практика с параграф 2 и с регулаторните технически стандарти, приети съгласно параграф 7. ЕОЦКП оценява дали създаването на приетата пазарна практика няма да застраши доверието във финансовия пазар на Съюза. Становището се публикува на уебсайта на ЕОЦКП.
5. Ако компетентен орган установи приета пазарна практика в разрез със становище на ЕОЦКП, дадено в съответствие с параграф 4, той публикува на своя уебсайт в срок от 24 часа от установяването на приетата пазарна практика известие, което подробно описва основанията за това, включително причините приетата пазарна практика да не води до застрашава доверието на пазара.
6. Когато компетентен орган счита, че друг компетентен орган е установил приета пазарна практика, която не отговаря на критериите, предвидени в параграф 2, ЕОЦКП в съответствие с неговите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 подпомага съответните органи да постигнат съгласие.
Ако засегнатите компетентни органи не постигнат съгласие, ЕОЦКП би могъл да вземе решение съгласно член 19, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване на критериите, процедурата и изискванията за установяването на приетата пазарна практика в съответствие с параграфи 2, 3 и 4, и изискванията за за запазването ѝ, за прекратяването ѝ или за изменението на условията за нейното приемане.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи преразглеждат редовно и най-малко на всеки две години приетите пазарни практики, установени от тях, по-специално като вземат предвид значителните промени в съответната пазарна среда, като например промени в търговските правила или пазарната инфраструктура, с оглед да вземат решение дали да ги запазят, да ги прекратят или да променят условията за тяхното приемане.
9. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък с приетите пазарни практики и държавите членки, в които те са приложими.
10. ЕОЦКП наблюдава прилагането на приетите пазарни практики и предава годишен доклад на Комисията относно начина, по който те се прилагат на съответните пазари.
11. Компетентните органи нотифицират на ЕОЦКП приетите пазарни практики, които те са установили, преди 2 юли 2014 г. в срок от три месеца от влизането в сила на регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 7.
Приетите пазарни практики, посочени в първа алинея на настоящия параграф, продължават да се прилагат в съответните държави членки, преди компетентният орган да е взел решение по отношение на продължаването на тази практика след становището на ЕОЦКП по параграф 4.
Член 14
Забрана за злоупотреба с вътрешна информация и за незаконно разкриване на вътрешна информация
Никое лице няма право:
а)
да участва или да се опитва да участва в злоупотреба с вътрешна информация;
б)
да препоръчва или склонява друго лице да участва в злоупотреба с вътрешна информация; или
в)
незаконно да разкрива вътрешна информация.
Член 15
Забрана за манипулиране на пазара
Никое лице няма право да участва или да се опитва да участва в манипулиране на пазара.
Член 16
Предотвратяване и разкриване на пазарна злоупотреба
1. Пазарните оператори и инвестиционните посредници, организиращи място на търговия, установяват и поддържат ефективни правила, системи и процедури, насочени към предотвратяване и разкриване на злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара и опити за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара в съответствие с член 31 и член 54 от Директива 2014/65/ЕС.
Лице, посочено в първа алинея, докладва незабавно на компетентния орган по мястото на търговия нарежданията и сделките, включително всяка тяхна отмяна или промяна, които биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара.
2. Всяко лице, натоварено професионално с организирането или извършването на сделки с финансови инструменти, установява и поддържа ефективни правила, системи и процедури за откриване и съобщаване за подозрителни нареждания и сделки. Ако това лице има основателно подозрение, че дадено нареждане или сделка с финансов инструмент, независимо дали са направени или изпълнени на място на търговия или извън него, биха могли да представляват злоупотреба с вътрешна информация, манипулиране на пазара или опит за злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара, то уведомява незабавно компетентния орган, както е посочен в параграф 3.
3. Без да се засяга член 22, лицата, натоварени професионално с организирането или извършването сделки, се подчиняват на правилата за уведомяване на държавата членка, в която са регистрирани или имат главно управление, или - в случай на клон - на държавата членка, където се намира клонът. Уведомлението се изпраща до компетентния орган на тази държава членка.
4. Компетентните органи, както са посочени в параграф 3, които получават уведомление за подозрителни нареждания и сделки, предават незабавно тази информация на компетентните органи по съответното място на търговия.
5. За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти за регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
подходящите мерки, системи и процедури, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията в параграфи 1 и 2; и
б)
формулярите за уведомяване, които да се използват от лицата с оглед спазване на изискванията на параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2016 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА 3
ИЗИСКВАНИЯ ЗА РАЗКРИВАНЕ
Член 17
Публично разкриване на вътрешна информация
1. Емитент при първа възможност публично разкрива вътрешната информация, която го засяга пряко.
Емитентът гарантира, че вътрешната информация се разкрива по начин, който способства бързия достъп и пълната, точна и своевременна оценка на информацията от обществеността и когато е приложимо, по официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (24). Емитентът не комбинира разкриването на вътрешна информация на обществеността с предлагането на неговите дейности на пазара. Емитентът публикува и поддържа на своя уебсайт за срок от най-малко пет години цялата вътрешна информация, която е задължен да разкрие публично.
Настоящият член се прилага по отношение на емитенти, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, при инструменти, които се търгуват само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
2. Участниците на пазара на квоти за емисии публично, ефективно и своевременно разкриват вътрешната информация относно квотите за емисии, с които разполагат във връзка със стопанската си дейност, включително авиационните дейности, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или инсталациите по смисъла на член 3, буква д) от същата директива, които се притежават или контролират от въпросния участник, неговото предприятие майка или свързано предприятие или за които участникът, предприятието майка или свързаното предприятие са изцяло или частично натоварени с оперативните въпроси. По отношение на инсталациите това разкриване включва информация от значение за капацитета и степента на експлоатация, включително планирания и непланирания период на неактивност.
Първа алинея не се прилага за участник на пазара на квоти за емисии, чиито притежавани или контролирани от него, или намиращи се под негова отговорност през предходната година инсталации или авиационни дейности са имали емисии, ненадвишаващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис, а в случай на горивни дейности - номинална входяща топлинна мощност, ненадвишаваща минимален праг.
Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 35, установяващи минимален праг на еквивалент на въглероден двуокис и минимален праг на номинална входяща топлинна мощност за целите на прилагането на освобождаването, предвидено във втора алинея от настоящия параграф.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, посочващи компетентния орган за уведомленията по параграфи 4 и 5 от настоящия член.
4. Емитент или участник на пазара на квоти за емисии„ може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, ако са спазени кумулативно следните условия:
а)
незабавното разкриване е вероятно да увреди законните интереси на емитента или на участника на пазара на квоти за емисии;
б)
няма вероятност забавянето на разкриването да подведе обществеността;
в)
емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии може да гарантира поверителността на тази информация.
В случай на продължителен процес, който се осъществява на етапи, и който е предназначен да доведе или води до особени обстоятелства или определено събитие, емитент или участник на пазара за квоти на емисии може на своя собствена отговорност да забави публичното разкриване на вътрешната информация, свързана с този процес при спазване на букви а), б) и в) от първа алинея.
Ако емитент или участник на пазара на квоти за емисии е забавил разкриването на вътрешна информация по настоящия параграф, той информира компетентния орган, посочен в параграф 3, че разкриването на информациятае било забавено, и предоставя писмено обяснение за това как ще бъде спазени условията, предвидени в настоящия параграф, непосредствено след публичното разкриване на информацията. Алтернативно, държавите членки могат да предвидят, че записът на тези обяснения следва да бъде представян само при поискване от компетентния орган, посочен в параграф 3.
5. С цел запазване на стабилността на финансовата система даден емитент, който е кредитна институция или друга финансова институция, може на своя отговорност да забави разкриването на вътрешната информация, включително, на информация, която е свързана с временен проблем с ликвидността, и по-конкретно необходимостта от получаване на временна помощ за ликвидност от централна банка или кредитор от последна инстанция, ако са удовлетворени кумулативно следните условия:
а)
разкриването на вътрешната информация води до риск от компрометиране на финансовата стабилност на емитента и на финансовата система;
б)
в обществен интерес е да се отложи разкриването;
в)
може да се гарантира поверителността на тази информация; и
г)
компетентният орган, посочен в параграф 3, е дал съгласието си за забавянето въз основа на факта, че условията по букви а), б) и в) са изпълнени.
6. За целите на параграф 5, букви а)-г) емитент уведомява компетентния орган, посочен в параграф 3, за намерението си да отложи разкриването на вътрешната информация, посочена в първа алинея, и представя доказателства, че условията, определени в букви а), б) и в) от параграф 5, са изпълнени. Компетентният орган, посочен в параграф 3, се консултира при нужда с нацоналната централна банка или макропруденциалния орган по местоустановяване, или със следните органи:
а)
ако емитентът е кредитна институция или инвестиционен посредник - с органа, определен в съответствие с член 133, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (25);
б)
в случаи, различни от посочените в буква а) - всеки друг национален орган, отговорен за надзора на емитента.
Компетентният орган, посочен в параграф 3, гарантира, че разкриването на вътрешна информация се забавя само за срок, който е необходим за защита на обществения интерес. Компетентният орган, посочен в параграф 3, извършва поне веднъж седмично оценка дали условията, посочени в параграф 5, букви а), б) и в), все още са изпълнени.
Ако компетентният орган, посочен в параграф 3, не даде съгласие за забавянето на разкриването на вътрешна информация, емитентът разкрива вътрешната информация незабавно.
Настоящият параграф се прилага в случаите, когато емитентът не реши да забави разкриването на вътрешна информация в съответствие с параграф 4.
Позоваването в настоящия параграф на компетентния орган, посочен в параграф 3, не засяга възможността на компетентния орган да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
7. Когато разкриването на вътрешна информация, е забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5 и поверителността на тази вътрешна информация повече не е гарантирана, емитентът или участникът на пазар за квоти на емисии разкриват тази вътрешна информация на обществеността колкото е възможно по-скоро.
Настоящият параграф включва случаи, при които е разпространен слух, който изрично се отнася до вътрешна информация, разкриването на която е било забавено в съответствие с параграф 4 или параграф 5, когато слухът е достатъчно точен, за да се заключи, че поверителността на тази информация вече не е гарантирана.
8. Когато емитент или участник на пазар на квоти за емисии, или лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, разкрие вътрешна информация на трето лице в хода на обичайното упражняване на дейността, професията или служебните си задължения, както е посочено в член 10, параграф 1, това лице трябва да направи пълно и ефективно публично разкриване на тази информация - едновременно (при умишлено разкриване) и бързо (при неумишлено разкриване). Този параграф не се прилага, ако лицето, което получава информацията, е обвързано със задължение за поверителност, независимо дали това задължение е по силата на закон, подзаконов акт, учредителен акт или договор.
9. Вътрешната информация, свързана с емитенти, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазари за растеж на МСП, може да се публикува на уебсайта на мястото на търговия, вместо на уебсайта на емитента, когато мястото на търговия избере да предостави тази възможност на емитентите на този пазар.
10. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на:
а)
техническите средства за надлежно публично разкриване на вътрешната информация, както е посочено в параграфи 1, 2, 8 и 9; и
б)
техническите средства, чрез които публичното разкриване на вътрешна информация може да бъде отложено, както е посочено в параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП издава насоки за съставянето на неизчерпателен примерен списък на законните интереси на емитенти съгласно посоченото в параграф 4, буква а) и на ситуации, в които забавянето на разкриването на вътрешна информация е вероятно да въведе в заблуждение обществеността, както е посочено в параграф 4, буква б).
Член 18
Списък на лицата с достъп до вътрешна информация
1. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка:
а)
изготвят списък на всички лица, които имат достъп до вътрешна информация и които работят за тях по силата на трудов договор или по друг начин изпълняват задължения, чрез които имат достъп до вътрешна информация, като например консултанти, счетоводители или агенции за кредитен рейтинг(списък на лицата с достъп до вътрешна информация);
б)
своевременно актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация в съответствие с параграф 4; както и
в)
предоставят списъка на лицата с достъп до вътрешна информация на компетентния орган възможно най-бързо при поискване.
2. Емитентите или всяко лице, действащо от тяхно име или за тяхна сметка, предприемат всички разумни мерки, за да гарантират, че всяко лице от списъка на лицата с достъп до вътрешна информация признава писмено приложимите правни и регулаторни задължения и е запознато с санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация.
Когато друго лице, което действа от името или за сметка на емитента, поема задачата за изготвяне и актуализиране на списъка на лицата с достъп до вътрешна информация, емитентът остава изцяло отговорен за спазването настоящия член. Емитентът винаги запазва правото си на достъп до списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
3. Списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация включва поне:
а)
самоличността на всяко лице, което има достъп до вътрешна информация;
б)
причината за включването на това лице в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
в)
датата и часа, когато това лице е получило достъп до вътрешна информация; и
г)
датата, на която е създаден списъкът на лицата с достъп до вътрешна информация.
4. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, актуализират списъка на лицата с достъп до вътрешна информация своевременно, като включва и датата на актуализиране при следните обстоятелства:
а)
когато е налице промяна в причината, поради която някое лице вече е включено в списъка на лицата с достъп до вътрешна информация;
б)
когато има ново лице с достъп до вътрешна информация, което трябва следователно да бъде добавено към списъка на лицата с достъп до вътрешна информация; и
в)
когато дадено лице престане да има достъп до вътрешна информация.
Всяка актуализация указва датата и часа на настъпване на промяната, наложила актуализацията.
5. Емитентите или всяко лице, което действа от тяхно име или за тяхна сметка, съхранява списъка на лицата с достъп до вътрешна информация за срок от най-малко пет години след изготвянето или актуализацията му.
6. Емитентите, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на пазар за растеж на МСП, са освободени от задължението да съставят списък на лицата с достъп до вътрешна информация, ако са изпълнени следните условия:
а)
емитентът предприема всички разумни мерки, за да гарантира, че всички лица с достъп до вътрешна информация са запознати с приложимите правни и регулаторни задължения и със санкциите, приложими при злоупотреба с вътрешна информация и незаконно разкриване на вътрешна информация, и
б)
емитентът е в състояние да предостави на компетентния орган при поискване списъка на лицата с достъп до вътрешна информация.
7. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар в държава членка или, в случай на инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - емитенти, които са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали финансовите им инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ в държава членка.
8. Параграфи 1-5 от настоящия член се прилагат и за:
а)
участниците на пазара на квоти за емисии във връзка с вътрешна информация относно квоти за емисии, която възниква във връзка с физическите операции на този участник на пазара на квоти за емисии;
б)
всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор при продажба на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продавани на търг продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да определи точния формат на посочените в настоящия член списъци с лица с достъп до вътрешна информация и условията за актуализирането им.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Сделки на заемащите ръководни постове
1. Лицата с ръководни функции, както и тясно свързани с тях лица, уведомяват емитента или участника на пазар за квоти за емисии и компетентния орган, посочен в параграф 2, втора алинея:
а)
по отношение на емитентите, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с акции или дългови инструменти на този емитент, или със свързаните с тях деривати или други финансови инструменти;
б)
по отношение на участниците на пазар за квоти за емисии, за всяка сделка, извършена за тяхна собствена сметка, свързана с квоти за емисии, с продавани на търг продукти, основани на тях или със свързани с тях деривати.
Такива уведомления се извършват своевременно и не по-късно от три работни днислед датата на сделката.
Първата алинея се прилага, след като общата сума на сделките достигне прага, определен съответно в параграф 8 или параграф 9, в рамките на една календарна година.
2. За целите на параграф 1 и без да се засяга правото на държавите членки да предвидят задължения за уведомяване, различни от определените в настоящия член, всички сделки, извършени за сметка на лицата, посочени в параграф 1, се нотифицират от тези лица на компетентните органи.
Правилата, приложими за уведомявания, които лицата, посочени в параграф 1, трябва да спазват, са тези на държавата членка, където е регистриран емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии. Уведомленията се извършват в срок от три работни дни, считано от датата на сделката, до компетентния орган на тази държава членка. Когато емитентът не е регистриран в държава членка, уведомлението се подава до компетентния орган на държавата членка по произход в съответствие с член 2, параграф 1, буква и) от Директива 2004/109/ЕО или при отсъствие на такъв - до компетентния орган по мястото на търговия.
3. Емитентът или участникът на пазара на квоти за емисии осигурява, че информацията, за която е подадено уведомление в съответствие с параграф 1, се прави публично достояние своевременно и не по-късно от три работни дни след сделката по начин, който способства за бързия достъп до тази информация на недискриминационна основа в съответствие с техническите стандарти за изпълнение, посочени в член 17, параграф 10, буква а).
Емитентът или участникът на пазара за квоти за емисии използват такива средства за масова информация, на които разумно може да се разчита за ефективното разпространение на информация към обществеността в целия Съюз, и когато е приложимо, използват официално определения механизъм, посочен в член 21 от Директива 2004/109/ЕО.
Алтернативно, в националното право може да се предвиди, че компетентният орган може сам да разкрие информацията.
4. Настоящият член се прилага по отношение на емитентите, които:
а)
са поискали или одобрили допускане на техните финансови инструменти до търговия на регулиран пазар; или
б)
при инструмент, който се търгува само на МСТ или ОСТ - са одобрили търговия на техните финансови инструменти на МСТ или ОСТ или са поискали техните финансови инструменти да бъдат допуснати до търговия на МСТ.
5. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии уведомяват писмено лицата, които изпълняват ръководни функции, за техните задължения по настоящия член. Емитентите и участниците на пазар на квоти за емисии изготвят списък на всички лица, които изпълняват ръководни функции, и тясно свързаните с тях лица.
Лицата, които изпълняват ръководни функции, уведомяват тясно свързаните с тях лица за техните задължения по настоящия член в писмена форма и съхраняват копие от това уведомление.
6. Уведомление за сделки, предвидено в параграф 1, съдържа следната информация:
а)
името на лицето;
б)
причината за уведомлението;
в)
наименованието на съответния емитент или участник на пазар за квоти на емисии;
г)
описание и идентификатора на финансовия инструмент;
д)
естеството на сделката(ите) (например придобиване или разпореждане), като се посочва дали е свързано с изпълнението на програми за опция за придобиване на акции или с конкретните примери, посочени в параграф 7;
е)
датата и мястото на сделката(ите); и
ж)
цената и обема на сделката(ите). В случай на залог, чиито условия предвиждат промяна в неговата стойност, това следва да бъде разкрито заедно със стойността към датата на залога.
7. За целите на параграф 1 сделките, подлежащи на уведомяване, включват също:
а)
залагане или заемане на финансови инструменти, извършено от или от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1;
б)
сделките, предприети от лица, натоварени професионално с организирането или извършването на сделки или от всяко друго лице, от името на лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1, включително когато се упражнява преценка;
в)
сделки по животозастрахователна полица, определени в съответствие с Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (26), когато:
i)
титулярят на полицата е лице, което изпълнява ръководни функции, или лице, тясно свързано с такова лице, както е посочено в параграф 1,
ii)
инвестиционният риск се поема от титуляря на полицата, и
iii)
титулярят на полицата има право за вземане на инвестиционни решения относно конкретни инструменти в животозастрахователната полица или за извършването на сделки по отношение на специфични инструменти за тази животозастрахователна полица.
За целите на буква а) залог или други подобни обезпечения на на финансови инструменти във връзка с депозиране на финансови инструменти в попечителска сметка не изискват уведомление, освен ако и до този момент този залог или друго обезпечение са предназначени да осигурят специфично кредитно облекчение.
Доколкото от титуляря на полица на застрахователен договор се изисква да уведомява за сделките съгласно настоящия параграф, задължението за уведомяване не е задължение на застрахователното дружество.
8. Параграф 1 се прилага за всяка последваща сделка след достигането на обща сума от 5 000 EUR в рамките на една календарна година. Прагът от 5 000 EUR се изчислява чрез прибавяне без нетиране на всички сделки, посочени в параграф 1.
9. Компетентен орган може да реши да увеличи прага, определен в параграф 8, на 20 000 EUR и уведомява ЕОЦКП преди въвеждането на по-високия праг за това решение и основанията за него, като специално описва пазарните условия. ЕОЦКП публикува на своя уебсайт списък на праговете, които се прилагат в съответствие с настоящия член, и обосновките, предоставени от компетентните органи за тези прагове.
10. Настоящият член се прилага също за сделки на лица, които изпълняват ръководни функции в рамките на всяка тръжна платформа, участник в търг и тръжен инспектор, които са ангажирани с търговете, провеждани в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010, и за лица, които са тясно свързани с такива лица, доколкото техните сделки включват квоти за емисии, техните деривати или продукти, продавани на търг и основани на тях. Тези лица нотифицират сделките си съответно на тръжните платформи, участниците в търг и тръжните инспектори и на компетентния орган, където е регистрирана съответно тръжната платформа, участника в търга или тръжния инспектор. Информацията, която е нотифицирана по този начин, се оповестява публично от тръжните платформи, участниците в търг, тръжния инспектор или компетентния орган в съответствие с параграф 3.
11. Без да се засягат членове 14 и 15, лице, което изпълнява ръководни функции в рамките на даден емитент, не сключва сделки за собствена сметка или за сметка на трета страна, пряко или косвено, по отношение на акциите или дълговите инструменти на емитента или на дериватите или други финансови инструменти, свързани с тях, по време на забранителен срок от 30 календарни дни преди обявяването на междинния финансов отчет или в заключителния доклад в края на годината, които съответният емитент е задължен да оповестява публично съгласно:
а)
правилата на мястото на търговия, където са допуснати до търговия акциите на емитента; или
б)
националното право.
12. Без да се засягат членове 14 и 15, даден емитент може да позволи на лице, което изпълнява ръководни функции в него, да търгува за своя сметка или за сметка на трета страна през забранителен срок, както е посочено в параграф 11:
а)
за всеки отделен случай, поради наличието на изключителни обстоятелства, като например тежки финансови затруднения, които изискват незабавна продажба на акции; или
б)
поради характеристиките на търговията, свързана със сделки, извършени съгласно или свързани със схема за предоставяне на акции на наето лице или със спестовна схема права върху акции или сделки, или сделки, които не водят до промяна на собствеността върху съответната ценна книга.
13. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35, определящи обстоятелствата, при които търговията по време на забранителния срок може да бъде разрешена от емитента, както е посочено в параграф 12, включително обстоятелствата, които ще се считат за изключителни, и видовете сделки, които биха обосновали разрешението за търговия.
14. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 35 за определяне на видове сделки, които пораждат изискването, посочено в параграф 1.
15. За да гарантира еднакво изпълнение на параграф 1, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение по отношение на формата и образеца, в който посочената в параграф 1 информация трябва да бъде направена публично достояние.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2015 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 20
Препоръки за инвестиции и статистически данни
1. Лицата, които дават или разпространяват инвестиционни препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, полагат необходимата грижа, за да осигурят безпристрастното ѝ представяне, и да разкриват своите интереси или да посочват съществуването на конфликт на интереси във връзка с финансовите инструменти, за които тази информация се отнася.
2. Публичните институции, разпространяващи статистически или прогнозни данни, които биха могли да повлияят чувствително на финансовите пазари, ги разпространяват по безпристрастен и прозрачен начин.
3. За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на техническите разпоредби относно категориите лица, посочени в параграф 1, относно достоверно представяне на инвестиционните препоръки или друга информация, препоръчваща или предлагаща инвестиционна стратегия, и относно разкриване на конкретни интереси или индикации за конфликт на интереси.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Техническите разпоредби, установени в регулаторните технически стандарти, посочени в параграф 3, не се прилагат по отношение на журналисти, които подлежат на еквивалентна подходяща уредба в държавите членки, включително еквивалентна подходяща саморегулация, при условие че тази уредба постига подобни ефекти като техническите разпоредби. Държавите членки съобщават текста на тази еквивалентна подходяща уредба на Комисията.
Член 21
Разкриване или разпространяване на информация в медиите
За целите на прилагането на член 10, член 12, параграф 1, буква в) и член 20, когато информацията се разкрива или разпространява и когато препоръките се изготвят или разпространяват за целите на журналистическата дейност или друга форма на публикуване в медиите, такова разкриване или разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на печата и свободата на изразяване в други медии, и правилата или кодексите за журналистическата професия, освен ако:
а)
засегнатите лица или лицата, тясно свързани с тях, извличат пряко или косвено предимства или печалба от разкриването или разпространяването на въпросната информация; или
б)
разкриването или разпространяването е извършено с намерението да се въведе в заблуждение пазарът по отношение на предлагането, търсенето или цената на финансови инструменти.
ГЛАВА 4
ЕОЦКП И КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 22
Компетентни органи
Без да се засягат правомощията на съдебните органи, всяка държава членка определя един компетентен административен орган за целите на настоящия регламент. Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и другите компетентни органи на други държави членки за това. Компетентният орган гарантира, че разпоредбите на настоящия регламент се прилагат на негова територия по отношение на всички действия, извършвани на нея, както и по отношение на действията, извършвани в чужбина, свързани с инструменти, допуснати до търговия или с подадено заявление за допускане до търговия на регулиран пазар, търгувани на платформа за търг или които се търгуват на МСТ или ОСТ, или за които е подадено заявление за допускане до търговия на МСТ на негова територия.
Член 23
Правомощия на компетентните органи
1. Компетентните органи изпълняват своите функции и правомощия по всеки един от следните начини:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи или с пазарни образувания;
в)
на своя отговорност чрез делегиране на правомощия на други органи или на пазарни образувания;
г)
като сезират компетентните съдебни органи.
2. За да изпълняват своите задължения по настоящия регламент, компетентните органи разполагат най-малко със следните надзорни и разследващи правомощия в съответствие с националното право:
а)
да имат достъп до документи и други данни във всякаква форма и да получават или правят копие от тях;
б)
да изискват информация от всички лица, включително и тези, които участват последователно в предаването на нареждания или в изпълнението на съответните операции, както и от техните упълномощители и, ако е необходимо, да призовават и разпитват тези лица с оглед получаването на информация;
в)
при стоковите деривати - да изискват информация от участниците на свързаните спот пазари съобразно стандартизирани образци, да получават информация за сделките и да имат пряк достъп до системите на борсовите агенти;
г)
да извършват проверки на място и разследвания на място в обекти, различни от частни жилища на физически лица;
д)
при спазване на втора алинея да влизат в помещения на физически и юридически лица, за да изземат документи и данни в каквато и да било форма, когато съществува основателно подозрение, че документите или данните, свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат от значение за доказването на случай на злоупотреба с вътрешна информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент.
е)
да предават случаи за наказателно разследване;
ж)
да изискват съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения или записи за пренос на данни, съхранявани от инвестиционни посредници, кредитни институции или финансови институции;
з)
да изискват, доколкото е позволено от националното право, съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, когато съществува основателно подозрение за нарушение и когато такива записи могат да бъдат от значение за разследването на нарушение на член 14, букви а) или б) или член 15;
и)
да изискват замразяване или запор на активите, или и двете;
й)
да спират търговията със съответния финансов инструмент;
к)
да изискват преустановяване на всяка практика, която според компетентния орган противоречи на настоящия регламент;
л)
да налагат временна забрана за упражняване на професионална дейност; и
м)
да предприемат всички необходими мерки, за да се гарантира, че обществеността е надлежно информирана, наред с другото, чрез корекция на разкрита невярна или подвеждаща информация, също чрез изискване всеки емитент или друго лице, което е публикувало или разпространило невярна или подвеждаща информация, да публикува опровержение.
Когато в съответствие с националното право за влизане в помещенията на физически или юридически лица, посочени в първа алинея, буква д), е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, посочените в тази буква правомощия се използват само след получаване на такова предварително разрешение.
3. Държавите членки гарантират, че са предприети подходящите мерки, осигуряващи на компетентните органи всички надзорни и разследващи правомощия, необходими за изпълнение на техните задължения.
Настоящият регламент не засяга законовите, подзаконовите и административните разпоредби, приети във връзка с търгови предложения, сделки за сливане и други сделки, засягащи собствеността или контрола на дружествата, регулирани от надзорните органи, определени от държавите членки съгласно член 4 от Директива 2004/25/ЕО, които налагат допълнителни изисквания към изискванията в настоящия регламент.
4. Лице, което предоставя информация на компетентния орган в съответствие с настоящия регламент, не може да се счита, че нарушава ограниченията за разкриване на информация, наложени по силата на договор или на законови, подзаконови или административни разпоредби, и не носи отговорност от каквото и да е естество, свързана с уведомяването.
