РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 516/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на фонд „Убежище, миграция и интеграция“ и за изменение на Решение 2008/381/ЕО на Съвета и отмяна на решения № 573/2007/ЕО и № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Решение 2007/435/ЕО на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 78, параграф 2 и член 79, параграфи 2 и 4 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза да представлява пространство на свобода, сигурност и правосъдие следва да бъде постигната, inter alia, чрез общи мерки, определящи рамката на политика по въпросите на убежището и имиграцията, която се основава на солидарността между държавите членки и е справедлива спрямо третите държави и техните граждани. Европейският съвет от 2 декември 2009 г. отчете, че финансовите ресурси в Съюза следва да стават все по-гъвкави и съгласувани от гледна точка както на обхвата, така и на приложимостта им, за да подпомагат развитието на политиката в областта на убежището и миграцията.
(2)
С настоящия регламент следва да се създаде фонд „Убежище, миграция и интеграция“ (наричан по-долу „фондът“) с цел да се допринесе за развитието на общата политика на Съюза в областта на убежището и имиграцията, както и за укрепването на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, при прилагане на принципите на солидарност и поделяне на отговорностите между държавите членки и на сътрудничество с трети държави.
(3)
Фондът следва да отразява необходимостта от повече гъвкавост и опростяване, като същевременно отговаря на изискванията за предвидимост и осигурява справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите за постигането на общите и специфичните цели, установени в настоящия регламент.
(4)
Ръководни принципи при изпълнението на фонда са ефикасността на мерките и качеството на разходите. Освен това изпълнението на фонда следва да бъде по възможно най-ефективния и достъпен начин.
(5)
Новата структура от два стълба на финансирането в областта на вътрешните работи следва да допринесе за опростяването, рационализирането, консолидирането и прозрачността на финансирането в тази област. Следва да се търсят полезни взаимодействия, съгласуваност и взаимно допълване между отделните фондове и програми, включително с цел отпускане на финансиране за общи цели. Въпреки това следва да се избягва припокриването между отделните инструменти за финансиране.
(6)
Фондът следва да създаде гъвкава рамка, която позволява на държавите членки да получават финансови ресурси по своите национални програми в подкрепа на политиките, обхванати от този фонд, в съответствие с конкретното им положение и потребности и предвид общите и специфичните цели на фонда, за които финансовата подкрепа би била най-ефективна и подходяща.
(7)
Фондът следва да изразява солидарност чрез предоставяне на финансова помощ на държавите членки. Той следва да подобри ефективното управление на миграционните потоци към Съюза в областите, в които действията на Съюза имат максимална добавена стойност, и по-специално чрез поделяне на отговорностите между държавите членки и поделяне на отговорностите и засилване на сътрудничеството с трети държави.
(8)
За да допринесат за постигането на общата цел на фонда, държавите членки следва да гарантират, че в националните им програми се включват действия в подкрепа на специфичните цели на настоящия регламент и че разпределението на ресурсите между целите осигурява възможност за постигането на тези цели. В редките случаи на държава членка, която желае да използва дерогация от минималните проценти, установени в настоящия регламент, съответната държава членка следва да представи подробна обосновка в националната си програма.
(9)
За да се гарантира еднородна и висококачествена политика в областта на убежището и да се прилагат по-високи стандарти на международна закрила, фондът следва да допринесе за ефективното функциониране на общата европейска система за убежище, която включва мерки, свързани с политиката, законодателството и изграждането на капацитет, като същевременно се работи в сътрудничество с други държави членки, агенции на Съюза и трети държави.
(10)
Целесъобразно е усилията на държавите членки във връзка с пълното и правилното прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището да бъдат подпомагани и подобрени, и по-специално усилията за предоставяне на подходящи условия за прием на разселените лица, на кандидатите за международна закрила и на лицата, на които е предоставена международна закрила, за осигуряване на правилно определяне на статута в съответствие с Директива 2011/95/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (4), за прилагане на справедливи и ефективни процедури за предоставяне на убежище и за насърчаване на добрите практики в областта на убежището с цел да се защитят правата на лицата, търсещи международна закрила, и да се създадат условия за ефикасна работа на системите за убежище на държавите членки.
(11)
Фондът следва да предоставя подходящо подпомагане за съвместните усилия на държавите членки, насочени към установяване, споделяне и насърчаване на най-добрите практики, както и към изграждане на ефективни структури за сътрудничество с цел повишаване качеството на вземането на решения в рамките на общата европейска система за убежище.
(12)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската служба за подкрепа в областта на убежището (EASO), създадена с Регламент (ЕС) № 439/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), с цел да се координира практическото сътрудничество между държавите членки в областта на убежището, да се подпомогнат държавите членки, чиито системи за убежище са подложени на особено голям натиск, и да се допринесе за осъществяването на общата европейска система за убежище. Комисията може да използва предоставената от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (6) възможност да възложи на EASO изпълнението на специфични ad hoc задачи, като координацията на действия на държавите членки по презаселване в съответствие с Регламент (ЕС) № 439/2010.
(13)
Фондът следва да подпомага усилията на Съюза и на държавите членки във връзка със засилването на капацитета на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките им в областта на убежището, предвид задълженията им съгласно съществуващото право на Съюза.
(14)
Фондът следва да подпомага усилията, полагани от държавите членки, за предоставяне на международна закрила и постигане на трайно решение на тяхна територия за бежанците и разселените лица, за които Върховният комисар на ООН за бежанците е установил, че отговарят на критериите за презаселване, като например оценката на нуждите от презаселване и прехвърлянето на съответните лица на тяхна територия, с цел да им бъде предоставен сигурен правен статут и да бъде насърчена ефективната им интеграция.
(15)
Фондът следва да осигурява подпомагане за нови подходи относно безопасния достъп до процедури за предоставяне на убежище, по-специално като го насочва към основните държави на транзитно преминаване, например програми за закрила на конкретни групи или определени процедури за разглеждане на молбите за предоставяне на убежище.
(16)
Предвид естеството на фонда той следва да може да подпомага доброволни и съгласувани между държавите членки дейности, насочени към поделяне на тежестта между тях и състоящи се в прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, и на кандидати за международна закрила, от една държава членка в друга.
(17)
Партньорствата и сътрудничеството с трети държави, целящи да се гарантира подходящо управление на наплива от хора, подаващи молби за убежище или други форми на международна закрила, са особено важен елемент от политиката на Съюза в областта на убежището. С цел да се осигури достъп до международна закрила и намиране на трайни решения на възможно най-ранен етап, включително в рамките на регионални програми за закрила, фондът следва да включва силно застъпен компонент, свързан с презаселването, на равнището на Съюза.
(18)
С оглед подобряване и засилване на процеса на интегриране в европейските общества фондът следва да улеснява законната миграция към Съюза в съответствие с икономическите и социалните нужди на държавите членки и да предвижда подготовка на процеса на интегриране още в държавата на произход на гражданите на трети държави, идващи в Съюза.
(19)
За да бъде ефикасен и да постигне най-висока добавена стойност, фондът следва да използва по-целенасочен подход, в подкрепа на съгласувани стратегии, специално създадени за насърчаване на интеграцията на граждани на трети държави на национално, местно и/или регионално равнище, където е уместно. Тези стратегии следва да се изпълняват главно от местни или регионални органи и от недържавни участници, като същевременно не се изключват националните органи, по-специално когато специфичната административна организация на държавата членка го налага или когато в дадена държава членка действията за интеграция попадат в областта на споделена компетентност между държавата и децентрализираната администрация. Изпълняващите организации следва да избират от различните мерки, които са на тяхно разположение, най-подходящите за конкретната им ситуация.
(20)
Изпълнението на фонда следва да бъде в съответствие с общите основни принципи на Съюза относно интеграцията, както са уточнени в общата програма за интеграция.
(21)
Обхватът на мерките за интегриране следва да включва и лицата, на които е предоставена международна закрила, за да се гарантира всеобхватен подход към интеграцията, при който се вземат предвид специфичните особености на тези целеви групи. Когато мерките за интегриране са съчетани с мерки по приемане, където е уместно следва да има възможност действията да обхващат и кандидати за международна закрила.
(22)
За да се гарантира последователност на позицията на Съюза по отношение на интегрирането на граждани на трети държави, действията, финансирани от този фонд, следва да са конкретни и да допълват действията, финансирани от Европейския социален фонд. В този контекст от органите на държавите членки, отговарящи за изпълнението на този фонд, следва да се изисква да установят механизми за сътрудничество и координация с органите, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
(23)
От практически съображения някои действия може да се отнасят до група лица, които за по-голяма ефективност може да се разглеждат като едно цяло, без да се прави разлика между отделните членове на групата. Ето защо ще бъде подходящо да се предвиди възможност за тези държави членки, които желаят, да установят в националните си програми, че действията за интеграция може да обхващат близките роднини на гражданите от трети държави, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на посочените действия. Под „близки роднини“ ще се разбират съпрузите, партньорите, както и всички лица в преки роднински връзки по низходяща или възходяща линия с гражданина на трета държава, спрямо когото са насочени действията за интеграция, които в противен случай няма да бъдат включени в обхвата на фонда.
(24)
Фондът следва да подпомага държавите членки при изготвянето на стратегии за организиране на законната миграция, които укрепват капацитета им за разработване, изпълнение, наблюдение и оценяване като цяло на всички стратегии, политики и мерки в областта на имиграцията и интеграцията на граждани на трети държави, включително правните инструменти на Съюза. Фондът следва да подпомага също така обмена на информация, най-добрите практики и сътрудничеството между различните структури на администрацията, както и сътрудничеството с други държави членки.
(25)
Съюзът следва да продължи и да разшири използването на партньорствата за мобилност като основна стратегическа, всеобхватна и дългосрочна рамка за сътрудничество при управлението на миграцията с трети държави. Фондът следва да подпомага дейности, извършвани в рамките на партньорствата за мобилност, които се осъществяват в Съюза или в трети държави и които целят задоволяване на потребностите и следване на приоритетите на Съюза, и по-специално действия, осигуряващи непрекъснатост на финансирането, които обхващат както Съюза, така и трети държави.
(26)
Целесъобразно е да продължат подпомагането и насърчаването на усилията на държавите членки за подобряване управлението на връщанията на граждани на трети държави във всичките им аспекти, с оглед на непрекъснато справедливо и ефективно прилагане на общите стандарти за връщане, по-специално както са установени в Директива 2008/115/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Фондът следва да насърчава разработването на стратегии за връщане на национално равнище в рамките на концепцията за интегрирано управление на връщането на лица, както и мерки в подкрепа на ефективното им изпълнение в трети държави.
(27)
По отношение на доброволното връщане на лица, включително лица, които желаят да бъдат върнати, въпреки че не са задължени да напускат територията, следва да се предвидят стимули за връщаните лица, като например преференциално третиране под формата на засилена помощ при връщането. Този вид доброволно връщане е в интерес както на връщаните лица, така и на органите, от гледна точка на неговата икономическа ефективност. Държавите членки следва да бъдат насърчавани да отдават предпочитание на доброволното връщане.
(28)
От гледна точка на политиката обаче доброволното и принудителното връщане са свързани помежду си и имат взаимно подсилващ ефект и поради това държавите членки следва да бъдат насърчавани да подсилват взаимно допълващите се елементи на тези две форми при управлението на връщането на лица. Необходимо е да се извършват действия за извеждане, с цел да се запазят целостта на политиката на Съюза в областта на имиграцията и убежището и системите за имиграция и убежище на държавите членки. Следователно възможността за извеждане е предпоставка, за да се гарантира, че тази политика няма да бъде компрометирана и че се прилагат принципите на правовата държава, които от своя страна са от основно значение за създаването на пространство на свобода, сигурност и правосъдие. По тази причина фондът следва да подпомага действията на държавите членки за улесняване на извеждането в съответствие със стандартите, предвидени в правото на Съюза, където е приложимо, и при пълно зачитане на основните права и достойнството на връщаните лица.
(29)
Много е важно фондът да подпомага специфични мерки за връщаните лица в страната на връщане, за да може да се осигури действителното им връщане в техния град или район на произход при добри условия и да се подпомогне трайната им реинтеграция в тяхната общност.
(30)
Споразуменията на Съюза за обратно приемане са неразделна част от политиката на връщане на Съюза и представляват централен инструмент за ефикасно управление на миграционните потоци, тъй като улесняват бързото връщане на незаконните мигранти. Тези споразумения са съществен елемент от рамката за диалог и сътрудничество с трети държави на произход и на транзитно преминаване на незаконни мигранти и прилагането им в трети държави следва да бъде подпомагано в интерес на ефективните стратегии за връщане на национално равнище и на равнище Съюз.
(31)
Фондът следва да допълва и подсилва дейностите, предприемани от Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите - членки на Европейския съюз, създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (8), сред чиито задачи е предоставяне необходимата подкрепа на държавите членки при организация на съвместни операции по връщане и определяне на най-добрите практики в областта на получаването на пътни документи и извеждането на граждани на трети държави, незаконно пребиваващи на териториите на държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при обстоятелства, които изискват засилена техническа и оперативна помощ по външните граници, като се отчита обстоятелството, че някои ситуации могат да включват хуманитарни кризи и морски спасителни операции.
(32)
В допълнение към подпомагането за връщане на лица, предвидено в настоящия регламент, фондът следва да подпомага и други мерки за борба с незаконната имиграция или заобикалянето на съществуващите правила за законна миграция, като по този начин се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки.
(33)
Изпълнението на фонда следва да бъде при пълно спазване на правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз, и на основните права, залегнали в съответните международни инструменти, включително съответната съдебна практика на Европейския съд по правата на човека. Допустимите действия следва да отчитат основания на правата на човека подход към закрилата на мигранти, бежанци и лица, търсещи убежище, и по-специално следва да гарантират, че се отделя специално внимание и се осигуряват специализирани мерки за специфичното положение на уязвимите лица, по-специално жени, непридружени малолетни и непълнолетни лица и други изложени на риск малолетни и непълнолетни.
(34)
Понятията „уязвими лица“ и „членове на семейството“ са определени по различен начин в отделните актове със значение за настоящия регламент. Ето защо те следва да се разглеждат със значението си в съответния акт, като се отчита контекстът, в който са използвани. Във връзка с презаселването държавите членки, които го осъществяват, следва да провеждат тесни консултации с Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на понятието „членове на семейството“ при практиките им на презаселване и реалния процес на презаселване.
(35)
Мерките за трети държави или по отношение на трети държави, които се подпомагат чрез фонда, следва да се приемат така, че да се осигурява полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, получаващи подкрепа чрез инструменти на Съюза за външна помощ, както географски, така и тематични. По-специално, при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион. Мерките не следва да имат за цел да подпомагат дейности, които са пряко насочени към развитието, и следва да допълват финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ, когато това е целесъобразно. Следва да се зачита принципът за съгласуваност на политиката за развитие, изложен в точка 35 от Европейския консенсус за развитие. Важно е също така да се гарантира, че прилагането на спешната помощ е в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълва, и съблюдава хуманитарните принципи, установени в Европейския консенсус относно хуманитарна помощ.
(36)
Значителна част от наличните средства по фонда следва да бъде отпускана пропорционално на носената от всяка държава членка отговорност, изразяваща се в усилията по управлението на миграционните потоци, като се прилагат обективни критерии. За тази цел следва да се използват последните налични статистически данни на Евростат съгласно Регламент (ЕС) № 862/2007 на Европейския парламент и на Съвета (9) относно миграционните потоци, като например броят на подадените за първи път молби за убежище, броят на положителните решения за предоставяне на статут на бежанец или за предоставяне на субсидиарна закрила, броят на презаселените бежанци, броят законно пребиваващи граждани на трети държави, броят граждани на трети държави, които са получили разрешение за пребиваване, издадено от държава членка, броят на решенията за връщане, издадени от националните органи, и броят на извършените връщания.
(37)
В настоящия регламент се определя разпределянето на основните суми между държавите членки. Основната сума се състои от минимална сума и сума, изчислена въз основа на средната стойност на средствата, отпуснати на всяка държава членка за 2011 г., 2012 г. и 2013 г. по Европейския бежански фонд, създаден с Решение № 573/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10), Европейския фонд за интеграция на граждани на трети страни, създаден с Решение 2007/435/ЕО на Съвета (11) и Европейския фонд за връщане, създаден с Решение № 575/2007/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12). Изчислението на разпределянето беше направено в съответствие с критериите за разпределяне, установени в Решение № 573/2007/ЕО, Решение 2007/435/ЕО и Решение № 575/2007/ЕО. Предвид заключенията на Европейския съвет от 7 февруари 2013 г.-8 февруари 2013 г., в които се подчертава, че следва да „се постави специален акцент върху островните общества, които са изправени пред несъразмерни предизвикателства, свързани с миграцията“, е целесъобразно да се повишат минималните суми за Кипър и Малта.