Член 24
Сътрудничество с ЕОЦКП
1. Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Компетентните органи незабавно предоставят на ЕОЦКП цялата информация, необходима за изпълнение на задълженията му в съответствие с член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация съгласно посоченото по параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Задължение за сътрудничество
1. Компетентните органи си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП, когато това е необходимо за целите на настоящия регламент, освен ако е приложимо някое от изключенията по параграф 2. Компетентните органи оказват съдействие на компетентните органи на други държави членки и на ЕОЦКП. По-специално те обменят информация без неоправдано забавяне и си сътрудничат в дейности по разследване, надзор и принудително изпълнение.
Задължението за сътрудничество и съдействие, предвидено в първа алинея, се прилага също и по отношение на Комисията във връзка с обмена на информация, свързана с изброените в приложение I към ДФЕС стоки, които са земеделски продукти.
Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010, и по-специално член 35 от него.
Когато държавите членки са избрали в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея да предвидят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, посочени в същия член, те гарантират, че са въведени подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия да осъществяват връзка със съдебните органи в рамките на тяхната компетентност, за да получават конкретна информация относно образуваните наказателни разследвания или производства за възможни нарушения на настоящия регламент, и да я предоставят на други компетентни органи и на ЕОЦКП, за да изпълняват задължението си да си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент.
2. Компетентният орган може да откаже да действа по искане за информация или за сътрудничество по разследване само при следните изключителни обстоятелства, а именно, когато:
а)
предаването на съответната информация може да засегне неблагоприятно сигурността на държавата членка, към която е отправено искането, по-специално борбата срещу тероризма и други тежки престъпления;
б)
спазването на искането е вероятно да засегне неблагоприятно негово собствено разследвание, дейности по принудително изпълнение, или, когато е приложимо, наказателно разследване;
в)
вече са образувани съдебни производства по отношение на същите действия и срещу същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането; или
г)
по отношение на тези лица за същите действия е постановено влязло в сила решение в държавата членка, към която е отправено искането.
3. Компетентните органи и ЕОЦКП си сътрудничат с Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия (АСРЕ), създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (27), и националните регулаторни органи на държавите членки, за да се осигури координиран подход при прилагането на съответните правила в случаите, когато сделки или нареждания, както и други действия или поведение се отнасят до един или повече финансови инструменти, за които се прилага настоящият регламент, а също и за един или повече енергийни продукти на едро, за които се прилагат членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011. Компетентните органи взимат предвид специфичните характеристики на определенията в член 2 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, както и разпоредбите на членове 3, 4 и 5 от Регламент (ЕС) № 1227/2011, когато прилагат членове 7, 8 и 12 от настоящия регламент по отношение на финансови инструменти, свързани с енергийните продукти на едро.
4. При поискване компетентните органи съобщават незабавно всяка информация, необходима за целите, посочени в параграф 1.
5. Когато компетентният орган е убеден, че действия, нарушаващи разпоредбите на настоящия регламент, се извършват или вече са извършени на територията на друга държава членка, или че определени действия засягат финансови инструменти, търгувани на място на търговия, разположено в друга държава членка, той уведомява за този факт по възможно най-конкретен начин компетентния орган на тази друга държава членка и ЕОЦКП, а за енергийни продукти на едро - АСРЕ. Компетентните органи на различните държави членки се консултират помежду си и с ЕОЦКП, а по отношение на енергийни продукти на едро - с АСРЕ, за подходящите действия, които следва да се предприемат, и се информират взаимно за съществени развития, настъпили междувременно. Те координират действия си, за да се избегне възможно дублиране и припокриване при прилагането на административни санкции и други административни мерки по отношение на тези трансгранични случаи в съответствие с членове 30 и 31, и се подпомагат взаимно при изпълнението на своите решения.
6. Компетентният орган на държава членка може да поиска съдействие от компетентния орган на друга държава членка във връзка с проверки на място или разследвания.
Отправящ искане компетентен орган може да информира ЕОЦКП за всяко искане, посочено в първата алинея. В случай на разследване или проверка с трансгранично въздействие ЕОЦКП координира разследването или проверката, ако това е поискано от някой от компетентните органи.
Когато компетентен орган получи искане от компетентен орган на друга държава членка да извърши проверка на място или разследване, той може да предприеме някое от следните действия:
а)
самостоятелно да извърши проверка на място или разследване;
б)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да участва в проверка на място или разследване;
в)
да позволи на компетентния орган, който е подал искането, да извърши самостоятелно проверката на място или разследването;
г)
да назначи одитори или експерти да извършат проверката на място или разследването;
д)
да сподели специфични задачи, свързани с надзорни дейности, с другите компетентни органи.
Компетентните органи могат също да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
7. Без да се засяга член 258 от ДФЕС, компетентен орган, чието искане за информация или съдействие в съответствие с параграфи 1, 3, 4 и 5 не е изпълнено в разумен срок или е отхвърлено, може да подаде жалба срещу това отхвърляне или липса на действие в разумен срок пред ЕОЦКП.
В тези ситуации ЕОЦКП може да действа в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, без да се засяга възможността му да действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. Компетентните органи си сътрудничат и обменят информация със съответните национални регулаторни органи и регулаторните органи на трети държави, отговарящи за свързаните спот пазари, когато имат основателни причини да подозират, че се извършват или са се извършили действия, които представляват злоупотреба с вътрешна информация, незаконно разкриване на информация или манипулиране на пазара в нарушение на настоящия регламент. Такова сътрудничество гарантира консолидиран преглед на финансовите и спот пазари и открива и санкционира междупазарни и трансгранични случаи на пазарна злоупотреба.
По отношение на квотите за емисии, сътрудничеството и обменът на информация, предвидени по първа алинея, се провеждат и със:
а)
тръжен инспектор по отношение на продажбата на търг на квоти за емисии или на други основани на тях продукти, провеждана в съответствие с Регламент (ЕС) № 1031/2010; и
б)
компетентни органи, администратори на регистри, включително централния администратор, и други публични органи, натоварени с надзор за спазването съгласно Директива 2003/87/ЕО.
ЕОЦКП има подпомагаща и координираща роля при сътрудничеството и обмена на информация между компетентните и регулаторните органи в други държави членки и трети държави. Компетентните органи, винаги когато е възможно, сключват споразумения за сътрудничество с регулаторните органи на трети държави, отговарящи за съответните спот пазари, в съответствие с член 26.
9. За да се гарантират еднакви условия на прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация и съдействието по настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 26
Сътрудничество с трети държави
1. Компетентните органи на държавите членки, когато това е необходимо, сключват споразумения за сътрудничество с надзорните органи на трети държави във връзка с обмена на информация с надзорните органи, както и с изпълнението в трети държави на задълженията, произтичащи от настоящия регламент. Тези споразумения за сътрудничество гарантират най-малкото ефективен обмен на информация, което позволява на компетентните органи да изпълняват задълженията си по настоящия регламент.
Компетентният орган уведомява ЕОЦКП и другите компетентни органи, когато предлага да се обвърже с подобно споразумение.
2. Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира изготвянето на споразумения за сътрудничество между компетентните органи и съответните надзорни органи на трети държави.
За да се гарантира последователното прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, съдържащи образец на споразумение за сътрудничество, който може да се използва от компетентните органи на държавите членки, когато е целесъобразно.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените във втора алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато е възможно, ЕОЦКП улеснява и координира обмена между компетентните органи на информацията, получена от надзорните органи на трети държави, която може да е свързана с предприемането на мерки по членове 30 и31.
3. Компетентните органи сключват с надзорните органи на трети държави споразумения за сътрудничество във връзка с обмена на информация, само ако разкриваната информация е обект на гаранции за професионална тайна, които са поне еквивалентни на изложените в член 27. Този обмен трябва да е насочен към изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Член 27
Професионална тайна
1. Условията във връзка с професионалната тайна, предвидени в параграфи 2 и 3, се прилагат по отношение на всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава по силата на настоящия регламент.
2. Цялата информация, обменяна между компетентните органи по силата на настоящия регламент, отнасяща се до търговски или оперативни условия и други икономически или лични дела, се счита за поверителна и за нея важат изискванията за професионална тайна, освен когато компетентният орган заяви в момента на предаването ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или това разкриване е необходимо за съдебно производство.
3. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на всички лица, които работят или са работили за компетентния орган или за органите или пазарните образувания, на които компетентният орган е делегирал свои правомощия, включително и по отношение на назначените от него одитори и експерти. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да бъде съобщавана на което и да е друго лице или орган, освен по силата на разпоредби, предвидени в правото на Съюза или в националното право.
Член 28
Защита на данните
При обработката на лични данни в рамките на настоящия регламент, компетентните органи осъществяват своите функции за целите на настоящия регламент в съответствие с националните законови, подзаконови или административни разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО. Когато ЕОЦКП обработва лични данни в рамките на настоящия регламент, той спазва разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Личните данни се съхраняват за максимален срок от пет години.
Член 29
Разкриване на лични данни на трети държави
1. Компетентният орган на дадена държава членка може да предоставя лични данни на трета държава, при условие че са изпълнени изискванията на Директива 95/46/ЕО и само за всеки отделен случай. Компетентният орган се уверява, че предоставянето е необходимо за целите на настоящия регламент и че третата държава не предоставя данните на друга трета държава, освен ако не е дадено изрично писмено разрешение и ако предоставянето е в съответствие с условията, определени от компетентния орган на държавата членка.
2. Компетентният орган на дадена държава членка разкрива лични данни, получени от компетентен орган на друга държава членка, на надзорен орган на трета държава само ако компетентният орган на съответната държава членка е получил изричното съгласие на компетентния орган, който е предал данните, и ако, когато е приложимо, данните се разкриват единствено за целите, за които този компетентен орган е дал съгласие.
3. Когато дадено споразумение за сътрудничество предвижда обмен на лични данни, то спазва законовите, подзаконовите или административните разпоредби за транспониране на Директива 95/46/ЕО.
ГЛАВА 5
АДМИНИСТРАТИВНИ МЕРКИ И САНКЦИИ
Член 30
Административни санкции и други административни мерки
1. Без да се засягат наказателноправните санкции и надзорните правомощия на компетентните органи по член 23, държавите членки в съответствие с националното право предвиждат компетентните органи да имат правомощията да налагат подходящи административни санкции и други административни мерки по отношение най-малко на следните нарушения:
а)
нарушения на членове 14 и 15, член 16, параграфи 1 и 2, член 17, параграфи 1, 2, 4, 5 и 8,член 18, параграфи 1 - 6, член 19, параграфи 1, 2, 3, 5, 6, 7 и 11 и член 20, параграф 1; както и
б)
липса на сътрудничество или неспазване на правилата при разследване, проверка или искане съгласно посоченото в член 23, параграф 2.
Държавите членки могат да решат да не предвиждат правила за административни санкции съгласно посоченото в първа алинея, когато нарушенията, посочени в буква а) или буква б) от посочената алинея, вече подлежат на наказателноправни санкции в националното им право до 3 юли 2016 г. Когато приемат такова решение, държавите членки уведомяват подробно Комисията и ЕОЦКП за приложимите разпоредби от тяхното наказателното право.
До 3 юли 2016 г. държавите членки подробно уведомяват Комисията и ЕОЦКП за правилата, посочени в първа и втора алинея. Те уведомяват незабавно Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези правила.
2. Държавите членки, в съответствие с националното право, гарантират, че компетентните органи имат правомощия да налагат най-малко следните административни санкции и да предприемат най-малко следните административни мерки в случай на нарушенията, посочени в параграф 1, първа алинея, буква а):
а)
разпореждане, с което се изисква лицето, отговорно за нарушението, да преустанови поведението и да не извършва повторно нарушение;
б)
принудително възстановяване на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, доколкото размерът им може да бъде определен;
в)
публично предупреждение, в което се посочва лицето, отговорно за нарушението, и естеството на нарушението;
г)
отнемане или прекратяване на лиценз на инвестиционен посредник;
д)
временна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
е)
в случай на повтарящи се нарушения на член 14 или член 15 - постоянна забрана за всяко лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да изпълнява ръководни функции в инвестиционни посредници;
ж)
временна забрана за лице, което изпълнява ръководни функции в инвестиционен посредник, или всяко друго физическо лице, което носи отговорност за нарушението, да търгува за собствена сметка;
з)
максимални административни имуществени санкции в размер най-малко на три пъти размера на реализираната печалба или избегнатата загуба в резултат на нарушението, когато размерът им може да бъде определен;
и)
по отношение на физическо лице - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушения на членове 14 и 15 - 5 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро, равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 500 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро -равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
й)
по отношение на юридически лица - максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко:
i)
за нарушение на членове 14 и 15 - 15 000 000 EUR или 15 % от общия годишен оборот на юридическото лице според последните налични отчети, одобрени от управителния орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
ii)
за нарушения на членове 16 и 17 - 2 500 000 EUR или 2 % от общия му годишен оборот според последните налични отчети, одобрени от управителния му орган или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро - равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.; и
iii)
за нарушения на членове 18, 19 и 20 - 1 000 000 EUR или в държавите членки, където официалната парична единица не е евро- равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.
Позоваванията на компетентен орган в настоящия параграф не засягат възможността му да упражнява своите функции по всички начини, посочени в член 23, параграф 1.
За целите на първа алинея, буква ѝ), подточки i) и ii), когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие, от което се изисква да изготвя консолидирани финансови отчети по силата на Директива 2013/34/ЕС (28), съответният общ годишен оборот е общият годишен оборот или съответния вид приходи в съответствие с приложимите счетоводни директиви, Директива 86/635/ЕИО на Съвета (29) за банките и Директива 91/674/ЕИО на Съвета (30) за застрахователните дружества съгласно последните налични консолидирани отчети, одобрени от управителния орган на предприятието майка, което ръководи останалите предприятия.
3. Държавите членки могат да предвидят, че компетентните органи имат и други правомощия за налагане на санкции в допълнение към посочените в параграф 2 и могат да предвидят по-високи нива на санкции от установените в същия параграф.
Член 31
Упражняване на правомощията за надзор и налагане на санкции
1. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административни санкции компетентните органи взимат предвид всички съотносими обстоятелства, включително, когато е уместно:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовата стабилност на лицето, отговорно за нарушението, както е указано, например според общия оборот на юридическо лице или годишния доход на физическо лице;
г)
размера на реализираните печалби или избегнатите загуби от лицето, отговорно за нарушението, доколкото те могат да се определят;
д)
степента на съдействие, което отговорното за нарушението лице оказва на компетентния орган, без да се засяга необходимостта за осигуряване на принудително връщане на реализираните печалби или избегнатите загуби от това лице;
е)
предишни нарушения от страна на лицето, отговорно за нарушението; и
ж)
взетите мерки от лицето, отговорно за нарушението, за предотвратяване на повторно извършване на нарушението.
2. При упражняването на правомощията си да налагат административни санкции и други административни мерки по член 30, компетентните органи си сътрудничат тясно, за да гарантират, че техните надзорни и разследващи правомощия, както и административни санкции, които те налагат, и другите предприемани от тях административни мерки са ефективни и подходящи съгласно настоящия регламент. Те координират действията си в съответствие с член 25 с цел да се избегне дублиране и припокриване при упражняването на техните надзорни и разследващи правомощия и при налагането на административни санкции по отношение на трансгранични случаи.
Член 32
Съобщаване за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи създават ефективни механизми, позволяващи съобщаването на компетентните органи за действителни или възможни нарушения на настоящия регламент.
2. Механизмите, посочени в параграф 1, включват като минимално изискване:
а)
специфични процедури за получаване на съобщения за нарушения и тяхното проследяване, включително изграждане на сигурни канали за комуникация за тези съобщения;
б)
в рамките на професионалната им дейност подходяща защита за лицата, които работят по трудов договор и съобщават за нарушения или са обвинени в извършването на нарушения, срещу отмъщение, дискриминация или други видове несправедливо отношение, като минимално изискване; и
в)
защита на личните данни както на лицето, съобщило за нарушението, така и на физическото лице, за което се твърди, че е извършило нарушението, включително защита във връзка със запазване в тайна на тяхната самоличност на всеки етап от процедурата, без да се засяга разкриването на информация, което се изисква от националното право в контекста на разследванията или последващите съдебни производства.
3. Държавите членки изискват от работодателите, които осъществяват дейности, които са регламентирани от нормативна уредба за финансови услуги, да имат въведени подходящи вътрешни процедури, за да могат служителите им да подават сигнали за нарушения по настоящия регламент.
4. Държавите членки могат да предвиждат предоставянето, в съответствие с националното право, на финансови стимули за лицата, които предлагат имаща отношение информация за потенциални нарушения на настоящия регламент, когато тези лица не разполагат с други предварително съществуващи законови или договорни задължения да съобщават такава информация, и при условие че информацията е нова и че води до налагането на административна или наказателноправна санкция, или предприемането на друга административна мярка, за нарушение на настоящия регламент.
5. Комисията приема актове за изпълнение за конкретизиране на процедурите, посочени в параграф 1, включително договореностите за съобщаване и за последващи мерки от съобщаването, както и мерки за защита на лицата, работещи на трудов договор и мерки за защита на личните данни. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 36, параграф 2.
Член 33
Обмен на информация с ЕОЦКП
1. Компетентните органи предоставят на ЕОЦКП годишна обобщена информация за всички административни санкции и други административни мерки, наложени от компетентния орган в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад. Компетентните органи представят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички административни разследвания, предприети в съответствие с тези членове.
2. Когато държавите членки са предвидили в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, наказателноправни санкции за нарушенията, посочени в същия член, техните компетентни органи предоставят на ЕОЦКП ежегодно анонимно представени и обобщени данни относно всички предприети наказателни разследвания и наложени наказателноправни санкции от компетентните съдебни органи в съответствие с членове 30, 31 и 32. ЕОЦКП публикува данни относно наложените наказателноправни санкции в годишен доклад.
3. Когато компетентният орган е разкрил административни или наказателноправни санкции или други административни мерки, той едновременно с това ги съобщава на ЕОЦКП.
4. Когато публикувана административна или наказателноправна санкция или друга административна мярка се отнася за инвестиционен посредник, лицензиран в съответствие с Директива 2014/65/ЕС, ЕОЦКП добавя справка за позоваване на тази публикувана санкция или мярка в регистъра на инвестиционните посредници, създаден по силата на член 5, параграф 3 от посочената директива.
5. За да се гарантират еднакви условия за прилагане на настоящия член, ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на процедурите и формулярите за обмена на информация, както е посочено в настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 юли 2016 г.
На Комисията се предоставят правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 34
Публикуване на решения
1. При спазване на трета алинея, компетентните органи публикуват всяко решение за налагане на административна санкция или друга административна мярка във връзка с нарушение на настоящия регламент на официалния им уебсайт, веднага след като лицето, обект на това решение, бъде уведомено за него. Такова публикуване дава информация най-малкото за вида и характера на нарушението и за самоличността на лицето, което е обект на това решение.
Първата алинея не се прилага за решения, с които се налагат мерки за целите на разследване.
Когато компетантният орган намери, че публикуването на данните, идентифициращи юридическото лице, обект на решението или на личните данни на физическото лице би било несъразмерно в резултат на оценка съобразно всеки конкретен случай на съразмерността на публикуването на такива данните или когато такова публикуване би застрашило текущо разследване или стабилността на финансовите пазари, той предприема една от следните мерки:
а)
забавя публикуването на решениетодо момента, в който основанията за това забавяне отпаднат;
б)
публикува решението на анонимна основа по начин, съобразен с националното право, ако подобно публикуване гарантира ефективната защита на въпросните лични данни;
в)
изобщо не публикува решението в случай, че компетентният орган смята, че публикуването в съответствие с буква а) или б) няма да е достатъчно, за да осигури:
i)
че стабилността на финансовите пазари не би била изложена на опасност; или
ii)
съразмерността на публикуването на такива решения по отношение на мерки, за които се счита, че са от незначителен характер.
Когато компетентен орган вземе решение за анонимно публикуване на решение, както е посочено в трета алинея, буква б), той може да отложи публикуването на съответните данни за разумен срок, ако може да се предвиди, че основанията за анонимно публикуване ще престанат да съществуват през този период.
2. Когато решението подлежи на обжалване пред национален съдебен, административен или друг орган, компетентните органи също незабавно публикуват на своя уебсайт тази информация, както и всяка последваща информация относно резултата от това обжалване. Освен това се публикува и всяко решение, с което се отменя решение, предмет на обжалване.
3. Компетентните органи гарантират, че всяко решение, което е публикувано в съответствие с настоящия член, е достъпно на техния уебсайт за срок от най-малко пет години след публикуването му. Личните данни, които се съдържат в такива публикации, се съхраняват на уебсайта на компетентния орган само за необходимия срок в съответствие с действащите правила за защита на данните.
ГЛАВА 6
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ И АКТОВЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 35
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14 се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 и член 19, параграфи 13 и 14, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. Решението за оттегляне прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз, или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, параграфи 5 и 6, член 12, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея и параграф 3 или член 19, параграфи 13 или 14, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито от Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 36
Процедура на комитета
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по ценни книжа, създаден с Решение на Комисията 2001/528/ЕО (31). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
ГЛАВА 7
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 37
Отмяна на Директива 2003/6/ЕО и мерките за нейното изпълнение
Директива 2003/6/ЕО и директиви 2004/72/ЕО (32), 2003/125/ЕО (33) и 2003/124/ЕО (34) на Комисията и Регламент (ЕО) № 2273/2003 на Комисията (35) се отменят, считано от 3 юли 2016 г. Позоваванията на Директива 2003/6/ЕО се смятат за позовавания на настоящия регламент и се четат в съответствие с таблицата на съответствието, посочена в приложение II към настоящия регламент.
Член 38
Доклад
До 3 юли 2019 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящия регламент, заедно със законодателно предложение за изменение, ако е необходимо. Този доклад оценява, наред с другото:
а)
целесъобразността на въвеждането на общи правила за необходимостта всички държави членки да предвидят административни санкции за злоупотреба с вътрешна информация и манипулиране на пазара;
б)
способността на определението за вътрешна информация да обхване цялата съотносима информация, която подпомага компетентните органи да се борят ефективно с пазарната злоупотреба;
в)
целесъобразността на условията, при които забраната за търговия е наложена в съответствие с член 19, параграф 11, с оглед да се установи дали има допълнителни обстоятелства, при които забраната следва да се прилага;
г)
възможността за установяване на рамка на Съюза за междупазарен надзор на дневника за нареждания по отношение на пазарните злоупотреби, включително препоръки за такава рамка; и
д)
обхвата на прилагане на разпоредбите за бенчмарк.
За целите на първа алинея, буква а) ЕОЦКП предприема сравнително изследване на прилагането на административни санкции, както и на прилагането на наказателноправни санкции в държавите членки, когато последните са избрали, в съответствие с член 30, параграф 1, втора алинея, да уредят такива санкции съгласно посоченото в същата разпоредба за нарушения на настоящия регламент. Тази дейност включва също и всякакви данни, предоставени съгласно член 33, параграфи 1 и 2.
Член 39
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Той се прилага, считано от 3 юли 2016 г. с изключение на член 4, параграфи 4 и 5, член 5, параграф 6, член 6, параграфи 5 и 6, член 7, параграф 5, член 11, параграфи 9, 10 и 11, член 12, параграф 5, член 13, параграфи 7 и 11, член 16, параграф 5, член 17, параграф 2, трета алинея, член 17, параграфи 3, 10 и 11, член 18, параграф 9, член 19, параграфи 13, 14 и 15, член 20, параграф 3, член 24, параграф 3, член 25, параграф 9, член 26, параграф 2, втора, трета и четвърта алинея, член 32, параграф 5 и член 33, параграф 5, които се прилагат, считано от 2 юли 2014 г.
3. Държавите членки предприемат необходимите мерки, за да се съобразят с членове 22, 23 и 30, член 31, параграф 1 и членове 32 и 34 до 3 юли 2016 г.
4. Позоваванията в настоящия регламент на Директива 2014/65/ЕС и на Регламент (ЕС) № 600/2014 до 3 януари 2017 г. се четат като позовавания на Директива 2004/39/ЕО съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV към Директива 2014/65/ЕС, доколкото тази таблица на съответствието съдържа разпоредби, препращащи към Директива 2004/39/ЕО.
Когато в разпоредбите от настоящия регламент се прави позоваване на ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти, тези разпоредби не се прилагат за ОСТ, пазари за растеж на МСП, квоти за емисии и продавани на търг основани на тях продукти до 3 януари 2017 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 596/2014
av den 16 april 2014
om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2003/124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
En verklig inre marknad för finansiella tjänster är avgörande för ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen i unionen.
(2)
För en integrerad, effektiv och öppen finansmarknad krävs marknadsintegritet. Väl fungerande värdepappersmarknader som har allmänhetens förtroende är en förutsättning för ekonomisk tillväxt och välstånd. Marknadsmissbruk skadar finansmarknadernas integritet och allmänhetens förtroende för värdepapper och derivatinstrument.
(3)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG (4) fullbordade och uppdaterade unionens rättsliga ram för att skydda marknadens integritet. Med tanke på lagstiftningens, marknadens och teknikens utveckling sedan det direktivet trätt i kraft, som har medfört betydande förändringar av den finansiella miljön, bör det direktivet nu ersättas. En ny normativ rättsakt behövs också för att säkerställa att det finns enhetliga bestämmelser, tydliga centrala begrepp och en enhetlig regelbok i linje med slutsatserna från rapporten av den 25 februari 2009 av högnivågruppen för finansiell tillsyn inom EU, med Jacques de Larosière som ordförande (nedan kallad Larosièregruppen).
(4)
En mer enhetlig och fastare ram måste fastställas för att bevara marknadens integritet, undvika potentiellt regleringsarbitrage, säkerställa ansvarsskyldighet vid försök till manipulation och öka rättssäkerheten och förenkla lagstiftningen för marknadsaktörer. Denna förordning syftar till att på ett avgörande sätt bidra till en väl fungerande inre marknad och bör följaktligen grundas på artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), såsom den tolkats i fast rättspraxis från Europeiska unionens domstol.
(5)
För att undanröja kvarvarande hinder för handel och motverka betydande snedvridning av konkurrensen till följd av lagstiftningsskillnader på nationell nivå, samt för att förhindra att andra hinder för handel och snedvridningar av konkurrensen uppstår, är det nödvändigt att anta en förordning som inför en mer enhetlig tolkning av unionens ramverk avseende marknadsmissbruk och som tydligare fastställer regler som ska tillämpas i alla medlemsstater. Marknadsmissbrukskraven får formen av en förordning, vilket säkerställer att de kraven är direkt tillämpliga. Detta bör säkerställa enhetliga villkor genom att förhindra uppkomsten av olikartade nationella krav till följd av införlivandet av ett direktiv. Denna förordning kommer att kräva att alla personer följer samma regler i hela unionen. Den kommer också att förenkla lagstiftningen och sänka företagens kostnader för att efterleva den, i synnerhet när det gäller företag som har gränsöverskridande verksamhet, och den kommer att bidra till att undanröja snedvridning av konkurrensen.
(6)
I kommissionens meddelande av den 25 juni 2008 om En ”Small Business Act” för Europa uppmanas unionen och dess medlemsstater att utarbeta bestämmelser för att minska den administrativa bördan, att anpassa lagstiftningen till behoven hos emittenterna på marknader för små och medelstora företag och att underlätta tillgången till finansiering för dessa emittenter. Ett antal bestämmelser i direktiv 2003/6/EG medför administrativa bördor för emittenterna, särskilt för emittenter av finansiella instrument som godkänts för handel på tillväxtmarknader för små och medelstora företag, och dessa bördor bör minskas.
(7)
Marknadsmissbruk är ett begrepp som omfattar olagliga beteenden på finansmarknaderna, och vid tillämpning av denna förordning bör begreppet anses omfatta insiderhandel, olagligt röjande av insiderinformation och marknadsmanipulation. Sådant beteende hindrar fullständig öppenhet på marknaden som är en förutsättning för handel för alla ekonomiska aktörer på integrerade finansmarknader.
(8)
Tillämpningsområdet för direktiv 2003/6/EG inriktade sig på finansiella instrument upptagna till handel på en reglerad marknad, eller för vilka det har lämnats in en ansökan om upptagande till handel på en sådan marknad. De senaste åren har man emellertid i allt högre grad handlat med finansiella instrument på multilaterala handelsplattformar (MTF-plattformar). Det finns också finansiella instrument som handlas endast på andra typer av organiserade handelsplattformar (OTF-plattformar) eller endast över disk (OTC). Denna förordnings tillämpningsområde bör därför utvidgas till att innefatta varje finansiellt instrument som handlas på en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform, och varje annat beteende eller annan handling som kan påverka ett sådant finansiellt instrument, oavsett om detta äger rum på en handelsplats eller inte. När det gäller vissa typer av MTF-plattformar, vilka liksom reglerade marknader bistår företag med att anskaffa eget kapital, gäller förbudet mot marknadsmissbruk även när en ansökan om upptagande till handel på en sådan marknad har gjorts. Tillämpningsområdet för denna förordning bör därför inbegripa finansiella instrument för vilka en ansökan om upptagande till handel på en MTF-plattform har gjorts. Detta bör förbättra investerarskyddet, upprätthålla marknadens integritet och säkerställa att marknadsmissbruk av sådana instrument är entydigt förbjudet.
(9)
För att främja öppenhet bör operatörer av en reglerad marknad, en MTF- eller OTF-plattform omgående meddela sina behöriga myndigheter uppgifter om de finansiella instrument som de har tagit upp till handel, för vilka det har gjorts en ansökan om upptagande till handel eller som har handlats på deras handelsplatser. En andra anmälan bör göras om instrumentet inte längre är upptaget till handel. Sådana skyldigheter bör även gälla för finansiella instrument för vilka det inlämnats en ansökan om upptagande till handel på deras handelsplatser och finansiella instrument som har upptagits till handel innan denna förordning trädde i kraft. Anmälningarna, bör de behöriga myndigheterna lämna in till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), och Esma bör offentliggöra en förteckning över alla de anmälda finansiella instrumenten. Denna förordning tillämpas på finansiella instrument oavsett om de tas upp eller inte på den förteckning som offentliggörs av Esma.
(10)
Det är möjligt att vissa finansiella instrument som inte handlas på en handelsplats utnyttjas för marknadsmissbruk. Detta inkluderar finansiella instrument vars pris eller värde är beroende av eller påverkar finansiella instrument som handlas på en handelsplats, eller vars handel påverkar priset eller värdet på andra finansiella instrument som handlas på en handelsplats. Exempel på när sådana instrument kan användas för marknadsmissbruk är bland annat insiderinformation om en aktie eller obligation som kan utnyttjas för att köpa ett derivat av denna aktie eller obligation, eller ett index vars värde är beroende av denna aktie eller obligation. När ett finansiellt instrument används som ett referenspris kan ett OTC-derivat utnyttjas för att dra fördel av manipulerade priser eller för att manipulera priset på ett finansiellt instrument som handlas på en handelsplats. Ytterligare ett exempel är en planerad emission av nya värdepapper som inte i övrigt omfattas av förordningens tillämpningsområde, men där handel med dessa värdepapper skulle kunna påverka priset eller värdet på existerande börsnoterade värdepapper som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde. Denna förordning täcker även den situation där priset eller värdet på ett instrument som handlas på en handelsplats är beroende av ett OTC-instrument. Samma princip bör tillämpas på spotavtal avseende råvaror vars pris baseras på derivatets pris, samt på köp av spotavtal avseende råvaror till vilka finansiella instrument hänför sig.
(11)
Handel med värdepapper eller relaterade instrument för stabilisering av värdepapper eller handel med egna aktier i återköpsprogram kan vara berättigad av ekonomiska skäl och bör därför, under vissa omständigheter, undantas från förbuden mot marknadsmissbruk, förutsatt att handeln äger rum med beaktande av nödvändig öppenhet så att relevant information om stabiliseringen eller återköpsprogrammen offentliggörs.
(12)
Handel med egna aktier i återköpsprogram och stabilisering av ett finansiellt instrument som inte omfattas av undantagen enligt denna förordning bör inte i sig anses utgöra marknadsmissbruk.
(13)
Medlemsstater, medlemmar av Europeiska centralbankssystemet (ECBS), ministerier och andra myndigheter och specialföretag för en eller flera medlemsstater samt unionen och vissa andra offentliga organ eller personer som handlar på deras vägnar bör kunna föra penning- eller växelkurspolitik eller förvalta offentlig skuld utan begränsningar, i den mån verksamheten utförts i allmänhetens intresse och endast inom ramen för den politiken. Inte heller bör begränsning ske av transaktioner eller handelsorder som utförs eller beteenden av unionen, ett specialföretag för en eller flera medlemsstater, Europeiska investeringsbanken, Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten och Europeiska stabilitetsmekanismen eller en internationell finansiell institution inrättad av två eller fler medlemsstater för att anskaffa finansiering och ge finansiellt bistånd till förmån för sina medlemmar. Ett sådant undantag från denna förordnings tillämpningsområde kan, i enlighet med denna förordning, utvidgas till vissa offentliga organ med uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av offentlig skuld och centralbanker i tredjeländer. Samtidigt bör undantagen för penning- eller växelkurspolitik eller förvaltning av offentlig skuld inte utvidgas till fall när dessa organ utför transaktioner, handelsorder eller beteenden annat än inom ramen för den politiken eller när personer som arbetar för de organen utför transaktioner, handelsorder eller beteenden för egen räkning.
(14)
Förnuftiga investerare baserar sina investeringsbeslut på information som de redan har tillgång till, alltså tillgänglig förhandsinformation. Därför bör frågan om en förnuftig investerare, i samband med ett investeringsbeslut, rimligtvis skulle beakta en viss uppgift utvärderas på grundval av den tillgängliga förhandsinformationen. En sådan bedömning måste ta hänsyn till de förväntade effekterna av dessa uppgifter i ljuset av den berörda emittentens verksamhet som helhet, informationskällans tillförlitlighet och alla andra marknadsvariabler som kan förväntas påverka de finansiella instrumenten, de relaterade spotavtalen avseende råvaror, eller de auktionerade produkter som är baserade på utsläppsrätterna under de givna omständigheterna.
(15)
Efterhandsinformation kan användas för att kontrollera antagandet att förhandsinformationen var priskänslig, men bör inte användas för att vidta åtgärder mot personer som drog rimliga slutsatser av den förhandsinformation de hade tillgång till.
(16)
När insiderinformation rör ett förlopp som sker i etapper kan varje etapp i förloppet såväl som förloppet som helhet utgöra insiderinformation. Ett mellanliggande steg i en över tiden pågående process kan i sig utgöra omständigheter eller en händelse som föreligger eller som det finns faktiska utsikter för att den kan komma att föreligga eller inträffa, på grundval av en övergripande bedömning av faktorer som föreligger vid den relevanta tidpunkten. Detta begrepp bör emellertid inte tolkas så att omfattningen av omständigheternas eller händelsernas effekt på priserna på de berörda finansiella instrumenten bör tas i beaktande. Ett mellanliggande steg bör anses vara insiderinformation om det i sig uppfyller de kriterier för insiderinformation som fastställs i denna förordning.
(17)
Information som avser en händelse eller omständigheter som utgör ett mellanliggande steg i en över tiden pågående process kan exempelvis hänföra sig till läget i avtalsförhandlingar, villkor som provisoriskt godkänts i avtalsförhandlingar, möjligheten för placering av finansiella instrument, villkor för marknadsföring av finansiella instrument, provisoriska villkor för placeringen av finansiella instrument, eller överväganden om att införa ett finansiellt instrument i ett större index eller om att utesluta ett finansiellt instrument från ett sådant index.
(18)
Rättssäkerheten bör förbättras för marknadsdeltagarna genom en mer detaljerad definition av två av de aspekter som är väsentliga för definitionen av insiderinformationen och betydelsen av dess potentiella effekter på priserna på de finansiella instrumenten, de relaterade spotavtalen avseende råvaror eller de auktionerade produkter som är baserade på utsläppsrätterna. För derivat som är grossistenergiprodukter, bör information som ska offentliggöras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 (5) anses som insiderinformation.
(19)
Syftet med denna förordning är inte att förbjuda diskussioner av allmän natur mellan aktieägare och företagsledningen om affärs- och marknadsutvecklingen med avseende på en emittent. Sådana förbindelser är väsentliga för att marknaden ska fungera effektivt och bör inte förbjudas genom denna förordning.
(20)
Spotmarknader och relaterade derivatmarknader är nära sammankopplade och globala, och marknadsmissbruk kan ske över båda dessa marknader och över gränser, vilket kan leda till avsevärda systemrisker. Detta gäller för både insiderhandel och marknadsmanipulation. I synnerhet kan insiderinformation från en spotmarknad vara till nytta för en person som handlar på en finansiell marknad. Insiderinformation avseende ett råvaruderivat bör definieras som information som dels uppfyller den allmänna definitionen av insiderinformation avseende finansmarknader och som dels måste offentliggöras i enlighet med lagar och andra bestämmelser på unionsnivå eller nationell nivå, marknadsregler, avtal eller sedvänjor på de derivat- eller spotmarknaderna avseende råvaror. Goda exempel på sådana regler inbegriper förordning (EU) nr 1227/2011 för energimarknaden och Joint Organisations Database Initiative (Jodi)-databasen för olja. Sådan information kan fungera som grund för marknadsaktörers beslut att börja handla med råvaruderivat eller relaterade spotavtal avseende råvaror, och bör därför utgöra insiderinformation som måste offentliggöras om den kan förväntas ha en väsentlig inverkan på priset på sådana derivat eller relaterade spotavtal avseende råvaror.
Strategier för manipulation kan också omfatta spotmarknader och derivatmarknader. Handel med finansiella instrument, inklusive råvaruderivat, kan användas för att otillbörligt påverka relaterade spotavtal avseende råvaror, och spotavtal avseende råvaror kan användas för att manipulera relaterade finansiella instrument. Förbudet mot marknadsmanipulation bör fånga dessa ömsesidiga kopplingar. Det är dock varken lämpligt eller praktiskt möjligt att utvidga denna förordnings räckvidd till att omfatta beteenden som inte berör finansiella instrument, t.ex. handel med spotavtal avseende råvaror som endast påverkar spotmarknaden. När det specifikt gäller grossistenergiprodukter bör de behöriga myndigheterna beakta särdragen i definitionerna i förordning (EU) nr 1227/2011 när de tillämpar definitionerna av insiderinformation, insiderhandel och marknadsmanipulation enligt denna förordning på finansiella instrument relaterade till grossistenergiprodukter.
(21)
Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EU (6) är kommissionen, medlemsstaterna och andra officiellt utsedda organ bland annat ansvariga för det tekniska utfärdandet av utsläppsrätter, deras fria tilldelning till industrisektorer och nya aktörer som kan komma i fråga för detta och, mer allmänt, utvecklingen och genomförandet av unionens klimatpolitiska ram, som stöder tillhandahållandet av utsläppsrätter för köpare inom unionens system för handel med utsläppsrätter. Dessa offentliga organ kan, inom ramen för utövandet av sina uppgifter, bland annat ha tillgång till priskänslig icke-offentlig information och enligt direktiv 2003/87/EG kan de behöva göra vissa marknadstransaktioner avseende utsläppsrätter. Till följd av klassificeringen av utsläppsrätter som finansiella instrument som ett led i översynen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (7), kommer även dessa instrument att omfattas av denna förordning.
För att bevara de befogenheter som kommissionen, medlemsstaterna och andra officiellt utsedda organ har att utveckla och genomföra unionens klimatpolitik, bör dessa offentliga organs verksamhet, i den mån verksamheten utförts i allmänhetens intresse och uttryckligen inom ramen för denna politik och avseende utsläppsrätter, undantas från tillämpningen av denna förordning. Ett sådant undantag bör inte ha en negativ effekt på den övergripande marknadsöppenheten, eftersom dessa offentliga organ har lagstadgade förpliktelser att bedriva sin verksamhet på ett sätt som säkerställer ett ordentligt, rättvist och icke-diskriminerande offentliggörande av och tillgång till alla nya beslut, händelser och uppgifter som är av priskänslig natur. Det finns dessutom skyddsåtgärder för ett rättvist och icke-diskriminerande offentliggörande av särskild priskänslig information som innehas av offentliga myndigheter enligt direktiv 2003/87/EC och de genomförandebestämmelser som antagits till följd av det direktivet. Samtidigt bör undantaget för offentliga organ som utför verksamhet inom ramen för unionens klimatpolitik inte gälla i fall när de offentliga organen utför verksamhet eller transaktioner som inte sker inom ramen för unionens klimatpolitik eller när personer som arbetar för ett av dessa organ utövar verksamhet eller transaktioner för egen räkning.
(22)
Enligt artikel 43 i EUF-fördraget, och för genomförandet av internationella avtal som ingåtts i enlighet med EUF-fördraget, är kommissionen, medlemsstaterna och andra officiellt utsedda organ bland annat ansvariga för att utöva den gemensamma jordbrukspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken. Vid utförandet av dessa uppgifter genomför dessa offentliga organ verksamhet och vidtar åtgärder för att förvalta jordbruks- och fiskerimarknaderna, även genom offentlig intervention och införande av ytterligare importtullar eller uppskov av sådana tullar. Med hänsyn till denna förordnings tillämpningsområde, vissa bestämmelser i förordningen som omfattar spotavtal avseende råvaror vilka påverkar eller kan förväntas påverka finansiella instrument och finansiella instrument vars värde är beroende av värdet på spotavtalet avseende råvaror och vilka påverkar eller kan förväntas påverka spotavtal avseende råvaror, är det nödvändigt att säkerställa att kommissionens, medlemsstaternas och andra officiellt utsedda organs verksamhet inte begränsas när det gäller att utöva den gemensamma jordbrukspolitiken och unionens gemensamma fiskeripolitik.
För att bevara de befogenheter som kommissionen, medlemsstaterna och andra officiellt utsedda organ har att utveckla och utöva den gemensamma jordbrukspolitiken och unionens gemensamma fiskeripolitik, bör deras verksamhet, i den mån verksamheten utförts i allmänhetens intresse och uttryckligen i syfte att uppfylla den politiken, undantas från tillämpningen av denna förordning. Ett sådant undantag bör inte ha en negativ effekt på den övergripande marknadsöppenheten, eftersom dessa offentliga organ har lagstadgade förpliktelser att bedriva sin verksamhet på ett sätt som säkersställer ett ordentligt, rättvist och icke-diskriminerande offentliggörande av och tillgång till alla nya beslut, händelser och uppgifter som är av priskänslig natur. Samtidigt bör undantaget för offentliga organ som utövar verksamhet i syfte att uppfylla unionens gemensamma jordbrukspolitik och unionens gemensamma fiskeripolitik inte gälla när de offentliga organen utför verksamhet eller transaktioner som inte utövas i syfte att uppfylla den gemensamma jordbrukspolitiken och unionens gemensamma fiskeripolitik eller när personer som arbetar för ett av de organen utövar verksamhet eller transaktioner för egen räkning.
(23)
De huvudsakliga kännetecknen för insiderhandeln består i att en oberättigad fördel uppnås från insiderinformation till nackdel för tredje parter som är omedvetna om sådan information, och följaktligen leder detta till att finansmarknadernas integritet och investerarnas förtroende undergrävs. Förbudet mot insiderhandel bör följaktligen tillämpas när en person som förfogar över insiderinformation otillbörligt utnyttjar den fördel som denna information ger och utför en transaktion i enlighet med denna information genom att förvärva eller avyttra, eller försöka förvärva eller avyttra, eller genom att återkalla eller ändra, eller försöka återkalla eller ändra, en handelsorder att förvärva eller avyttra finansiella instrument som omfattas av denna information, för egen eller annans räkning, direkt eller indirekt. Utnyttjande av insiderinformation kan även bestå i handel med utsläppsrätter och derivat av dessa och budgivning vid sådana auktioner för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på sådana som hålls enligt kommissionens förordning (EU) nr 1031/2010 (8).
(24)
När en juridisk eller fysisk person som förfogar över insiderinformation förvärvar eller avyttrar, eller försöker förvärva eller avyttra, finansiella instrument som omfattas av den informationen, för egen eller annans räkning, direkt eller indirekt, bör det underförstås att den personen har utnyttjat den informationen. Det antagandet påverkar inte rätten till försvar. Frågan huruvida en person har överträtt förbudet mot insiderhandel eller har försökt utöva insiderhandel bör bedömas mot bakgrund av syftet med denna förordning, vilket är att skydda finansmarknadernas integritet och höja investerarnas förtroende för dem. Detta förtroende bygger i sin tur på att investerarna har tillförsäkrats likabehandling och skydd mot otillbörligt utnyttjande av insiderinformation.
(25)
Handelsorder som lagts innan en person förfogar över insiderinformation bör inte anses vara insiderhandel. Om en person emellertid har kommit att förfoga över insiderinformation bör det antas att alla senare ändringar av handelsorderna relaterade till den informationen som lagts innan sådan information förfogades över, inbegripet återkallelse eller ändring av en handelsorder eller ett försök att återkalla och ändra en handelsorder, utgör insiderhandel. Det antagandet kan emellertid avvisas om personen påvisar att han eller hon inte utnyttjade insiderinformationen när transaktionen utfördes.
(26)
Utnyttjande av insiderinformation kan bestå i förvärv eller avyttring av ett finansiellt instrument, eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, eller återkallelse eller ändring av en handelsorder, eller försök att förvärva eller avyttra ett finansiellt instrument eller att återkalla eller ändra en handelsorder, samtidigt som personen i fråga inser eller borde ha insett att informationen utgör insiderinformation. I detta avseende bör de behöriga myndigheterna ta hänsyn till vad en normal och förnuftig person inser eller borde ha insett med hänsyn till omständigheterna.
(27)
Denna förordning bör tolkas på ett sätt som stämmer överens med de åtgärder som medlemsstaterna antagit för att skydda innehavare av överlåtbara värdepapper som medför rösträtt i ett bolag (eller som efter lösen eller konvertering kan medföra sådana rättigheter) när bolaget är föremål för ett offentligt uppköpserbjudande eller något annat förslag om förändring av kontrollen i bolaget. Denna förordning bör i synnerhet tolkas på ett sätt som stämmer överens med de lagar och andra författningar som antagits om uppköpserbjudanden, fusioner och andra transaktioner som påverkar ägande eller kontroll av företag som regleras av de tillsynsmyndigheter som medlemsstaterna har utsett i enlighet med artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/25/EG (9).
(28)
Analyser och prognoser som grundas på allmänt tillgängliga uppgifter bör inte i sig anses vara insiderinformation, och enbart det faktum att en transaktion utförs på grundval av analys eller prognoser bör därför inte anses utgöra utnyttjande av insiderinformation. Till exempel när offentliggörande eller spridning av information rutinmässigt förväntas av marknaden och när sådant offentliggörande eller distribution bidrar till prisbildningsprocessen för finansiella instrument, eller när informationen bidrar med synpunkter från en erkänd marknadskommentator eller institution som kan påverka priserna på relaterade finansiella instrument kan informationen utgöra insiderinformation. Marknadsaktörer måste därför beakta i vilken utsträckning informationen är icke offentlig och hur finansiella instrument eventuellt skulle påverkas om handel sker innan den offentliggörs eller sprids, för att fastställa huruvida de skulle handla på grundval av insiderinformation.
(29)
För att undvika att det av misstag införs förbud mot former av finansiell verksamhet som är legitima, dvs. som inte kan innebära marknadsmissbruk, är det nödvändigt att erkänna vissa legitima beteenden. Detta kan exempelvis inbegripa ett erkännande av marknadsgaranternas roll när dessa agerar som legitima tillhandahållare av marknadslikviditet.
(30)
Om marknadsgaranter eller personer som auktoriserats att agera som motparter begränsar sig till att bedriva sin legitima verksamhet att köpa och sälja finansiella instrument eller om personer som auktoriserats att utföra handelsorder på tredje parts vägnar begränsar sig till att vederbörligen utföra, återkalla eller ändra en handelsorder, bör detta inte anses utgöra utnyttjande av sådan insiderinformation. Skyddsåtgärderna som föreskrivs i denna förordning för marknadsgaranter eller andra som erhållit auktorisation för att agera som motpart eller personer som har auktoriserats att utföra handelsorder på tredje parts vägnar, vilka har insiderinformation, bör emellertid inte omfatta verksamhet som klart och tydligt är förbjuden enligt denna förordning, vilket exempelvis inbegriper förfarandet att handla före kunden (front running). När en juridisk person har vidtagit alla rimliga åtgärder för att undvika marknadsmissbruk, samtidigt som fysiska personer i sitt arbete trots detta gör sig skyldiga till marknadsmissbruk på den juridiska personens vägnar bör detta inte anses utgöra marknadsmissbruk av den juridiska personen. Ett annat exempel som inte bör anses utgöra utnyttjande av insiderinformation är transaktioner som utförs för att uppfylla ett tidigare ingånget åtagande som har förfallit. Enbart det faktum att ha tillgång till insiderinformation angående ett annat bolag och att utnyttja den i samband med ett offentligt uppköpserbjudande för att vinna kontroll över detta bolag eller föreslå en fusion med det bolaget bör inte anses utgöra insiderhandel.
(31)
Eftersom ett förvärv eller en avyttring av finansiella instrument med nödvändighet föregås av att den som företar respektive transaktion fattar ett beslut att förvärva eller avyttra, bör enbart det faktum att personen gör ett sådant förvärv eller avyttring inte anses innebära att insiderinformation utnyttjas. Agerande på grundval av egna planer och strategier för handel bör inte betraktas som utnyttjande av insiderinformation. Ingen av de juridiska eller fysiska personerna bör emellertid skyddas av sin yrkesfunktion, de bör endast skyddas om de agerar på ett lämpligt sätt och uppfyller både de standarder som förväntas inom deras yrke och de som fastställs i denna förordning, dvs. marknadsintegritet och investerarskydd. En överträdelse kan trots detta anses ha begåtts om den behöriga myndigheten påvisar att det fanns ett icke-legitimt skäl till de transaktionerna eller handelsorderna eller det beteendet eller att personen utnyttjade insiderinformation.
(32)
Marknadssonderingar är interaktioner mellan en säljare av ett finansiellt instrument och en eller flera potentiella investerare innan en transaktion aviseras, i syfte att bedöma potentiella investerares intresse av en eventuell transaktion och dess prissättning, storlek och strukturering. Marknadssonderingar kan omfatta en börsintroduktion eller därpå följande erbjudanden av värdepapper, och skiljer sig från den vanliga handeln. De är mycket värdefulla verktyg för att bedöma potentiella investerares åsikter, förbättra dialogen mellan aktieägare, se till att handeln fungerar smidigt och att emittenters, existerande aktieägares och potentiella nya investerares åsikter sammanjämkas. De kan komma till särskild nytta när förtroendet för marknaderna är bristfälligt eller när marknaderna saknar ett relevant referensvärde eller är instabila. Möjligheten att utföra sådana marknadssonderingar är sålunda av betydelse för att finansmarknaderna ska kunna fungera väl och marknadssonderingar bör inte i sig betraktas som marknadsmissbruk.
(33)
Exempel på marknadssonderingar inkluderar fall där det säljande företaget har fört diskussioner med en emittent om en eventuell transaktion och företaget har beslutat att bedöma det potentiella investerarintresset i syfte att fastställa villkoren för en transaktion, till fall då en emittent har för avsikt att avisera en emission av skuldinstrument eller aktier och nyckelinvesterare kontaktas av det säljande företaget och erhåller de fullständiga villkoren för transaktionen för att erhålla ett finansiellt åtagande att delta i transaktionen, eller till fall då det säljande företaget strävar efter att sälja en omfattande mängd värdepapper på en investerares vägnar och strävar efter att bedöma det potentiella intresset för de värdepapperen hos andra potentiella investerare.
(34)
Genomförande av marknadssonderingar kan kräva att insiderinformation lämnas till potentiella investerare. Det kommer i allmänhet endast att finnas möjlighet att dra finansiell fördel av handel på grundval av insiderinformation som förmedlats i en marknadssondering om det finns en existerande marknad för det finansiella instrument som är föremål för marknadssonderingen eller för ett relaterat finansiellt instrument. Med hänsyn till tidpunkten för sådana diskussioner är det möjligt att insiderinformation kan komma att lämnas till den potentiella investeraren under marknadssonderingens gång efter det att ett finansiellt instrument har tagits upp till handel på en reglerad marknad eller har handlats på en MTF- eller OTF-plattform. Den marknadsaktör som lämnar information bör innan den inleder en marknadssondering bedöma huruvida denna marknadssondering kommer att innebära att insiderinformation lämnas.
(35)
Det bör anses att insiderinformation lämnas legitimt om den lämnas som ett normalt led i fullgörandet av en persons tjänst, verksamhet eller åligganden. Om en marknadssondering omfattar röjande av insiderinformation kommer den marknadsgarant som röjer informationen anses agera som ett normalt led i fullgörandet av sin tjänst, verksamhet eller åligganden om denne vid tidpunkten för röjandet informerar och erhåller ett medgivande från den person som mottar information om att han eller hon får tillhandahållas insiderinformation, att personen i fråga enligt bestämmelserna i denna förordning kommer att vara förhindrad att handla eller agera på grundval av denna information, att rimliga åtgärder måste vidtas för att skydda uppgifternas fortlöpande konfidentialitet, och att personen i fråga måste informera den marknadsaktör som lämnar information om identiteten på alla fysiska och juridiska personer till vilka information lämnas under det att ett svar på marknadssonderingen utarbetas. Den marknadsaktör som lämnar information bör även uppfylla skyldigheterna som närmare bör fastställas i tekniska standarder för tillsyn, när det gäller att föra register över röjda uppgifter. Det bör inte antas att marknadsaktörer som inte uppfyller denna förordning vid utförandet av en marknadssondering har röjt insiderinformation på ett olagligt sätt, men de bör inte kunna utnyttja det undantag som beviljas dem som uppfyller bestämmelserna. Frågan om huruvida de har brutit mot förbudet mot olagligt röjande av insiderinformation bör bedömas mot bakgrund av alla relevanta bestämmelser i denna förordning, och alla marknadsgaranter som lämnar information bör vara skyldiga att innan de inleder en marknadssondering skriftligen dokumentera sin bedömning av huruvida denna marknadssondering kommer att inbegripa röjande av insiderinformation.
(36)
Potentiella investerare som är föremål för en marknadssondering bör för sin del bedöma om den information som lämnas till dem utgör insiderinformation som skulle förbjuda dem att handla på grundval av denna information eller förbjuda dem att vidareförmedla den informationen. Potentiella investerare omfattas även i fortsättningen av de regler om insiderhandel och olagligt röjande av insider information som fastställs i denna förordning. Esma bör utfärda riktlinjer i syfte att bistå potentiella investerare när det gäller deras överväganden och vilka åtgärder de bör vidta för att inte överträda denna förordning.
(37)
I förordning (EU) nr 1031/2010 föreskrivs att två parallella system mot marknadsmissbruk ska tillämpas på auktioner för utsläppsrätter. Till följd av att utsläppsrätter klassificeras som finansiella instrument bör dock den här förordningen utgöra en enhetlig regelbok av marknadsmissbruksåtgärder som är tillämpliga på hela primär- och sekundärmarknaden för utsläppsrätter. Denna förordning bör också tillämpas på beteenden eller transaktioner, inbegripet bud, avseende auktionering på en auktionsplattform som har godkänts som en reglerad marknad för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter som är baserade på utsläppsrätter, inbegripet när auktionerade produkter inte är finansiella instrument, enligt förordning (EU) nr 1031/2010.
(38)
De åtgärder mot marknadsmanipulation som föreskrivs i denna förordning bör kunna anpassas till nya former av handel eller nya strategier som kan innebära marknadsmissbruk. För att återspegla det faktum att handeln med finansiella instrument allt oftare är automatiserad är det önskvärt att definitionen av marknadsmanipulation anger specifika exempel på marknadsmissbruksstrategier som kan utföras genom alla tillgängliga handelssätt, inklusive algoritmisk handel och högfrekvenshandel. De exempel som anges är varken avsedda att vara uttömmande eller att antyda att det inte skulle röra sig om marknadsmissbruk om samma strategier genomfördes på annat sätt.
(39)
Förbudet mot marknadsmissbruk bör även omfatta de personer som samarbetar för att bedriva marknadsmissbruk. Exemplen kan inkludera, men är inte begränsade till, förmedlare som utformar och rekommenderar en handelsstrategi som syftar till marknadsmissbruk, personer som uppmuntrar en person med insiderinformation att röja denna information på ett olagligt sätt, eller personer som utvecklar mjukvara i samarbete med en handlare i syfte att underlätta marknadsmissbruk.