(38)
Макар да е целесъобразно отпускането на сумата за всяка държава членка да се извършва въз основа на последните налични статистически данни, част от наличните средства по фонда следва също така да бъде отпускана за изпълнението на специфични действия, които изискват съвместни усилия на държавите членки и водят до значителна добавена стойност за Съюза, както и за изпълнението на програмата на Съюза за презаселване и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга.
(39)
За тази цел с настоящия регламент следва да се създаде списък на специфичните действия, които могат да бъдат финансирани по фонда. На онези държави членки, които поемат ангажимент за изпълнението на такива действия, следва да бъдат отпускани допълнителни суми.
(40)
В контекста на постепенното създаване на програма на Съюза за презаселване, фондът следва да предоставя целенасочена помощ под формата на финансови стимули (еднократни суми) за всяко презаселено лице. Комисията, в сътрудничество с EASO и в съответствие със съответните им правомощия, следва да наблюдава ефективното прилагане на действията по презаселване, за които се предоставя подкрепа от фонда.
(41)
С оглед увеличаване на ефекта от усилията на Съюза за презаселване при предоставянето на закрила на нуждаещите се от международна закрила лица и максимално увеличаване на стратегическия ефект от презаселването чрез по-точно определяне на лицата, които най-много се нуждаят от презаселване, следва да бъдат определени общи приоритети в областта на презаселването на равнището на Съюза. Тези общи приоритети следва да се променят само ако има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците и въз основа на общите категории, определени в настоящия регламент.
(42)
Като се има предвид особената уязвимост на някои категории лица, нуждаещи се от международна закрила, те следва винаги да бъдат включвани в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването.
(43)
Предвид потребностите във връзка с презаселването, установени в общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, е необходимо да се предоставят и допълнителни финансови стимули за презаселването на лица по отношение на специфични географски региони и националности, както и на специфични категории лица, които се презаселват, в случай че презаселването е определено като най-подходящото решение за техните специфични нужди.
(44)
С оглед засилването на солидарността и по-доброто поделяне на отговорността между държавите членки, особено по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците на търсещите убежище, подобен механизъм, основаващ се на финансови стимули, следва да се въведе и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга. Този механизъм следва да ограничи натиска върху държавите членки, които приемат по-голям брой лица, търсещи убежище, и лица, на които е предоставена международна закрила, в абсолютни или относителни стойности.
(45)
Подпомагането, предоставяно от фонда, ще бъде по-ефикасно и ще доведе до по-висока добавена стойност, ако в настоящия регламент се определят ограничен брой задължителни цели, които да се преследват с програмите, изготвяни от всяка държава членка, като се вземат предвид конкретното положение и нужди на съответната държава членка.
(46)
За засилената солидарност е важно фондът да предоставя, по целесъобразност в координация и единодействие с хуманитарната помощ, управлявана от Комисията, допълнително подпомагане за справяне с извънредни ситуации, свързани със силен миграционен натиск в държави членки или в трети държави, или в случай на масово навлизане на разселени лица съгласно Директива 2001/55/ЕО на Съвета (13), чрез отпускане на спешно подпомагане. Спешното подпомагане следва да включва и подпомагане за ad hoc хуманитарни програми за приемане, които имат за цел да се предостави право на временно пребиваване на територията на държава членка в случай на извънредна хуманитарна криза в трета държава. Въпреки това тези други хуманитарни програми за приемане не следва да засягат, нито да застрашават програмата на Съюза за презаселване, която изрично има за цел да предоставя от самото начало трайно решение за нуждаещите се от международна закрила лица, прехвърлени в Съюза от трета държава. За тази цел държавите членки не следва да имат право на допълнителни еднократни суми за лица, на които е предоставено право на временно пребиваване на територията на съответната държава членка по силата на тези други хуманитарни програми за приемане.
(47)
С настоящия регламент следва да се предвиди финансова помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (14), в съответствие с нейните цели и задачи.
(48)
Ето защо Решение 2008/381/ЕО следва да бъде изменено, за да се съгласуват процедурите и да се улесни предоставянето на подходящо и своевременно финансово подпомагане за националните звена за контакт, предвидени в посоченото решение.
(49)
Като се има предвид целта на предоставянето на финансови стимули на държавите членки под формата на еднократни суми във връзка с презаселването и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и тъй като те представляват малка част от действителните разходи, с настоящия регламент следва да се предвидят някои дерогации от правилата за допустимост на разходите.
(50)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия регламент относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, и на определението за специфични действия и на общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(51)
При прилагането на настоящия регламент, включително изготвянето на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(52)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (15).
(53)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да създадат допълнителна стойност в сравнение със самостоятелните действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки от гледна точка на това да предостави рамка за изразяване на солидарността на Съюза при управлението на миграционните потоци, предоставяното съгласно настоящия регламент финансово подпомагане следва да допринася по-специално за укрепване на националния капацитет и на капацитета на Съюза в тази област.
(54)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и привличане на публични и частни финансови ресурси.
(55)
Комисията следва да наблюдава изпълнението на фонда в съответствие с регламент (ЕС) № 514/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (16) с помощта на общи показатели за оценка на резултатите и въздействието. Тези показатели, включващи съответни основни параметри, следва да осигуряват минималната основа за оценка на степента на постигане на целите на фонда.
(56)
За да се отчитат постиженията на фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на неговите специфични цели. Общите показатели не следва да засягат факултативния или задължителния характер на изпълнението на свързаните действия, както са посочени в настоящия регламент.
(57)
За целите на управлението и използването му фондът следва да представлява част от съгласувана рамка, която се състои от настоящия регламент и Регламент (ЕС) № 513/2014 г. на Европейския парламент и на Съвета (17) За целите на фонда посоченото в Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство следва да включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори. Всяка държава членка следва да отговаря за установяването на участниците в партньорството и за практическите механизми за осъществяването му.
(58)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно да допринесе за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището в съответствие с общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и общата политика в областта на имиграцията, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(59)
Съгласно членове 8 и 10 от ДФЕС фондът следва да отчита систематичното включване на принципите за равенство между жените и мъжете и за борба с дискриминацията.
(60)
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО следва да бъдат отменени, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(61)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави членки са нотифицирали желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(62)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(63)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да бъде съобразен с този на Регламент (ЕС, Евратом)) № 1311/2013 г. (18) на Съвета*. Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се създава фонд „Убежище, миграция и интеграция“ („фондът“) за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите на финансовото подпомагане и допустимите действия;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
наличните финансови средства и тяхното разпределение;
г)
принципите и механизмът за установяване на общи приоритети на Съюза в областта на презаселването; и
д)
финансовата помощ за дейностите на Европейската мрежа за миграцията.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени в Регламент (ЕС) № 514/2014 г., без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„презаселване“ означава процес, при който по искане на Върховния комисар на ООН за бежанците, мотивирано от потребността на дадено лице от международна закрила, граждани на трети държави биват прехвърлени от трета държава и се установяват в държава членка, в която се разрешава пребиваването им с един от следните статути:
i)
„статут на бежанец“ по смисъла на член 2, буква д) от Директива 2011/95/ЕС;
ii)
„статут на субсидиарна закрила“ по смисъла на член 2, буква ж) от Директива 2011/95/ЕС, или
iii)
всеки друг статут, който по силата на националното право и правото на Съюза осигурява подобни права и предимства като статутите, посочени в подточки i) и ii);
б)
„други хуманитарни програми за приемане“ означава ad hoc процес, в рамките на който държава членка допуска определен брой граждани на трета държава да остават временно на нейна територия, с цел да им предостави закрила при извънредни хуманитарни кризи следствие на политически събития или конфликти;
в)
„международна закрила“ означава статут на бежанец и статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
г)
„връщане“ означава процес на връщане на гражданин на трета държава - при доброволно или принудително изпълнение на задължение за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
д)
„гражданин на трета държава“ означава всяко лице, което не е гражданин на Съюза по смисъла на член 20, параграф 1 от ДФЕС. Позоваването на граждани на трети държави се приема, че включва лицата без гражданство и лицата с неопределено гражданство;
е)
„извеждане“ е принудителното изпълнение на задължението за връщане и по-специално физическото транспортиране извън държавата членка, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
ж)
„доброволно напускане“ е изпълнение на задължението за връщане в срока, определен за тази цел в решението за връщане, както е определено в член 3 от Директива 2008/115/ЕО;
з)
„непридружено малолетно или непълнолетно лице“ означава гражданин на трета държава възраст под 18 години, който влиза или е влязъл на територията на държава членка, непридружен от пълнолетно лице, което да носи отговорност за него по закон или съгласно националните практики на съответната държава членка, докато грижата за него не бъде реално поета от такова лице; включват се и малолетни или непълнолетни лица, които са оставени непридружени след влизането им на територията на държавите членки;
и)
„уязвимо лице“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
й)
„член на семейството“ означава всеки гражданин на трета държава, който съответства на определението съгласно правото на Съюза в областта на политиката, към която се отнася действието, подпомагано от фонда;
к)
„извънредна ситуация“ означава ситуация, която е резултат от:
i)
силен миграционен натиск в една или повече държави членки, характеризиращ се с голям и несъразмерен приток на граждани на трети държави, който създава сериозни и неотложни проблеми за съоръженията за прием и местата за задържане, за системите и за процедурите за убежище,
ii)
прилагане на механизми за временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО, или
iii)
силен миграционен натиск в трети държави, където бежанци са блокирани вследствие на политически събития или конфликти.
Член 3
Цели
1. Общата цел на фонда е да допринася за ефикасното управление на миграционните потоци и за изпълнението, усъвършенстването и развитието на общата политика в областта на убежището, субсидиарната закрила и временната закрила и на общата имиграционна политика при пълно зачитане на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз.
2. В рамките на общата цел, фондът допринася за постигането на следните общи специфични цели:
а)
укрепване и развиване на всички аспекти на общата европейска система за убежище, включително нейното външно измерение;
б)
подпомагане на законната миграция към държавите членки в съответствие с техните икономически и социални нужди, например нуждите на пазара на труда, като същевременно се запазва целостта на имиграционните системи на държавите членки, както и насърчаване на ефективната интеграция на гражданите на трети държави;
в)
насърчаване на справедливи и ефективни стратегии за връщане в държавите членки, които допринасят за борбата с незаконната имиграция, като се обръща особено внимание на трайния характер на връщането и на действителното обратно приемане в страните на произход и транзитно преминаване;
г)
засилване на солидарността и на поделянето на отговорностите между държавите членки, по-специално по отношение на онези от тях, които са най-засегнати от потоците мигранти и търсещи убежище, включително чрез практическо сътрудничество.
Постигането на специфичните цели на този фонд се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., като се използват общите показатели, посочени в приложение IV към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. Мерките, предприети с цел изпълнение на посочените в параграфи 1 и 2 цели, изцяло съответстват на мерките, подкрепяни чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, и на принципите и общите цели на външната дейност на Съюза.
4. Постигането на целите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се извършва при отчитане на принципите и целите на хуманитарната политика на Съюза. Съгласуваността с мерките, финансирани чрез инструменти за външно финансиране на Съюза, се осигурява в съответствие с член 24.
Член 4
Партньорство
За целите на фонда посоченото в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. партньорство включва съответните международни организации, неправителствени организации и социални партньори.
ГЛАВА II
ОБЩА ЕВРОПЕЙСКА СИСТЕМА ЗА УБЕЖИЩЕ
Член 5
Системи за приемане и убежище
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, предвидени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
лица, които имат статут на бежанци или статут на субсидиарна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС;
б)
лица, които са подали молба за една от формите на международна закрила, посочени в буква а), но още не са получили окончателно решение;
в)
лица, които се ползват от временна закрила по смисъла на Директива 2011/55/ЕО;
г)
лица, които са в процес на презаселване или прехвърляне от държава членка или са били презаселени или прехвърлени.
По отношение на условията за приемане и процедурите за предоставяне на убежище фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея от настоящия параграф:
а)
предоставянето на материална помощ, включително помощ на границата, образование, обучение, помощни услуги, здравеопазване и психологически грижи;
б)
предоставянето на помощни услуги като писмен и устен превод, образование, обучение, включително езиково обучение, и други инициативи, съответстващи на статута на въпросното лице;
в)
създаването и усъвършенстването на административни структури, системи и обучение за персонала и съответните органи, за да се осигури на лицата, търсещи убежище, ефективен и лесен достъп до процедурите за предоставяне на убежище и ефикасни и висококачествени процедури за предоставяне на убежище, по-специално където е необходимо с оглед развитието на достиженията на правото Съюза;
г)
социалното подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и информация или консултации относно възможния изход от процедурата по предоставяне на убежище, включително относно аспекти като процедурите за връщане;
д)
предоставянето на правна помощ и представителство;
е)
определянето на уязвимите групи и конкретна помощ за уязвимите лица, по-специално в съответствие с букви а)-д);
ж)
създаването, разработването и подобряването на алтернативни мерки на задържането.
Когато се смята за уместно и когато националната програма на дадената държава членка го предвижда, фондът може да подпомага свързани с интеграцията мерки, като мерките по член 9, параграф 1, във връзка с приемането на лицата, посочени в първа алинея от настоящия параграф.
2. В рамките на специфичната цел, определена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, по отношение на инфраструктурата за настаняване и системите за приемане фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
подобряването и поддръжката на съществуващите инфраструктури и услуги за настаняване;
б)
укрепването и подобряването на административните структури и системи;
в)
предоставянето на информация на местните общности;
г)
обучение за служителите на органите, включително местните органи, които ще бъдат в контакт с посочените в параграф 1 лица във връзка с приемането им;
д)
изграждането, управлението и развитието на нови инфраструктури и услуги за настаняване, както и на административни структури и системи, по-специално където е необходимо с цел посрещане на структурните нужди на държавите членки.
3. В рамките на специфичните цели, предвидени в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г), и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато тези действия са свързани с лица, временно пребиваващи:
-
в центрове за транзит и обработка на досиетата на бежанци, по-специално за да подпомага дейности по презаселване в сътрудничество с Върховния комисар на ООН за бежанците, или
-
на територията на държава членка в контекста на други хуманитарни програми за приемане.
Член 6
Капацитет на държавите членки за разработване, наблюдение и оценка на политиките и процедурите им за предоставяне на убежище
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на действията за увеличаване на капацитета на държавите членки да разработват, наблюдават и оценяват политиките и процедурите си за предоставяне на убежище, фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки - включително във връзка с механизма за ранно предупреждение, подготвеност и управление на кризи, установен в Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) - за събиране, анализиране и разпространение на качествени и количествени данни и статистическа информация относно процедурите за предоставяне на убежище, възможностите за приемане, действията по презаселване и прехвърляне на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга;
б)
действия за увеличаване капацитета на държавите членки за събиране, анализиране и разпространение на информация относно страната на произход;
в)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките за предоставяне на убежище, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи и други заинтересовани страни, разработване на показатели и сравнителни критерии.
Член 7
Презаселване, прехвърляне на лица, подали молби или получили международна закрила, и друг вид ad hoc приемане по хуманитарни съображения
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, букви а) и г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага по-специално следните действия във връзка с презаселването на всеки гражданин на трета държава, който е в процес на презаселване или е бил презаселен в държава членка, и във връзка с други хуманитарни програми за приемане:
а)
въвеждане и разработване на национални програми и стратегии за презаселване и на други хуманитарни програми за приемане, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите и оценка;
б)
изграждане на подходяща инфраструктура и услуги, за да се гарантира безпрепятственото и ефективно осъществяване на действията по презаселване и на действията във връзка с други хуманитарни програми за приемане, включително езикова помощ;
в)
изграждане на структури и системи и въвеждане на обучение за персонала във връзка с провеждане на мисии в трети държави и/или в други държави членки, провеждане на интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
г)
оценяване от компетентните органи на държавите членки на потенциални случаи за презаселване и/или случаи за друг вид приемане по хуманитарни съображения, например провеждане на мисии в третата държава, интервюта, медицински прегледи и проучвания с оглед на сигурността;
д)
оценка на здравословното състояние и лечение преди заминаването, мерки за материално подпомагане преди заминаването, мерки за предоставяне на информация и за интеграция преди заминаването, организация на пътуването, включително осигуряване на придружаване от медицински персонал;
е)
предоставяне на информация и помощ при пристигането или малко след това, включително услуги за устен превод;
ж)
действия, целящи да се пристъпи към събиране на семейството на лицата, които са в процес на презаселване в държава членка;
з)
укрепване на инфраструктурата и услугите, свързани с миграцията и убежището, в държавите, определени да изпълняват регионални програми за закрила;
и)
създаване на условия, водещи до интеграция, автономия и независимост на презаселените бежанци в дългосрочен план.
2. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква г) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага и действия, подобни на изброените в параграф 1 от настоящия член, когато се приема, че те са подходящи с оглед на развитието на политиката в периода на използване на средствата от фонда или когато това е предвидено в националната програма на дадена държава членка, и когато те са свързани с прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила. Тези действия се извършват със съгласието на въпросните лица от държавата членка, която им е предоставила международна закрила или отговаря за разглеждането на молбите им, в друга заинтересована държава членка, където ще им бъде предоставена равностойна закрила или молбите им за международна закрила ще бъдат разгледани.
ГЛАВА III
ИНТЕГРИРАНЕ НА ГРАЖДАНИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И ЗАКОННА МИГРАЦИЯ
Член 8
Имиграция и мерки преди заминаване
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в трета държава и са насочени към граждани на трети държави, които изпълняват специфичните мерки, предхождащи заминаването, и/или условията, посочени в националното право и съответстващи на правото на Съюза, където е приложимо, включително относно способността им да се интегрират в обществото на дадена държава членка. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
разработване на информационни пакети и кампании за повишаване на осведомеността и насърчаване на междукултурния диалог, включително посредством лесни за използване комуникационни и информационни технологии и уебсайтове;
б)
оценка на уменията и квалификациите, както и засилване на прозрачността и съпоставимостта на уменията и квалификациите в трета държава с тези в дадена държава членка;
в)
обучение за увеличаване на пригодността на заетост в държава членка;
г)
провеждане на подробни курсове за гражданска култура и езиково обучение;
д)
помощ във връзка с молби за събиране на семейството по смисъла на Директива 2003/86/ЕО на Съвета (20).
Член 9
Мерки за интеграция
1. В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, които се провеждат в рамките на съгласувани стратегии, при отчитане на нуждите от интеграция на граждани на трети държави на местно и/или регионално равнище. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия, насочени към граждани на трети държави, които пребивават законно в държава членка или, където е приложимо, които са в процес на придобиване на право на законно пребиваване в държава членка:
а)
създаване и разработване на такива стратегии за интеграция с участието на местни или регионални заинтересовани страни, когато е целесъобразно, включително анализ на потребностите, подобряване на показателите за интеграция и оценка, включително оценка от страна на участниците, за да се установят най-добрите практики;
б)
предоставяне на съвети и подпомагане в области като жилищно настаняване, средства за издръжка, административни и правни насоки, здравни, психологически и социални грижи, грижи за децата и събиране на семейството;
в)
действия за запознаване на граждани на трети държави с приемащото общество, действия, позволяващи на тези граждани да се адаптират към него, действия за информиране на тези граждани за техните права и задължения, както и за предоставяне на възможност за участие в гражданския и културния живот и за споделяне на ценностите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз;
г)
мерки, насочени към образованието и обучението, включително езиково обучение и подготвителни действия за улесняване на достъпа до пазара на труда;
д)
действия, насочени към насърчаване на самоутвърждаването и предоставяне на възможност за самоиздръжка на граждани на трети държави;
е)
действия за насърчаване на пълноценните контакти и конструктивния диалог между гражданите на трети държави и приемащото общество и действия за насърчаване на приемането им от приемащото общество, включително чрез участие на медиите;
ж)
действия, насърчаващи както равните възможности за достъп, така и равните условия по отношение на резултатите от взаимодействието на гражданите на трети държави с публични и частни служби, включително адаптиране на тези служби за работа с граждани на трети държави;
з)
изграждане на капацитет на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включително чрез обмен на опит и най-добри практики и работа в мрежа.
2. Посочените в параграф 1 действия отчитат, когато е необходимо, специфичните нужди на различните категории граждани на трети държави, включително лицата, на които е предоставена международна закрила, презаселените или прехвърлените лица и в особена степен уязвимите лица.
3. В националните програми може да се предвиди възможността в посочените в параграф 1 действия да се включват близките роднини на лицата от целевата група, посочена в същия параграф, доколкото това е необходимо за ефективното осъществяване на тези действия.
4. За целите на програмирането и изпълнението на действията по параграф 1 от настоящия член, партньорството, посочено в член 12 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., включва органи, определени от държавите членки за целите на управлението на интервенциите на Европейския социален фонд.
Член 10
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, фондът подпомага действия, насочени към едно или повече от следните:
а)
изграждане на стратегии за насърчаване на законната миграция с цел улесняване разработването и прилагането на гъвкави процедури за приемане;
б)
подпомагане на сътрудничеството между агенциите за набиране на персонал на трети държави на службите по заетостта и имиграционните служби в държавите членки, както и подпомагане на държавите членки при изпълнение от тяхна страна на правото на Съюза в областта на миграцията, чрез процеси на консултиране със съответните заинтересовани страни и експертни становища или обмен на информация относно подходи, които са насочени към конкретни националности или категории граждани на трети държави, като се съблюдават нуждите на пазарите на труда;
в)
засилване на капацитета на държавите членки за разработване, прилагане, наблюдение и оценка на имиграционните им стратегии, политики и мерки на различните нива и служби в администрациите, и по-специално засилване на капацитета им за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация за миграционните потоци и процедурите в областта на миграцията и за разрешенията за пребиваване и разработването на инструменти за наблюдение, схеми за оценка, показатели и критерии за измерване на постиженията на тези стратегии;
г)
обучение на бенефициерите, определени в член 2, буква ж) от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и персонала, предоставящ обществени и частни услуги, включително образователните институции, насърчаване на обмена на опит и най-добри практики, сътрудничеството, изграждането на мрежи и междукултурен капацитет, както и подобряване качеството на предоставяните услуги;
д)
изграждане на устойчиви организационни структури за интеграция и управление на многообразието, по-специално чрез сътрудничество между различните заинтересовани страни, позволяващо на длъжностни лица от различни нива на националните администрации бързо да получават информация за опита и най-добрите практики на други места и ако е възможно, обединяване на ресурсите на компетентните органи, както и на държавни и неправителствени органи с цел по-ефективно предоставяне на услуги на гражданите на трети държави, наред с другото, чрез обслужване на едно гише (т.е. координирани центрове за подпомагане на интеграцията);
е)
допринасяне за динамичен двустранен процес на взаимодействие, на който се основават стратегиите за интеграция на местно и регионално равнище, чрез разработване на платформи за консултации на граждани на трети държави, обмен на информация между заинтересованите участници и платформи за междукултурен и религиозен диалог между общностите на гражданите на трети държави, между тези общности и приемащото общество и/или между тези общности и органите, определящи политиката или вземащи решения;
ж)
действия за насърчаване и засилване на практическото сътрудничество между компетентните органи на държавите членки с акцент, inter alia, върху обмена на информация, най-добри практики и стратегии и разработването и осъществяването на съвместни действия, включително с цел да се запази надеждността на имиграционните системи на държавите членки.
ГЛАВА IV
ВРЪЩАНЕ
Член 11
Мерки, съпътстващи процедурите за връщане
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките, съпътстващи процедурите за връщане, средствата от фонда се насочват към една или повече от следните категории граждани на трети държави:
а)
граждани на трети държави, които все още не са получили окончателно отрицателно решение във връзка с молбите им за престой, законно пребиваване и/или международна закрила в дадена държава членка и които могат да решат да се възползват от доброволното връщане;
б)
граждани на трети държави, които се ползват от право на престой, законно пребиваване и/или от международна закрила по смисъла на Директива 2011/95/ЕС или временна закрила по смисъла на Директива 2001/55/ЕО в държава членка и които са решили да се възползват от доброволното връщане;
в)
граждани на трети държави, които се намират в държава членка, но не отговарят или са престанали да отговарят на изискванията за влизане и/или престой в държавата членка, включително тези граждани на трети държави, чието извеждане е било отложено съгласно член 9 и член 14, параграф 1 от Директива 2008/115/ЕО.
В този контекст фондът подкрепя по-специално следните действия, насочени към категориите лица, посочени в първа алинея:
а)
въвеждане, разработване и подобряване на алтернативни мерки на задържането;
б)
социално подпомагане, предоставяне на информация или помощ във връзка с административни и/или съдебни формалности, както и предоставяне на информация или консултации;
в)
предоставяне на правна и езикова помощ;
г)
специална помощ за уязвимите лица;
д)
създаване и подобряване на независими и ефективни системи за наблюдение на принудителното връщане, както е предвидено в член 8, параграф 6 от Директива 2008/115/ЕО;
е)
изграждане, поддръжка и подобряване на инфраструктурата, услугите и условията, свързани с настаняването, приемането или задържането;
ж)
изграждане на административни структури и системи, включително инструменти на информационните технологии;
з)
обучение на персонала, с цел да се осигурят безпрепятствено протичащи и ефективни процедури на връщане, включително тяхното управление и изпълнение.
Член 12
Мерки в областта на връщането
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на мерките в областта на връщането фондът подпомага действия, насочени към лицата, посочени в член 11 от настоящия регламент. В този контекст фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
мерките, необходими за подготовката на операции за връщане, като мерки за установяване на самоличността на граждани на трети държави, издаване на документи за пътуване и издирване на семейството;
б)
сътрудничество с консулските власти и имиграционните служби на трети държави с оглед получаването на документи за пътуване, улесняване на репатрирането и осигуряване на обратно приемане;
в)
мерки за подпомагане на доброволното връщане, включително медицински прегледи и помощ, организиране на пътуването, финансова помощ и консултации и подпомагане преди и след връщането;
г)
операции по извеждане и свързани с това мерки в съответствие с установените в правото на Съюза стандарти, с изключение на технически средства за налагане на принудителни мерки;
д)
мерки за даване ход на процеса на реинтегриране с цел постигане на личностно развитие на връщаното лице, като парични стимули, обучение, помощ при настаняване и наемане на работа и подпомагане при започване на икономическа дейност;
е)
съоръжения и услуги в трети държави, гарантиращи подходящо временно настаняване и приемане при пристигане;
ж)
специална помощ за уязвимите лица.
Член 13
Практическо сътрудничество и мерки за изграждане на капацитет
В рамките на специфичната цел, предвидена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква в) от настоящия регламент, с оглед на резултата от диалога по въпросите на политиката, установен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и в съответствие с целите на националните програми, определени в член 19 от настоящия регламент, по отношение на практическото сътрудничество и мерките за изграждане на капацитет фондът подпомага по-специално следните действия:
а)
действия за насърчаване, развиване и засилване на оперативното сътрудничество и обмена на информация между службите, отговарящи за връщането, и другите органи на държавите членки, участващи във връщането, включително що се отнася до сътрудничеството с консулските власти и имиграционните служби на трети държави и съвместните операции за връщане;
б)
действия за подпомагане на сътрудничеството между трети държави и службите на държавите членки, отговарящи за връщането, включително мерки, целящи укрепване на капацитета на третите държави за провеждане на дейности по обратно приемане и реинтегриране, по-специално в рамките на споразумения за обратно приемане;
в)
действия за подобряване на капацитета за разработване на ефективни и устойчиви политики в областта на връщането, по-специално чрез обмен на информация относно ситуацията в страните на връщане, най-добри практики, обмен на опит и обединяване на ресурсите на държавите членки;
г)
действия за подобряване на капацитета за събиране, анализиране и разпространяване на подробни и систематични данни и статистическа информация относно процедурите и мерките в областта на връщането, капацитета за приемане и задържане, принудителното и доброволното връщане, наблюдението и реинтеграцията;
д)
действия, които допринасят пряко за оценяването на политиките в областта на връщането, като например оценки на въздействието на национално равнище, проучвания сред целевите групи, разработването на показатели и критерии за съпоставяне на постигнатите резултати;
е)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
ГЛАВА V
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ПРИЛАГАНЕ
Член 14
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на настоящия регламент се определят на 3 137 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити за фонда се отпускат от Европейския парламент и Съвета при спазване на многогодишната финансовата рамка.
3. Общите средства се използват за:
а)
национални програми, в съответствие с член 19;
б)
действия на Съюза, в съответствие с член 20;
в)
спешно подпомагане, в съответствие с член 21;
г)
Европейската мрежа за миграцията, в съответствие с член 22;
д)
техническа помощ, в съответствие с член 23.
4. Отпуснатият съгласно настоящия регламент бюджет за действия на Съюза, посочени в член 20 от настоящия регламент, за спешно подпомагане, посочено в член 21 от настоящия регламент, за Европейската мрежа за миграцията, посочена в член 22 от настоящия регламент, и за техническа помощ, посочена в член 23 от настоящия регламент, се изпълнява при пряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и непряко управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012. Отпуснатият бюджет за национални програми, посочени в член 19 от настоящия регламент, се изпълнява при споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Комисията продължава да носи отговорност за изпълнението на бюджета на Съюза в съответствие с член 317 от ДФЕС и информира Европейския парламент и Съвета относно операциите, извършвани от образувания, различни от държавите членки.
6. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, основният референтен финансов пакет се използва индикативно, както следва:
а)
2 752 млн. евро за националните програми на държавите членки;
б)
385 млн. евро за действия на Съюза, спешно подпомагане, Европейската мрежа за миграцията и техническа помощ от страна на Комисията, от които поне 30 % се използват за действия на Съюза и Европейската мрежа за миграцията.
Член 15
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпуска сумата от 2 752 млн. евро индикативно, както следва:
а)
2 392 млн. евро се отпускат съгласно посоченото в приложение I. Държавите членки отделят най-малко 20 % от тези средства за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), и най-малко 20 % за специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б). Държавите членки могат да се отклоняват от тези минимални проценти само ако в националните програми бъде включена подробна обосновка защо отделянето на средства под това равнище не застрашава постигането на дадената цел. По отношение на специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а), тези държави членки със структурни проблеми в областта на настаняването, инфраструктурата и услугите не определят равнище по-ниско от минималния процент, установен в настоящия регламент.
б)
360 млн. евро се отпускат въз основа на механизма за разпределение, за специфичните действия, посочени в член 16, за програмата на Съюза за презаселване, посочена в член 17, и за прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, посочено в член 18.
2. Със сумата, посочена в параграф 1, буква б), се подпомагат:
а)
специфичните действия, изброени в приложение II,
б)
програмата на Съюза за презаселване съгласно член 17 и/или прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно член 18.
3. В случай че остане налична сума по параграф 1, буква б) от настоящия член или че е налична друга сума, тя се разпределя в рамките на междинния преглед, предвиден в член 15 от регламент (ЕС) № 514/2014 г., пропорционално на основните суми за националните програми, установени в приложение I към настоящия регламент.
Член 16
Средства за специфични действия
1. На държавите членки може да бъде отпусната допълнителна сума, съгласно член 15, параграф 2, буква а), при условие че тя е заделена като такава в програмата и че се използва за изпълнение на специфичните действия, изброени в приложение II.
2. За да се вземат предвид нови развития в областта на политиката, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия член с цел преработване на приложение II във връзка с междинния преглед, посочен в член 15 от регламент(ЕС) № 514/2014 г. Въз основа на преработения списък на специфичните действия държавите членки могат да получат допълнителна сума, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член, при условие че има налични средства.
3. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват или преработват националните им програми, в рамките на междинния преглед съгласно предвидената процедура в членове 14 и 15 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Тези суми се използват единствено за изпълнението на специфичните действия, посочени в приложение II към настоящия регламент.
Член 17
Средства за програмата на Съюза за презаселване
1. В допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават на всеки две години допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко презаселено лице.
2. Посочената в параграф 1 еднократна сума се увеличава на 10 000 евро за всяко лице, което е презаселено в съответствие с общите приоритети на Съюза в областта на презаселването, определени съгласно параграф 3 и изброени в приложение III, и за всяко уязвимо лице съгласно посоченото в параграф 5.
3. Общите приоритети на Съюза в областта на презаселването се основават на следните общи категории лица:
а)
лица от държава или регион, определен(а) за прилагане на регионална програма за закрила;
б)
лица от държава или регион, посочен(а) в прогнозите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването, където общите действия на Съюза биха имали значително въздействие за посрещане на нуждите от закрила;
в)
лица от определена категория, отговарящи на критериите на Върховния комисар на ООН за бежанците по отношение на презаселването.
4. На Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка с изменението на приложение III, въз основа на посочените в параграф 3 от настоящия член общи категории, когато има обоснована необходимост от това или във връзка с препоръки на Върховния комисар на ООН за бежанците.
5. Следните групи уязвими лица също отговарят на изискванията за получаване на еднократната сума, предвидена в параграф 2:
а)
жени и деца, изложени на риск,
б)
непридружени малолетни и непълнолетни лица,
в)
лица с медицински нужди, на които може да се намери решение само чрез презаселване,
г)
лица, нуждаещи се от неотложно или спешно презаселване поради необходимост от правна или физическа закрила, включително жертви на насилие или изтезания.
6. Когато държава членка презаселва дадено лице, което попада в повече от една от категориите, посочени в параграфи 1 и 2, тя получава еднократната сума за това лице само веднъж.
7. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграфи 1, 3 и 5, при условие че тези членове на семейството са били презаселени в съответствие с настоящия регламент.
8. Чрез актове за изпълнение Комисията определя сроковете и другите условия за изпълнение, свързани с механизма за отпускане на средства за програмата на Съюза за презаселване. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
9. Допълнителните суми, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член, се отпускат на държавите членки на всеки две години, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
10. С оглед ефективно преследване на целите на програмата на Съюза за презаселване и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26, за да коригира, ако сметне за необходимо, еднократната сума, посочена в параграфи 1 и 2 от настоящия член, по-специално като отчита актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на презаселването, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 18
Средства за прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила
1. С оглед прилагането на принципа на солидарност и на справедливо разпределение на отговорностите и в светлината на развитието на политиката на Съюза в рамките на периода на използване на средства от фонда, в допълнение към отпуснатата им сума, изчислена в съответствие с член 15, параграф 1, буква а), държавите членки получават допълнителна сума в съответствие с член 15, параграф 2, буква б), която се базира на еднократна сума в размер на 6 000 евро за всяко прехвърлено от друга държава членка лице, на което е предоставена международна закрила.
2. По целесъобразност държавите членки може да имат право да получат еднократни суми за членовете на семейството на лицата, посочени в параграф 1, при условие че тези членове на семейството са били прехвърлени в съответствие с настоящия регламент.
3. Допълнителните суми, посочени в параграф 1 от настоящия член, се отпускат на държавите членки, като първият път това се прави с индивидуалните решения за финансиране, с които се одобряват националните им програми, в съответствие с процедурата, предвидена в член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., а по-късно - с решение за финансиране, което се прилага към решението за одобряване на националната програма. Тези суми не се прехвърлят към други действия по националната програма.
4. С оглед ефективно преследване на целите за солидарност и разпределение на отговорностите между държавите членки, посочени в член 80 от Договора за функционирането на ЕС, и в рамките на наличните средства, на Комисията се предоставят правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 26 от настоящия регламент във връзка с коригирането на еднократната сума, посочена в параграф 1 от настоящия член, по-специално като взема предвид актуалното равнище на инфлацията, съответното развитие в областта на прехвърлянето на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга, както и факторите, които биха могли да оптимизират използването на финансовите стимули, произтичащи от еднократните суми.
Член 19
Национални програми
1. По националните програмите, които предстои да бъдат разгледани и одобрени в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г., в рамките на целите, предвидени в член 3 от настоящия регламент, и като вземат предвид резултата от диалога по политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки се стремят към постигане по-специално на следните цели:
а)
укрепване на изграждането на общата европейска система за убежище чрез осигуряване на ефективно и еднообразно прилагане на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището и чрез осигуряване на доброто функциониране на Регламент (ЕС) № 604/2013. Тези действия могат да включват също изготвянето и развитието на програмата на Съюза за презаселване;
б)
въвеждане и развитие на стратегии за интеграция, които да обхващат различни аспекти на двупосочния динамичен процес и да се изпълняват на национално/местно/регионално равнище според необходимостта, като се вземе предвид нуждата от интеграция на граждани на трети държави на местно/регионално равнище, посрещане на специфичните нужди на различните категории мигранти и разработване на ефективни партньорства между заинтересованите страни;
в)
разработване на програма за връщане, която включва елемент относно подпомагането на доброволното връщане и при необходимост - относно реинтеграцията.
2. Държавите членки гарантират, че всички действия, подпомагани по фонда, се осъществяват при пълно зачитане на основните права и човешкото достойнство. По-специално при тези действия се спазват изцяло правата и принципите, заложени в Хартата на основните права на Европейския съюз.
3. При спазване на изискването за изпълнение на посочените по-горе цели и при отчитане на различните обстоятелства, държавите членки се стремят да постигнат справедливо и прозрачно разпределение на средствата между специфичните цели, изложени в член 3, параграф 2.
Член 20
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията фондът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действията на Съюза“), които се отнасят до общите и специфичните цели, посочени в член 3.
2. За да отговарят на критериите за финансиране, действията на Съюза подпомагат по-конкретно:
а)
задълбочаването на сътрудничеството в Съюза при прилагането на правото на Съюза и при обмена на най-добри практики в областта на убежището, най-вече във връзка с презаселването и прехвърлянето на лица, подали молби и/или получили международна закрила, от една държава членка в друга, включително чрез работа в мрежа и обмен на информация, със законната миграция, с интеграцията на граждани на трети държави, включително подпомагане при пристигането и координация на дейности за популяризиране на презаселването сред местните общности, които ще приемат презаселените бежанци, и във връзка с връщанията;
б)
създаването на транснационални мрежи за сътрудничество и пилотни проекти, включително иновативни проекти, основаващи се на транснационални партньорства между образувания, намиращи се в две или повече държави членки, предназначени да стимулират нововъведенията и да улесняват обмена на опит и най-добри практики;
в)
проучвания и научни изследвания относно възможните нови форми на сътрудничество в рамките на Съюза в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането и съответното право на Съюза, разпространяването и обмена на информация относно най-добрите практики и относно всички други аспекти на политиките в областта на убежището, имиграцията, интеграцията и връщането, включително корпоративна комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
г)
разработването и прилагането от страна на държавите членки на общи статистически инструменти, методи и показатели за оценяване развитието на политиката в областта на убежището, законната миграция и интеграцията и връщането;
д)
подпомагане на мерките за подготовка и наблюдение, както и на административната и техническа подкрепа, и разработване на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на убежището и имиграцията;
е)
сътрудничеството с трети държави на основата на глобалния подход на Съюза към миграцията и мобилността, особено в рамките на изпълнението на споразуменията за обратно приемане, партньорствата за мобилност и регионалните програми за закрила;
ж)
информационни мерки и кампании в трети държави, насочени към повишаване на осведомеността за подходящите канали за законна имиграция и за рисковете на незаконната имиграция.
3. Действията на Съюза се изпълняват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
4. Комисията гарантира справедливо и прозрачно разпределение на средствата между целите, посочени в член 3, параграф 2.
Член 21
Спешно подпомагане
1. Фондът предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация, както е определено в член 2, буква к). Прилаганите в трети държави мерки съгласно настоящия член са в съответствие с хуманитарната политика на Съюза, като по целесъобразност я допълват, и съблюдават хуманитарните принципи, установени в Консенсуса относно хуманитарна помощ.
2. Спешното подпомагане се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Член 22
Европейска мрежа за миграцията
1. Фондът подпомага Европейската мрежа за миграцията и предоставя финансовата помощ, необходима за нейните дейности и бъдещето ѝ развитие.
2. Сумата, предоставена за Европейската мрежа за миграцията от годишните бюджетни кредити на фонда, и работната програма, определяща приоритетите за дейностите ѝ, се приемат от Комисията, след одобрение от управителния съвет, в съответствие с процедурата, посочена в член 4, параграф 5, буква а) от Решение 2008/381/ЕО. Решението на комисията представлява решение за финансиране съгласно член 84 от Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012.
3. Финансовата помощ, предоставяна за дейностите на Европейската мрежа за миграцията, се отпуска по целесъобразност под формата на безвъзмездни средства за националните звена за контакт, посочени в член 3 от Решение 2008/381/ЕО и на обществени поръчки, в съответствие с Регламент (ЕС, Евротом) № 966/2012. Помощта гарантира подходяща и своевременна финансова подкрепа за посочените национални звена за контакт. Направените разходи за изпълнение на действия на националните звена за контакт, подпомагани с безвъзмездни средства, предоставени през 2014 г., могат да отговорят на критериите за финансиране от 1 януари 2014 г.
4. Решение 2008/381/ЕО се изменя, както следва:
а)
Член 4, параграф 5, буква а) се заменя със следното:
„а)
подготвя и одобрява, въз основа на проект от председателя, проекта за работна програма за дейностите, по-специално по отношение на целите и тематичните приоритети, и индикативен размер на бюджета за всяко национално звено за контакт, с цел да се осигури правилното функциониране на ЕММ;“;
б)
Член 6се изменя както следва:
i)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Комисията следи за изпълнението на работната програма за дейностите и докладва редовно за нейното изпълнение и за развитието на ЕММ пред управителния съвет.“;
ii)
параграфи 5-8 се заличават;
в)
Член 11 се заличава.
г)
Член 12 се заличава.
Член 23
Техническа помощ
1. По инициатива и/или от името на Комисията, за техническа помощ се използват ежегодно до 2,5 млн. евро от фонда, в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. По инициатива на дадена държава членка фондът може да финансира дейности, свързани с техническа помощ, в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. Заделената за техническа помощ сума не надвишава за периода 2014-2020 г. 5,5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 1 000 000 евро.
Член 24
Координация
Комисията и държавите членки, при целесъобразност съвместно с Европейската служба за външна дейност, вземат мерки действията в трети държави и по отношение на такива държави да се предприемат при осигуряване на полезно взаимодействие и съгласуваност с други действия извън Съюза, които се подкрепят чрез инструменти на Съюза. Те по-специално правят необходимото за това посочените действия:
а)
да бъдат съгласувани с външната политика на Съюза, да съблюдават принципа за съгласуваност на политиките за развитие и да са в съответствие с документите за стратегическо програмиране за въпросния регион или въпросната страна;
б)
да бъдат насочени към мерки, чиято цел е различна от развитието;
в)
да бъдат в интерес на вътрешните политики на Съюза и да са последователни с дейностите, извършвани в рамките на Съюза.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Специални разпоредби относно еднократните суми за презаселване и прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга
Чрез дерогация от правилата относно допустимостта на разходите, установени в член 18 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г. и по-специално правилата, отнасящи се до еднократните суми и фиксираните ставки, еднократните суми, отпускани на държавите членки за презаселване и/или прехвърляне на лица, на които е предоставена международна закрила, от една държава членка в друга съгласно настоящия регламент:
а)
се освобождават от задължението да бъдат основани на статистически или исторически данни; и
б)
се предоставят, при условие че лицето, във връзка с което се отпуска еднократната сума, е действително презаселено и/или прехвърлено в съответствие с настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 16, параграф 2, член 17, параграфи 4 и 10 и член 18, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета за Фондове „Убежище, миграция и интеграция“ и „Вътрешна сигурност“, създаден с член 59, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Преглед
Въз основа на предложение на Комисията, Европейският парламент и Съветът правят преглед на настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 29
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014 г.
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 г. се прилагат спрямо фонда, без да се засяга член 4 от настоящия регламент.
Член 30
Отмяна
Решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО се отменят, считано от 1 януари 2014 г.
Член 31
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на съответните проекти и годишни програми до тяхното приключване, или на финансови помощи, одобрени от Комисията въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо тези помощи към 31 декември 2013 г. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменението, включително пълната или частична отмяна, на финансово подпомагане, одобрено от Комисията въз основа на Решение 2008/381/ЕО или на друго законодателство, което се прилага спрямо това подпомагане към 31 декември 2013 г.
2. При приемане на решения за съфинансиране съгласно настоящия регламент, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО, 2007/435/ЕО и 2008/381/ЕО преди 20 май 2014 г., които имат финансови отражения по време на периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Средствата, предвидени за съфинансиране, одобрено от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които документите, необходими за приключване на действията, не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за внасяне на заключителния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на неоснователно изплатените суми.
4. Сумите, свързани с действия, които са спрени заради съдебни производства или административни обжалвания, които имат суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматично отменяне.
5. До 30 юни 2015 г. държавите членки представят на Комисията докладите за оценка на резултатите и последиците от действията, съфинансирани по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
6. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета, на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета за регионите доклади за последваща оценка по силата на решения № 573/2007/ЕО, № 575/2007/ЕО и 2007/435/ЕО за периода 2011 - 2013 г.
Член 32
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 516/2014
av den 16 april 2014
om inrättande av asyl-, migrations- och integrationsfonden, om ändring av rådets beslut 2008/381/EG och om upphävande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007/EG och nr 575/2007/EG och rådets beslut 2007/435/EG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 78.2, 79.2 och 79.4,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Unionens målsättning att utgöra ett område med frihet, säkerhet och rättvisa bör förverkligas bl.a. genom åtgärder för att utforma en gemensam asyl- och invandringspolitik, som bygger på solidaritet mellan medlemsstaterna och rättvisa gentemot tredjeländer och deras medborgare. Europeiska rådet konstaterade vid sitt möte den 2 december 2009 att de ekonomiska resurserna inom unionen bör göras alltmer flexibla och samordnade, både i fråga om målsättning och tillämplighet, för att stödja politikutvecklingen inom asyl- och migrationsområdet.
(2)
Som ett bidrag till utvecklingen av unionens gemensamma asyl- och invandringspolitik och förstärkningen av området med frihet, säkerhet och rättvisa, mot bakgrund av principerna om solidaritet och ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna och samarbete med tredjeländer, är syftet med denna förordning att inrätta asyl-, migrations- och integrationsfonden (nedan kallad fonden).
(3)
Fonden bör återspegla behovet av ökad flexibilitet och förenkling samtidigt som kraven på förutsägbarhet upprätthålls och en rättvis och transparent fördelning av resurserna säkerställs så att de allmänna och särskilda mål som fastställs i denna förordning kan uppnås.
(4)
Att åtgärder ska vara effektiva och utgifter utnyttjas optimalt utgör vägledande principer vid fondens genomförande. Dessutom bör fonden genomföras på ett sätt som är så ändamålsenligt och användarvänligt som möjligt.
(5)
Den nya strukturen med två pelare för finansiering inom området inrikes frågor bör bidra till förenkling, rationalisering, konsolidering och öppenhet i finansieringen inom det området. Synergier, konsekvens och komplementaritet mellan olika fonder och program bör eftersträvas, också när det gäller fördelning av medel för gemensamma mål. Varje överlappning mellan olika finansieringsinstrument bör dock undvikas.
(6)
Genom fonden bör en flexibel ram skapas för att ge medlemsstaterna möjlighet att ta emot ekonomiska resurser inom ramen för sina nationella program för stöd till de politikområden som omfattas av denna fond i enlighet med deras specifika situation och behov och med hänsyn till de allmänna och särskilda målen för fonden där det ekonomiska stödet blir mest effektivt och ändamålsenligt.
(7)
Fonden bör ge uttryck för solidaritetsprincipen genom ekonomiskt stöd till medlemsstaterna. Den bör främja en effektiv hantering av migrationsströmmar till unionen på de områden där unionen tillför största möjliga mervärde, särskilt genom att fördela ansvaret mellan medlemsstaterna och genom att dela ansvaret och stärka samarbetet med tredjeländer.
(8)
För att bidra till att det allmänna målet för denna fond uppnås bör medlemsstaterna säkerställa att deras nationella program inbegriper insatser som främjar de särskilda målen för denna förordning och att det genom fördelningen av resurser mellan målen säkerställs att målen kan uppnås. I det sällsynta fall då en medlemsstat önskar avvika från de lägsta procentsatser som fastställs i denna förordning bör medlemsstaten i fråga tillhandahålla en detaljerad motivering inom ramen för sitt nationella program.
(9)
För att säkerställa en enhetlig asylpolitik av hög kvalitet och bättre normer för internationellt skydd bör fonden bidra till att det gemensamma europeiska asylsystemet fungerar effektivt genom att vidta åtgärder som avser politik, lagstiftning och kapacitetsuppbyggnad, i samarbete med medlemsstater, unionsbyråer och tredjeländer.
(10)
Det är lämpligt att stödja och förstärka medlemsstaternas insatser för att fullständigt och korrekt genomföra unionsregelverket om asyl, särskilt när det gäller att ge lämpliga mottagandevillkor till fördrivna personer och till personer som ansöker om eller är i behov av internationellt skydd, att korrekt fastställa status i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU (4), att tillämpa rättvisa och effektiva asylförfaranden och att främja bästa praxis på asylområdet, för att skydda rättigheterna för personer som behöver internationellt skydd och för att medlemsstaternas asylsystem ska kunna fungera effektivt.
(11)
Fonden bör erbjuda lämpligt stöd till medlemsstaternas gemensamma ansträngningar att fastställa, dela och främja goda arbetsmetoder och upprätta effektiva samarbetsformer för att höja kvaliteten på beslutsfattandet inom ramen för det gemensamma europeiska asylsystemet.
(12)
Denna fond bör komplettera och stärka verksamheten vid Europeiska stödkontoret för asylfrågor (nedan kallat Easo), som inrättades genom Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 439/2010 (5) i syfte att samordna det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor, stödja medlemsstater vars asylsystem är utsatta för särskilt tryck samt bidra till ett bättre genomförande av det gemensamma europeiska asylsystemet. Kommissionen får utnyttja den möjlighet som erbjuds i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (6) att anförtro Easo genomförandet av specifika, tillfälliga, uppgifter, såsom samordningen av medlemsstaternas åtgärder för vidarebosättning i enlighet med förordning (EU) nr 439/2010.