(40)
För att säkerställa att ansvar åläggs både den juridiska personen och alla fysiska personer som deltar i den juridiska personens beslutsfattande, bör de olika nationella rättsliga mekanismerna i medlemsstaterna erkännas. Detta har direkt anknytning till metoderna för ansvarstilldelning i nationell rätt.
(41)
För att komplettera förbudet mot marknadsmanipulation bör denna förordning inbegripa ett förbud mot försök till marknadsmanipulation. Ett försök till marknadsmanipulation bör särskiljas från ett faktiskt beteende som kan förväntas leda till marknadsmanipulation, eftersom båda verksamheterna är förbjudna enligt denna förordning. Ett sådant försök kan inkludera, men är inte begränsat till, situationer där verksamheten inleds men inte fullbordas, till exempel som ett resultat av tekniska problem eller en handelsorder som inte beaktas. Det är nödvändigt att förbjuda försök att manipulera marknaden för att de behöriga myndigheterna ska kunna påföra sanktioner mot sådana försök.
(42)
Utan att syftet med denna förordning och dess direkt tillämpliga bestämmelser påverkas, är det möjligt att en person som inleder transaktioner eller lägger handelsorder vilka kan anses utgöra marknadsmanipulation kan påvisa att skälen för att inleda sådana transaktioner eller lägga sådana handelsorder var legitima och att dessa transaktioner och handelsorder stämmer överens med godtagen praxis på den berörda marknaden. Godtagen marknadspraxis kan endast fastställas av den behöriga myndighet som ansvarar för utövandet av tillsyn över marknadsmissbruk på den berörda marknaden. Praxis som är vedertagen på en viss marknad kan inte anses vara tillämplig på andra marknader såvida inte de behöriga myndigheterna på dessa andra marknader officiellt har godkänt denna praxis. En överträdelse kan trots detta anses ha begåtts om den behöriga myndigheten påvisar att det fanns ett icke-legitimt skäl till dessa transaktioner eller handelsorder.
(43)
Denna förordning bör också klargöra att handlingar som innebär marknadsmanipulation eller försök till marknadsmanipulation avseende ett finansiellt instrument kan ha formen av användning av relaterade finansiella instrument, som derivatinstrument, som handlas på en annan handelsplats eller OTC.
(44)
Många finansiella instrument prissätts i förhållande till referensvärden. Faktisk manipulation eller försök till manipulation av referensvärden, inbegripet interbankräntor, kan ha allvarliga konsekvenser för marknadens förtroende och kan leda till betydande förluster för investerare eller snedvrida den reala ekonomin. Därför krävs särskilda bestämmelser angående referensvärden för att bevara marknadernas integritet och se till att behöriga myndigheter kan upprätthålla ett tydligt förbud mot manipulation av referensvärden. De bestämmelserna bör omfatta alla offentliggjorda referensvärden, även referensvärden tillgängliga via internet, oavsett om tillgången är gratis eller inte, såsom CDS-referensvärden och index av index. Det är nödvändigt att komplettera det allmänna förbudet mot marknadsmanipulation genom att förbjuda manipulation av själva referensvärdet och överföringen av oriktig eller vilseledande information, oriktiga eller vilseledande ingångsvärden, eller alla andra åtgärder som manipulerar beräkningen av referensvärdet, där den beräkningen definieras brett så att den omfattar mottagande och bedömning av alla uppgifter som är relaterade till beräkningen av detta referensvärde och särskilt inkluderar trimmade data och omfatta metoden för beräkningen av referensvärdet, oavsett om den är helt eller delvis algoritmisk eller grundar sig på en bedömning. Dessa bestämmelser kompletterar förordning (EU) nr 1227/2011 som förbjuder att avsiktligt ge oriktig information till företag som tillhandahåller prisbedömningar eller marknadsrapporter om energiprodukter i grossistledet, vilket leder till att marknadsaktörer som handlar på grundval av dessa prisbedömningar eller marknadsrapporter vilseleds.
(45)
För att säkerställa enhetliga marknadsvillkor för olika handelsställen och plattformar som omfattas av denna förordning, bör alla personer som driver reglerade marknader, MTF-plattformar och OTF-plattformar åläggas att inrätta och upprätthålla effektiva arrangemang, system och förfaranden som syftar till att förebygga och upptäcka metoder som innebär marknadsmanipulation och marknadsmissbruk.
(46)
Manipulation eller försök till manipulation av finansiella instrument kan också bygga på att man lägger handelsorder som kanske inte verkställs. Ett finansiellt instrument kan också utsättas för manipulation genom beteenden utanför handelsplatsen. Personer som yrkesmässigt arrangerar eller verkställer transaktioner bör vara skyldiga att inrätta och upprätthålla effektiva arrangemang, system och förfaranden för att upptäcka och rapportera misstänkta transaktioner. De bör även rapportera misstänkta handelsorder och misstänkta transaktioner som sker utanför en handelsplats.
(47)
Manipulation eller försök till manipulation av finansiella instrument kan också bygga på spridning av falsk eller vilseledande information. Spridning av falsk eller vilseledande information kan ha betydande påverkan på priserna på finansiella instrument på relativt kort tid. Det kan röra sig om fabricering av uppenbart falsk information, men också om avsiktligt utelämnande av väsentliga fakta, liksom medvetet felaktig rapportering av information. Den formen av marknadsmanipulation är till särskild skada för investerare, eftersom den får dem att basera sina investeringsbeslut på oriktig eller snedvriden information. Den är också till skada för emittenter, eftersom den minskar förtroendet för den tillgängliga information som rör dem. Bristande marknadsförtroende kan i sin tur äventyra emittentens förmåga att emittera nya finansiella instrument eller beviljas kredit från andra marknadsaktörer för att finansiera sin verksamhet. Information sprids snabbt på marknaden. Följaktligen kan skadan för investerare och emittenter kvarstå under relativt lång tid innan informationen befinns vara falsk eller vilseledande och kan korrigeras av emittenten eller den som är ansvarig för informationsspridningen. Det är därför nödvändigt att spridandet av falsk eller vilseledande information, inklusive rykten och falska eller vilseledande nyheter, anses strida mot denna förordning. Därför bör inte de som är aktiva på finansmarknaderna ha rätt att fritt uttrycka information som står i strid med deras egen uppfattning eller bättre vetande och som de vet eller borde veta är falsk eller vilseledande, vilket är till skada för investerare och emittenter.
(48)
Mot bakgrund av den ökade användningen av webbplatser, bloggar och sociala medier är det viktigt att tydliggöra att spridning av falsk eller vilseledande information via internet, inbegripet sociala medier eller anonyma bloggar, vid tillämpning av denna förordning bör anses vara likvärdigt med spridning via mer traditionella kommunikationskanaler.
(49)
Det är viktigt att en emittent offentliggör insiderinformation för att motverka insiderhandel och säkerställa att investerare inte vilseleds. Emittenter bör därför åläggas att så snart som möjligt underrätta allmänheten om insiderinformation. Den skyldigheten kan under särskilda omständigheter emellertid skada emittentens legitima intressen. Under sådana omständigheter bör ett uppskjutande av offentliggörandet tillåtas, förutsatt att det inte är sannolikt att uppskjutandet vilseleder allmänheten och om emittenten kan säkerställa att informationen förblir konfidentiell. Skyldigheten att offentliggöra insiderinformation gäller endast om emittenten har begärt eller godkänt det finansiella instrumentet för handel.
(50)
Vid tillämpning av de krav som avser offentliggörande av insiderinformation och uppskjutande av sådant offentliggörande som anges i denna förordning kan legitimt intresse särskilt avse bl.a. följande omständigheter: a) pågående förhandlingar eller liknande inslag där resultatet eller det normala förhandlingsmönstret kan förväntas påverkas av ett offentliggörande. Särskilt om emittentens finansiella bärkraft är allvarligt och omedelbart hotad, även om den inte blivit föremål för tillämplig insolvenslagstiftning, får offentliggörande av information senareläggas under en begränsad period om ett offentliggörande skulle utgöra en allvarlig risk för de befintliga och potentiella aktieägarnas intressen genom att underminera utgången av särskilda förhandlingar i syfte att säkerställa emittentens långsiktiga finansiella återhämtning; b) beslut som fattats eller avtal som slutits av emittentens ledningsorgan som kräver godkännande av ett annat av emittentens organ för att träda i kraft, om emittentens organisation kräver att de organen hålls åtskilda, förutsatt att offentliggörande av informationen före godkännandet tillsammans med ett meddelande om att det godkännandet fortfarande avvaktas skulle medföra risker för att allmänheten inte kan bedöma informationen korrekt.
(51)
Kravet att offentliggöra insiderinformation måste också gälla deltagare på marknaden för utsläppsrätter. För att undvika att utsätta marknaden för rapportering som inte är till nytta, och se till att den planerade åtgärden blir kostnadseffektiv, tycks det nödvändigt att begränsa regleringseffekterna av det kravet till endast de verksamhetsutövare inom unionens system för handel med utsläppsrätter som - genom sin storlek och verksamhet - rimligtvis kan förväntas kunna ha en betydande inverkan på priset på utsläppsrätter, på auktionerade produkter baserade på utsläppsrätterna eller på relaterade finansiella derivativinstrument avseende utsläppsrätterna och för budgivning i auktionerna enligt förordning (EU) nr 1031/2010. Kommissionen bör genom en delegerad akt anta åtgärder för att fastställa en minimitröskel för tillämpningen av det undantaget. Den information som bör offentliggöras bör avse den offentliggörande partens fysiska verksamhet och inte dennes egna planer eller strategier för handel med utsläppsrätter, auktionerade produkter som är baserade på utsläppsrätter eller på relaterade finansiella derivativinstrument. När deltagare på marknaden för utsläppsrätter redan uppfyller motsvarande krav att offentliggöra insiderinformation, i synnerhet enligt förordning (EU) nr 1227/2011, bör skyldigheten att offentliggöra insiderinformation om utsläppsrätter inte medföra någon dubblering av obligatoriska offentliggöranden som har samma innehåll i sak. När det gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter med samlade utsläpp eller en installerad tillförd effekt på eller under den fastställda tröskeln, bör det även anses, eftersom information om deras fysiska verksamhet anses vara oväsentlig för syftet med ett offentliggörande, att informationen inte har en väsentlig inverkan på priset på utsläppsrätter, på auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter eller på relaterade finansiella derivatinstrument. Sådana deltagare på marknaden för utsläppsrätter bör emellertid omfattas av förbudet mot insiderhandel när det gäller alla andra uppgifter de har tillgång till och som är insiderinformation.
(52)
I syfte att värna om allmänintresset, bevara det finansiella systemets stabilitet och till exempel undvika att likviditetskriser i finansiella institut utvecklas till solvenskriser till följd av ett plötsligt uttag av medel, kan det vara lämpligt att under exceptionella omständigheter tillåta att kreditinstitut eller andra finansiella institut skjuter upp offentliggörandet av insiderinformation. Detta kan särskilt gälla information som är av betydelse för tillfälliga likviditetsproblem, när instituten behöver ta emot lån från centralbanker, inbegripet likviditetsstöd i krislägen från en central bank när offentliggörandet av informationen skulle få en systempåverkan. Detta uppskjutande bör ske på villkor att emittenten erhåller den behöriga myndighetens medgivande och att det är uppenbart att det vidare allmänna och ekonomiska intresset av att skjuta upp offentliggörandet uppväger marknadens intresse av att erhålla den information som uppskjutandet avser.
(53)
Med avseende på finansiella institut, särskilt sådana som får lån från centralbanker, inklusive likviditetsstöd i krislägen, bör bedömningen rörande huruvida informationen är systemviktig och huruvida det ligger i allmänhetens intresse att offentliggörandet skjuts upp göras av den behöriga myndigheten, om så är lämpligt efter samråd med nationella centralbanken, makrotillsynsorganet eller annan relevant nationell myndighet.
(54)
Det bör vara klart förbjudet att utnyttja eller försöka utnyttja insiderinformation till att bedriva handel för egen räkning eller för tredje parts räkning. Utnyttjande av insiderinformation kan även bestå i handel med utsläppsrätter och derivat avseende utsläppsrätter och budgivning vid auktioner för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på sådana och som hålls enligt förordning (EU) nr 1031/2010 av personer som inser eller borde inse att informationen de innehar är insiderinformation. Information om marknadsaktörens egna planer och strategier för handel bör inte betraktas vara insiderinformation, även om information om en tredje parts planer och strategier för handel kan utgöra insiderinformation.
(55)
Kravet på offentliggörande av insiderinformation kan vara betungande för små och medelstora företag enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU (10) vars finansiella instrument tagits upp till handel på tillväxtmarknader för små och medelstora företag, med tanke på kostnaderna för övervakning av den information de innehar och för juridisk rådgivning för att fastställa om och när informationen måste offentliggöras. Det är dock viktigt att insiderinformation snabbt offentliggörs för att säkerställa investerarnas förtroende för de emittenterna. Därför bör Esma kunna utfärda riktlinjer som hjälper emittenterna att fullgöra skyldigheten att offentliggöra insiderinformation utan att göra avkall på skyddet för investerare.
(56)
Insiderförteckningar är ett viktigt verktyg när tillsynsmyndigheterna utreder eventuellt marknadsmissbruk, men nationella skillnader vad gäller de uppgifter som ingår i dessa förteckningar medför onödiga administrativa bördor för emittenterna. För att sänka dessa kostnader bör det därför finnas enhetliga krav på vilka datafält som krävs för insiderförteckningar. Det är också viktigt att personer som står med på insiderförteckningar informeras om detta och om följderna av detta enligt denna förordning och Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/57/EU (11). Kravet att föra och kontinuerligt uppdatera insiderförteckningar medför administrativa bördor i synnerhet för emittenter på tillväxtmarknader för små och medelstora företag. I och med att de behöriga myndigheterna kan utöva effektiv tillsyn över marknadsmissbruk utan att hela tiden ha tillgång till insiderförteckningar för dessa emittenter bör de undantas från denna skyldighet för att sänka de administrativa kostnaderna som denna förordning medför. Sådana emittenter bör emellertid på begäran tillhandahålla de behöriga myndigheterna en insiderförteckning.
(57)
Det är en värdefull åtgärd för att skydda marknadsintegriteten att emittenter eller personer som handlar på deras vägnar eller för deras räkning upprättar förteckningar över personer som arbetar för dem, genom anställningskontrakt eller på annat vis, och som har tillgång till insiderinformation som direkt eller indirekt hänför sig till emittenten. Sådana förteckningar kan användas av emittenter eller andra personer för att kontrollera flödet av insiderinformation och på detta sätt hjälpa dem att hantera sina skyldigheter att inte röja information. Sådana förteckningar kan även vara ett användbart verktyg för behöriga myndigheter att identifiera alla personer som har tillgång till insiderinformation och den tidpunkt då de fick denna tillgång. Tillgången till insiderinformation som direkt eller indirekt hänför sig till emittenten för personer som finns upptagna på en sådan förteckning påverkar inte de förbud som fastställs i denna förordning.
(58)
Ökad öppenhet i de transaktioner som utförs av personer i ledande ställning hos emittenter och, i tillämpliga fall, av dem närstående personer, är en förebyggande åtgärd mot marknadsmissbruk, särskilt insiderhandel. Ett offentliggörande av dessa transaktioner, på åtminstone individuell basis, kan även utgöra en värdefull informationskälla för investerarna. Det är nödvändigt att klargöra att skyldigheten att offentliggöra dessa ledande personers transaktioner även innefattar pantsättning eller utlåning av finansiella instrument, eftersom pantsättning av aktier kan få en väsentlig och potentiellt destabiliserande effekt på företaget vid en plötslig och oförutsedd avyttring. Utan offentliggörande av information skulle marknaden inte veta att det fanns ökad möjlighet till, exempelvis, en betydande framtida ändring i aktieägandet, en ökning av utbudet av aktier på marknadsplatsen, eller en förlust av rösträtter i det företaget. Därför krävs anmälan enligt denna förordning om pantsättningen av värdepapper görs som en del av en större transaktion i vilken en person med ledningsansvar pantsätter värdepapper som säkerhet för att få lån hos tredje part. Dessutom är fullständig och korrekt marknadsöppenhet en förutsättning för aktörernas förtroende för marknaden och särskilt förtroendet hos företagens aktieägare. Det är även nödvändigt att klargöra att skyldigheten att offentliggöra dessa ledningspersoners transaktioner innefattar transaktioner som utförs av en annan person inom ramen för ett diskretionärt uppdrag. För att uppnå en lämplig balans mellan graden av öppenhet och antalet rapporter som anmäls till behöriga myndigheter eller offentliggörs bör trösklar införas genom denna förordning, och transaktioner under denna tröskel behöver inte anmälas eller offentliggöras.
(59)
Anmälan av transaktioner som utförs av personer i ledande ställning för egen räkning, eller av en till dem närstående person, är inte enbart värdefull information för marknadsaktörerna, utan är också ytterligare ett medel för de behöriga myndigheterna att övervaka marknaderna. Skyldigheten att anmäla transaktioner påverkar inte de förbud som fastställs i denna förordning.
(60)
Anmälan av transaktioner bör ske i enlighet med de regler om överföring av personuppgifter som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (12).
(61)
Personer i ledande ställning bör inte ha rätt att utöva handel före offentliggörandet av en delårsrapport eller en bokslutskommuniké som den berörda emittenten är skyldig att offentliggöra enligt bestämmelserna på den handelsplats där emittentens aktier är upptagna till handel eller i enlighet med nationell rätt, såvida det inte existerar specifika och begränsade omständigheter som skulle motivera ett tillstånd från emittenternas sida som tillåter en person i ledande ställning att handla. Sådana tillstånd från emittentens sida påverkar inte de förbud som fastställs i denna förordning.
(62)
Tillsynens effektivitet garanteras genom en uppsättning effektiva verktyg, befogenheter och resurser för den behöriga myndigheten i varje medlemsstat. I denna förordning fastställs följaktligen särskilt den minimiuppsättning av tillsyns- och utredningsbefogenheter som medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ges enligt nationell rätt. De befogenheterna bör, när nationell rätt så kräver, utövas genom ansökan hos de behöriga rättsliga myndigheterna. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter enligt denna förordning bör de agera objektivt och opartiskt och förbli autonoma i sitt beslutsfattande.
(63)
Även företagen på marknaden och alla ekonomiska aktörer bör bidra till marknadens integritet. Det förhållandet att en enda behörig myndighet utses för marknadsmissbruk utesluter inte samarbete eller delegering på den behöriga myndighetens ansvar mellan den myndigheten och företag på marknaden, i syfte att säkerställa effektiv övervakning av att de bestämmelser som antas i enlighet med denna förordning följs. När personer som tar fram eller sprider investeringsrekommendationer eller annan information som rekommenderar eller föreslår en investeringsstrategi avseende ett eller flera finansiella instrument även handlar för egen räkning med sådana instrument, bör de behöriga myndigheterna bland annat kunna kräva eller begära av dessa personer alla uppgifter som är nödvändiga för att fastställa om de rekommendationer som tagits fram och spridits av dem är förenliga med denna förordning.
(64)
När det gäller att upptäcka fall av insiderhandel och marknadsmanipulation måste de behöriga myndigheterna, i enlighet med nationell rätt, ha rätt att få tillträde till fysiska och juridiska personers lokaler för att beslagta handlingar. Tillträde till sådana lokaler krävs när det finns en rimlig misstanke om att det existerar handlingar och andra uppgifter som har samband med föremålet för en utredning och som kan vara relevanta för att bevisa ett fall av insiderhandel eller marknadsmissbruk. Dessutom krävs tillträde till sådana lokaler när den person som mottagit en begäran om upplysningar delvis eller helt underlåter att hörsamma den, eller om det finns rimliga skäl att anta att en eventuell begäran inte skulle hörsammas eller att de dokument eller upplysningar som informationskravet avser skulle undanröjas, manipuleras eller förstöras. Om förhandsgodkännande från den berörda medlemsstatens rättsliga myndighet krävs, i enlighet med nationell rätt, bör tillträde till lokaler ske efter det att förhandsgodkännandet från den rättsliga myndigheten erhållits.
(65)
Befintliga inspelningar av telefonsamtal och trafikuppgifter från värdepappersföretag, kreditinstitut och finansiella institut som verkställer och dokumenterar verkställandet av transaktioner samt befintliga uppgifter om tele- och datatrafik från teleoperatörer utgör ett avgörande bevis, och ibland det enda beviset, när det gäller att upptäcka och styrka förekomsten av insiderhandel och otillbörligt marknadsmissbruk. Uppgifter om tele- och datatrafik kan göra det möjligt att fastställa identiteten på en person som ansvarar för spridningen av falsk eller vilseledande information eller fastställa att personer varit i kontakt med varandra vid en viss tidpunkt och att det finns en koppling mellan två eller fler personer. De behöriga myndigheterna bör därför kunna kräva befintliga inspelningar av telefonsamtal, elektronisk kommunikation och trafikuppgifter som innehas av ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett finansiellt institut i enlighet med direktiv 2014/65/EU. Tillgång till uppgifter om data- och teletrafik är nödvändig för att få fram bevis och för att utreda eventuell insiderhandel eller marknadsmanipulation, och därmed för upptäckt och beslut om att påföra sanktioner när det gäller marknadsmissbruk. För att införa samma spelregler i hela unionen när det gäller tillgång till befintliga uppgifter om tele- och datatrafik som innehas av en teleoperatör eller befintliga inspelningar av telefonsamtal och datatrafik som innehas av ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller ett annat finansiellt institut, bör de behöriga myndigheterna, i enlighet med nationell rätt, kunna kräva befintliga uppgifter om tele- och datatrafik som innehas av en teleoperatör, i den mån detta tillåts enligt nationell rätt, och befintliga inspelningar av telefonsamtal och datatrafik som innehas av ett värdepappersföretag, i fall när det finns en rimlig misstanke om att sådana uppgifter relaterade till föremålet för inspektionen eller utredningen kan vara relevanta för att bevisa insiderhandel eller marknadsmanipulation i strid med denna förordning. Tillgång till uppgifter om tele- och datatrafik som innehas av en teleoperatör omfattar inte tillgång till innehållet i telefonsamtal.
(66)
Samtidigt som denna förordning specificerar en minimiuppsättning befogenheter som de behöriga myndigheterna bör ha, bör de befogenheterna utövas inom ramen för ett komplett system av nationell rätt som garanterar respekt för grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till personlig integritet. För utövandet av dessa befogenheter, som kan utgöra allvarliga intrång i rätten till respekt för privatliv och familjeliv, bostad och kommunikationer, bör medlemsstaterna ha infört adekvata och effektiva garantier mot alla former av missbruk, exempelvis, när det är lämpligt, ett krav att erhålla förhandsgodkännande från den berörda medlemsstatens behöriga rättsliga myndigheter. Medlemsstaterna bör ge de behöriga myndigheterna möjlighet att utöva sådana inkräktande befogenheter i den utsträckning som de är nödvändiga för en korrekt utredning av allvarliga fall där det saknas likvärdiga medel för att nå samma resultat.
(67)
Marknadsmissbruk kan ske över gränser och skära över olika marknader och därför bör de behöriga myndigheterna, såvida inte exceptionella omständigheter föreligger, vara skyldiga att samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter och tillsynsmyndigheter samt med Esma, i synnerhet när det gäller utredningsverksamhet. Om de behöriga myndigheterna är övertygade om att marknadsmissbruk utförs, eller har utförts, i en annan medlemsstat eller påverkar finansiella instrument som handlas i en annan medlemsstat, bör den anmäla detta till den behöriga myndigheten och Esma. I fall av marknadsmissbruk med gränsöverskridande effekter bör Esma kunna samordna utredningen om en av de berörda behöriga myndigheterna så begär.
(68)
De behöriga myndigheterna bör förfoga över nödvändiga verktyg för en effektiv marknadsöverskridande övervakning av orderböcker. Enligt direktiv 2014/65/EU har de behöriga myndigheterna möjlighet att begära och erhålla uppgifter från andra behöriga myndigheter avseende orderboken som hjälp vid övervakning och upptäckt av gränsöverskridande former av marknadsmanipulation.
(69)
För att säkerställa informationsutbyte och samarbete med tredjeländer för att uppnå en effektiv kontroll av efterlevnaden av denna förordning, bör de behöriga myndigheterna ingå samarbetsöverenskommelser med sina motsvarigheter i tredjeländer. Varje överföring av personuppgifter som görs på grundval av dessa arrangemang bör vara förenlig med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG och med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (13).
(70)
Ett sunt företagsramverk för den finansiella sektorn bör bygga på starka övervaknings-, utrednings- och sanktionssystem. Därför bör tillsynsmyndigheterna förses med de befogenheter som de behöver för att agera och bör kunna förlita sig på rättvisa, starka och avskräckande sanktionssystem mot all ekonomisk misskötsamhet och sanktionerna bör verkställas på ett effektivt sätt. Emellertid ansåg Larosièregruppen att inget av det fanns i dagsläget. Kommissionens meddelande av den 8 december 2010 om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn innehåller en översyn av befintliga befogenheter att påföra sanktioner och deras praktiska tillämpning i syfte att främja överensstämmelse vad gäller sanktionssystemen i den finansiella sektorn.
(71)
En uppsättning administrativa sanktioner, och andra administrativa åtgärder bör fastställas för att se till att medlemsstaterna har ett gemensamt tillvägagångssätt och för att öka den avskräckande effekten. De behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att utfärda ett förbud att utföra ledningsuppgifter inom värdepappersföretag. Sanktioner som tillämpas i specifika fall bör fastställas med beaktande av, om lämpligt, faktorer som återföring av alla identifierade ekonomiska vinster, överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet, alla försvårande eller förmildrande faktorer, det faktum att avgifter måste ha en avskräckande effekt och, om lämpligt, inkludera en rabatt för samarbete med den behöriga myndigheten. Den faktiska storleken på de administrativa sanktionsavgifter som påförs i ett specifikt fall kan uppgå till det högsta belopp som fastställs i denna förordning, eller det högre belopp som fastställs i nationell rätt, för mycket allvarliga överträdelser, medan betydligt lägre avgifter än maximibeloppet får tillämpas på mindre överträdelser eller vid förlikning. Denna förordning begränsar inte medlemsstaternas möjligheter att fastställa strängare administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder.
(72)
Även om inget hindrar medlemsstaterna från att fastställa regler om såväl administrativa sanktioner som straffrättsliga påföljder för samma överträdelser bör de inte åläggas att fastställa regler om administrativa sanktioner vid de överträdelser av denna förordning som redan omfattas av nationell straffrätt senast den 3 juli 2016. Medlemsstaterna är i enlighet med nationell rätt inte skyldiga att påföra såväl administrativa sanktioner som straffrättsliga påföljder för samma överträdelse men kan göra det om deras nationella rätt tillåter det. Bibehållandet avstraffrättsliga påföljder snarare än administrativa sanktioner för överträdelser av denna förordning eller av direktiv 2014/57/EU bör emellertid inte minska eller på annat sätt påverka de behöriga myndigheternas förmåga att i tid samarbeta och få tillträde till och utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vid tillämpning av denna förordning, även efter det att dessa överträdelser har hänskjutits till de behöriga rättsliga myndigheterna för lagföring.
(73)
För att se till att behöriga myndigheters beslut har en avskräckande effekt på allmänheten i stort bör besluten som regel offentliggöras. Offentliggörandet av beslut är också ett viktigt sätt för behöriga myndigheter att informera marknadsaktörerna om vilka handlingar som anses utgöra en överträdelse av denna förordning och att främja sunda uppföranden bland marknadsaktörerna. Om ett sådant offentliggörande orsakar oproportionell skada för de berörda personerna, äventyrar finansmarknadernas stabilitet eller en pågående utredning, bör de behöriga myndigheterna offentliggöra de administrativa sanktionerna och andra administrativa åtgärder på anonym grund i enlighet med nationell rätt eller skjuta upp offentliggörandet. De behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att inte offentliggöra sanktioner och andra administrativa åtgärder när ett anonymt eller uppskjutet offentliggörande anses vara otillräckligt för att säkerställa att finansmarknadernas stabilitet inte äventyras. De behöriga myndigheterna bör inte heller vara skyldiga att offentliggöra åtgärder som anses vara mindre viktiga och vars offentliggörande skulle vara oproportionerligt.