(13)
Fonden bör stödja unionens och medlemsstaternas ansträngningar för att förbättra medlemsstaternas kapacitet att utveckla, övervaka och utvärdera sin asylpolitik mot bakgrund av deras skyldigheter enligt gällande unionsrätt.
(14)
Fonden bör stödja medlemsstaternas ansträngningar för att ge tillgång till internationellt skydd och en varaktig lösning på sina territorier för flyktingar och fördrivna personer som FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) anser är berättigade till vidarebosättning. Det rör sig bland annat om att bedöma vidarebosättningsbehoven och överföra berörda personer till sina territorier i syfte att bevilja dem en säker rättslig ställning och främja en effektiv integration.
(15)
Fonden bör också stödja nya koncept rörande tillgången till asylförfaranden på ett säkrare sätt, med särskild inriktning på de viktigaste transitländerna, till exempel skyddsprogram för särskilda grupper eller vissa förfaranden för granskning av asylansökningar.
(16)
Det ligger i fondens karaktär att den bör kunna stödja frivilliga insatser för att dela på bördorna som medlemsstater enats om och som innebär överföring av personer som beviljats internationellt skydd, samt av personer som ansökt om internationellt skydd, från en medlemsstat till en annan.
(17)
Partnerskap och samarbete med tredjeländer för att säkerställa en lämplig hantering av inflödet av personer som ansöker om asyl eller andra former av internationellt skydd är en viktig del av unionens asylpolitik. För att ge tillgång till internationellt skydd och hållbara lösningar på ett så tidigt stadium som möjligt, även inom ramen för regionala skyddsprogram, bör vidarebosättning ingå som ett betydande unionsinslag i fonden.
(18)
För att förbättra och förstärka integrationsprocessen i de europeiska samhällena bör fonden underlätta laglig migration till unionen i enlighet med de ekonomiska och sociala behoven i medlemsstaterna. Den bör göra det möjligt att börja förbereda integrationsprocessen redan i ursprungslandet för den tredjelandsmedborgare som kommer till unionen.
(19)
För att vara effektiv och skapa största möjliga mervärde bör fonden tillämpa en mer målinriktad ansats och stödja konsekventa strategier för att vid behov främja integration av tredjelandsmedborgare på nationell, lokal och/eller regional nivå. Dessa strategier bör i första hand genomföras av lokala eller regionala myndigheter och icke-statliga aktörer, men får även genomföras av nationella myndigheter, framför allt om en medlemsstats administrativa organisation så kräver eller när, i en medlemsstat, integrationsåtgärder ryms inom en befogenhet som delas mellan staten och den decentraliserade administrationen. De genomförande organisationerna bör bland en rad möjliga åtgärder kunna välja dem som passar bäst för deras speciella situation.
(20)
Fondens genomförande bör överensstämma med unionens gemensamma grundprinciper om integration, såsom dessa närmare anges i det gemensamma integrationsprogrammet.
(21)
För att åstadkomma en övergripande integrationsstrategi bör integrationsåtgärderna också vara tillämpliga på personer som beviljats internationellt skydd, med beaktande av särdragen hos dessa målgrupper. Om integrationsåtgärder kombineras med mottagande, bör åtgärderna i lämpliga fall även kunna stå öppna för personer som ansöker om internationellt skydd.
(22)
För att säkerställa konsekvens i unionens insatser för integrationen av tredjelandsmedborgare bör åtgärder som får stöd genom fonden vara specifika och komplettera de åtgärder som finansieras via Europeiska socialfonden. I detta sammanhang bör det fastställas att medlemsstaternas myndigheter med ansvar för genomförandet av fonden ska upprätta mekanismer för samarbete och samordning med de myndigheter som medlemsstaterna har utsett för att förvalta insatserna inom ramen för Europeiska socialfonden.
(23)
Av praktiska skäl får vissa åtgärder avse en grupp människor som kan behandlas mer effektivt som helhet, utan åtskillnad mellan medlemmarna i gruppen. Det är därför lämpligt att de medlemsstater som så önskar ges möjlighet att i sina nationella program föreskriva att integrationsåtgärder i den utsträckning det krävs för ett ändamålsenligt genomförande av sådana åtgärder får omfatta mycket nära släktingar till tredjelandsmedborgare. Begreppet mycket nära släkting skulle kunna förstås som om det avser makar/partner och andra personer med direkta familjeband i ned- eller uppstigande led till den tredjelandsmedborgare som är föremål för integrationsåtgärder och som annars inte skulle omfattas av fondens tillämpningsområde.
(24)
Fonden bör stödja medlemsstaterna när det gäller att utforma strategier för att organisera laglig invandring och stärka kapaciteten att mer generellt utveckla, genomföra, övervaka och utvärdera alla invandrings- och integrationsstrategier för tredjelandsmedborgare, även unionsrättsakter. Fonden bör också stödja informationsutbyte, spridning av bästa praxis och samarbete mellan olika förvaltningsenheter och mellan medlemsstater.
(25)
Unionen bör fortsätta att utvidga användningen av partnerskap för rörlighet som den viktigaste ramen för ett strategiskt, övergripande och långsiktigt samarbete om migrationshantering med tredjeländer. Fonden bör stödja sådan verksamhet i unionen eller i tredjeländer inom ramen för partnerskap för mobilitet vars syfte är att tillgodose unionens behov och prioriteringar, särskilt åtgärder som säkrar kontinuitet i finansieringen både i unionen och i tredjeländer.
(26)
Man bör fortsätta att stödja och uppmuntra medlemsstaternas ansträngningar för att förbättra alla aspekter av hanteringen av återvändandet av tredjelandsmedborgare, i syfte att stödja ett kontinuerligt, rättvist och effektivt genomförande av gemensamma normer för återvändande, särskilt i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/115/EG (7). Fonden bör främja utarbetandet av återvändandestrategier på nationell nivå enligt principen om integrerad hantering av återvändande och även åtgärder för att genomföra dessa strategier effektivt i tredjeländer.
(27)
När det gäller frivilligt återvändande, även för personer som önskar återvända även om de inte är skyldiga att lämna territoriet, bör särskilda incitament som förmånsbehandling i form av ökat bistånd i samband med återvändandet övervägas. Denna typ av frivilligt återvändande ligger i de återvändandes intresse, och även i myndigheternas med avseende på dess kostnadseffektivitet. Medlemsstaterna bör uppmanas att i första hand använda sig av frivilligt återvändande.
(28)
Ur politisk synvinkel är emellertid frivilligt återvändande och påtvingat återvändande två åtgärder som är kopplade till och förstärker varandra, medlemsstaterna bör därför uppmuntras att inom ramen för sin hantering av återvändande se till att dessa båda metoder bättre kompletterar varandra. Det föreligger ett behov av att genomföra avlägsnanden för att värna om integriteten i såväl unionens invandrings- och asylpolitik som medlemsstaternas invandrings- och asylsystem. Möjligheten till avlägsnande är således en förutsättning för att politiken inte ska undergrävas och för att stärka rättsstatsprincipen, vilken i sig är avgörande för upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Fonden bör därför stödja medlemsstaternas åtgärder för att underlätta avlägsnanden, i tillämpliga fall i enlighet med normer som fastställs i unionsrätten, och med full respekt för de återvändandes grundläggande rättigheter och värdighet.
(29)
Det är viktigt att fonden stödjer särskilda åtgärder för de återvändande i det land till vilket de återvänder för att se till att de verkligen återvänder till sin hemstad eller hemregion under godtagbara förhållanden och för att stödja deras långsiktiga återanpassning i samhället där.
(30)
Unionens återtagandeavtal är en viktig del av dess återvändandepolitik och ett centralt redskap för en effektiv hantering av migrationsströmmar, eftersom de underlättar ett snabbt återvändande för irreguljära migranter. Dessa avtal är en viktig del av ramen för dialog och samarbete med de tredjeländer som är ursprungs- eller transitländer för irreguljära migranter, och deras genomförande i tredjeländerna bör stödjas eftersom det gynnar effektiviteten i återvändandestrategierna på nationell nivå och unionsnivå.
(31)
Fonden bör komplettera och förstärka verksamheten vid Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser, som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (8), som bland annat har till uppgift att tillhandahålla nödvändigt stöd till medlemsstaterna för att organisera gemensamma insatser för återvändande och fastställande av de bästa metoderna för att skaffa fram resehandlingar och återsända tredjelandsmedborgare som vistas olagligt på medlemsstaternas territorium och att hjälpa medlemsstaterna under omständigheter som kräver ökat tekniskt och operativt bistånd vid de yttre gränserna, varvid hänsyn tas till att det i vissa situationer kan gälla humanitära nödsituationer och sjöräddning.
(32)
Utöver det stöd till återvändande som föreskrivs i denna förordning bör fonden också stödja andra åtgärder för att bekämpa olaglig invandring eller kringgående av befintliga regler för laglig migration, och därigenom värna om integriteten i medlemsstaternas invandringssystem.
(33)
Fonden bör genomföras med fullt iakttagande av de rättigheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rättigheterna i relevanta internationella instrument, inbegripet relevanta rättsfall i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Stödberättigande åtgärder bör ta hänsyn till den strategi för skydd av migranter, flyktingar och asylsökande som utgår från de mänskliga rättigheterna och bör i synnerhet säkerställa att särskild uppmärksamhet ägnas åt och särskilt utformade åtgärder tillhandahålls för den särskilda situationen för utsatta personer, särskilt kvinnor, ensamkommande barn och andra utsatta barn.
(34)
Begreppen utsatta personer och familjemedlemmar definieras på olika sätt i olika rättsakter som har relevans för denna förordning. De bör förstås i den betydelse som avses i den berörda rättsakten med beaktande av det sammanhang i vilket de används. När det gäller vidarebosättning bör medlemsstater som tar emot personer för vidarebosättning nära samråda med UNHCR om begreppet familjemedlemmar i deras praxis för vidarebosättning och faktiska vidarebosättningsförfaranden.
(35)
De åtgärder för och med anknytning till tredjeländer som finansieras genom fonden bör antas i samverkan och samordning med andra åtgärder utanför unionen som finansieras genom unionens externa biståndsinstrument, såväl geografiska som tematiska. Vid genomförandet av dessa åtgärder eftersträvas framför allt fullständig överensstämmelse med principerna och de allmänna målen för unionens yttre åtgärder och utrikespolitik rörande landet eller regionen i fråga. Åtgärderna bör inte syfta till att stödja åtgärder som är direkt utvecklingsinriktade och de bör vid behov komplettera det finansiella stöd som ges genom instrument för bistånd till tredjeländer. Principen om konsekvens i utvecklingspolitiken i enlighet med punkt 35 i det europeiska samförståndet om utveckling bör respekteras. Det är också viktigt att se till att genomförandet av katastrofbistånd är förenligt med och, i förekommande fall, kompletterar unionens humanitära politik samt respekterar de humanitära principer som fastställs i det europeiska samförståndet om humanitärt bistånd.
(36)
En stor del av de tillgängliga medlen inom fonden bör tilldelas i proportion till det ansvar som varje medlemsstat bär genom sina insatser för att hantera migrationsströmmar på grundval av objektiva kriterier. I detta syfte bör den senaste tillgängliga statistiken insamlad av Eurostat enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 862/2007 (9) om migrationsströmmar användas, t.ex. antalet första asylansökningar, antalet positiva beslut om flyktingstatus eller subsidiärt skydd, antalet vidarebosatta flyktingar, antalet lagligen bosatta tredjelandsmedborgare, antalet tredjelandsmedborgare som av en medlemsstat beviljats uppehållstillstånd, antalet återvändandebeslut som utfärdats av nationella myndigheter samt antalet verkställda återvändanden.
(37)
Medlemsstaternas tilldelning av grundbelopp fastställs i denna förordning. Grundbeloppet består av ett minimibelopp och ett belopp beräknat på grundval av genomsnittet av tilldelningen 2011, 2012 och 2013 för varje medlemsstat inom ramen för Europeiska flyktingfonden inrättad genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 573/2007 (EG) (10), Europeiska fonden för integration av tredjelandsmedborgare inrättad genom rådets beslut 2007/435/EG (11) och Europeiska återvändandefonden inrättad genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 575/2007/EG (12). Beräkningen av tilldelningarna gjordes i enlighet med de fördelningskriterier som föreskrivs i beslut nr 573/2007/EG, beslut 2007/435/EG och beslut nr 575/2007/EG. Mot bakgrund av Europeiska rådets slutsatser av den 7-8 februari 2013, där det betonades att särskild vikt kommer att fästas vid ösamhällen som står inför oproportionerligt stora migrationsutmaningar, är det lämpligt att öka minimibeloppen för Cypern och Malta.
(38)
Vid sidan av det belopp som tilldelas varje medlemsstat på grundval av den senaste tillgängliga statistiken bör dessutom en del av de tillgängliga medlen inom fonden anslås för genomförande av specifika åtgärder som kräver samarbete mellan medlemsstaterna och skapar ett avsevärt mervärde för unionen, samt för genomförande av ett vidarebosättningsprogram för unionen och överföringen av personer som beviljats internationellt skydd från en medlemsstat till en annan.
(39)
För detta ändamål bör förordningen innehålla en förteckning över specifika åtgärder för vilka stöd från fonden kan beviljas. Ytterligare belopp bör tilldelas de medlemsstater som gör ett åtagande att genomföra sådana åtgärder.
(40)
Mot bakgrund av att ett vidarebosättningsprogram för EU håller på att införas bör fonden lämna riktat stöd i form av ekonomiska incitament (schablonbelopp) för varje person som vidarebosätts. Kommissionen bör, i samarbete med Easo, och inom ramen för sina befogenheter, övervaka det faktiska genomförandet av vidarebosättningsåtgärder som får stöd genom fonden.
(41)
För att öka effekterna av unionens vidarebosättningsåtgärder för att erbjuda skydd åt personer som är i behov av internationellt skydd och maximera vidarebosättningens strategiska betydelse genom att bättre avgränsa de personer som är i störst behov av vidarebosättning, bör gemensamma prioriteringar för vidarebosättning fastställas på unionsnivå. Dessa gemensamma prioriteringar bör ändras bara om det är klart motiverat eller mot bakgrund av rekommendationer från UNHCR på grundval av de allmänna kategorier som anges i denna förordning.
(42)
Vissa kategorier av särskilt sårbara personer i behov av internationellt skydd bör alltid omfattas av unionens gemensamma prioriteringar för vidarebosättning.
(43)
Mot bakgrund av behoven av vidarebosättning enligt unionens gemensamma prioriteringar för vidarebosättning, bör ytterligare ekonomiskt incitament tillhandahållas för vidarebosättning av personer med avseende på särskilda geografiska regioner eller nationaliteter eller särskilda kategorier av personer där vidarebosättning fastställs som det lämpligaste sättet att tillgodose deras särskilda behov.
(44)
För att främja solidaritet och en bättre ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna, särskilt med de medlemsstater som påverkas mest av asylströmmar bör det även inrättas en liknande mekanism med ekonomiska incitament för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan. En sådan mekanism bör minska trycket på medlemsstater som tar emot ett större antal asylsökande och personer som åtnjuter internationellt skydd, i absoluta såväl som i relativa termer.
(45)
Stödet från fonden blir mer effektivt och skapar större mervärde om man i förordningen fastställer ett begränsat antal obligatoriska mål som varje medlemsstat bör eftersträva vid utarbetandet av sina program och med beaktande av medlemsstatens särskilda situation och behov.
(46)
För att öka solidariteten är det viktigt att fonden, i samordning och samverkan med det humanitära bistånd som förvaltas av kommissionen i förekommande fall, kan lämna ytterligare stöd vid nödsituationer med ett högt migrationstryck i medlemsstater eller tredjeländer eller vid massiv tillströmning av fördrivna personer i enlighet med rådets direktiv 2001/55/EG (13). Stöd vid nödsituationer bör även omfatta stöd till tillfälliga humanitära inreseprogram som syftar till att tillåta tillfällig vistelse på en medlemsstats territorium vid en akut humanitär kris i tredjeländer. Sådana andra humanitära inreseprogram bör dock inte påverka, och bör inte undergräva, unionens vidarebosättningsprogram som uttryckligen och från första början syftar till att erbjuda en hållbar lösning för personer i behov av internationellt stöd som överförs till unionen från tredjeländer. Därför bör medlemsstaterna inte ha rätt att ta emot ytterligare schablonbelopp för personer som beviljats tillfälligt uppehåll på en medlemsstats territorium inom ramen för sådana andra humanitära inreseprogram.
(47)
Genom denna förordning bör ekonomiskt stöd ges till den verksamhet som bedrivs av det europeiska migrationsnätverk som inrättats genom rådets beslut 2008/381/EG (14) i enlighet med de mål och uppgifter som fastställs i denna förordning.