(74)
Visselblåsare kan göra de behöriga myndigheterna uppmärksamma på ny information som kan vara till nytta i arbetet med att upptäcka och påförasanktioner i fall av insiderhandel och marknadsmanipulation. Visselblåsning kan dock motverkas på grund av rädsla för repressalier eller brist på incitament. Rapporteringen av överträdelser av denna förordning är nödvändig för att säkerställa att de behöriga myndigheterna kan upptäcka och påföra sanktioner för marknadsmissbruk. Åtgärder avseende visselblåsning är nödvändiga för att främja upptäckt av marknadsmissbruk och säkerställa skyddet av visselblåsare och den anklagade personen. Denna förordning bör därför säkerställa att det finns ändamålsenliga arrangemang som ger visselblåsare möjlighet att uppmärksamma behöriga myndigheter på eventuella överträdelser av denna förordning och skyddar dem mot repressalier. Medlemsstaterna bör kunna föreskriva ekonomiska incitament till personer som erbjuder relevant information om potentiella överträdelser av denna förordning. Visselblåsare bör dock endast ha rätt till sådana ekonomiska incitament då de bidrar med ny information som de inte redan är skyldiga att anmäla enligt lag och då den informationen resulterar i en sanktion för överträdelse av denna förordning. Medlemsstaterna bör också se till att de system för visselblåsning om de genomför omfattar mekanismer som ger ett ändamålsenligt skydd för en anklagad person, i synnerhet när det gäller personens rätt till skydd av personuppgifter och förfaranden för att säkerställa den anklagade personens rätt till försvar och rätt att höras före antagandet av ett beslut som rör denne, liksom personens rätt till effektiva rättsmedel inför domstol mot beslut som rör denne.
(75)
Eftersom medlemsstaterna har antagit lagstiftning för genomförande av direktiv 2003/6/EG, och eftersom de delegerade akterna, tekniska standarderna och tekniska standarderna för genomförande som anges i denna förordning bör antas innan den ram som införs kan tillämpas på ett fungerande sätt, är det nödvändigt att skjuta upp tillämpningen av de materiella bestämmelserna i denna förordning en tillräckligt lång tidsperiod.
(76)
För att underlätta en smidig övergång till tillämpningen av denna förordning får sådan marknadspraxis som existerar före denna förordnings ikraftträdande, och som godtas av behöriga myndigheter i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003 (14) vid tillämpningen av artikel 1.2 a i direktiv 2003/6/EG, fortsätta att tillämpas under förutsättning att de anmäls till Esma inom en föreskriven tidsperiod, fram till och med det att den behöriga myndigheten har fattat ett beslut om att fortsätta med den praxisen i enlighet med den här förordningen.
(77)
Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan). Denna förordning bör således tolkas och tillämpas i överensstämmelse med dessa rättigheter och principer. När denna förordning hänvisar till bestämmelserna om tryckfrihet och yttrandefrihet i andra media såväl som de bestämmelser och normer som är tillämpliga på journalistyrket, bör hänsyn tas till de friheterna som de garanteras i unionen och medlemsstaterna och som de erkänns enligt artikel 11 i stadgan samt andra relevanta bestämmelser.
(78)
I syfte att öka öppenheten och bättre informera om hur sanktionssystemet fungerar, bör de behöriga myndigheterna årligen förse Esma med anonym och samlad information. Denna information bör omfatta antalet utredningar som inletts, antalet pågående fall och antalet avslutade fall under den berörda perioden.
(79)
Direktiv 95/46/EG och förordning (EU) nr 45/2001 styr den behandling av personuppgifter som utförs av Esma inom ramen för denna förordning och under överinseende av medlemsstaternas behöriga myndigheter, särskilt de offentliga oberoende myndigheter som utses av medlemsstaterna. Varje utbyte eller överföring av information som görs av de behöriga myndigheterna bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt direktiv 95/46/EG. Varje utbyte eller överföring av information som görs av Esma bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001.
(80)
Denna förordning, liksom de delegerade akter, genomförandeakter, tekniska standarder för tillsyn, tekniska standarder för genomförande och riktlinjer som antas i enlighet med den, bör inte påverka tillämpningen av unionsreglerna om konkurrens.
(81)
I syfte att specificera de krav som fastställs i denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på undantaget från denna förordnings tillämpningsområde till att omfatta vissa offentliga myndigheter och centralbanker i tredjeland och vissa utsedda offentliga organ i tredjeland som har ett kopplat avtal med unionen i den mening som avses i artikel 25 i direktiv 2003/87/EG, indikatorerna för manipulation som finns förtecknade i bilaga I till denna förordning, trösklarna för att fastställa tillämpningen av skyldigheten till offentliggörande när det gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter, de omständigheter under vilka handel under en stängd period är tillåten och vilka särskilda typer av transaktioner utförda av personer i ledande ställning eller en närstående till en sådan person vilka utlöser ett krav på anmälan. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(82)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning när det gäller förfaranden för rapportering av överträdelser av förordningen bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att specificera de förfarandena, inbegripet arrangemang för uppföljning av rapporter och åtgärder som gäller skydd av personer som arbetar genom anställningskontrakt och åtgärder för skydd av personuppgifter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (15).
(83)
Tekniska standarder för finansiella tjänster bör säkerställa enhetliga villkor i hela unionen när det gäller frågor som omfattas av denna förordning. I och med att Esma är ett organ med mycket specialiserade expertkunskaper är det lämpligt och ändamålsenligt att Esma anförtros utarbetandet av förslag till tekniska standarder för tillsyn och förslag till tekniska standarder för genomförande som inte inbegriper politiska ställningstaganden, för överlämnande till kommissionen.
(84)
Kommissionen bör ges befogenhet att anta de förslag till tekniska standarder för tillsyn som utarbetats av Esma för att specificera innehållet i de anmälningar som måste göras av operatörer av reglerade marknader, MTF- och OTF-plattformar avseende de finansiella instrument som är upptagna till handel, handlade eller för vilka det har lämnats in en ansökan om upptagande till handel på deras handelsplats, metod och villkor för Esmas sammanställning, offentliggörande och upprätthållande av förteckningen över de instrumenten, de villkor som återköpsprogram och stabiliseringsåtgärder måste uppfylla, inklusive villkor för handel, begränsningar i fråga om tid och volym, krav på offentliggörande och rapportering samt prisvillkor för stabiliseringen, när det gäller förfaranden och arrangemang för handelsplatser som syftar till att förhindra och upptäcka marknadsmissbruk, system och mallar som ska användas av personer för att upptäcka och anmäla misstänkta handelsorder och transaktioner, lämpliga arrangemang, förfaranden och registerhållning i marknadssonderingsprocessen, samt när det gäller tekniska villkor för personkategorier för objektiv presentation av information som rekommenderar en investeringsstrategi och för offentliggörande av särskilda intressen och intressekonflikter; detta ska göras genom delegerade akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget och i enlighet med artiklarna 10-14 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (16). Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
(85)
Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för genomförande genom genomförandeakter enligt artikel 291 i EUF-fördraget och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1093/2010. Esma bör anförtros uppgiften att utarbeta tekniska standarder för genomförande som ska lämnas till kommissionen när det gäller offentliggörande av insiderinformation, format för insiderförteckningar samt format och förfaranden för de behöriga myndigheternas samarbete och informationsutbyte med varandra och med Esma.
(86)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att förhindra marknadsmissbruk i form av insiderhandel, olagligt röjande av insiderinformation och marknadsmanipulation, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(87)
Bestämmelserna i direktiv 2003/6/EG är inte längre relevanta eller tillräckliga och därför bör detta direktiv upphöra att gälla från och med den 3 juli 2016. Kraven och förbuden i denna förordning är strikt kopplade till kraven och förbuden i direktiv 2014/65/EU, och bör därför träda i kraft den dag då det direktivet träder i kraft.
(88)
För att denna förordning ska kunna tillämpas korrekt är det nödvändigt att medlemsstaterna vidtar alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att deras nationella rätt överensstämmer senast den 3 juli 2016 med de bestämmelser i denna förordning som rör de behöriga myndigheterna och deras befogenheter, administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder, rapportering om överträdelser och offentliggörande av beslut.
(89)
Europeiska datatillsynsmannen avgav sitt yttrande den 10 februari 2012 (17).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
Genom den här förordningen fastställs ett gemensamt regelverk om insiderhandel, olagligt röjande av insiderinformation och marknadsmanipulation (marknadsmissbruk) samt åtgärder för att förhindra marknadsmissbruk för att säkerställa de finansiella marknadernas integritet i unionen och förbättra investerares skydd på och förtroende för de marknaderna.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Denna förordning ska tillämpas på
a)
finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad eller för vilka en ansökan om upptagande till handel har lämnats in,
b)
finansiella instrument med vilka handel bedrivs på en MTF-plattform, som är upptagna till handel på en MTF-plattform eller för vilka en ansökan om upptagande till handel på en MTF-plattform har lämnats in,
c)
finansiella instrument med vilka handel bedrivs på en OTF-plattform,
d)
finansiella instrument som inte omfattas av led a, b, eller c och vars pris eller värde beror eller inverkar på priset på eller värdet av ett finansiellt instrument som avses i de leden, vilket inbegriper, men inte är begränsat till, kreditswappar och CFD-kontrakt.
Denna förordning ska också tillämpas på beteenden eller transaktioner, inklusive budrelaterade till auktionering vid en auktionsplattform som har godkänts som en reglerad marknad för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter inbegripet när auktionerade produkter inte är finansiella instrument, enligt förordning (EU) nr 1031/2010. Utan att det påverkar tillämpningen av eventuella särskilda bestämmelser som avser bud som lämnas i samband med en auktion, ska alla krav och förbud i den här förordningen som avser handelsorder tillämpas på sådana bud.
2. Artiklarna 12 och 15 ska också tillämpas på
a)
spotavtal avseende råvaror, som inte är grossistenergiprodukter, där transaktionen, handelsordern eller beteendet påverkar, kan påverka eller förväntas eller är avsedd att påverka priset eller värdet på ett finansiellt instrument som avses i punkt 1,
b)
typer av finansiella instrument, inklusive derivatkontrakt eller derivatinstrument för överföring av kreditrisker, där transaktionen, handelsordern, budet eller beteendet påverkar eller förväntas påverka priset eller värdet på ett spotavtal avseende råvaror där priset eller värdet beror på priset eller värdet på de finansiella instrumenten,
c)
beteenden relaterade till referensvärden.
3. Denna förordning ska tillämpas på alla transaktioner, handelsorder eller beteenden avseende de finansiella instrument som avses i punkterna 1 och 2, oavsett om transaktionen, handelsordern eller beteendet äger rum på en handelsplats eller inte.
4. Kraven och förbuden i denna förordning ska tillämpas på åtgärder och försummelser inom unionen och i ett tredjeland i fråga om de instrument som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 3
Definitioner
1. I denna förordning avses med
1. finansiellt instrument: finansiellt instrument enligt definitionen i artikel 4.1.15 i direktiv 2014/65/EU,
2. värdepappersföretag: ett värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 i direktiv 2014/65/EU,
3. kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (18),
4. finansiellt institut: ett finansiellt institut enligt definitionen i artikel 4.1.26 i förordning (EU) nr 575/2013,
5. marknadsoperatör: en marknadsoperatör enligt definitionen i artikel 4.1.18 i direktiv 2014/65/EU,
6. reglerad marknad: en reglerad marknad enligt definitionen i artikel 4.1.21 i direktiv 2014/65/EU,
7. multilateral handelsplattform eller MTF-plattform: ett multilateralt system enligt definitionen i artikel 4.1.22 i direktiv 2014/65/EU,
8. organiserad handelsplattform eller OTF-plattform: ett system eller plattform i unionen enligt definitionen i artikel 4.1.23 i direktiv 2014/65/EU,
9. godtagen marknadspraxis: en särskild marknadspraxis som godtas av en behörig myndighet i enlighet med artikel 13,
10. handelsplats: en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU,
11. tillväxtmarknad för små och medelstora företag: en tillväxtmarknad för små och medelstora företag enligt definitionen i artikel 4.1.12 i direktiv 2014/65/EU,
12. behörig myndighet: en myndighet som utsetts i enlighet med artikel 22, om inte annat föreskrivs i den här förordningen,
13. person: en fysisk eller juridisk person,
14. råvara: en råvara enligt definitionen i artikel 2.1 i kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 (19),
15. spotavtal avseende råvaror: kontrakt för leverans av en råvara som handlas på en spotmarknad och som levereras direkt när transaktionen avvecklas, och ett kontrakt för leverans av en råvara som inte är ett finansiellt instrument inbegripet terminskontakt som avvecklas fysiskt,
16. spotmarknad: en råvarumarknad där råvaror säljs kontant och levereras direkt när transaktionen avvecklas, samt andra icke-finansiella marknader, såsom terminsmarknader för råvaror,
17. återköpsprogram: handel med egna aktier i enlighet med artiklarna 21-27 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/30/EU (20).
18. algoritmisk handel: algoritmisk handel enligt definitionen i artikel 4.1.39 i direktiv 2014/65/EU,
19. utsläppsrätt: utsläppsrätt såsom det beskrivs i punkt 11 i avsnitt C i bilaga I till direktiv 2014/65/EU
20. en deltagare på marknaden för utsläppsrätter: person som inleder en transaktion, inklusive att lägga en handelsorder, i fråga om utsläppsrätter, auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter, eller derivat avseende dessa som inte är berättigade till ett undantag enligt artikel 17.2 andra stycket,
21. emittent: en privaträttslig eller offentligrättslig juridisk person som emitterar eller föreslår emission av finansiella instrument, där emittenten när det är fråga om depåbevis som motsvarar finansiella instrument, är den som emitterat de finansiella instrument som depåbeviset motsvarar,
22. grossistenergiprodukt: grossistenergiprodukt enligt definitionen i artikel 2.4 i förordning (EU) nr 1227/2011,
23. nationell tillsynsmyndighet: nationell tillsynsmyndighet enligt definitionen i artikel 2.10 i förordning (EU) nr 1227/2011,
24. råvaruderivat: råvaruderivat enligt definitionen i artikel 2.1 30 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (21),
25. personer i ledande ställning: en person hos en emittent, en deltagare på marknaden för utsläppsrätter eller annat företag som avses i artikel 19.10 som är
a)
medlem av den företagets administrations-, lednings- eller kontrollorgan,
b)
en ledande befattningshavare, som inte är medlem av de organ som anges i led a, som har regelbunden tillgång till insiderinformation som direkt eller indirekt hänför sig till det företaget och befogenhet att fatta beslut på ledningsnivå som påverkar det företagets framtida utveckling och affärsutsikter.
26. närstående person: något av följande förhållanden
a)
en maka/make eller person som betraktas som likställd med maka/make i enlighet med nationell rätt,
b)
ett barn som personen i ledande ställning har vårdnaden om i enlighet med nationell rätt,
c)
en släkting, som har delat samma hushåll under åtminstone ett år vid det datum då transaktionen ägde rum, eller
d)
juridiska personer, stiftelser eller handelsbolag vilkas ledningsuppgifter utförs av en person i ledande ställning eller en person som avses i leden a, b eller c, eller som direkt eller indirekt kontrolleras av en sådan person, som upprättats till förmån för en sådan person eller ekonomiska intressen som huvudsakligen motsvarar intresset hos en sådan person,
27. trafikuppgifter: trafikuppgifter såsom det definieras i artikel 2 andra stycket b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (22),
28. person som yrkesmässigt arrangerar eller genomför transaktioner: en person som yrkesmässigt deltar i mottagande och vidarebefordran av handelsorder eller verkställande av transaktioner med finansiella instrument,
29. referensvärde: en ränta, ett index eller ett tal, som offentliggörs eller publiceras och som fastställs periodiskt eller regelbundet genom tillämpning av en formel, eller på grundval av värdet av en eller flera underliggande tillgångar eller priser, inbegripet uppskattade priser, faktiska eller uppskattade räntor eller andra värden eller enkäter, och på vars grundval det belopp som ska betalas inom ramen för ett finansiellt instrument eller värdet på ett finansiellt instrument fastställs,
30. marknadsgarant: en marknadsgarant såsom det definieras i artikel 4.1.7 i direktiv 2014/65/EU,
31. positionsbyggande: ett förvärv av värdepapper i ett företag som inte ger upphov till en skyldighet enligt lag eller andra bestämmelser att lämna ett offentligt uppköpserbjudande med avseende på det företaget,
32. en marknadsaktör som lämnar information: en person som omfattas av någon av de kategorier som anges i leden a-d i artikel 11.1 eller 11.2 och som röjer information i samband med en marknadssondering,
33. högfrekvenshandel: högfrekvenshandel som det definieras i artikel 4.1.40 i direktiv 2014/65/EU,
34. information som rekommenderar eller föreslår en investeringsstrategi: information som är
i)
framtagen av en oberoende analytiker, ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut, eller annan person vars huvudsakliga verksamhet är att utarbeta investeringsrekommendationer, eller en fysisk person som arbetar arbetar för dessa organ genom ett anställningskontrakt eller på annat sätt och som direkt eller indirekt lägger fram ett särskilt investeringsförslag avseende ett finansiellt instrument eller en emittent, eller
ii)
framtagen av andra personer än de som avses i led i och som direkt föreslår ett särskilt investeringsbeslut avseende ett finansiellt instrument.
35. investeringsrekommendationer: information, avsedd för distributionskanaler eller för allmänheten, som explicit eller implicit rekommenderar en investeringsstrategi för en eller flera finansiella instrument eller emittenter, inbegripet alla åsikter om de aktuella eller framtida värdet eller priset på sådana instrument.
2. I artikel 5 gäller följande definitioner:
a)
värdepapper :
i)
aktier och andra likvärdiga värdepapper,
ii)
obligationer och andra former av skuldförbindelser,
iii)
skuldebrev som är konvertibla eller utbytbara mot aktier eller andra likvärdiga värdepapper,
b) relaterade instrument: följande finansiella instrument, även sådana som inte har tagits upp till handel eller inte handlas på en marknadsplats eller för vilka en ansökan om upptagande till handel på en sådan handelsplats inte har lämnats in,
i)
kontrakt eller rättigheter att teckna, förvärva eller sälja värdepapperen,
ii)
finansiella derivat som avser värdepapperen,
iii)
om värdepapperen är konvertibla eller utbytbara skuldebrev, värdepapper som dessa konvertibla eller utbytbara skuldebrev kan omvandlas till eller bytas ut mot,
iv)
instrument som är utställda eller garanterade av emittenten eller garanten av värdepapperen och vilkas marknadspris kan förväntas ha ett väsentligt inflytande på priset på värdepapperen eller vice versa,
v)
om värdepapperen är värdepapper som är likvärdiga med aktier, de aktier som representeras av de värdepapprena och alla andra värdepapper som är likvärdiga med dessa aktier,
c) betydande spridning: en börsintroduktion eller därpå följande erbjudanden av värdepapper som skiljer sig från den vanliga handeln både vad gäller det totala värdet av de erbjudna värdepapperen och de försäljningsmetoder som används,
d) stabilisering: köp av eller erbjudande om att köpa värdepapperen eller transaktioner i jämförbara relaterade instrument som görs av ett värdepappersföretag eller ett kreditinstitut inom ramen för en betydande spridning av värdepapperen enbart för att stödja marknadspriset på de värdepapperena, för en förutbestämd tidsperiod, på grund av ett säljtryck på sådana värdepapper.
Artikel 4
Anmälningar och förteckning över finansiella instrument
1. Marknadsoperatörer av reglerade marknader och värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF- eller OTF-plattform ska utan dröjsmål anmäla till den behöriga myndigheten för handelsplatsen varje finansiellt instrument för vilken det lämnats in en ansökan om upptagande till handel på deras handelsplatser, som har tagits upp till handel eller som handlas för första gången.
De ska också anmäla till den behöriga myndigheten för handelsplatsen när ett finansiellt instrument inte längre handlas eller är upptaget till handel om inte datumet då det finansiella instrumentet inte längre handlas eller är upptaget till handel är känt och angavs i anmälan som gjordes i enlighet med första stycket.
Anmälningar som avses i denna punkt ska när så är lämpligt innehålla de berörda finansiella instrumentens benämning och identitetsbeteckning samt datum och klockslag för ansökan om upptagande till handel, upptagande till handel och datum och klockslag för den första handeln.
Marknadsoperatörer och värdepappersföretag ska till sina behöriga myndigheter för handelsplatsen lämna in uppgifter enligt det tredje stycket avseende finansiella instrument för vilka det lämnats in en ansökan om upptagande till handel eller som var upptagna till handel före den 2 juli 2014 och som fortfarande är upptagna till handel eller som handlas den dagen.
2. De behöriga myndigheterna för handelsplatsen ska utan dröjsmål översända anmälningar som de erhållit enligt punkt 1 till Esma, som omedelbart ska offentliggöra de anmälningarna i form av en förteckning på sin webbplats. Esma ska uppdatera den förteckningen omedelbart efter mottagandet av en anmälan från en behörig myndighet för handelsplatsen. Förteckningen ska inte begränsa denna förordnings tillämpningsområde.
3. Förteckningen ska innehålla följande:
a)
Benämning och identitetsbeteckning på finansiella instrument för vilka det lämnats in en ansökan om upptagande till handel, som tagits upp till handel eller som handlas för första gången på reglerade marknader, MTF- och OTF-plattformar.
b)
Datum och klockslag för ansökan om upptagande till handel, upptagande till handel eller när de handlas för första gången.
c)
Uppgifter om de handelsplatser där en ansökan om upptagande till handel av de finansiella instrumenten har lämnats in, de tagits upp till handel eller där de handlas för första gången.
d)
Datum och klockslag då de finansiella instrumenten inte längre handlas eller är upptagna till handel.
4. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för att fastställa:
a)
Innehållet i anmälningarna som avses i punkt 1.
b)
Metod och villkor för sammanställning, offentliggörande och upprätthållande av förteckningen som avses i punkt 3.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (23).
5. För att säkerställa en enhetlig tillämpning av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande för att fastställa tidpunkt, format och mall för inlämning av anmälningar i enlighet med punkt 1 och 2.
Esma ska lämna in de förslagen till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 5
Undantag för återköpsprogram och stabilisering
1. Förbuden i artiklarna 14 och 15 i denna förordning ska inte tillämpas på handel med egna aktier i återköpsprogram när
a)
alla detaljer om programmet offentliggörs innan handeln startar,
b)
handeln rapporteras som del av återköpsprogrammet till den behöriga myndigheten för handelsplatsen i enlighet med punkt 3 och därefter offentliggörs för allmänheten,
c)
lämpliga begränsningar i fråga om pris och volym följs, och
d)
handel utförs i enlighet med de mål som avses i punkt 2 och de villkor som fastställs i den här artikeln och i de tekniska standarder för tillsyn som avses i punkt 6.
2. För att kunna utnyttja det undantag som fastställs i punkt 1 ska ett återköpsprogram ha som enda syfte
a)
att minska kapitalet hos en emittent,
b)
att uppfylla de skyldigheter som uppstår till följd av konvertibla skuldinstrument, eller
c)
att uppfylla de skyldigheter som uppstår till följd av aktieoptionsprogram för anställda och andra tilldelningar av aktier till anställda eller medlemmar av administrations-, lednings- eller kontrollorgan hos emittenten eller närstående företag.
3. För att kunna utnyttja det undantag som fastställs i punkt 1 ska emittenten rapportera alla transaktioner som avser återköpsprogram, däribland den information som anges i artiklarna 25.1 och 25.2 och 26.1, 26.2 och 26.3 i förordning (EU) nr 600/2014 till den behöriga myndigheten för handelsplatsen på vilken aktierna har upptagits till handel eller handlas.
4. Förbuden i artiklarna 14 och 15 i denna förordning gäller inte handel med värdepapper eller relaterade instrument för stabilisering av värdepapper när
a)
stabiliseringen utförs under en begränsad period,
b)
relevant information om stabiliseringen offentliggörs och anmäls till den behöriga myndigheten för handelsplatsen i enlighet med punkt 5,
c)
lämpliga begränsningar i fråga om pris följs,
d)
sådan handel uppfyller de villkor för stabilisering som fastställs i de tekniska standarder för tillsyn som avses i punkt 6.
5. Utan att det påverkar artikel 23.1 ska närmare uppgifter om alla stabiliseringstransaktioner anmälas av emittenter, erbjudare eller andra personer som genomför stabiliseringen, oavsett om de handlar för sådana personers räkning eller inte, till den behöriga myndigheten för handelsplatsen senast vid slutet av den sjunde handelsdagen efter det att transaktionerna utfördes.
6. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa de villkor som de återköpsprogram och stabiliseringsåtgärder som avses i punkterna 1 och 4 måste uppfylla, inklusive villkor för handel, begränsningar i fråga om tid och volym, krav på offentliggörande och rapportering samt prisvillkor.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 6
Undantag för verksamhet kopplad till penningpolitik, förvaltning av offentlig skuld och klimatpolitik
1. Denna förordning ska inte tillämpas på transaktioner, handelsorder eller beteenden i penning- eller växelkurspolitiska syften eller inom ramen för förvaltning av offentlig skuld som genomförs av
a)
en medlemsstat,
b)
medlemmarna av ECBS,
c)
ett ministerium, en byrå eller ett specialföretag (special purpose vehicle) i en eller flera medlemsstater, eller av en person som handlar på dess vägnar,
d)
när det gäller en federal medlemsstaten medlem i federationen.
2. Denna förordning ska inte tillämpas på transaktioner, handelsorder eller beteenden som utförs av kommissionen eller något annat officiellt utsett organ eller en person som handlar på dess vägnar, inom ramen för förvaltning av offentlig skuld.
Denna förordning ska inte tillämpas på sådana transaktioner, handelsorder eller beteenden som utförs av
a)
unionen,
b)
ett specialföretag i en eller flera medlemsstater,
c)
Europeiska investeringsbanken,
d)
Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten,
e)
Europeiska stabilitetsmekanismen,
f)
en internationell finansiell institution inrättad av två eller fler medlemsstater, vars mål är att uppbåda finansiering och tillhandahålla finansiellt bistånd till de av dess medlemmar som har eller riskerar att få allvarliga finansieringsproblem.
3. Denna förordning ska inte tillämpas på en verksamhet som rör utsläppsrätter och som utförs inom ramen för unionens klimatpolitik i enlighet med direktiv 2003/87/EG av en medlemsstat, kommissionen eller ett annat officiellt utsett organ eller en person som handlar på deras vägnar.
4. Denna förordning ska inte tillämpas på verksamhet som utförs av en medlemsstat, kommissionen eller ett annat officiellt utsett organ eller en person som handlar på deras vägnar, i syfte att utöva unionens gemensamma jordbrukspolitik eller unionens gemensamma fiskeripolitik i enlighet med akter som antagits eller med internationella avtal som ingåtts enligt EUF-fördraget.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att utvidga det undantag som avses i punkt 1 till att omfatta vissa offentliga myndigheter och centralbanker i tredjeland.
För detta ändamål ska kommissionen senast den 3 januari 2016 förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport, i vilken bedömning sker av den internationella behandlingen av offentliga organ med uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av offentlig skuld och centralbanker i tredjeland.
Rapporten ska innehålla en jämförande analys av behandlingen av dessa organ och centralbanker inom tredjeländers rättsliga regelverk, och de riskhanteringsstandarder som ska tillämpas på transaktioner som utförts av dessa organ och centralbankerna i dessa jurisdiktioner. Om rapportens slutsatser visar, särskilt på grundval av den jämförande analysen, att det är nödvändigt att göra undantag för de centralbankerna i tredjeland från skyldigheterna och förbuden i denna förordning ska kommissionen utvidga det undantag som avses i punkt 1 även till centralbankerna i de tredjeländerna.
6. Kommissionens ska även ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 35 för att utvidga det undantag som fastställs i punkt 3 till att omfatta vissa utsedda offentliga organ i tredjeland som har ett ingått ett avtal med unionen enligt artikel 25 i direktiv 2003/87/EG.
7. Denna artikel ska inte tillämpas på personer som arbetar genom anställningskontrakt eller på annat sätt för de organ eller enheter som avses i denna artikel när dessa personer utför transaktioner eller handelsorder eller beteenden direkt eller indirekt för egen räkning.
KAPITEL 2
INSIDERINFORMATION, INSIDERHANDEL, OLAGLIGT RÖJANDE AV INSIDERINFORMATION OCH MARKNADSMANIPULATION
Artikel 7
Insiderinformation
1. I denna förordning avses med insiderinformation följande typer av information:
a)
Information av specifik natur som inte har offentliggjorts, som direkt eller indirekt rör en eller flera emittenter eller ett eller flera finansiella instrument och som, om den offentliggjordes, annolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på dessa finansiella instrument eller på priset på relaterade finansiella derivatinstrument.
b)
När det gäller råvaruderivat: information av specifik natur som inte har offentliggjorts, som direkt eller indirekt rör ett eller flera sådana derivat eller som direkt rör relaterade spotavtal avseende råvaror och som, om den offentliggjordes, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på dessa derivat eller relaterade spotavtal avseende råvaror och där detta är information som rimligen kan förväntas offentliggöras eller som ska offentliggöras i enlighet med lagar och andra bestämmelser på unionsnivå eller nationell nivå, marknadsregler, standardavtal, praxis eller sedvänja, på de relevanta råvaruderivatens marknader eller spotmarknaderna.
c)
När det gäller utsläppsrätter eller auktionerade produkter baserade på sådana: information av specifik natur som inte har offentliggjorts, som direkt eller indirekt rör ett eller flera sådana instrument och som, om den offentliggjordes, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på sådana instrument eller på priset på relaterade finansiella derivatinstrument.
d)
För personer som har som uppgift att genomföra handelsorder avseende finansiella instrument ska med insiderinformation även avses information som lämnats av en uppdragsgivare och rör dennes ännu ej genomförda handelsorder avseende finansiella instrument, som är av specifik natur, som direkt eller indirekt rör en eller flera emittenter eller ett eller flera finansiella instrument och som, om informationen offentliggjordes, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på dessa finansiella instrument, på priset på relaterade spotavtal avseende råvaror eller på priset på relaterade finansiella derivatinstrument.
2. Vid tillämpning av punkt 1 ska information anses vara av specifik natur om den anger omständigheter som föreligger eller rimligtvis kan komma att föreligga eller en händelse som har inträffat eller som rimligtvis kan förväntas inträffa och om denna information är tillräckligt specifik för att göra det möjligt att dra slutsatser om omständigheternas eller händelsens potentiella effekt på priserna på finansiella instrument eller på relaterade finanisella derivatinstrument, på relaterade spotavtal avseende råvaror eller på auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter. I fråga om en över tiden pågående process som syftar till att förverkliga, eller som resulterar i, vissa omständigheter eller en händelse, kan i detta hänseende de framtida omständigheterna eller den framtida händelsen och även de mellanliggande stegen i den processen som är knutna till förverkligandet av de framtida omständigheterna eller den framtida händelsen anses vara specifik information.
3. Ett mellanliggande steg i en över tiden pågående process ska anses vara insiderinformation om den i sig uppfyller de kriterier för insiderinformation som avses i denna artikel.
4. Vid tillämpning av punkt 1 ska information som, om den offentliggjordes, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på finansiella instrument, finansiella derivatinstrument, på relaterade spotavtal avseende råvaror eller på auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter avse information som en förnuftig investerare sannolikt skulle utnyttja som en del av grunden för sitt investeringsbeslut.
När det gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter med samlade utsläpp eller en installerad tillförd effekt på eller under den tröskel som fastställts i enlighet med artikel 17.2 andra stycket, ska information om deras fysiska verksamhet inte anses ha en väsentlig inverkan på priset på utsläppsrätter, på auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter eller på finansiella derivatinstrument.
5. Esma ska utfärda riktlinjer för att upprätta en icke uttömmande förteckning över uppgifter som rimligen kan förväntas eller som måste offentliggöras i enlighet med lagar och andra bestämmelser på unionsnivå eller i nationell rätt, marknadsregler, avtal, praxis eller sedvänja, om de relevanta råvaruderivatmarknaderna eller spotmarknaderna som avses i punkt 1 b. Esma ska ta vederbörlig hänsyn till de marknadernas särdrag.
Artikel 8
Insiderhandel
1. Vid tillämpningen av denna förordning anses insiderhandel föreligga när en person förfogar över insiderinformation och utnyttjar denna genom att för egen eller annans räkning, direkt eller indirekt, förvärva eller avyttra finansiella instrument som denna information rör. Att utnyttja insiderinformation genom att återkalla eller ändra en handelsorder som avser ett finansiellt instrument som informationen rör om handelsordern lades innan personen fick tillgång till insiderinformationen, ska också anses vara insiderhandel. I fråga om sådana auktioner för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter som hålls enligt förordning (EU) nr 1031/2010 ska utnyttjande av insiderinformation också inbegripa en persons läggande, ändring eller tillbakadragande av ett bud för sin egen eller någon annans räkning.
2. Att rekommendera eller förmå en annan person att ägna sig åt insiderhandel är vid tillämpningen av den här förordningen en situation som uppstår om personen förfogar över insiderinformation och
a)
rekommenderar på grundval av den informationen, att en annan person förvärvar eller avyttrar finansiella instrument som den informationen rör, eller förmår denna person att göra ett sådant förvärv eller avyttring, eller
b)
rekommenderar på grundval av den informationen, att en annan person återkallar eller ändrar en handelsorder avseende ett finansiellt instrument som den informationen rör, eller förmår denna person att göra en sådan återkallelse eller en sådan ändring.
3. Utnyttjandet av de rekommendationer eller uppmaningar som avses i punkt 2 utgör insiderhandel i denna artikels mening när personen som använder rekommendationen eller uppmaningen inser eller borde inse att det bygger på insiderinformation.
4. Denna artikel ska tillämpas på varje person som förfogar över insiderinformation till följd av att den personen
a)
är medlem av emittentens administrations-, lednings- eller kontrollorgan eller av administrations-, lednings- eller kontrollorgan för deltagare på marknaden för utsläppsrätter,
b)
har aktieinnehav i emittenten,
c)
har tillgång till informationen genom fullgörande av tjänst, verksamhet eller åligganden, eller
d)
ägnar sig åt kriminell verksamhet.
Denna artikel är även tillämplig på alla personer som förfogar över insiderinformation under andra omständigheter än de som avses i första stycket om denna person inser eller borde ha insett att det rör sig om insiderinformation
5. När det rör sig om en juridisk person, är denna artikel även tillämplig, i enlighet med nationell rätt, på de fysiska personer som deltar i beslutet att genomföra förvärvet eller avyttringen eller återkallelsen eller ändringen av en handelsorder för den juridiska personens räkning.
Artikel 9
Legitimt beteende
1. Vid tillämpningen av artiklarna 8 och 14 ska enbart det faktum att en juridisk person förfogar eller har förfogat över insiderinformation inte anses innebära att den personen har utnyttjat den informationen och därmed har ägnat sig åt insiderhandel på grundval av ett förvärv eller en avyttring, om den juridiska personen
a)
har infört, tillämpat och upprätthållit adekvata och effektiva interna system och förfaranden som effektivt säkerställer att varken den fysiska person som på den juridiska personens vägnar fattade beslutet att förvärva eller avyttra finansiella instrument som informationen rör, eller någon annan fysisk person som kan ha haft möjlighet att påverka detta beslut, förfogade över insiderinformation, och
b)
inte har uppmuntrat, rekommenderat, förmått eller på annat sätt påverkat den fysiska person som på den juridiska personens vägnar fattade beslutet att förvärva eller avyttra finansiella instrument som informationen rör.
2. Vid tillämpningen av artiklarna 8 och 14 ska enbart det faktum att en person förfogar över insiderinformation inte anses innebära att den personen har utnyttjat den informationen och därmed har ägnat sig åt insiderhandel på grundval av ett förvärv eller en avyttring, om den personen
a)
för det finansiella instrument som informationen rör är en marknadsgarant eller en person auktoriserad att agera som en motpart och förvärvet eller avyttringen av finansiella instrument som informationen rör görs på ett legitimt sätt som ett normalt led i fullgörandet av dess uppgift som marknadsgarant eller motpart för detta finansiella instrument, eller
b)
är auktoriserad att utföra handelsorder på tredje parts vägnar och förvärvet eller avyttringen av de finansiella instrument som omfattas av handelsordern görs för att utföra en sådan handelsorder på ett legitimt sätt som ett normalt led i fullgörande av den personens tjänst, verksamhet eller åligganden.
3. Vid tillämpningen av artiklarna 8 och 14 ska enbart det faktum att en person förfogar över insiderinformation inte anses innebära att den personen har utnyttjat den informationen och därmed har ägnat sig åt insiderhandel på grundval av ett förvärv eller en avyttring, om den personen utför en transaktion för att förvärva eller avyttra finansiella instrument, och denna transaktion utförs för att i god tro uppfylla ett åtagande som har förfallit och inte för att kringgå förbudet mot insiderhandel, och
a)
detta åtagande följer av en handelsorder som lagts eller ett avtal som ingåtts innan personen i fråga förfogade över insiderinformation, eller
b)
detta åtagande görs för att uppfylla sådana skyldigheter i lagstiftning eller bestämmelser som uppstod innan personen i fråga förfogade över insiderinformationen.
4. Vid tillämpningen av artiklarna 8 och 14 ska enbart det faktum att en person förfogar över insiderinformation inte anses innebära att den personen har utnyttjat den informationen eller därmed har ägnat sig åt insiderhandel när en sådan person har fått den insiderinformationen i samband med genomförandet av ett offentligt uppköpserbjudande eller fusion med ett företag och använt deninsiderinformationen endast i syfte att förverkliga denna fusion eller detta uppköp, förutsatt att vid den tidpunkt då företagets aktieägare godkänner fusionen eller uppköpserbjudandet all eventuell insiderinformation har offentliggjorts eller att sådan information på annat sätt har upphört att utgöra insiderinformation.
Denna punkt ska inte tillämpas på positionsbyggande.
5. Vid tillämpningen av artiklarna 8 och 14 ska enbart det faktum att en person utnyttjar sin egen vetskap om att han eller hon har beslutat att förvärva eller avyttra finansiella instrument i samband med förvärv eller avyttring av de finansiella instrumenten, inte utgöra utnyttjande av insiderinformation.
6. Utan hinder av punkterna 1-5 i denna artikel kan en överträdelse av förbudet mot insiderhandel enligt artikel 14 trots allt anses ha begåtts om den behöriga myndigheten påvisar att det fanns ett icke-legitimt skäl till dessa handelsorder, transaktioner eller beteenden.
Artikel 10
Olagligt röjande av insiderinformation
1. Vid tillämpningen av denna förordning anses olagligt röjande av insiderinformation föreligga när en person förfogar över insiderinformation och röjer den informationen till en annan person, utom i fall då röjandet sker som ett normalt led i fullgörande av tjänst, verksamhet eller åligganden.
Denna punkt ska tillämpas på alla fysiska och juridiska personer i de situationer och under de omständigheter som avses i artikel 8.4.
2. Vid tillämpningen av denna förordning anses vidarebefordran av de rekommendationer eller uppmaningar som avses i artikel 8.2 utgöra olagligt röjande av insiderinformation enligt denna artikel, när personen som röjer rekommendationen eller uppmaningen inser eller borde ha insett att den bygger på insiderinformation.
Artikel 11
Marknadssonderingar
1. Marknadssonderingar omfattar överföring av information, innan en transaktion aviseras, i syfte att bedöma potentiella investerares intresse av en eventuell transaktion och villkoren relaterade till den, såsom dess potentiella storlek eller prissättning, till en eller flera potentiella investerare som görs av
a)
en emittent,
b)
en andrahandserbjudare av ett finansiellt instrument i sådan omfattning eller till ett sådant värde att transaktionen skiljer sig från den vanliga handeln och omfattar en försäljningsmetod som bygger på förhandsbedömning av potentiella investerares potentiella intresse,
c)
en deltagare på marknaden för utsläppsrätter, eller
d)
en tredje part som agerar på vägnar av en person som avses i led a, b eller c.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23.3 ska röjande av insiderinformation av en person som har för avsikt att lämna ett uppköpserbjudande avseende värdepapperen i ett företag eller avseende en fusion med ett företag riktat till de personer som innehar dessa värdepapper, även utgöra marknadssondering, under förutsättning att
a)
informationen är nödvändig för att de parter som innehar värdepapperen ska kunna skapa sig en uppfattning om huruvida de är villiga att erbjuda dessa värdepapper, och
b)
villigheten hos de personer som innehar värdepapperen att erbjuda dem är en rimlig förutsättning för beslutet att genomföra uppköpserbjudandet eller fusionen.
3. En marknadsaktör som lämnar information ska innan en marknadssondering genomförs särskilt beakta huruvida marknadssonderingen kommer att innebära röjande av insiderinformation. Den marknadsaktör som lämnar information ska skriftligen dokumentera sina slutsatser och skälen till dessa. Marknadsaktören ska på begäran förse den behöriga myndigheten med sådana skriftliga handlingar. Denna skyldighet ska gälla för varje offentliggörande av information under hela marknadssonderingen. Marknadsaktören som lämnar information ska uppdatera de skriftliga handlingar som avses i denna punkt vid behov.
4. Vid tillämpningen av artikel 10.1 ska röjande av insiderinformation som sker i samband med en marknadssondering anses ske som ett normalt led i fullgörande av tjänst, verksamhet eller åligganden om den marknadsaktör som lämnar informationen följer punkt 3 och 5 i denna artikel.
5. Vid tillämpningen av punkt 4 ska den marknadsaktör som lämnar informationen innan informationen lämnas
a)
erhålla ett medgivande till mottagande av informationen från den person som mottar marknadssonderingen,
b)
informera den person som mottar marknadssonderingen om att han eller hon inte har rätt att utnyttja, eller att försöka utnyttja denna information för att förvärva eller avyttra finansiella instrument som denna information rör, direkt eller indirekt, för egen eller annans räkning,
c)
informera den person som mottar marknadssonderingen om att han eller hon inte har rätt att utnyttja, eller att försöka utnyttja denna information för att återkalla eller ändra en handelsorder som redan lagts avseende ett finansiellt instrument som denna information rör, och
d)
informera den person som mottar marknadssonderingen om att denne genom att ge sitt medgivande till mottagandet av information även är skyldig att hålla informationen konfidentiell.
Marknadsaktören som lämnar information ska föra och upprätthålla register över all information som lämnas till den person som mottar marknadssonderingen, inbegripet information som lämnas i enlighet med leden a-d i det första stycket, och identiteten hos de potentiella investerare till vilka informationen har lämnats, inbegripet men inte begränsat till de juridiska och fysiska personer som agerar på en potentiell investerares vägnar, samt datum och klockslag för varje lämnande av information. Marknadsaktören som lämnar information ska på begäran lämna det registret till den behöriga myndigheten.
6. Om den marknadsaktör som lämnat information i samband med en marknadssondering bedömer att den information som lämnats upphör att vara insiderinformation, ska den marknadsaktören informera mottagaren om detta så snart som möjligt.
Den marknadsaktör som lämnar information ska föra register över den information som lämnats i enlighet med denna punkt och ska på begäran förse den behöriga myndigheten med registret.
7. Trots bestämmelserna i denna artikel ska den person som mottar marknadssonderingen själv bedöma huruvida han eller hon förfogar över insiderinformation eller när han eller hon upphör att förfoga över insiderinformation.
8. Marknadsaktören som lämnar information ska bevara det register som avses i denna artikel under en period på minst fem år.
9. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa lämpliga arrangemang, förfaranden och krav på registerhållning för personer så att de kan uppfylla de krav som fastställs i punkterna 4, 5, 6 och 8.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10 - 14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
10. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera de system och mallar för anmälan som ska användas av personer så att de kan uppfylla kraven i punkterna 4, 5, 6 och 8 i denna artikel, särskiltdet exakta formatet för det register som avses i punkterna 4-8 och de tekniska villkoren för lämplig förmedling av den information som avses i punkt 6 till den person som mottar marknadssonderingen.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska genomförandestandarder till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
11. Esma ska utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 till personer som mottar marknadssonderingen med avseende på följande:
a)
De faktorer som sådana personer ska beakta när information lämnas till dem som en del av en marknadssondering för att kunna bedöma huruvida denna information utgör insiderinformation.
b)
De åtgärder som sådana personer ska vidta om insiderinformation har lämnats till dem i syfte att uppfylla artiklarna 8 och 10 i denna förordning.
c)
De register som sådana personer ska upprätthålla för att visa att de har uppfyllt artiklarna 8 och 10 i denna förordning.
Artikel 12
Marknadsmanipulation
1. I denna förordning avses med marknadsmanipulation följande typer av aktivitet:
a)
Utförande av en transaktion, läggandet av en handelsorder eller annat beteende som
i)
ger eller kan förväntas ge falska eller vilseledande signaler om tillgång, efterfrågan eller pris på ett finansiellt instrument, ett relaterat spotavtal avseende råvaror, eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, eller
ii)
låser, eller som kan förväntas låsa fast priset på ett eller flera finansiella instrument, ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter vid en onormal eller konstlad nivå,
om inte personen som inlett en transaktion, lagt en handelsorder eller utför något annat beteende kan påvisa att dessa transaktioner, handelsorder eller beteenden har utförts av legitima skäl och stämmer överens med godtagen marknadspraxis som fastställts i enlighet med artikel 13.
b)
Utförande av en transaktion, läggandet av en handelsorder eller annan aktivitet eller annat beteende som påverkar eller kan förväntas påverka priset på ett eller flera finansiella instrument ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, där falska förespeglingar eller andra slag av vilseledande eller manipulationer utnyttjas.
c)
Spridning av information genom medierna, inklusive internet, eller på annat sätt som ger eller kan förväntas ge falska eller vilseledande signaler om tillgång, efterfrågan eller priset på ett finansiellt instrument, ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, eller låser fast, eller kan förväntas låsa fast priset på ett eller flera finansiella instrument, ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter vid en onormal eller konstlad nivå, inbegripet spridning av rykten, om personen som spred informationen insåg eller borde ha insett att den var falsk eller vilseledande.
d)
Överföring av falsk eller vilseledande information eller tillhandahållande av falska eller vilseledande ingångsvärden i förhållande till ett referensvärde, om personen som gjorde överföringen eller tillhandahöll ingångsvärdena insåg eller borde ha insett att informationen eller ingångsvärdena var falska eller vilseledande, eller varje annat beteende som manipulerar beräkningen av ett referensvärde.
2. Bland annat följande beteenden ska anses vara marknadsmanipulation:
a)
Att en person, eller flera personer i samarbete, agerar för att skapa sig en dominerande ställning när det gäller utbud eller efterfrågan på ett finansiellt instrument, ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter, och detta får till följd, eller kan förväntas få till följd, direkt eller indirekt, att inköps- eller försäljningspriser fixeras eller andra oskäliga transaktionsvillkor skapas eller kan förväntas skapas.
b)
Att köpa eller sälja finansiella instrument när marknaden öppnar eller strax innan den stänger på ett sådant sätt att de investerare som handlar på grundval av den visade kursen, inklusive start- och slutkursen vilseleds eller kan förväntas vilseledas.
c)
Att lägga handelsorder på en handelsplats, inklusive att återkalla eller ändra dessa, oavsett på vilket sätt, inklusive på elektroniska väg såsom strategier för algoritm- och högfrekvenshandel, som får någon av de följder som avses i punkt 1 a eller 1 b, genom att handlingen
i)
stör eller försenar eller kan förväntas störa eller försena handelsplatsens handelssystem,
ii)
försvårar eller kan förväntas försvåra för andra personer att identifiera äkta handelsorder på handelsplatsens handelssystem, bland annat genom att lägga handelsorder som får till följd att orderboken överbelastas eller destabiliseras, eller
iii)
skapar eller kan förväntas skapa en falsk eller vilseledande bild av tillgången till eller efterfrågan på eller priset på ett finansiellt instrument, särskilt genom läggande av handelsorder för att inleda eller förstärka en trend.
d)
Att ta positioner i ett finansiellt instrument eller ett relaterat spotavtal avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter och utnyttja en tillfällig eller regelbunden tillgång till traditionella eller elektroniska medier genom att yttra sig om det finansiella instrumentet, det relaterade spotavtalet avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter (eller indirekt om emittenten av detta) och därefter dra nytta av den påverkan dessa yttranden får på priset på det finansiella instrumentet, det relaterade spotavtalet avseende råvaror eller en auktionerad produkt baserad på utsläppsrätter utan att samtidigt ha offentliggjort intressekonflikten på ett korrekt och effektivt sätt.
e)
Att köpa eller sälja utsläppsrätter eller relaterade derivat på sekundärmarknaden före den auktion som hålls i enlighet med förordning (EU) nr 1031/2010, som får till följd att auktionspriset på de auktionerade produkterna fixeras på en onormal eller konstlad nivå eller att budgivare som lägger bud i auktionerna vilseleds.
3. Vid tillämpningen av punkt 1 a och 1 b och utan att det påverkar de beteenden som avses i punkt 2, fastställs i bilaga I icke-uttömmande indikatorer på falska förespeglingar eller andra slag av vilseledande eller manipulationer, samt icke-uttömmande indikatorer på falska eller vilseledande signaler och fastlåsning av priser.
4. När den person som avses i denna artikel är en juridisk person, ska denna artikel också tillämpas, i enlighet med nationell rätt, på de fysiska personer som deltar i beslutet att utföra verksamhet för den berörda juridiska personens räkning.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 35, varigenom indikatorerna i bilaga I specificeras för att klargöra deras delar och för att beakta den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna.
Artikel 13
Godtagen marknadspraxis
1. Förbudet i artikel 15 ska inte tillämpas på de aktiviteter som avses i artikel 12.1 a, förutsatt att den person som inleder en transaktion, lägger en handelsorder eller utför något annat beteende påvisar att en sådan transaktion, en sådan handelsorder eller ett sådant beteende har utförts av legitima skäl och stämmer överens med godtagen marknadspraxis som fastställts i enlighet med den här artikeln.
2. En behörig myndighet får etablera en godtagen marknadspraxis med beaktande av följande kriterier:
a)
Om marknadspraxisen ger en hög nivå av öppenhet för marknaden.
b)
Om marknadspraxisen säkerställer en hög nivå av skyddsåtgärder för marknadskrafternas funktion och korrekt samverkan mellan tillgång och efterfrågan.
c)
Om marknadspraxisen har en positiv inverkan på marknadens likviditet och effektivitet.
d)
Om marknadspraxisen beaktar handelsmekanismerna på den relevanta marknaden och gör det möjligt för marknadsdeltagarna att reagera på lämpligt sätt och i rätt tid med avseende på den nya marknadssituation som skapats genom den marknadspraxisen.
e)
Om marknadspraxisen inte skapar risker för integriteten på direkt eller indirekt närliggande marknader, oavsett om dessa är reglerade eller inte, för det berörda finansiella instrumentet inom unionen.
f)
Resultatet från utredningar av den relevanta marknadspraxisen som gjorts av behöriga myndigheter eller en annan myndighet, särskilt om den relevanta marknadspraxisen bryter mot regler eller föreskrifter som utformats för att förebygga marknadsmissbruk, eller uppföranderegler, oavsett om dessa berör den relevanta marknaden eller direkt eller indirekt närliggande marknader inom unionen.
g)
Den relevanta marknadens struktur, till exempel om den är reglerad eller inte, vilka slags finansiella instrument som handlas och vilka slags marknadsaktörer som deltar på marknaden, däribland i vilken utsträckning icke-professionella investerare deltar på den relevanta marknaden.
En marknadspraxis som har etablerats av en behörig myndighet som en godtagen marknadspraxis på en viss marknad ska inte anses vara tillämplig på andra marknader såvida inte de behöriga myndigheterna på de andra marknaderna har godkänt denna praxis enligt denna artikel.
3. Innan en godtagen marknadspraxis etableras i enlighet med punkt 2 ska den behöriga myndigheten underrätta Esma och andra behöriga myndigheter om dess avsikt att etablera en godtagen marknadspraxis och ska tillhandahålla detaljerna om den bedömningen som gjorts i enlighet med de kriterier som fastställts i punkt 2. En sådan underrättelse ska göras åtminstone tre månader innan den godtagna marknadspraxisen är avsedd att börja gälla.
4. Esma ska, inom två månader efter det att anmälan mottagits, avge ett yttrande till den underrättande behöriga myndigheten, med en bedömning av i vilken mån den godkända marknadspraxisen är förenlig med punkt 2 och med de tekniska standarder för tillsyn som antagits enligt punkt 7. Esma ska också bedöma huruvida upprättandet av den godtagna marknadspraxisen skulle leda till att marknadens förtroende för unionens finansmarknad hotas. Yttrandet ska offentliggöras på Esmas webbplats.
5. Om en behörig myndighet etablerar en godtagen marknadspraxis som strider mot Esmas yttrande i enlighet med punkt 4, ska myndigheten på sin webbplats inom 24 timmar från det att den godtagna marknadspraxisen etablerats offentliggöra ett tillkännagivande med en fullständig förklaring av skälen till sitt beslut, inbegripet varför den godtagna marknadspraxisen inte hotar marknadens förtroende.
6. Om en behörig myndighet anser att en annan behörig myndighet har etablerat en godtagen marknadspraxis som inte uppfyller kraven som fastställs i punkt 2, ska Esma bistå de berörda myndigheterna med att nå fram till en överenskommelse i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om de berörda behöriga myndigheterna inte lyckas nå en överenskommelse kan Esma fatta ett beslut i enlighet med artikel 19.3 i förordning (EU) nr 1095/2010.
7. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som specificerar kriterierna, förfarandet och kraven för etablering av en godtagen marknadspraxis enligt punkterna 2, 3 och 4 samt för villkoren för dess godkännande, för att bibehålla den, avsluta den eller om den ska ändras.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
8. De behöriga myndigheterna ska regelbundet, och minst vartannat år, se över den godtagna marknadspraxis de har etablerat, särskilt med hänsyn till betydande förändringar av situationen på den relevanta marknaden, till exempel förändringar av handelsregler eller infrastrukturen på marknaden, i syfte att besluta huruvida den ska bibehållas eller avsluta eller om villkoren för dess godkännande ska ändras.
9. Esma ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över godtagen marknadspraxis och i vilka medlemsstater varje enskild praxis tillämpas.
10. Esma ska övervaka hur godtagen marknadspraxis tillämpas och lägga fram en årlig rapport för kommissionen om hur tillämpningen sker i praktiken på de berörda marknaderna.
11. De behöriga myndigheterna ska underrätta Esma om godtagen marknadspraxis som de har etablerat före den 2 juli 2014 och inom tre månader efter antagandet av de tekniska standarderför tillsyn som avses i punkt 7 trätt i kraft.
Den godtagna marknadspraxisen som avses i första stycket i denna punkt ska fortsätta att tillämpas i de berörda medlemsstaterna tills det att de behöriga myndigheterna på grundval av Esmas yttrande enligt punkt 4 har fattat ett beslut om huruvida denna praxis ska fortsätta att tillämpas.
Artikel 14
Förbud mot insiderhandel och olagligt röjande av insiderinformation
En person får inte
a)
ägna sig åt eller försöka ägna sig åt insiderhandel,
b)
rekommendera att någon annan person ägnar sig åt insiderhandel eller förmå någon annan person att ägna sig åt insiderhandel, eller
c)
olagligen röja insiderinformation.
Artikel 15
Förbud mot marknadsmanipulation
En person får inte ägna sig eller försöka ägna sig åt marknadsmanipulation.
Artikel 16
Förhindrande och upptäckt av marknadsmissbruk
1. Marknadsoperatörer och värdepappersföretag som driver en handelsplats ska inrätta och upprätthålla effektiva arrangemang, system och förfaranden som syftar till att förhindra och upptäcka insiderhandel, marknadsmanipulation och försök till insiderhandel och marknadsmanipulation, i enlighet med artiklarna 31 och 54 i direktiv 2014/65/EU.
Personer som avses i första stycket ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten för handelsplatsen om handelsorder och transaktioner inklusive återkallelser eller ändringar av handelsorder som kan utgöra insiderhandel, marknadsmanipulation eller försök till insiderhandel eller marknadsmanipulation.
2. Personer som yrkesmässigt arrangerar eller genomför transaktioner ska inrätta och upprätthålla effektiva arrangemang, system och förfaranden för att upptäcka och rapportera misstänkta handelsorder och transaktioner. Om en sådan person har rimliga skäl att misstänka att en handelsorder eller transaktion avseende ett finansiellt instrument, oavsett om den placerats eller genomförts på eller utanför en handelsplats, kan utgöra insiderhandel eller marknadsmanipulation eller försök till insiderhandel eller marknadsmanipulation ska den omedelbart meddela den behöriga myndigheten som avses i punkt 3.