(48)
Beslut 2008/381/EG bör därför ändras så att förfarandena anpassas och tillhandahållandet av lämpligt ekonomiskt stöd i tid till de nationella kontaktpunkterna som avses i det beslutet.
(49)
Mot bakgrund av syftet med de ekonomiska incitament i form av schablonbelopp som medlemsstaterna beviljas för vidarebosättning eller överföringen av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan, vilka bara utgör en bråkdel av de verkliga kostnaderna, bör förordningen medge vissa undantag från reglerna för utgifters stödberättigande.
(50)
För att komplettera eller ändra bestämmelserna i denna förordning om schablonbelopp för vidarebosättning och överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan, och för fastställande av särskilda åtgärder och unionens gemensamma vidarebosättningsprioriteringar bör befogenheterna att anta rättsakter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktion (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen utarbetar och upprättar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(51)
För tillämpningen av denna förordning, inbegripet utarbetandet av delegerade akter, bör kommissionen samråda med experter från samtliga medlemsstater.
(52)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (15).
(53)
Finansieringen från unionens budget bör koncentreras till verksamhetsområden där unionens insatser kan ge ett mervärde jämfört med de åtgärder som medlemsstaterna vidtar på egen hand. Eftersom unionen har bättre förutsättningar än medlemsstaterna när det gäller att tillhandahålla en ram för en solidarisk hantering av migrationsströmmar bör det ekonomiska stöd som lämnas genom denna förordning bidra särskilt till att stärka kapaciteten på dessa områden på nationell nivå och unionsnivå.
(54)
Det finns behov av att maximera effekterna av unionens finansiering genom att mobilisera, slå samman och förmera offentliga och privata finansiella medel.
(55)
Kommissionen bör övervaka fondens genomförande i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 (16) med hjälp av gemensamma indikatorer för utvärdering av resultat och effekter. Dessa indikatorer, som ska omfatta tillämpliga utgångsvärden, bör tillhandahålla en lägsta grund för utvärdering av den omfattning i vilken fondens mål har uppnåtts.
(56)
För att mäta de resultat som denna fond ger bör gemensamma indikatorer fastställas för vart och ett av dess särskilda mål för. De gemensamma indikatorerna bör inte påverka den frivilliga eller obligatoriska karaktären i genomförandet av därtill hörande åtgärder i enlighet med förordningen.
(57)
När det gäller fondens förvaltning och genomförande bör den utgöra en del av ett sammanhängande ramverk som består av den här förordningen och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 513/2014 (17). Vid fondens genomförande bör det partnerskap som föreskrivs i artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014. omfatta relevanta internationella organisationer, icke-statliga organisationer och arbetsmarknadens parter. Varje medlemsstat bör vara ansvarig för att fastställa hur partnerskapet ska vara sammansatt och de praktiska arrangemangen för dess genomförande.
(58)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att bidra till en effektiv hantering av migrationsströmmar och för genomförandet, stärkandet och utvecklingen av den gemensamma politiken för asyl, subsidiärt skydd och tillfälligt skydd och med den gemensamma invandringspolitiken, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(59)
Enligt artiklarna 8 och 10 i EUF-fördraget bör fonden beakta principerna om jämställdhetsintegrering och anti-diskriminering.
(60)
Beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/435/EG bör upphävas, om inte annat följer av övergångsbestämmelserna i denna förordning.
(61)
I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, har dessa medlemsstater meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.
(62)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.
(63)
Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (18). Denna förordning bör därför gälla från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning inrättas asyl-, migrations- och integrationsfonden (nedan kallad fonden) för perioden 1 januari 2014-31 december 2020.
2. I denna förordning fastställs följande:
a)
Målen för det ekonomiska stödet och de stödberättigande åtgärderna.
b)
Den allmänna ramen för genomförandet av stödberättigande åtgärder.
c)
De finansiella medel som står till förfogande och deras fördelning.
d)
Principerna och mekanismerna för fastställandet av unionens gemensamma vidarebosättningsprioriteringar.
e)
Det ekonomiska stöd som tillhandahålls för den verksamhet som bedrivs av det europeiska migrationsnätverket.
3. Enligt denna förordning ska bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014 vara tillämpliga, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i den här förordningen.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a)
vidarebosättning: den process genom vilken tredjelandsmedborgare på begäran av FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) och på grundval av deras behov av internationellt skydd överförs från ett tredjeland och etableras i en medlemsstat där de får rätt att uppehålla sig med någon av följande statusar:
i)
flyktingstatus i den mening som avses i artikel 2 e i direktiv 2011/95/EU,
ii)
status som subsidiärt skyddsbehövande i den mening som avses i artikel 2 g i direktiv 2011/95/EU, eller
iii)
annan status som erbjuder rättigheter och förmåner enligt nationell rätt och unionsrätt liknande dessa som avses i leden i och ii.
b)
andra humanitära inreseprogram: en tillfällig process genom vilken en medlemsstat ger ett antal tredjelandsmedborgare rätt att uppehålla sig på dess territorium under en begränsad tidsperiod för att skydda dem från akuta humanitära kriser som beror på händelser såsom den politiska utvecklingen eller konflikter.
c)
internationellt skydd: status som flykting och status som subsidiärt skyddsbehövande i den mening som avses i direktiv 2011/95/EU.
d)
återvändande: en tredjelandsmedborgares återresa, oavsett om den sker frivilligt i överensstämmelse med en skyldighet att återvända eller med tvång, i enlighet med definitionen i artikel 3 i direktiv 2008/115/EG.
e)
tredjelandsmedborgare: person som inte är unionsmedborgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-fördraget. När det hänvisas till tredjelandsmedborgare ska dessa anses omfatta statslösa personer och personer med icke fastställd nationalitet.
f)
avlägsnande: verkställigheten av skyldigheten att återvända, det vill säga den faktiska transporten ut ur medlemsstaten, i enlighet med definitionen i artikel 3 i direktiv 2008/115/EG.
g)
frivillig avresa: fullgörande av skyldigheten att återvända inom den tidsram som fastställts i beslutet om återvändande, i enlighet med definitionen i artikel 3 i direktiv 2008/115/EG.
h)
ensamkommande barn: tredjelandsmedborgare som är yngre än 18 år och som anländer eller har anlänt till en medlemsstats territorium utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller praxis i den berörda medlemsstaten ansvarar för denne, så länge denne inte faktiskt tas om hand av en sådan person; begreppet omfattar också en underårig som lämnas ensam utan medföljande vuxen efter det att denne rest in på en medlemsstats territorium.
i)
utsatt person: tredjelandsmedborgare som motsvarar definitionen enligt den unionsrätt som är relevant för det politiska åtgärdsområde som ska stödjas enligt fonden.
j)
familjemedlem: tredjelandsmedborgare som motsvarar definitionen enligt den unionsrätt som är relevant för det politiska åtgärdsområde som ska stödjas enligt fonden.
k)
nödsituation: en situation som är resultatet av
i)
ett högt migrationstryck i en eller flera medlemsstater som kännetecknas av en stor och oproportionerlig inströmning av tredjelandsmedborgare som ställer stora och omedelbara krav på medlemsstaternas mottagande- och förvarsfaciliteter samt asylsystem och asylförfaranden,
ii)
genomförandet av mekanismer för tillfälligt skydd i den mening som avses i direktiv 2001/55/EG, eller
iii)
ett högt migrationstryck i tredjeländer där flyktingar är strandsatta till exempel på grund av den politiska utvecklingen eller konflikter.
Artikel 3
Mål
1. Fondens allmänna mål ska vara att bidra till effektiv hantering av migrationsströmmar och till genomförandet, stärkandet och utvecklingen av den gemensamma politiken för asyl, subsidiärt skydd, tillfälligt skydd och den gemensamma invandringspolitiken, samtidigt som de rättigheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna respekteras till fullo.
2. Inom ramen för detta allmänna mål ska programmet bidra till att uppnå följande gemensamma särskilda mål:
a)
Att stärka och utveckla alla aspekter av det gemensamma europeiska asylsystemet, inbegripet dess yttre dimension.
b)
Att stödja laglig invandring till medlemsstaterna i enlighet med deras ekonomiska och sociala behov, till exempel arbetsmarknadsbehov och samtidigt värna om integriteten i medlemsstaternas invandringssystem, och att främja en effektiv integration av tredjelandsmedborgare.
c)
Att främja rättvisa och effektiva återvändandestrategier i medlemsstaterna som bidrar till bekämpningen av olaglig invandring, med tonvikt på hållbart återvändande och effektivt återtagande i ursprungs- och transitländerna.
d)
Att öka solidariteten och förbättra ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna, särskilt med de medlemsstater som påverkas mest av migrations- och asylströmmar, bland annat genom praktiskt samarbete.
Frågan om de särskilda målen för fonden har uppnåtts ska utvärderas i enlighet med artikel 55.2 i förordning (EU) nr 514/2014 med hjälp av gemensamma indikatorer i enlighet med bilaga IV till denna förordning och programspecifika indikatorer i enlighet med de nationella programmen.
3. Åtgärder som vidtas för att de mål som avses i punkterna 1 och 2 ska uppnås ska överensstämma helt med åtgärder som får stöd genom unionens instrument för extern finansiering och med principerna och de allmänna målen för unionens yttre åtgärder.
4. De mål som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska uppnås med vederbörlig hänsyn till målen och principerna för unionens humanitära politik. Samstämmighet med de åtgärder som finansieras genom unionens instrument för extern finansiering ska säkerställas i enlighet med artikel 24.
Artikel 4
Partnerskap
Vid fondens genomförande ska det partnerskap som avses i artikel 12 i förordning (EU) nr 514/2014 omfatta relevanta internationella organisationer, icke-statliga organisationer och arbetsmarknadsparter.
KAPITEL II
DET GEMENSAMMA EUROPEISKA ASYLSYSTEMET
Artikel 5
Mottagande- och asylsystem
1. Inom ramen för det särskilda mål som fastställs i artikel 3.2 första stycket a i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden stödja åtgärder med inriktning på en eller flera av följande kategorier av tredjelandsmedborgare:
a)
De som åtnjuter status som flykting eller status som subsidiärt skyddsbehövande i den mening som avses i direktiv 2011/95/EU.
b)
De som har ansökt om en av de former av internationellt skydd som avses i led a och ännu inte har fått något slutligt beslut.
c)
De som åtnjuter tillfälligt skydd i den mening som avses i direktiv 2001/55/EG.
d)
De som är eller har varit föremål för vidarebosättning i eller överföring från en medlemsstat.
I fråga om mottagandevillkor och asylförfaranden ska fonden framför allt stödja följande åtgärder med inriktning på personkategorierna som avses i första stycket i denna punkt:
a)
Tillhandahållandet av materiellt bistånd, däribland hjälp vid gränsen, utbildning, stödtjänster, hälso- och sjukvård och psykologisk vård.
b)
Tillhandahållandet av stödtjänster som översättning och tolkning, utbildning, inbegripet språkutbildning, och andra initiativ som är förenliga med den berörda personens status.
c)
Införande och förbättring av administrativa strukturer, system och utbildning för personal och berörda myndigheter för att säkerställa effektiv tillgång till asylförfaranden för asylsökande samt ändamålsenliga och högkvalitativa asylförfaranden, i synnerhet för att vid behov stödja utvecklingen av unionsregelverket.
d)
Tillhandahållande av socialt bistånd, information eller hjälp med administrativa och/eller rättsliga förfaranden samt information eller rådgivning när det gäller tänkbara utfall av asylförfaranden, inbegripet sådana aspekter som förfaranden för återvändande.
e)
Tillhandahållande av rättsligt bistånd och biträde.
f)
Identifiering av utsatta grupper och särskilt stöd till utsatta personer, framför allt i enlighet med leden a-e.
g)
Införandet, utveckling och förbättring av åtgärder som är alternativ till förvar.
Om det bedöms vara lämpligt, och om det föreskrivs om dem i medlemsstatens nationella program, får fonden även stödja integrationsrelaterade åtgärder som de som avses i artikel 9.1, vad gäller mottagandet av sådana personer som avses i första stycket i denna punkt.
2. Inom ramen för det särskilda målet i artikel 3.2 första stycket a och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 ska fonden när det gäller infrastruktur för inkvartering och system för mottagande stödja framför allt följande åtgärder:
a)
Förbättring och underhåll av befintlig infrastruktur och befintliga tjänster för inkvartering.
b)
Förstärkning och förbättring av administrativa strukturer och system.
c)
Information till lokalsamhället.
d)
Utbildning av myndighetspersonal, inbegripet personal från lokala myndigheter som kommer att interagera med de personer som avses i punkt 1 i samband med deras mottagande.
e)
Införande, drift och utveckling av ny infrastruktur och nya tjänster för inkvartering samt administrativa strukturer och system, vid behov framför allt för att hantera medlemsstaternas strukturella behov.
3. Inom ramen för de särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket a och d samt i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 ska fonden även stödja åtgärder liknande dem som anges i punkt 1 i den här artikeln, om sådana åtgärder har samband med personer som tillfälligt vistas
-
i anläggningar för transitering och handläggning av ärenden som rör flyktingar, i synnerhet för att stödja vidarebosättning i samarbete med UNHCR, eller
-
på en medlemsstats territorium inom ramen för andra humanitära inreseprogram.
Artikel 6
Medlemsstaternas kapacitet att utveckla, övervaka och utvärdera sin asylpolitik och sina asylförfaranden
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket a i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden när det gäller åtgärder som avser ökningen av medlemsstaternas kapacitet att utveckla, övervaka och utvärdera sin asylpolitik och sina asylförfaranden särskilt stödja följande åtgärder:
a)
Åtgärder som ökar medlemsstaternas kapacitet - bland annat när det gäller den mekanism för tidig varning, beredskap och krishantering som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 (19) - att samla in, analysera och sprida kvalitativa och kvantitativa uppgifter och statistik om asylförfaranden, mottagandekapacitet, vidarebosättning och överföringen av personer som ansökt om eller åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan.
b)
Åtgärder för att öka medlemsstaternas kapacitet att samla in, analysera och sprida information om ursprungsländer.
c)
Åtgärder som direkt bidrar till en utvärdering av asylpolitiken, t.ex. nationella konsekvensanalyser, enkäter bland målgrupper och andra berörda parter som är relevanta, samt till utveckling av indikatorer och riktmärken.
Artikel 7
Vidarebosättning, överföring av personer som ansökt om eller åtnjuter internationellt skydd samt annan tillfällig humanitär inresa
1. Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket a och d i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden stödja framför allt följande åtgärder med anknytning till vidarebosättning av sådana tredjelandsmedborgare som är eller har blivit föremål för vidarebosättning i en medlemsstat och andra humanitära inreseprogram:
a)
Införandet och utvecklandet av nationella program och strategier för vidarebosättning och andra humanitära inreseprogram, däribland behovsanalys, förbättring av indikatorer samt utvärdering.
b)
Införandet av lämplig infrastruktur och lämpliga tjänster som säkerställer ett smidigt och effektivt genomförande av vidarebosättningsåtgärder och åtgärder som avser andra humanitära inreseprogram, inbegripet språkstöd.
c)
Införandet av strukturer, system och utbildning av personal för tjänsteresor till tredjeländer och/eller andra medlemsstater, för att genomföra intervjuer, samt utföra läkar- och säkerhetsundersökningar.
d)
Bedömningen av potentiella fall av vidarebosättning eller fall av annan humanitär inresa som görs av de behöriga medlemsstaternas myndigheter, till exempel tjänsteresor till tredjelandet, genomföra intervjuer, samt utföra läkar- och säkerhetsundersökningar.
e)
Hälsobedömning och medicinsk behandling före avresan, materiellt bistånd före avresan, informations- och integrationsåtgärder före avresan och researrangemang, inklusive medicinska ledsagare.
f)
Information och hjälp vid ankomsten eller strax därefter, bland annat tolkning.
g)
Åtgärder för familjeåterförening för personer som är föremål för vidarebosättning i en medlemsstat.
h)
Förstärkning av infrastruktur och tjänster som är relevanta för migration och asyl i de länder i vilka regionala skyddsprogram ska genomföras.
i)
Skapande av villkor som bidrar till att vidarebosatta flyktingar blir integrerade och självständiga på lång sikt.
2. Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket d i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden när det gäller överföringen av personer som ansöker om eller åtnjuter internationellt skydd även stödja åtgärder liknande dem som avses i punkt 1 i den här artikeln, om detta bedöms lämpligt mot bakgrund av den politiska utvecklingen under fondens genomförandeperiod eller om en medlemsstats nationella program innehåller sådana bestämmelser. Sådana åtgärder ska genomföras med deras samtycke från medlemsstaten som beviljat dem internationellt skydd eller ansvarar för att behandla deras ansökan till en annan berörd medlemsstat där de kommer att beviljas motsvarande skydd eller där deras ansökan om internationellt skydd kommer att behandlas.
KAPITEL III
INTEGRATION AV TREDJELANDSMEDBORGARE SAMT LAGLIG MIGRATION
Artikel 8
Invandring och åtgärder före avresa
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket b i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden stödja åtgärder i ett tredjeland med inriktning på sådana tredjelandsmedborgare som uppfyller särskilda bestämmelser som gäller före avresan och/eller uppfyller krav i nationell rätt, samt i förekommande fall i enlighet med unionsrätten, inklusive krav på förmågan att integrera sig i samhället i en medlemsstat. I detta sammanhang ska fonden stödja särskilt följande åtgärder:
a)
Informationspaket och informationskampanjer för ökad medvetenhet och främjande av interkulturell dialog, bland annat genom användarvänlig informations- och kommunikationsteknik och webbplatser.
b)
Bedömningen av kompetens och kvalifikationer samt större öppenhet och kompatibilitet vad gäller kompetens och kvalifikationer i ett tredje land i förhållande till en medlemsstat.
c)
Utbildning för ökad anställbarhet i en medlemsstat.
d)
Övergripande kurser i samhällskunskap och språkundervisning.
e)
Stöd i samband med ansökningar om familjeåterförening i den mening som avses i rådets direktiv 2003/86/EG (20).
Artikel 9
Integrationsåtgärder
1. Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket b i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden stödja åtgärder som genomförs i samband med enhetliga strategier, med beaktande av tredjelandsmedborgares integrationsbehov på lokal och/eller regional nivå. I detta sammanhang ska fonden framför allt stödja följande åtgärder med inriktning på tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i en medlemsstat eller som i förekommande fall håller på att förvärva laglig bosättning i en medlemsstat:
a)
Införande och utveckling av sådana integrationsstrategier, när så är lämpligt med deltagande av lokala eller regionala aktörer, inbegripet behovsanalys, förbättring av integrationsindikatorer och utvärdering, däribland bedömningar där målgruppen är delaktig, för att fastställa bästa praxis.
b)
Tillhandahålla rådgivning och bistånd till exempel rörande bostäder, försörjningsmöjligheter, administrativ och juridisk vägledning, hälso- och sjukvård, psykologisk vård, social omsorg, barnomsorg och familjeåterförening.
c)
Åtgärder som introducerar tredjelandsmedborgare i det mottagande samhället och åtgärder som gör det möjligt för dem att anpassa sig till detta samhälle, att informera dem om deras rättigheter och skyldigheter, att delta i det medborgerliga och kulturella livet samt att dela värderingarna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
d)
Åtgärder som inriktas på utbildning, bland annat språkutbildning, och förberedande åtgärder för att underlätta tillträdet till arbetsmarknaden.
e)
Åtgärder som syftar till att främja egenmakt och göra det lättare för tredjelandsmedborgare att försörja sig själva.
f)
Åtgärder som främjar meningsfull kontakt och konstruktiv dialog mellan tredjelandsmedborgare och det mottagande samhället och åtgärder för att främja acceptansen i det mottagande samhället, bland annat genom involvering av medierna.
g)
Åtgärder som främjar lika tillgång och likvärdiga resultat när det gäller tredjelandsmedborgares kontakter med offentliga och privata tjänster, vilket innefattar anpassning av dessa tjänster till tredjelandsmedborgare,
h)
Kapacitetsuppbyggnad hos de stödberättigade, enligt definitionen i artikel 2 g i förordning (EU) nr 514/2014, inbegripet genom utbyte av erfarenheter och bästa praxis samt nätverksbyggande.
2. De åtgärder som avses i punkt 1 ska vid behov beakta de särskilda behoven hos olika kategorier av tredjelandsmedborgare, inbegripet personer som beviljats internationellt skydd, personer som vidarebosatts eller överförts och, framför allt, utsatta personer.
3. De nationella programmen får när det gäller de åtgärder som avses i punkt 1 också omfatta mycket nära släktingar till personer som ingår i den målgrupp som avses i den punkten, i den omfattning som det krävs för ett effektivt genomförande av sådana åtgärder.
4. För programplanering och genomförande av de åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln ska det partnerskap som avses i artikel 12 i förordning (EU) nr 514/2014 omfatta myndigheter som medlemsstaten utsett för att förvalta den Europeiska socialfondens insatser.
Artikel 10
Praktiskt samarbete och åtgärder för kapacitetsuppbyggnad
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket b i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden stödja åtgärder med inriktning på en eller flera av följande kategorier:
a)
Uppbyggnad av strategier som främjar laglig migration i syfte att underlätta utvecklingen och genomförandet av flexibla inreseförfaranden.
b)
Stöd till samarbete mellan tredjeländer och arbetsförmedlingar, rekryteringsföretag och invandringsmyndigheter i medlemsstaterna, samt stöd till medlemsstaterna i deras genomförande av unionens migrationsrätt, samråd med berörda aktörer, expertrådgivning eller utbyte av information om metoder med inriktning på vissa nationaliteter eller kategorier av tredjelandsmedborgare med hänsyn till behoven på arbetsmarknaden.
c)
Förstärkning av medlemsstaternas kapacitet att utveckla, genomföra, övervaka och utvärdera sina strategier, sin politik och sina åtgärder när det gäller invandring på olika nivåer och avdelningar inom förvaltningen, framför allt en förstärkning av deras kapacitet att samla in, analysera och sprida ingående och systematiska uppgifter och statistik om migrationsförfaranden och migrationsströmmar och uppehållstillstånd, och utveckling av övervakningsredskap, utvärderingssystem, indikatorer och riktmärken för att mäta resultaten av dessa strategier.
d)
Utbildning av stödberättigade i enlighet med definitionen i artikel 2 g i förordning (EU) nr 514/2014 och av personal som tillhandahåller offentliga och privata tjänster, inklusive utbildningsinrättningar, och främjande av utbyte av erfarenheter och bästa praxis, samarbete och nätverksbyggande samt förmågan att hantera kontakter med andra kulturer samt förbättring av kvaliteten på de tillhandahållna tjänsterna.
e)
Uppbyggnad av hållbara organisationsstrukturer för integration och mångfaldshantering, särskilt genom samarbete mellan olika berörda aktörer för att tjänstemän på olika nivåer inom de nationella förvaltningarna snabbt ska få information om erfarenheter och bästa praxis på annat håll och om möjligt gemensam användning av resurser av berörda myndigheter samt statliga och icke-statliga organ för att tillhandahålla tredjelandsmedborgare tjänster mer effektivt, bland annat genom gemensamma kontaktpunkter (dvs. centrum för samordnat integrationsstöd).
f)
Bidrag till en dynamisk tvåvägsprocess för ömsesidig interaktion, underliggande integrationsstrategier på lokal och regional nivå genom upprättande av plattformar för samråd med tredjelandsmedborgare, informationsutbyte mellan berörda aktörer samt plattformar för en interkulturell och religiös dialog mellan tredjelandsmedborgares sammanslutningar och/eller mellan dessa sammanslutningar och det mottagande samhället och/eller mellan dessa sammanslutningar och politikutformande och beslutsfattande myndigheter.
g)
Åtgärder för att främja och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaternas berörda myndigheter med inriktning på bland annat utbyte av information, bästa praxis och strategier samt utvecklandet och genomförandet av gemensamma åtgärder, inbegripet i syfte att värna om integriteten i medlemsstaternas invandringssystem.
KAPITEL IV
ÅTERVÄNDANDE
Artikel 11
Åtgärder i samband med återvändandeförfarande
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket c i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden i samband med återvändandeförfaranden vara inriktad på en eller flera av följande kategorier av tredjelandsmedborgare:
a)
Tredjelandsmedborgare som ännu inte har fått ett slutgiltigt avslag på sin begäran om uppehållstillstånd, sin lagliga bosättning och/eller internationellt skydd i en medlemsstat och som får välja att utnyttja möjligheten till frivilligt återvändande.
b)
Tredjelandsmedborgare som åtnjuter uppehållstillstånd, laglig bosättning och/eller internationellt skydd i den mening som avses i direktiv 2011/95/EU eller tillfälligt skydd i den mening som avses i direktiv 2001/55/EG i en medlemsstat och som har valt att utnyttja möjligheten till frivilligt återvändande.
c)
Tredjelandsmedborgare som befinner sig i en medlemsstat och inte eller inte längre uppfyller villkoren för inresa och/eller vistelse i en medlemsstat, inbegripet de tredjelandsmedborgare vilkas avlägsnande har skjutits upp i enlighet med artiklarna 9 och 14.1 i direktiv 2008/115/EG.
I detta sammanhang ska fonden framför allt stödja följande åtgärder med inriktning på de personkategorier som avses i första stycket:
a)
Införandet, utveckling och förbättring av alternativa åtgärder till förvar.
b)
Tillhandahållandet av socialt bistånd, information eller hjälp med administrativa och/eller juridiska formaliteter samt information eller rådgivning.
c)
Tillhandahållandet av juridiskt och språkligt bistånd.
d)
Särskilt stöd för utsatta personer.
e)
Införandet och förbättring av oberoende och effektiva system för övervakning av påtvingat återvändande i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 8.6 i direktiv 2008/115/EG.
f)
Inrättandet, underhåll och förbättring av infrastruktur, tjänster och villkor för inkvartering, mottagande och förvar.
g)
Inrättandet av administrativa strukturer och system, inbegripet it-verktyg.
h)
Personalutbildning för att säkerställa smidiga och effektiva förfaranden för återvändande, inbegripet deras förvaltning och genomförande.
Artikel 12
Återvändandeåtgärder
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket c i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden i samband med återvändandeåtgärder stödja åtgärder med inriktning på de personer som avses i artikel 11 i den här förordningen. I detta sammanhang ska fonden stödja särskilt följande åtgärder:
a)
Åtgärder som krävs för att förbereda insatser för återvändande, till exempel sådana som leder till att tredjelandsmedborgare identifieras, resehandlingar utfärdas och familjemedlemmar spåras.
b)
Samarbete med konsulära myndigheter och invandringsmyndigheter i tredjeländer för att erhålla resehandlingar, underlätta återsändande och garantera återtagande.
c)
Stöd till frivilligt återvändande, inklusive läkarundersökningar och bistånd, researrangemang, finansiella bidrag, rådgivning och stöd före och efter återvändandet.
d)
Avlägsnandeåtgärder, inbegripet därtill hörande åtgärder i enlighet med de standarder som anges i unionsrätten, med undantag för utrustning för genomförande av tvångsmedel.
e)
Åtgärder för att påskynda återanpassningen med tanke på den återvändandes personliga utveckling, till exempel ekonomiska incitament, utbildning, anställnings- och sysselsättningsstöd samt startstöd till ekonomisk verksamhet.
f)
Faciliteter och tjänster i tredjeländer som garanterar lämplig tillfällig bostad och mottagande vid ankomst.
g)
Särskilt stöd för utsatta personer.
Artikel 13
Praktiskt samarbete och åtgärder för kapacitetsuppbyggnad
Inom ramen för det särskilda mål som anges i artikel 3.2 första stycket c i den här förordningen, mot bakgrund av resultatet av den politiska dialog som anges i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 och i enlighet med de mål för de nationella programmen som definieras i artikel 19 i den här förordningen ska fonden i samband med åtgärder för praktiskt samarbete och kapacitetsuppbyggnad särskilt stödja följande åtgärder:
a)
Åtgärder för att främja, utveckla och förstärka det operativa samarbetet och informationsutbytet mellan de myndigheter som ansvarar för återvändande och andra myndigheter i medlemsstater som berörs vid återvändande, även när det gäller samarbete med konsulära myndigheter och tredje länders invandringsmyndigheter samt gemensamma insatser för återvändande.
b)
Åtgärder för att främja samarbetet mellan tredjeländer och de myndigheter i medlemsstater som ansvarar för återsändandet, inbegripet åtgärder som syftar till att stärka tredjeländernas kapacitet att genomföra återtagande och återanpassning, särskilt inom ramen för återtagandeavtal.
c)
Åtgärder som ökar kapaciteten att utveckla en effektiv och hållbar återvändandepolitik, särskilt genom att utbyta information om situationen i ursprungsländerna, bästa praxis, dela erfarenheter och samla medlemsstaternas resurser.
d)
Insatser som ökar kapaciteten att samla in, analysera och sprida ingående och systematiska uppgifter och statistik om återvändandeförfaranden och återvändandeåtgärder, mottagandekapacitet och kapacitet att hålla i förvar, påtvingat och frivilligt återvändande, övervakning och återanpassning.
e)
Åtgärder som direkt bidrar till utvärderingen av återvändandepolitiken, till exempel nationella konsekvensanalyser, enkäter bland målgrupperna samt utarbetande av indikatorer och riktmärken.
f)
Informationsåtgärder och kampanjer i tredjeländer som syftar till att öka medvetenheten om lämpliga lagliga vägar för invandring och riskerna med olaglig invandring.
KAPITEL V
BUDGETRAM OCH GENOMFÖRANDERAM
Artikel 14
Samlade medel och genomförande
1. De samlade medlen för genomförandet av denna förordning ska uppgå till 3 137 miljoner EUR i löpande priser.
2. De årliga anslagen för fonden ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom den fleråriga budgetramens gränser.
3. De samlade medlen ska genomföras enligt följande:
a)
Nationella program i enlighet med artikel 19.
b)
Unionsåtgärder i enlighet med artikel 20.
c)
Bistånd vid nödsituationer i enlighet med artikel 21.
d)
Det europeiska migrationsnätverket i enlighet med artikel 22.
e)
Tekniskt bistånd i enlighet med artikel 23.
4. Den budget som enligt denna förordning anslagits till unionsåtgärder enligt artikel 20 i den här förordningen, till bistånd vid nödsituationer enligt artikel 21 i den här förordningen, det europeiska migrationsnätverket enligt artikel 22 i den här förordningen och tekniskt stöd enligt artikel 23 i den här förordningen ska genomföras genom direkt förvaltning i enlighet med artikel 58.1 a i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och, när det är lämpligt, genom indirekt förvaltning i enlighet med artikel 58.1 c i den förordningen. Den budget som anslagits till de nationella program som avses i artikel 19 i den här förordningen ska genomföras genom delad förvaltning i enlighet med artikel 58.1 b i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
5. Kommissionen ska behålla ansvaret för genomförandet av unionens budget i enlighet med artikel 317 i EUF-fördraget och ska informera Europaparlamentet och rådet om de åtgärder som har genomförts av andra enheter än medlemsstaterna.
6. Utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets befogenheter ska den särskilda finansieringsramen preliminärt användas enligt följande:
a)
Ett belopp motsvarande 2 752 miljoner EUR för medlemsstaternas nationella program.
b)
Ett belopp motsvarande 385 miljoner EUR för unionsåtgärder, bistånd vid nödsituationer, det europeiska migrationsnätverket och tekniskt stöd från kommissionen, av vilket minst 30 % ska användas till unionsåtgärder och det europeiska migrationsnätverket.
Artikel 15
Resurser för stödberättigande åtgärder i medlemsstaterna
1. Beloppet 2 752 miljoner EUR ska preliminärt anslås till medlemsstaterna enligt följande:
a)
2 392 miljoner EUR ska anslås i enlighet med vad som anges i bilaga I. Medlemsstaterna ska anslå minst 20 % av dessa resurser till de särskilda mål som avses i artikel 3.2 första stycket a och minst 20 % till de särskilda mål som avses i artikel 3.2 första stycket b. Medlemsstaterna får avvika från dessa lägsta procentsatser endast om de i det nationella programmet bifogar en ingående redogörelse för varför anslag av medel under denna nivå inte gör det svårare att uppnå det avsedda målet. När det gäller det särskilda mål som avses i artikel 3.2 första stycket a får medlemsstater med strukturella brister på området för inkvartering, infrastruktur och tjänster inte gå under den lägsta procentsats som föreskrivs i denna förordning.
b)
360 miljoner EUR ska anslås på grundval av den fördelningsmekanism för särskilda åtgärder som avses i artikel 16, för unionens vidarebosättningsprogram som avses i artikel 17, och för sådan överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan som avses i artikel 18.
2. Det belopp som avses i 1 b ska användas till stöd för
a)
särskilda åtgärder enligt bilaga II,
b)
Unionens vidarebosättningsprogram i enlighet med artikel 17 och/eller överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan i enlighet artikel 18.
3. Om ett belopp förblir tillgängligt enligt punkt 1 b i den här artikeln eller ett annat belopp är tillgängligt ska det inom ramen för den halvtidsöversyn som föreskrivs i artikel 15 i förordning (EU) nr 514/2014 anslås proportionellt i förhållande till de grundbelopp för de nationella programmen som fastställs i bilaga I till den här förordningen.
Artikel 16
Resurser för särskilda åtgärder
1. Ett kompletterande belopp enligt artikel 15.2 a får tilldelas medlemsstaterna, förutsatt att det är öronmärkt som ett sådant i programmet och används för att genomföra de särskilda åtgärder som anges i bilaga II.