3. Utan att det påverkar artikel 22 ska personer som yrkesmässigt arrangerar eller genomför transaktioner följa rapporteringsreglerna i den medlemsstat där de har beviljats tillstånd eller har sitt huvudkontor eller, om det gäller en filial, den medlemsstat där filialen är belägen. Rapportering ska ske till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.
4. De behöriga myndigheter som avses i punkt 3 som tar emot rapport om misstänkta handelsorder och transaktioner ska omedelbart vidarebefordra sådan information till de behöriga myndigheterna för de berörda handelsplatserna.
5. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa
a)
lämpliga arrangemang, system och förfaranden för personer så att de kan uppfylla kraven i punkterna 1 och 2, och
b)
de mallar för anmälan som ska användas av personer så att de kan uppfylla kraven i punkterna 1 och 2.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juuli 2016.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
KAPITEL 3
KRAV PÅ OFFENTLIGGÖRANDE
Artikel 17
Offentliggörande av insiderinformation
1. En emittent ska så snart som möjligt informera allmänheten om insiderinformation som direkt berör den emittenten.
Emittenten ska se till att insiderinformationen offentliggörs på ett sätt som ger allmänheten en snabb tillgång till informationen och möjlighet till en fullständig och korrekt bedömning i rätt tid, och i förekommande fall, genom den officiellt utsedda mekanism som avses i artikel 21 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG (24). Emittenten ska inte kombinera offentliggörande av insiderinformation för allmänheten med marknadsföring av sin verksamhet. Emittenten ska under en period på minst fem år på sin webbplats lägga ut och låta vara tillgänglig all insiderinformation den är skyldig att offentliggöra.
Den här artikeln ska tillämpas på emittenter som har ansökt om upptagande till handel eller godkänt att deras finansiella instrument upptas till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat eller, när det rör sig om instrument som bara handlas på en MTF- eller OTF-plattform, emittenter som har godkänt att deras finansiella instrument handlas på en MTF- eller OTF-plattform eller som har ansökt om upptagande till handel av deras finansiella instrument på en MTF-plattform i en medlemsstat.
2. En deltagare på marknaden för utsläppsrätter ska på ett effektivt och snabbt sätt offentliggöra sådan insiderinformation om utsläppsrätter som den innehar som led i sin affärsverksamhet, inklusive flygverksamhet enligt specificeringen i bilaga I till direktiv 2003/87/EG eller installationer i enlighet med artikel 3 e i det direktivet som den berörda deltagaren, eller dess moderföretag eller relaterat företag, äger eller kontrollerar eller vars driftsfrågor deltagaren, dess moderföretag eller relaterade företag helt eller delvis ansvarar för. När det gäller installationer, ska sådant offentliggörande omfatta relevant information om kapacitet och utnyttjande av installationer, inbegripet information om att installationerna inte är tillgängliga, oavsett om det är planerat eller oplanerat.
Första stycket gäller inte en deltagare på marknaden för utsläppsrätter om installationerna eller flygverksamheten som den äger, kontrollerar eller ansvarar för, under föregående år uppvisade utsläpp som inte överskred en minimitröskel för koldioxidekvivalenter och, om de bedriver förbränningsprocesser, har haft en installerad tillförd effekt som inte överskrider en minimitröskel.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att fastställa en minimitröskel för koldioxidekvivalanter och en minimitröskel för installerad tillförd effekt när det gäller tillämpningen av undantaget i andra stycket i denna punkt.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35, för att närmare ange den behöriga myndigheten för anmälningarna enligt punkterna 4 och 5 i den här artikeln.
4. En emittent eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter, får på eget ansvar skjuta upp offentliggörande av insiderinformation, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:
a)
Omedelbart offentliggörande skadar sannolikt legitima intressen för emittenten eller deltagaren på marknaden.
b)
Det är inte sannolikt att ett uppskjutet offentliggörande vilseleder allmänheten.
c)
Emittenten eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter kan säkerställa att informationen förblir konfidentiell.
När det gäller en över tiden pågående process som sker i flera steg och som syftar till att en viss omständighet ska inträffa eller som resulterar i en viss omständighet eller en viss händelse, får en emittent eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter på eget ansvar skjuta upp offentliggörandet av information relaterad till denna process med förbehåll för leden a, b och c i första stycket.
Om en emittent eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter har skjutit upp offentliggörandet av insiderinformation enligt denna punkt, ska denne omedelbart efter det att informationen offentliggjorts för allmänheten informera den behöriga myndigheten enligt punkt 3 om att offentliggörandet av informationen hade skjutits upp och ska ge en skriftlig förklaring till hur villkoren som fastställs i denna punkt uppfylldes. Alternativt får medlemsstaterna fastställa att en sådan skriftlig redogörelse endast behöver tillhandahållas den behöriga myndigheten enligt punkt 3 på begäran.
5. I syfte att bevara det finansiella systemets stabilitet får en emittent som är ett kreditinstitut eller ett finansiellt institut, på eget ansvar, skjuta upp offentliggörandet av insiderinformation, vilket inkluderar information relaterad till ett tillfälligt likviditetsproblem och särskilt behovet att erhålla tillfälligt likviditetsstöd från en centralbank eller en långivare i sista hand, förutsatt att alla av de följande villkoren är uppfyllda:
a)
Offentliggörandet av insiderinformationen riskerar att äventyra emittentens och det finansiella systemets finansiella stabilitet.
b)
Det ligger i allmänhetens intresse att skjuta upp offentliggörandet.
c)
Det kan säkerställas att informationen förblir konfidentiell.
d)
Den behöriga myndigheten enligt punkt 3 har gett sitt medgivande till uppskjutandet under förutsättning att villkoren i leden a, b och c är uppfyllda.
6. Vid tillämpningen av punkt 5 a-d ska en emittent underrätta den behöriga myndigheten enligt punkt 3 om sin avsikt att skjuta upp offentliggörandet av insiderinformationen och lägga fram bevis på att villkoren i punkt 5 a, b och c är uppfyllda. Den behöriga myndigheten enligt punkt 3 ska när så är lämpligt samråda med den nationella centralbanken eller makrotillsynsorganet, om ett sådant inrättats eller i annat fall följande myndigheter:
a)
Om emittenten är ett kreditinstitut eller värdepappersföretag, den myndighet som utses i enlighet med artikel 133.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (25).
b)
I andra fall än de som avses i led a, någon annan nationell myndighet som ansvarar för tillsynen över emittenten.
Den behöriga myndigheten enligt punkt 3 ska se till att offentliggörandet av insiderinformationen inte skjuts upp under längre tid än vad som är nödvändigt för att tillgodose det allmänna intresset. Den behöriga myndigheten enligt punkt 3 ska åtminstone på veckobasis utvärdera huruvida villkoren i punkt 5 a, b och c fortfarande är uppfyllda.
Om den behöriga myndigheten enligt punkt 3 inte ger sitt medgivande till att skjuta upp offentliggörandet av insiderinformationen, ska emittenten omgående offentliggöra insiderinformationen.
Denna punkt ska tillämpas i de fall då emittenten inte beslutar att skjuta upp offentliggörandet av insiderinformation i enlighet med punkt 4.
Hänvisningar i denna punkt till den behöriga myndigheten enligt punkt 3 påverkar inte den behöriga myndighetens möjligheter att utöva sina uppgifter på något av de sätt som avses i artikel 23.1.
7. När offentliggörande av insiderinformation har skjutits upp i enlighet med punkterna 4 eller 5 och det inte längre kan säkerställas att den insiderinformationen förblir konfidentiell, ska emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter så snart som möjligt offentliggöra den insiderinformationen för allmänheten.
Detta stycke inbegriper situationer då ett rykte uttryckligen hänför sig till insiderinformation vars offentliggörande har skjutits upp i enlighet med punkterna 4 eller 5 när detta rykte är tillräckligt tydligt för att påvisa att det inte längre kan säkerställas att informationen förblir konfidentiell.
8. Om en emittent eller en deltagare på marknaden för utsläppsrätter eller en person som handlar på emittentens vägnar eller för emittentens räkning, röjer insiderinformation till en utomstående som ett normalt led i fullgörande av tjänst, verksamhet eller åligganden på det sätt som anges i artikel 10.1, ska denna information offentliggöras fullständigt och effektivt; detta ska ske samtidigt om det rör sig om ett avsiktligt offentliggörande och så snart som möjligt om det rör sig om ett oavsiktligt. Denna punkt ska inte gälla om den person som mottar informationen är skyldig att inte röja denna, oberoende av om denna skyldighet grundar sig på lagar och andra förordningar, bolagsordningar eller ett avtal.
9. Insiderinformation som rör emittenter, vars finansiella instrument har tagits upp till handel på tillväxtmarknader för små och medelstora företag, får offentliggöras på webbplatsen för handelsplatsen i stället för på emittentens webbplats om handelsplatsen erbjuder den möjligheten för emittenter på den marknaden.
10. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa
a)
de tekniska villkoren för lämpligt offentliggörande av insiderinformation enligt punkterna 1, 2, 8 och 9,
b)
de tekniska villkoren för uppskjutande av offentliggörandet av insiderinformation enligt punkterna 4 och 5,
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
11. Esma ska utfärda riktlinjer för upprättande av en icke uttömmande förteckning över emittentens legitima intressen som avses i led a i punkt 4, och situationer där uppskjutet offentliggörande av insiderinformation sannolikt vilseleder allmänheten på så sätt som avses i punkt 4 b.
Artikel 18
Insiderförteckningar
1. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar eller för deras räkning ska
a)
upprätta en förteckning över alla personer som har tillgång till insiderinformation, och som arbetar för dem, genom anställningskontrakt eller på annat vis utför uppgifter genom vilka de har tillgång till insiderinformation, såsom rådgivare, revisorer eller kreditvärderingsinstitut (insiderförteckning),
b)
utan dröjsmål uppdatera insiderförteckningen i enlighet med punkt 4, och
c)
överlämna insiderförteckningen till den behöriga myndigheten så snart som möjligt efter begäran från myndigheten.
2. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar eller för deras räkning ska vidta alla rimliga åtgärder för att se till att alla personer som förekommer på insiderförteckningen skriftligen bekräftar att de är medvetna om de rättsliga skyldigheter som detta för med sig och de sanktioner som är tillämpliga vid insiderhandel och olagligt röjande av insiderinformation.
Om en annan person som handlar på emittentens vägnar eller för emittentens räkning tar på sig uppgiften att utarbeta och uppdatera insiderförteckningen, förblir emittenten till fullo ansvarig för efterlevnaden av denna artikel. Emittenten ska alltid ha rätt till tillgång till insiderförteckningen.
3. I insiderförteckningens ska åtminstone följande ingå:
a)
Identiteten på de personer som har tillgång till insiderinformation.
b)
Skälen till att en person förts upp på insiderförteckningen.
c)
Datum och klockslag för när den personen fick tillgång till insiderinformation.
d)
Datum då insiderförteckningen upprättades.
4. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar ska uppdatera insiderförteckningen utan dröjsmål, inklusive datum för uppdateringen, i följande situationer:
a)
När anledningen till att en person förekommer på insiderförteckningen ändras.
b)
När en ny person har tillgång till insiderinformation och därför behöver läggas till i insiderförteckningen.
c)
När en person inte längre har tillgång till insiderinformation.
Varje uppdatering ska specificera datum och klockslag för den ändring som föranledde uppdateringen.
5. Emittenter eller personer som handlar på deras vägnar ska bevara insiderförteckningen för dennes räkning under en period på minst fem år efter det att den upprättats eller uppdaterats.
6. Emittenter vars finansiella instrument har tagits upp till handel på tillväxtmarknader för små och medelstora företag ska undantas från kravet på att upprätta en insiderförteckning förutsatt att följande villkor är uppfyllda:
a)
Emittenten vidtar alla rimliga åtgärder för att säkerställa att alla personer med tillgång till insiderinformation är medvetna om de rättsliga skyldigheter som detta för med sig och de sanktioner som är tillämpliga vid insiderhandel och olagligt röjande av insiderinformation.
b)
Emittenten har möjlighet att på begäran förse den behöriga myndigheten med en insiderförteckning.
7. Denna artikel ska tillämpas på emittenter som har ansökt om upptagande till handel eller godkänt att deras finansiella instrument upptas till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat eller, när det rör sig om instrument som bara handlas på en MTF- eller OTF-plattform, emittenter som har godkänt att deras finansiella instrument handlas på en MTF- eller OTF-plattform eller som har ansökt om upptagande till handel av sina finansiella instrument på en MTF-plattform i en medlemsstat.
8. Punkterna 1-5 i denna artikel ska även tillämpas på
a)
Deltagare på marknaden för utsläppsrätter när det gäller sådan insiderinformation om utsläppsrätter som uppkommer i samband med den verksamhet som bedrivs av denna deltagare på marknaden för utsläppsrätter.
b)
auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare i fråga om auktioner för utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter som hålls enligt förordning (EU) nr 1031/2010.
9. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande för att fastställa det exakta formatet för insiderförteckningar och formatet för uppdatering av de insiderförteckningar som avses i denna artikel.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder för genomförande t till kommissionen senast den 3 juli 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 19
Transaktioner utförda av personer i ledande ställning
1. Personer i ledande ställning, samt dem närstående personer, ska underrätta emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter och den behöriga myndigheten som avses i punkt 2 andra stycket:
a)
När det gäller emittenter, om varje transaktion som genomförts för deras egen räkning avseende aktier eller skuldinstrument som emitteras av den emittenten eller derivat eller andra finansiella instrument som är kopplade till dem.
b)
När det gäller deltagare på marknaden för utsläppsrätter, i varje transaktion som genomförts för deras räkning avseende utsläppsrätter, auktionerade produkter baserade på utsläppsrätter eller relaterade derivat.
Sådana anmälningar ska göras utan dröjsmål och senast tre affärsdagar efter det datum som transaktionen gjorts.
Det första stycket är tillämpligt så snart som transaktionernas totala belopp under ett kalenderår har nått den tröskel som fastställs i punkt 8 eller 9 enligt vad som är tillämpligt.
2. Vid tillämpning av punkt 1, och utan att det påverkar medlemsstaternas rätt att införa anmälningsskyldigheter utöver de som avses i denna artikel, ska alla transaktioner som utförs för egen räkning av de personer som avses i punkt 1 anmälas av de personerna till de behöriga myndigheterna.
Personerna som avses i stycke 1 ska följa de anmälningsregler som gäller i den medlemsstat där emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter är registrerad. Anmälningarna ska göras inom tre arbetsdagar räknat från transaktionsdagen till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten. Om emittenten inte är registrerad i en medlemsstat ska anmälan göras till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten i enlighet med artikel 2.1 i i direktiv 2004/109/EG eller, i avsaknad av detta, till den behöriga myndigheten för handelsplatsen.
3. Emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter ska se till att den information som anmälts i enlighet med punkt 1 offentliggörs utan dröjsmål och senast tre affärsdagar efter transaktionsdagen på ett sätt som garanterar att den blir snabbt tillgänglig, på ett icke-diskriminerande sätt, i enlighet med de standarder som avses i artikel 17.10 a.
Emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter ska använda sådana medier som rimligen kan bedömas vara tillförlitligaför effektiv spridning av informationen till allmänheten inom hela unionen, och ska i förekommande fall använda den officiellt utsedda mekanism som avses i artikel 21 i direktiv 2004/109/EG.
Alternativt får nationell rätt föreskriva att en behörig myndighet själv får offentliggöra informationen.
4. Denna artikel ska tillämpas på emittenter som
a)
har ansökt om upptagande till handel eller godkänt att deras finansiella instrument upptas till handel på en reglerad marknad, eller
b)
när det rör sig om instrument som bara handlas på en MTF- eller OTF-plattform, emittenter som har godkänt att deras finansiella instrument handlas på en MTF- eller OTF-plattform eller som har ansökt om upptagande till handel avsina finansiella instrument på en MTF-plattform,
5. Emittenter och deltagare på marknaden för utsläppsrätter ska skriftligen underrätta personer i ledande ställning om deras skyldigheter enligt denna artikel. Emittenter och deltagare på marknaden för utsläppsrätter ska utarbeta en förteckning över alla personer i ledande ställning och med dem närstående personer.
Personer i ledande ställning ska skriftligen underrätta dem närstående personer om deras skyldigheter enligt denna artikel och ska bevara en kopia av denna underrättelse.
6. En anmälan av transaktioner som avses i punkt 1 ska innehålla följande uppgifter:
a)
Personens namn.
b)
Orsak till anmälan.
c)
Namnet på den berörda emittenten eller deltagaren på marknaden för utsläppsrätter.
d)
Det finansiella instrumentets beskrivning och identitetsbeteckning.
e)
Transaktionernas karaktär (t.ex. förvärv eller avyttring), med angivande av huruvida transaktionen är kopplad till genomförande av aktieoptionsprogram för anställda eller till de specifika exempel som anges i punkt 7.
f)
Datum och ort för transaktionerna.
g)
Transaktionernas pris och volym. När det gäller en pantsättning vars villkor medger att värdet kan ändras, ska detta offentliggöras tillsammans med värdet på pantsättningsdagen.
7. Vid tillämpning av punkt 1 inkluderar de transaktioner som måste anmälas även följande:
a)
Pantsättning eller utlåning av finansiella instrument av eller på uppdrag av en person i ledande ställning eller en person som är närstående till en person i ledande ställning som avses i punkt 1.
b)
Transaktioner utförda av personer som yrkesmässigt arrangerar eller genomför transaktioner eller en annan person som agerar på uppdrag av en person i ledande ställning eller en person som är närstående till en person i ledande ställning som avses i punkt 1, inklusive transaktioner inom ramen för ett diskretionärt uppdrag.
c)
Transaktioner som utförs inom ramen för en livförsäkring, definierad i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG (26), där
i)
försäkringstagaren är en person i ledande ställning eller en person som är närstående till en person i ledande ställning, som avses i punkt 1,
ii)
investeringsrisken bärs av försäkringstagaren, och
iii)
försäkringstagaren har befogenhet eller handlingsfrihet att fatta investeringsbeslut avseende särskilda instrument inom ramen för denna livförsäkring eller att utföra transaktioner avseende särskilda instrument för denna livförsäkring.
Vid tillämpningen av led a behöver pantsättning eller en liknande ställd säkerhet av finansiella instrument i samband med insättning av finansiella instrument på ett depåkonto inte anmälas, så länge som inte en sådan pantsättning eller annan ställd säkerhet är avsedd att säkra en särskild kreditfacilitet.
I den mån en försäkringstagare med ett försäkringsavtal ska anmäla transaktioner enligt denna punkt, gäller ingen anmälningsskyldighet för försäkringsbolaget.
8. Punkt 1 gäller alla efterföljande transaktioner så snart som ett sammanlagt belopp på 5 000 EUR uppnåtts under ett kalenderår. Tröskeln på 5 000 EUR ska beräknas genom att utan nettning addera alla de transaktioner som avses i punkt 1.
9. En behörig myndighet kan besluta att höja den tröskel som fastställs i punkt 8 till 20 000 EUR och ska innan beslutet tillämpas informera Esma om sitt beslut och motiveringen av beslutet att anta en högre tröskel, med särskild hänvisning till marknadsförhållanden. Esma ska på sin webbplats offentliggöra förteckningen över de trösklar som är tillämpliga i enlighet med denna artikel och de motiveringar som de behöriga myndigheterna gett till sådana trösklar.
10. Denna artikel ska även tillämpas på transaktioner av personer i ledande ställning hos auktionsplattformar, auktionsförrättare och auktionsövervakare som är involverade i auktioner som anordnas enligt förordning (EU) nr 1031/2010, samt på dem närstående personer, i den mån som deras transaktioner omfattar utsläppsrätter, derivat av dessa eller auktionerade produkter som är baserade på utsläppsrätter. De personerna ska anmäla sina transaktioner till auktionsplattformarna, auktionsförrättarna och auktionsövervakarna enligt vad som är tillämpligt, och till den behöriga myndigheten där auktionsplattformen, auktionsförrättaren eller auktionsövervakaren, enligt vad som är tillämpligt, är registrerad. Information som har anmälts på det sättet ska offentliggöras av auktionsplattformar, auktionsförrättare, auktionsövervakare eller behörig myndighet i enlighet med punkt 3.
11. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14 och 15, ska en person i ledande ställning hos en emittent inte genomföra några transaktioner för egen räkning eller för tredje persons räkning, direkt eller indirekt, avseende aktier eller skuldinstrument som emitterats av den emittenten eller derivat eller andra finansiella instrument som är kopplade till dessa, under en stängd period på 30 kalenderdagar före offentliggörandet av en delårsrapport eller en bokslutskommunikésom emittenten är skyldig att offentliggöra i enlighet med
a)
bestämmelserna på den handelsplats där emittentens aktier är upptagna till handel, eller
b)
nationell rätt.
12. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14 och 15 får en emittent tillåta en person i ledande ställning hos denne att handla för egen räkning eller för tredje parts räkning under en stängd period som avses i punkt 11, antingen
a)
från fall till fall på grundval av exceptionella omständigheter, såsom allvarliga finansiella svårigheter, som kräver omedelbar försäljning av aktier, eller
b)
på grund av särdragen för den handel som sker med anledning av transaktioner som utförs inom ramen för eller är relaterade till aktieoptions- eller sparprogram för anställda, aktierelaterade villkor eller rätter eller transaktioner där det underliggande intresset i det berörda värdepappret inte ändras.
13. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att närmare fastställa de omständigheter under vilka handel under en stängd period kan tillåtas av emittenten, som avses i punkt 12, inbegripet vilka omständigheter som skulle betraktas som exceptionella och vilka typer av transaktioner som skulle motivera tillståndet att handla.
14. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 35, för att specificera vilka typer av transaktioner som utlöser det krav som avses i punkt 1.
15. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av punkt 1 ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande för att fastställa i vilket format och mall som den information som avses i punkt 1 ska anmälas och offentliggöras.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 20
Investeringsrekommendationer och statistik
1. Personer som tar fram eller sprider investeringsrekommendationer eller annan information som rekommenderar eller föreslår en viss investeringsstrategi, ska vidta rimliga försiktighetsmått för att säkerställa att sådan information presenteras sakligt och uppge vilka intressen de har eller ange intressekonflikter som berör de finansiella instrument som informationen rör.
2. Offentliga institutioner som sprider statistik eller prognoser som kan ha väsentlig inverkan på de finansiella marknaderna ska sprida dessa uppgifter på ett objektivt och öppet sätt.
3. För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa de tekniska villkoren för personkategorierna som avses i punkt 1, för en objektiv presentation av investeringsrekommendationer eller annan information som rekommenderar eller föreslår en investeringsstrategi och för uppgivande av särskilda intressen och intressekonflikter.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
De tekniska arrangemang som fastställs i de tekniska standarder för tillsyn som avses i punkt 3 ska inte tillämpas på journalister som omfattas av likvärdig lämplig reglering i en medlemsstat, inklusive likvärdig lämplig självreglering, förutsatt att sådan reglering uppnår liknande effekter som de tekniska arrangemangen. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om texten i den likvärdiga lämpliga regleringen.
Artikel 21
Offentliggörande eller spridning av information i medierna
Om information offentliggörs eller sprids och om rekommendationer tas fram eller sprids för journalistiska ändamål eller andra uttrycksformer i medierna, ska sådant offentliggörande eller sådan spridning av information, vid tillämpning av artiklarna 10, 12.1 c och 20, bedömas med beaktande av bestämmelserna om tryckfrihet och yttrandefrihet i andra medier samt de regler och normer som är tillämpliga på journalistyrket, om inte
a)
de berörda personerna eller personer nära knutna till dessa direkt eller indirekt får fördel eller vinst från offentliggörandet eller spridandet av den aktuella informationen, eller
b)
informationen offentliggörs eller sprids med avsikt att vilseleda marknaden när det gäller utbud och efterfrågan av eller pris på ett finansiellt instrument.
KAPITEL 4
ESMA OCH BEHÖRIGA MYNDIGHETER
Artikel 22
Behöriga myndigheter
Utan att de rättsliga myndigheternas befogenheter åsidosätts ska varje medlemsstat utse en enda behörig administrativ myndighet för tillämpningen av denna förordning. Medlemsstaterna ska informera kommissionen, Esma och de andra behöriga myndigheterna i andra medlemsstater om detta. Den behöriga myndigheten ska se till att bestämmelserna i denna förordning tillämpas på dess territorium i fråga om alla handlingar som utförs på dess territorium och handlingar som utförs utomlands och som berör instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad, och för vilka ansökan om upptagande till handel på en sådan marknad har lämnats in, auktionerats på en auktionsplattform eller som handlas på en MTF-plattform eller OTF-plattform, eller för vilka en ansökan om upptagande till handel lämnats in på en MTF-plattform inom dess territorium.
Artikel 23
De behöriga myndigheternas befogenheter
1. De behöriga myndigheterna ska utöva sina uppgifter och befogenheter antingen
a)
direkt,
b)
i samarbete med andra myndigheter eller med marknadsföretagen,
c)
på eget ansvar genom delegering till sådana myndigheter eller till marknadsföretagen,
d)
genom ansökan hos de behöriga rättsliga myndigheterna.
2. För att utföra sina uppgifter enligt denna förordning ska behöriga myndigheter i enlighet med nationell rätt ha minst följande tillsyns- och utredningsbefogenheter:
a)
Få tillgång till varje dokument och uppgifter i vilken form som helst eller ta kopia på det.
b)
Kräva eller begära upplysningar av vem som helst, även av de personer som efter varandra verkar för att vidarebefordra handelsorder eller utföra de berörda operationerna samt deras huvudmän, och om nödvändigt kalla en person till förhör och förhöra personen för att få tillgång till information.
c)
I fråga om råvaruderivat, begära information från marknadsaktörer om relaterade spotmarknader enligt standardformat, få information om transaktioner, och få direkt tillgång till handlares system.
d)
Genomföra kontroller och undersökningar på plats, förutom i fysiska personers privatbostäder.
e)
Om inte annat följer av andra stycket få tillträde till fysiska och juridiska personers lokaler för att lägga beslag på dokument och information, oavsett typ, om det finns rimlig misstanke om att det finns dokument eller information med koppling till kontrollen eller undersökningen som kan vara relevanta för att bevisa att det föreligger insiderhandel eller marknadsmanipulation i strid med denna förordning.
f)
Överlämna ärenden för brottsutredning.
g)
Begära in inspelningar av telefonsamtal, elektronisk kommunikation och datatrafik som innehas av ett värdepappersföretag, kreditinstitut eller finansiellt institut.
h)
I den mån det är tillåtet enligt nationell rätt, begära in befintliga trafikuppgifter som innehas av en teleoperatör om det finns en rimlig misstanke om överträdelse och om sådana uppgifter kan vara av betydelse för att undersöka en överträdelse av artikel 14 a eller b eller artikel 15 a eller b.
i)
Begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad eller båda.
j)
Stoppa handeln med det berörda finansiella instrumentet.
k)
Kräva att alla förfaranden som den behöriga myndigheten anser strida mot denna förordning tillfälligt upphör.
l)
Införa tillfälligt förbud mot utövande av förvärvsverksamhet.
m)
Vidta alla åtgärder som behövs för att se till att allmänheten är korrekt informerad, ibland annat korrigering av offentliggjord falsk eller vilseledande information, t.ex. genom att kräva att emittenten eller en annan person som har offentliggjort eller spritt sådan information ska offentliggöra en rättelse.
Om förhandsgodkännande från den berörda medlemsstatens rättsliga myndighet krävs, i enlighet med nationell rätt, för att gå in i en fysisk eller juridisk persons lokaler som avses i första stycket led e, ska den befogenheten som avses i det ledet utnyttjas endast efter det att sådant förhandsgodkännande erhållits.
3. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga åtgärder vidtagits så att behöriga myndigheter förfogar över de tillsyns- och övervakningsbefogenheter som behövs för att de ska kunna uppfylla sina åtaganden.
Denna förordning påverkar inte tillämpningen av lagar och andra författningar om uppköpserbjudanden, fusioner och andra transaktioner som påverkar ägande eller kontroll av företag som regleras av de tillsynsmyndigheter som medlemsstaterna utsett i enlighet med artikel 4 i direktiv 2004/25/EG, i vilka det fastställs krav utöver kraven i denna förordning.
4. En person som rapporterar information till den behöriga myndigheten i enlighet med denna förordning ska inte anses överträda eventuella restriktioner för lämnande av uppgifter som ålagts genom avtal eller i någon lagbestämmelse eller administrativ bestämmelse, och ska inte ge upphov till någon form av ansvar för den rapporterande personen med avseende på denna rapportering.