2. För att kommissionen ska kunna beakta ny politisk utveckling ska den ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 i den här förordningen i syfte att revidera bilaga II i samband med den halvtidsöversyn som avses i artikel 15 i förordning (EU) nr 514/2014. På grundval av en reviderad förteckning över särskilda åtgärder kan medlemsstaterna få ett ytterligare belopp som fastställs i punkt 1 i den här artikeln, beroende på tillgängliga resurser.
3. De ytterligare belopp som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska tilldelas medlemsstaterna genom individuella finansieringsbeslut om godkännande eller ändring av deras nationella program inom ramen för halvtidsöversynen enligt det förfarande som anges i artiklarna 14 och 15 i förordning (EU) nr 514/2014. Dessa belopp får endast användas för genomförande av de särskilda åtgärderna som anges i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 17
Resurser för unionsprogrammet för vidarebosättning
1. Medlemsstaterna ska, utöver sina anslag, som ska beräknas i enlighet med artikel 15.1 a, vartannat år få ett tilläggsbelopp enligt artikel 15.2 b, baserat på ett schablonbelopp på 6 000 EUR för varje vidarebosatt person.
2. Det schablonbelopp som avses i punkt 1 ska ökas till 10 000 EUR för varje vidarebosatt person i enlighet med unionens gemensamma vidarebosättningsprioriteringar som ska fastställas i enlighet med punkt 3 och som anges i bilaga III och för varje utsatt person enligt punkt 5.
3. Unionens gemensamma prioriteringar för vidarebosättning ska grundas på följande allmänna kategorier av personer:
a)
Personer från ett land eller en region som utsetts för genomförandet av ett regionalt skyddsprogram.
b)
Personer från ett land eller en region som finns med i UNHCR:s vidarebosättningsprognos och där gemensamma unionsåtgärder väsentligt skulle bidra till att tillgodose skyddsbehoven.
c)
Personer som tillhör en särskild kategori som omfattas av UNHCR:s vidarebosättningskriterier.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 för att ändra bilaga III, på grundval av de allmänna kategorier som anges i punkt 3 i den här artikeln, om det finns ett tydligt motiv till detta eller mot bakgrund av eventuella rekommendationer från UNHCR.
5. Följande utsatta grupper av personer ska också ge rätt till det schablonbelopp som anges i punkt 2:
a)
Kvinnor och barn i riskzonen.
b)
Ensamkommande barn.
c)
Personer med medicinska behov som endast kan tillgodoses genom vidarebosättning,
d)
Personer i akut behov av vidarebosättning eller i brådskande behov av juridiska eller fysiska skyddsrelaterade skäl, inbegripet vålds- och tortyroffer.
6. En medlemsstat som tar emot en person som hör till fler än en av de kategorier som avses i punkterna 1 och 2 ska få schablonbeloppet för denna person endast en gång.
7. I tillämpliga fall kan även medlemsstaterna vara berättigade till schablonbelopp för familjemedlemmar till personer som avses i punkterna 1, 3 och 5, om dessa familjemedlemmar har vidarebosatts i enlighet med denna förordning.
8. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa tidsplanen och andra genomförandevillkor för mekanismen för tilldelning av medel för unionens vidarebosättningsprogram. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 27.2.
9. De tilläggsbelopp som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln ska tilldelas medlemsstaterna vartannat år, första gången genom individuella finansieringsbeslut om godkännande av deras nationella program i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14 i förordningen (EU) nr 514/2014 och senare genom ett finansieringsbeslut som bifogas besluten om godkännande av deras nationella program. Dessa belopp får inte föras över till andra åtgärder som omfattas av det nationella programmet.
10. För att effektivt uppnå målen för unionens vidarebosättningsprogram och inom ramen för tillgängliga resurser ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 för att vid behov justera de schablonbelopp som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln och då särskilt beakta den rådande inflationen, relevant utveckling på vidarebosättningsområdet samt faktorer som kan optimera användningen av det ekonomiska incitament som schablonbeloppet innebär.
Artikel 18
Resurser för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd
1. I syfte att tillämpa principen om solidaritet och rättvis ansvarsfördelning och mot bakgrund av unionspolitikens utveckling under fondens genomförandeperiod ska medlemsstaterna få, utöver sina anslag, som ska beräknas i enlighet med artikel 15.1 a, ett tilläggsbelopp enligt artikel 15.2 b, baserat på ett schablonbelopp på 6 000 EUR för varje person som åtnjuter internationellt skydd som överförs från en annan medlemsstat.
2. Medlemsstaterna kan vara berättigade till schablonbelopp för familjemedlemmar till personer som avses i punkt 1 i tillämpliga fall, om dessa familjemedlemmar har överförts i enlighet med denna förordning.
3. De ytterligare belopp som avses i punkt 1 i den här artikeln ska tilldelas medlemsstaterna, första gången genom individuella finansieringsbeslut om godkännande av deras nationella program i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014 och senare genom ett finansieringsbeslut som bifogas beslutet om godkännande av deras nationella program. Dessa belopp får inte föras över till andra åtgärder som omfattas av det nationella programmet.
4. För att effektivt uppnå målen för solidariteten och ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna som avses i artikel 80 i EUF-fördraget och inom ramen för tillgängliga resurser ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 26 i den här förordningen för att justera det schablonbelopp som avses i punkt 1 i den här artikeln och då särskilt beakta den rådande inflationen, relevant utveckling på området för överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan samt faktorer som kan optimera användningen av det ekonomiska incitament som schablonbeloppen innebär.
Artikel 19
Nationella program
1. Inom ramen för de nationella program som ska undersökas och godkännas i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014 ska medlemsstaterna inom ramen för de mål som anges i artikel 3 i den här förordningen, och med beaktande av resultatet av den politiska dialog som avses i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 sträva efter att nå i synnerhet följande mål:
a)
Att stärka införandet av det gemensamma europeiska asylsystemet genom att säkerställa en effektiv och enhetlig tillämpning av unionens regelverk om asyl och en korrekt fungerande förordning (EU) nr 604/2013. Sådana åtgärder får även omfatta införandet och utvecklandet av unionens vidarebosättningsprogram.
b)
Att införa och utveckla integrationsstrategier, som spänner över olika aspekter av den dynamiska tvåvägsprocessen och som i förekommande fall ska genomföras på nationell/lokal/regional nivå med beaktande av tredjelandsmedborgares integrationsbehov på lokal/regional nivå, och ta upp olika migrantkategoriers särskilda behov och utveckla effektiva partnerskap mellan berörda parter.
c)
Att utarbeta ett återvändandeprogram som innehåller ett inslag av beledsagat frivilligt återvändande och, i förekommande fall, återanpassning.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att alla åtgärder som stöds av fonden ska genomföras i fullständig överensstämmelse med grundläggande rättigheter och respekt för mänsklig värdighet. Sådana åtgärder ska till fullo respektera de rättigheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
3. Om inte annat följer av kravet på att uppnå ovan nämnda mål och med beaktande av de enskilda omständigheterna kring dessa ska medlemsstaterna ha som målsättning att uppnå en rättvis och öppen fördelning av resurser mellan de särskilda mål som anges i artikel 3.2.
Artikel 20
Unionsåtgärder
1. På kommissionens initiativ får fonden användas för att finansiera gränsöverskridande åtgärder eller åtgärder av intresse för hela unionen (nedan kallade unionsåtgärder) när det gäller de allmänna och särskilda mål som anges i artikel 3.
2. För att berättiga till stöd ska unionsåtgärderna särskilt ha följande syften:
a)
Främjande av samarbetet på unionsnivå vid genomförandet av unionsrätten och vid utbyte av bästa praxis på asylområdet, särskilt när det gäller vidarebosättning och överföringen av personer som ansökt om eller åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan, inbegripet genom nätverkskontakter och informationsutbyte, laglig invandring, integration av tredjelandsmedborgare, inbegripet stöd vid ankomsten och samordningsverksamhet för att främja vidarebosättning i de lokalsamhällen som tar emot vidarebosatta flyktingar, samt återsändande.
b)
Inrättande av nätverk för gränsöverskridande samarbete och pilotprojekt, bland annat innovativa projekt, som grundar sig på gränsöverskridande partnerskap mellan organ i minst två medlemsstater och som utformats för att främja innovation och underlätta utbyte av erfarenheter och bästa praxis.
c)
Undersökningar och forskning om eventuella nya former av unionssamarbete på området asyl, invandring, integration och återvändande och relevant unionsrätt, spridning och utbyte av information om bästa praxis och om övriga aspekter av asyl, invandring, integration och återvändandepolitik, däribland information utåt om unionens politiska prioriteringar.
d)
Medlemsstaternas utveckling och tillämpning av gemensamma statistiska redskap, metoder och indikatorer för att mäta den politiska utvecklingen på området asyl, laglig migration, integration och återvändande.
e)
Förberedelser, övervakning, administrativt och tekniskt stöd samt utveckling av en utvärderingsmekanism som krävs för att genomföra asyl- och invandringspolitiken.
f)
Samarbete med tredjeländer på grundval av unionens övergripande strategi för migration och rörlighet, särskilt inom ramen för genomförandet av återtagandeavtal, partnerskap för rörlighet, och regionala skyddsprogram.
g)
Informationsåtgärder och kampanjer i tredjeländer som syftar till att öka medvetenheten om lämpliga lagliga vägar för invandring och riskerna med olaglig invandring.
3. Unionsåtgärder ska genomföras i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 514/2014.
4. Kommissionen ska säkerställa en rättvis och öppen fördelning av resurser mellan de mål som avses i artikel 3.2.
Artikel 21
Bistånd vid nödsituationer
1. Genom fonden ska ekonomiskt stöd tillhandahållas för att åtgärda särskilda och brådskande behov i händelse av en nödsituation, enligt definitionen i artikel 2 k. Åtgärder som genomförs i tredjeländer i enlighet med denna artikel ska följa och, i förekommande fall, komplettera unionens humanitära politik och respektera de humanitära principer som anges i samförståndet om humanitärt bistånd.
2. Bistånd vid nödsituationer ska genomföras i enlighet med artiklarna 6 och 7 i förordning (EU) nr 514/2014.
Artikel 22
Det europeiska migrationsnätverket
1. Fonden ska stödja det europeiska migrationsnätverket och ge det ekonomiska stöd som behövs för dess verksamhet och dess framtida utveckling.
2. Det belopp som avsatts för det europeiska migrationsnätverket på grundval av de årliga anslagen för fonden och arbetsprogrammet, i vilket prioriteringar för dess verksamhet fastställs, ska efter styrelsens godkännande antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 4.5 a i beslut 2008/381/EG. Kommissionens beslut ska utgöra ett finansieringsbeslut enligt artikel 84 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
3. Ekonomiskt stöd för verksamhet som bedrivs av det europeiska migrationsnätverket ska ges i form av bidrag till de nationella kontaktpunkterna som avses i artikel 3 i beslut 2008/381/EG och eventuellt offentlig upphandling i tillämpliga fall, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Stödet ska sörja för lämpligt ekonomiskt stöd i tid till de nationella kontaktpunkterna. Kostnader för genomförande av åtgärder av de nationella kontaktpunkterna som stöds genom bidrag som beviljats under 2014 kan vara stödberättigade från och med den 1 januari 2014.
4. Beslut 2008/381/EG ska ändras på följande sätt:
a)
Artikel 4.5 a ska ersättas med följande:
”a)
utforma och godkänna utkastet till verksamhetsprogram, framför allt i fråga om målen, de tematiska prioriteringarna och preliminära belopp för budgeten för varje nationell kontaktpunkt, för att garantera ett korrekt fungerande europeiskt migrationsnätverk, på grundval av ordförandens förslag,”.
b)
Artikel 6 ska ändras på följande sätt:
i)
Punkt 4 ska ersättas med följande:
”4. Kommissionen ska övervaka genomförandet av verksamhetsprogrammet och regelbundet rapportera om dess genomförande och om det europeiska migrationsnätverkets utveckling till styrelsen.”
ii)
Punkterna 5-8 ska utgå.
c)
Artikel 11 ska utgå.
d)
Artikel 12 ska utgå.
Artikel 23
Tekniskt bistånd
1. På initiativ av kommissionen och/eller på dess vägnar ska upp till 2,5 miljoner EUR ur fonden användas om året för tekniskt stöd i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) nr 514/2014.
2. På initiativ av en medlemsstat får teknisk stödverksamhet finansieras genom fonden i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr 514/2014. Det belopp som avsätts för tekniskt stöd får för perioden 2014-2020 inte överstiga 5,5 % av det totala belopp som tilldelats en medlemsstat plus 1 000 000 EUR.
Artikel 24
Samordning
Kommissionen och medlemsstaterna ska, tillsammans med Europeiska utrikestjänsten när så är lämpligt, se till att åtgärder i och avseende tredjeländer vidtas i samverkan och i samklang med andra åtgärder utanför unionen för vilka stöd beviljas genom unionsinstrument. De ska särskilt se till att åtgärderna
a)
stämmer överens med unionens utrikespolitik, respekterar principen om konsekvens i utvecklingspolitiken och överensstämmer med de strategiska programplaneringsdokumenten för regionen eller landet i fråga,
b)
fokuserar på åtgärder som inte är utvecklingsinriktade,
c)
tjänar unionens intressen när det gäller dess interna politik och överensstämmer med åtgärder som vidtagits inom unionen.
KAPITEL VI
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 25
Särskilda bestämmelser rörande schablonbelopp för vidarebosättning och överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan
Med avvikelse från bestämmelserna om stödberättigande utgifter i artikel 18 i förordning (EU) nr 514/2014, särskilt när det gäller schablonbelopp och schablonsatser, ska de schablonbelopp som medlemsstaterna tilldelas för vidarebosättning och/eller överföring av personer som åtnjuter internationellt skydd från en medlemsstat till en annan i enlighet med denna förordning
a)
undantas från kravet att de ska vara baserade på statistiska uppgifter eller äldre uppgifter, och
b)
beviljas under förutsättning att den person för vilken schablonbelopp tilldelas de facto har vidarebosatts och/eller överförts i enlighet med denna förordning.
Artikel 26
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 16.2, 17.4, 17.10 och 18.4 ska ges till kommissionen för en sjuårsperiod från och med den 21 maj 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av sjuårsperioden. Delegeringen av befogenheter ska genom tyst medgivande förlängas med en period på tre år, om inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av sjuårsperioden.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 16.2, 17.4, 17.10 och 18.4. får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 16.2, 17.4, 17.10 och 18.4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 27
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för asyl-, och migration och integrationsfonden och fonden för inre säkerhet, som inrättats genom artikel 59.1 i förordning (EG) nr 514/2014.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 28
Översyn
Europaparlamentet och rådet ska, på grundval av ett förslag från kommissionen, se över denna förordning senast den 30 juni 2020.
Artikel 29
Tillämpning av förordning (EU) nr 514/2014
Bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014 ska tillämpas på fonden utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i denna förordning.
Artikel 30
Upphävande
Beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/435/EG ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014.
Artikel 31
Övergångsbestämmelser
1. Denna förordning ska inte påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar, inbegripet helt eller delvis upphörande, av de berörda projekten eller årliga programmen fram till dess att de avslutas, eller av det ekonomiska stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/435/EG eller annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013. Denna förordning ska inte påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar, inbegripet helt eller delvis upphörande, av ekonomiskt stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av beslut 2008/381/EG eller annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013.
2. När beslut antas om medfinansiering inom ramen för denna förordning ska kommissionen ta hänsyn till åtgärder som antagits på grundval av beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG, 2007/435/EG och 2008/381/EG före den 20 maj 2014 och som har ekonomiska återverkningar under den period som omfattas av medfinansieringen.
3. Belopp som anslagits till medfinansiering, som kommissionen godkänt mellan den 1 januari 2011 och den 31 december 2014 och för vilka kommissionen inte har mottagit de handlingar som krävs för att avsluta åtgärderna senast den dag då slutrapporten ska vara inlämnad, ska automatiskt återtas av kommissionen senast den 31 december 2017, och felaktigt utbetalade belopp skall återbetalas.
4. Belopp som avser åtgärder som har skjutits upp till följd av rättsliga förfaranden eller administrativa överklaganden med uppskjutande verkan ska inte beaktas vid beräkningen av det belopp som automatiskt ska återtas.
5. Senast den 30 juni 2015 ska medlemsstaterna till kommissionen överlämna utvärderingsrapporter om resultat och verkan av de åtgärder som medfinansierats enligt beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/435/EG för perioden 2011-2013.
6. Senast den 31 december 2015 ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén överlämna rapporter om efterhandsutvärdering enligt beslut nr 573/2007/EG, nr 575/2007/EG och 2007/435/EG för perioden 2011-2013.
Artikel 32
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 16 april 2014.