Artikel 24
Samarbete med Esma
1. De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpningen av denna förordning, i enlighet med förordning (EU) nr 1095/2010.
2. De behöriga myndigheterna ska omgående förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina uppgifter, i enlighet med artikel 35 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag på tekniska standarder för genomförande för att fastställa de förfaranden och format för informationsutbyte som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 25
Skyldighet att samarbeta
1. Behöriga myndigheter ska samarbeta med varandra och med Esma i de fall det är nödvändigt för tillämpningen av denna förordning, såvida inte ett av undantagen i punkt 2 är tillämpligt. Behöriga myndigheter ska framför allt bistå varandra och Esma. De ska framför allt utbyta information utan onödiga dröjsmål och samarbeta om undersökningar, tillsyn och kontroll av efterlevnad.
Den skyldighet att samarbeta och bistå andra myndigheter som föreskrivs i första stycket ska också gälla kommissionen i fråga om utbyte av information om råvaror som är jordbruksprodukter och som listas i bilaga I till EUF-fördraget.
De behöriga myndigheterna och Esma ska samarbeta i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1095/201l, särskilt artikel 35.
Om medlemsstaterna i enlighet med artikel 30.1 andra stycket valt att fastställa straffrättsliga påföljder för överträdelser av bestämmelser i denna förordning som avses i den artikeln, ska de se till att lämpliga åtgärder vidtagits så att de behöriga myndigheterna har alla nödvändiga befogenheter att hålla kontakter med rättsliga myndigheter inom sin jurisdiktion för att få särskild information om brottsutredningar eller förfaranden som inletts på grund av eventuella överträdelser av denna förordning och vidarebefordra samma information till andra behöriga myndigheter och Esma så att de kan uppfylla sin skyldighet att samarbeta med varandra och Esma i enlighet med denna förordning.
2. En behörig myndighet får vägra att tillmötesgå en begäran om information eller en begäran om samarbete i samband med en utredning endast under följande exceptionella omständigheter, nämligen när:
a)
Överlämnande av relevant information skulle kunna inverka negativt på den berörda medlemsstaten, särskilt när det gäller bekämpning av terrorism och andra allvarliga brott.
b)
Tillmötesgående av begäran inverkar sannolikt negativt på dess egna undersökningar, efterlevnadskontroller eller i förekommande fall en brottsutredning.
c)
Rättsliga förfaranden har redan inletts beträffande samma handlingar och mot samma personer inför den berörda medlemsstatens myndigheter.
d)
Ett slutligt avgörande har redan meddelats beträffande samma handlingar och personer i den berörda medlemsstaten.
3. Behöriga myndigheter och Esma ska samarbeta med Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 (27) och medlemsstaternas nationella tillsynsmyndigheter så att ett samordnat tillvägagångssätt sker i fråga om kontrollen av efterlevnaden av relevanta regler i de fall transaktioner, handelsorder eller andra verksamheter eller beteenden rör ett eller flera finansiella instrument som omfattas av denna förordning och en eller flera grossistenergiprodukter som omfattas av artiklarna 3, 4 och 5 i förordning (EU) nr 1227/2011. Behöriga myndigheter ska beakta särdragen i definitionerna i artikel 2 i förordning (EU) nr 1227/2011 och bestämmelserna i artiklarna 3, 4 och 5 i förordning (EU) nr 1227/2011 när de tillämpar artiklarna 7, 8 och 12 i denna förordning på finansiella instrument relaterade till grossistenergiprodukter.
4. De behöriga myndigheterna ska på begäran omedelbart överlämna all information som krävs för det syfte som anges i punkt 1.
5. När en behörig myndighet finner att handlingar som strider mot bestämmelserna i denna förordning utförs eller har utförts på en annan medlemsstats territorium eller att handlingar påverkar finansiella instrument med vilka handel bedrivs på en handelsplats i en annan medlemsstat, ska den så detaljerat som möjligt underrätta både den behöriga myndigheten i den medlemsstaten om detta och Esma, och, om det rör sig om grossistenergiprodukter, Acer. De behöriga myndigheterna i de olika berörda medlemsstaterna ska rådgöra med varandra och Esma, och med Acer om det rör sig om grossistenergiprodukter, om vilka åtgärder som bör vidtas samt informera varandra om viktiga händelser under ärendets gång. De ska samordna sin verksamhet för att undvika eventuellt dubbelarbete och överlappningar vid påförandet av administrativa sanktioner, och andra administrativa åtgärder i fråga om sådana gränsöverskridande fall i enlighet med artiklarna 30 och 31, samt ska bistå varandra vid genomförandet av sina beslut.
6. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får begära bistånd från den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat i fråga om kontroller på plats eller utredningar.
Den begärande behöriga myndigheten får informera Esma om varje framställan som avses i första stycket. När det rör sig om gränsöverskridande kontroller eller utredningar ska Esma samordna kontroller eller utredningen om en av de behöriga myndigheterna begär det.
Om en behörig myndighet får en framställan från en behörig myndighet i en annan medlemsstat om att genomföra en kontroll på plats eller en utredning kan den göra något av följande:
a)
Själv genomföra kontrollen på plats eller utredningen.
b)
Tillåta att den behöriga myndighet som gjorde framställan deltar i en kontroll på plats eller en utredning.
c)
Tillåta att den behöriga myndighet som gjorde framställan själv genomför kontrollen på plats eller utredningen.
d)
Utse revisorer eller sakkunniga som ska genomföra kontrollen på plats eller utredningen.
e)
Samarbeta med övriga behöriga myndigheter vid utförandet av vissa tillsynsuppgifter.
De behöriga myndigheterna får även samarbeta med behöriga myndigheter i andra medlemsstater för att underlätta indrivning av sanktionsavgifter.
7. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 258 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) får en behörig myndighet vars begäran om information eller bistånd i enlighet med punkterna 1, 3, 4 och 5 inte ger resultat inom rimlig tid eller avslås, hänskjuta detta inom rimlig tid till Esma.
I sådana situationer får Esma agera i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010, utan att det påverkar möjligheten för Esma att agera i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1095/2010.
8. Behöriga myndigheter ska samarbeta och utbyta information med relevanta nationella tillsynsmyndigheter och tillsynsmyndigheter i tredjeländer med ansvar för relaterade spotmarknader om de har rimliga skäl att anta att handlingar som utgör insiderhandel, olagligt röjande av information eller marknadsmanipulation i strid med denna förordning utförs eller har utförts. Sådant samarbete ska ge en konsoliderad översyn av de finansiella marknaderna och spotmarknaderna samt upptäcka och påföra sanktioner för gränsöverskridande marknadsmissbruk och marknadsmissbruk på olika marknader.
När det gäller utsläppsrätter ska det samarbete och informationsutbyte som avses i första stycket också säkerställas med följande:
a)
Auktionsövervakaren, när det gäller auktioner av utsläppsrätter eller andra auktionerade produkter baserade på sådana och som hålls i enlighet med förordning (EU) nr 1031/2010.
b)
Behöriga myndigheter, registerförvaltare, inklusive den centrale förvaltaren, och andra offentliga organ som har i uppdrag att övervaka efterlevnaden i enlighet med direktiv 2003/87/EG.
Esma ska underlätta och samordna samarbetet och informationsutbytet mellan behöriga myndigheter och tillsynsmyndigheter i övriga medlemsstater och tredjeländer. Behöriga myndigheter ska där det är möjligt ingå samarbetsformer med de tillsynsmyndigheter i tredjeländer som ansvarar för relaterade spotmarknader i enlighet med artikel 26.
9. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av den här artikeln ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande för att fastställa förfarandena och formerna för informationsutbyte och bistånd enligt denna artikel.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 26
Samarbete med tredjeländer
1. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska när det är nödvändigt komma överens om samarbetsformer med behöriga tillsynsmyndigheter i tredjeländer om utbyte av information med dessa tillsynsmyndigheter och fullgörandet av de skyldigheter i tredjeländer som uppkommer enligt denna förordning. De samarbetsformerna ska leda till åtminstone ett effektivt informationsutbyte som gör att de behöriga myndigheterna kan utföra sina skyldigheter enligt denna förordning.
En behörig myndighet ska informera Esma och de andra behöriga myndigheterna om den avser att komma överens om en sådan samarbetsform.
2. Esma ska när det är möjligt underlätta och samordna utarbetandet av samarbetsformer mellan de behöriga myndigheterna och de behöriga tillsynsmyndigheterna i tredjeländer.
För att säkerställa en konsekvent harmonisering av denna artikel ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som inbegriper ett malldokument för samarbetsformer som de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna om möjligt ska använda.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i andra stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Esma ska också när det är möjligt underlätta och samordna utbytet mellan behöriga myndigheter av information som erhållits från tillsynsmyndigheter i tredjeländer som kan vara relevanta när åtgärder vidtas enligt artiklarna 30 och 31.
3. De behöriga myndigheterna ska ingå samarbetsformer om utbyte av information med tillsynsmyndigheterna i tredjeländer enbart om den utlämnade informationen omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som anges i artikel 27. Sådant informationsutbyte måste vara avsett för fullgörande av dessa behöriga myndigheters verksamhetsuppgifter.
Artikel 27
Tystnadsplikt
1. Bestämmelserna om tystnadsplikt i punkterna 2 och 3 ska gälla för allt mottagande, utbyte eller förmedling av konfidentiell information enligt denna förordning.
2. All information som utbyts mellan behöriga myndigheter enligt denna förordning och som avser affärs- eller driftsförhållanden och andra ekonomiska eller personliga förhållanden ska anses vara konfidentiell och omfattas av tystnadsplikt, utom då den behöriga myndigheten när informationen lämnas anger att informationen får lämnas ut eller då så krävs för rättsliga förfaranden.
3. Tystnadsplikten ska gälla alla personer som arbetar eller har arbetat för den behöriga myndigheten, eller för den myndighet eller det marknadsföretag som den behöriga myndigheten delegerat sina befogenheter till, inbegripet revisorer och experter som arbetar på myndighetens uppdrag. Information som omfattas av tystnadsplikt får lämnas ut till en annan person eller myndighet endast när detta föreskrivs i unionsrätten eller nationell rätt.
Artikel 28
Skydd av personuppgifter
I fråga om behandling av personuppgifter inom ramen för denna förordning, ska behöriga myndigheter utföra sina uppgifter enligt denna förordning i enlighet med nationella lagar och andra författningar som införlivar direktiv 95/46/EG. I fråga om Esmas behandling av personuppgifter inom ramen för denna förordning, ska Esma följa bestämmelserna i förordning (EG) nr 45/2001.
Personuppgifter får bevaras i högst fem år.
Artikel 29
Överföring av personuppgifter till tredjeland
1. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får överföra personuppgifter till ett tredjeland om kraven i direktiv 95/46/EG är uppfyllda och bara från fall till fall. Den behöriga myndigheten ska se till att överföringen är nödvändig för denna förordning och att tredjelandet inte överför uppgifterna till något annat tredjeland såtillvida den inte fått uttryckligt skriftligt godkännande och uppfyller kraven som den behöriga myndigheten i medlemsstaten fastställt.
2. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får endast utlämna personuppgifter som erhållits från en annan medlemsstat till en tillsynsmyndighet i ett tredjeland om den har fått uttryckligt medgivande i fråga om detta av den behöriga myndighet som överlämnade uppgifterna och, i tillämpliga fall, om uppgifterna utlämnas endast i de syften för vilka den myndigheten gav sitt medgivande.
3. Om det finns en samarbetsform som reglerar utbyte av personuppgifter, ska den uppfylla kraven i nationella lagar och andra författningar som införlivar direktiv 95/46/EG.
KAPITEL 5
ADMINISTRATIVA ÅTGÄRDER OCH SANKTIONER
Artikel 30
Administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder
1. Utan att det påverkar straffrättsliga påföljder och utan att det påverkar de behöriga myndigheternas tillsynsbefogenheter enligt artikel 23, ska medlemsstaterna, i enlighet med nationell rätt, föreskriva att behöriga myndigheter ska ha befogenhet att vidta lämpliga administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder avseende åtminstone de följande överträdelserna
a)
överträdelser av artiklarna 14 och 15, 16.1 och 16.2, 17.1, 17.2, 17.4 och 17.5, och 17.8, 18.1-18.6, 19.1, 19.2, 19.3, 19.5, 19.6, 19.7 och 19.11 och 20.1, och
b)
underlåtenhet att samarbeta eller uppfylla sina skyldigheter i samband med en undersökning eller begäran som avses i artikel 23.2.
Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa några bestämmelser om administrativa sanktioner som avses i första stycket om överträdelserna som avses i led a eller led b i det stycket redan är föremål för straffrättsliga påföljder enligt nationell rätt senast den 3 juli 2016. När medlemsstaterna så beslutar ska de underrätta kommissionen och Esma på ett detaljerat sätt om de relevanta delarna av sin straffrätt.
Senast den 3 juli 2016 ska medlemsstaterna på ett detaljerat sätt underrätta kommissionen och Esma om de regler som avses i första och andra stycket. De ska omedelbart underrätta kommissionen och Esma om eventuella ändringar av bestämmelserna.
2. Medlemsstaterna ska i enlighet med nationell rätt säkerställa att behöriga myndigheter har befogenhet att påföra eller vidta åtminstone följande administrativa sanktioner och administrativa åtgärder i händelse av överträdelser som avses i punkt 1 första stycket a:
a)
Ett föreläggande enligt vilket det krävs att den person som bär ansvaret för överträdelsen upphör med sitt agerande och inte upprepar det.
b)
Återföring av de vinster som har gjorts eller förluster som undvikits på grund av överträdelsen, i den mån de kan bestämmas.
c)
En offentlig varning som anger vem som bär ansvaret för överträdelsen och överträdelsens karaktär.
d)
Återkallelse eller indragning av ett värdepappersföretags auktorisation.
e)
Tillfälligt förbud för personer i ledande ställning i ett värdepappersföretag eller annan fysisk person, som hålls ansvarig för överträdelsen att utöva ledningsuppdrag i värdepappersföretag.
f)
Vid upprepade överträdelser av artiklarna 14 eller 15, ett permanent förbud för personer i ledande ställning i ett värdepappersföretag, eller annan fysisk person som hålls ansvarig, att utöva ledningsuppdrag i värdepappersföretag.
g)
Tillfälligt förbud för personer i ledande ställning i ett värdepappersföretag, eller annan fysisk person som hålls ansvarig för överträdelsen att handla för egen räkning.
h)
Maximala administrativa sanktionsavgifter på minst tre gånger beloppet av de vinster som erhållits eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa belopp kan fastställas.
i)
I fråga om en fysisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter till ett belopp på minst
i)
5 000 000 EUR för överträdelser av artiklarna 14 och 15 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014,
ii)
1 000 000 EUR för överträdelser av artiklarna 16, och 17 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014, och
iii)
500 000 EUR för överträdelser av artiklarna 18, 19 och 20 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014, och
j)
i fråga om en juridisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter till ett belopp på minst
i)
15 000 000 EUR eller 15 % av den juridiska personens totala årsomsättning enligt den senaste tillgängliga redovisning som har godkänts av styrelsen, för överträdelser av artiklarna 14 och 15 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014,
ii)
2 500 000 EUR eller 2 % av den juridiska personens totala årsomsättning enligt den senaste tillgängliga redovisning som har godkänts av styrelsen, för överträdelser av artiklarna 16 och 17 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014, och
iii)
1 000 000 EUR för överträdelser av artiklarna 18, 19 och 20 eller, i medlemsstater som inte har euron som valuta, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014.
Hänvisningar till behörig myndighet i denna punkt påverkar inte den behöriga myndighetens möjligheter att utöva sina uppgifter på något av de sätt som anges i artikel 23.1.
Vid tillämpning av led j i och ii i första stycket, om den juridiska personen är ett moderföretag eller ett dotterföretag som måste upprätta koncernredovisning enligt direktiv 2013/34/EU (28), ska den relevanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättningen eller motsvarande typ av inkomst i enlighet med relevanta redovisningsdirektiv - rådets direktiv 86/635/EEG (29) för banker och rådets direktiv 91/674/EEG (30) för försäkringsföretag enligt den senaste tillgängliga koncernredovisning som godkänts av styrelsen för det yttersta moderföretaget.
3. Medlemsstaterna får föreskriva att de behöriga myndigheterna får förfoga över andra befogenheter förutom dem som avses i punkt 2 och att de får påföra högre sanktionsavgifter än de som fastställs i den punkten.
Artikel 31
Utövande av tillsynsbefogenheter och påförande av sanktioner
1. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna när de fastställer typ av och storlek på administrativa sanktioner ska beakta alla relevanta omständigheter, inklusive följande där så är lämpligt:
a)
Överträdelsens svårighetsgrad och varaktighet.
b)
Graden av ansvar hos den person som bär ansvaret för överträdelsen.
c)
Den finansiella ställningen hos den person som bär ansvaret för överträdelsen, som den indikeras genom exempelvis en juridisk persons totala omsättning eller en fysisk persons årsinkomst.
d)
Omfattningen av de vinster som erhållits eller förluster som undvikits av den person som bär ansvaret för överträdelsen, i den mån de kan bestämmas.
e)
Viljan hos den personen som bär ansvar för överträdelsen att samarbeta med den behöriga myndigheten, utan att det påverkar behovet av att säkerställa återförande av de vinster som personen erhållit eller förluster som denne undvikit.
f)
Tidigare överträdelser av den person som bär ansvaret för överträdelsen.
g)
Åtgärder som den person som bär ansvaret för överträdelsen har vidtagit för att undvika att överträdelsen upprepas.
2. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter att påföra sanktioner och vidta andra administrativa åtgärder enligt artikel 30 ska de bedriva ett nära samarbete för att se till att utövandet av deras tillsyns- och utredningsbefogenheter och de administrativa sanktionerna som de påför och andra administrativa åtgärder som de vidtar är effektiva och lämpliga enligt denna förordning. De ska samordna sin verksamhet i enlighet med artikel 25 för att undvika dubbelarbete och överlappningar vid utövandet av tillsyns- och utredningsbefogenheter och när de påför administrativa sanktioner och sanktionsavgifter i fråga om gränsöverskridande fall.
Artikel 32
Rapportering av överträdelser
1. Medlemsstaterna ska se till att behöriga myndigheter etablerar effektiva mekanismer för att möjliggöra rapportering till de behöriga myndigheterna av faktiska eller potentiella överträdelser av denna förordning.
2. Bland de mekanismer som avses i punkt 1 ska minst följande ingå:
a)
Särskilda förfaranden för mottagande av rapporter om överträdelser och uppföljning av dem, inbegripet inrättande av säkra kommunikationskanaler för sådana rapporter.
b)
Inom ramen för anställningen, lämpligt skydd av personer vars arbete utförs inom ramen för ett anställningsavtal och som rapporterar överträdelser eller anklagas för överträdelser, mot åtminstone repressalier, diskriminering och andra former av orättvis behandling.
c)
Skydd av personuppgifter både för den person som rapporterar överträdelsen och den fysiska person som anklagas för att ha begått överträdelsen, inbegripet skydd av identitet, i alla skeden av förfarandet, såvida det inte enligt nationell rätt krävs att informationen röjs i samband med ytterligare utredning eller efterföljande rättsliga förfaranden.
3. Medlemsstater ska kräva att arbetsgivare som utfört verksamhet som styrs av reglering avseende finansiella tjänster inför lämpliga interna förfaranden för att deras anställda ska kunna rapportera överträdelser av denna förordning.
4. Medlemsstaterna får föreskriva att ekonomiska incitament till personer som erbjuder relevant information om potentiella överträdelser av denna förordning kan beviljas i enlighet med nationell rätt om det inte finns andra rättsliga skyldigheter eller avtalsförpliktelser för dessa personer att rapportera sådan information, och förutsatt att informationen är ny och att den leder till påförandet av en administrativ sanktion eller straffrättslig påföljd eller vidtagande av en annan administrativ åtgärd på grund av en överträdelse av denna förordning.
5. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att specificera de förfaranden som avses i punkt 1, inklusive ordningr för rapportering och uppföljning av rapporter och åtgärder för skydd av personer som arbetar genom ett anställningskontrakt samt åtgärder för skydd av personuppgifter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 36.2.
Artikel 33
Utbyte av information med Esma
1. Behöriga myndigheter ska årligen förse Esma med uppgifter i aggregerad form om alla administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder som utdömts eller vidtagits av den behöriga myndigheten, i enlighet med artiklarna 30, 31 och 32. Esma ska offentliggöra den informationen i en årsrapport. Behöriga myndigheter ska även årligen förse Esma med anonym och aggregerad information om alla administrativa undersökningar som genomförts i enlighet med de artiklarna.
2. Om medlemsstaterna i enlighet med andra stycket i artikel 30.1 har fastställt straffrättsliga påföljder för överträdelser som avses i den artikeln, ska deras behöriga myndigheter årligen förse Esma med anonym och aggregerad information om alla brottsutredningar som genomförts och alla straffrättsliga påföljder som påförts av de rättsliga myndigheterna i enlighet med artiklarna 30, 31 och 32. Esma ska i en årsrapport offentliggöra uppgifter om påförda straffrättsliga påföljder.
3. Om den behöriga myndigheten har offentliggjort administrativa sanktioner eller straffrättsliga påföljder eller andra administrativa åtgärder, ska den samtidigt informera Esma om detta.
4. Om den offentliggjorda administrativa sanktionen eller straffrättsliga påföljden, eller annan administrativ åtgärd gäller ett värdepappersföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv 2014/65/EU ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen eller påföljden eller åtgärden eller sanktionsavgifterna i det register över värdepappersföretag som upprättats enligt artikel 5.3 i det direktivet.
5. För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av den här artikeln ska Esma utveckla förslag på tekniska standarder för genomförande för att fastställa de förfaranden och format för informationsutbyte som avses i denna artikel.
Esma ska överlämna de förslagen till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 juli 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 34
Offentliggörande av beslut
1. Om inte annat följer av tredje stycket, ska behöriga myndigheter på sina webbplatser offentliggöra beslut om administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder avseende överträdelser av denna förordning omedelbart efter det att den person som är föremål för det beslutet har underrättats om det beslutet. Sådant offentliggörande ska innehålla åtminstone information om överträdelsens typ och art och om vilka personer som beslutet gäller.
Det första stycket gäller inte beslut om åtgärder av utredningskaraktär.
Om den behöriga myndigheten anser att offentliggörandet av identiteten av de juridiska personer som är föremål för beslutet eller av en fysisk persons personuppgifter, skulle vara oproportionerligt efter en bedömning från fall till fall av proportionaliteten i offentliggörandet av sådana uppgifter, eller om sådant offentliggörande skulle äventyra finansmarknadernas stabilitet, ska den göra något av följande
a)
skjuta upp offentliggörandet av beslutet tills det att skälen för det inte längre föreligger,
b)
offentliggöra beslutet på anonym grund i enlighet med nationell rätt, om sådant offentliggörande säkerställer ett effektivt skydd av de berörda personuppgifterna,
c)
inte offentliggöra beslutet för det fall att den behöriga myndigheten anser att offentliggörande i enlighet med led a eller b ovan kommer att vara otillräckligt för att säkerställa
i)
att finansmarknadernas stabilitet inte äventyras, eller
ii)
att offentliggörandet av sådana beslut inte är oproportionerligt vad gäller åtgärder som anses vara av lindrigare art.
Om en behörig myndighet beslutar att offentliggöra ett beslut på anonym grund på sätt som avses i led b i tredje stycket, får den skjuta upp offentliggörandet av de relevanta uppgifterna under en rimlig tidsperiod om det kan förutses att skälen till det anonyma offentliggörandet kommer att upphöra under den tidsperioden.
2. Vid överklagande av beslutet inför nationell rättslig, administrativ eller annan myndighet, ska behöriga myndigheter på sin webbplats omedelbart även offentliggöra information om detta och all senare information om resultatet av ett sådant överklagande. Dessutom ska alla beslut om ogiltigförklarande av ett beslut som är överklagat också offentliggöras.
3. De behöriga myndigheterna ska säkerställa att alla beslut som offentliggörs i enlighet med denna artikel ska finnas kvar på deras webbplats i minst fem år efter offentliggörandet. Personuppgifter i sådana offentliggöranden ska endast finnas på den behöriga myndighetens webbplats så länge detta krävs enligt gällande regler om uppgiftsskydd.
KAPITEL 6
DELEGERADE AKTER OCH GENOMFÖRANDEAKTER
Artikel 35
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 6.5 och 6.6, 12.5, artikel 17.2 tredje stycket och artiklarna 17.3 och 19.13, och 19.14 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 2 juli 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 6.5 och 6.6, 12.5, artikel 17.2 tredje stycket och artiklarna 17.3 och 19.13 och 19.14 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 6.5 och 6.6, 12.5, artikel 17.2 tredje stycket och artiklarna 17.3 eller 19.13 eller 19.14 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 36
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av Europeiska värdepapperskommittén, som inrättats genom kommissionens beslut 2001/528/EG (31). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
KAPITEL 7
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 37
Upphävande av direktiv 2003/6/EG och dess genomförandeåtgärder
Direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2004/72/EG (32), 2003/125/EG (33) och 2003/124/EG (34) och kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003 (35) ska upphöra att gälla från och med den 3 juli 2016. Hänvisningar till direktiv 2003/6/EG ska tolkas som hänvisningar till denna förordning och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 38
Rapport
Kommissionen ska senast den 3 juli 2019 överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning, tillsammans med ett lagstiftningsförslag om ändring av den om så är lämpligt. Den rapporten ska bland annat bedöma
a)
huruvida det är lämpligt att införa gemensamma bestämmelser och behovet för medlemsstaterna att föreskriva administrativa sanktioner för insiderhandel och marknadsmanipulation,
b)
huruvida definitionen av insiderinformation är tillräcklig för att täcka all information som är av betydelse för de behöriga myndigheterna för att effektivt bekämpa marknadsmissbruk,
c)
huruvida omständigheterna under vilka förbudet mot handel införs i enlighet med artikel 19.11 är lämpliga i syfte att fastställa om det finnas ytterligare omständigheter under vilka förbudet bör gälla,
d)
möjligheten att inrätta en unionsram för marknadsöverskridande övervakning av orderböcker med avseende på marknadsmissbruk, inbegripet rekommendationer för en sådan ram,
e)
tillämpningsområdet för bestämmelserna om referensvärden.
Vid tillämpning av led a i första stycket ska Esma göra en kartläggning av tillämpningen av de administrativa sanktionera och, om medlemsstaterna enligt andra stycket i artikel 30.1 andra stycket har beslutat att fastställa straffrättsliga påföljder som avses där för överträdelser av denna förordning, en kartläggning av tillämpningen av sådana straffrättsliga påföljder i medlemsstaterna. Den kartläggningen ska även inbegripa uppgifter som görs tillgängliga enligt artikel 33.1 och 33.2.
Artikel 39
Ikraftträdande och tillämpning
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Den ska tillämpas från och med den 3 juli 2016 med undantag av artiklarna 4.4 och 4.5, 5.6, 6.5 och 6.6, 7.5, 11.9, 11.10 och 11.11, 12.5, 13.7 och 13.11, 16.5, artikel 17.2 tredje stycket, artiklarna 17.3, 17.10 och 17.11, 18.9, 19.13, 19.14 och 19.15, 20.3, 24.3, 25.9, artikel 26.2 andra, tredje och fjärde styckena, artiklarna 32.5 och 33.5 som ska tillämpas den 2 juli 2014.
3. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att följa artiklarna 22, 23 och 30, 31.1 och 32 och 34 senast den 3 juli 2016.
4. Hänvisningar i denna förordning till direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 ska före den 3 januari 2017 läsas som hänvisningar till direktiv 2004/39/EG i enlighet med den jämförelsetabell som anges i bilaga IV till direktiv 2014/65/EU i den utsträckning den jämförelsetabellen innehåller bestämmelser avseende direktiv 2004/39/EG.
När hänvisningar görs i bestämmelserna i denna förordning till OTF-plattformar, tillväxtmarknader för små- och medelstora företag, utsläppsrätter eller auktionerade produkter baserade på sådana, ska de bestämmelserna inte tillämpas på OTF-plattformar, tillväxtmarknader för små- och medelstora företag, utsläppsrätter eller auktionerade produkter baserade på sådana till och med den 3 januari 2017.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 april 2014.