РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1302/2013 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 17 декември 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно Европейската група за териториално сътрудничество (ЕГТС) с цел по-голяма яснота, опростяване и усъвършенстване на процеса на създаване и функциониране на такива групи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 175, трета алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура,
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Европейския парламент и на Съвета (3), на 29 юли 2011 г. Комисията прие доклад до Европейския парламент и до Съвета относно прилагането на посочения регламент. В посочения доклад Комисията обяви намерението си да предложи ограничен брой изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006, за да се улесни създаването и функционирането на ЕГТС, както и да бъде внесена яснота в някои от съществуващите разпоредби. Пречките пред създаването на нови ЕГТС следва да бъдат отстранени, като се запази приемствеността и се улесни функционирането на вече съществуващите групи, което ще позволи по-масовото използване на ЕГТС за подобряване на съгласуваността между политиките и на сътрудничеството между публичните органи, без това да създава допълнителна тежест за националните администрации или за тези на Съюза.
(2)
Създаването на ЕГТС е въпрос, който подлежи на решаване от нейните членове и техните национални органи и не е автоматично свързано с юридически или финансови преимущества на равнището на Съюза.
(3)
С Договора от Лисабон се добави териториалното измерение на политиката на сближаване и терминът „Общност“ беше заменен с термина „Съюз“. Поради това новата терминология следва да бъде въведена в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(4)
ЕГТС могат да имат потенциала да засилят насърчаването и постигането на хармоничното развитие на Съюза като цяло и по-специално на икономическото, социалното и териториалното сближаване на неговите региони, както и да допринесат за постигане на целите на стратегията „Европа 2020 за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („стратегия Европа 2020“). ЕГТС могат също така да допринесат положително за намаляване на пречките пред териториалното сътрудничество между регионите, които са засегнати от сериозни и постоянни неблагоприятни природни или демографски условия, включително и по отношение на специфичната ситуация с най-отдалечените региони, и могат да бъдат от основно значение за укрепване на сътрудничеството между трети държави, отвъдморски страни и територии („ОСТ“) и пограничните региони на Съюза, включително чрез използване на програмите на Съюза за външно сътрудничество.
(5)
Опитът, натрупан от създадените до момента ЕГТС, показва, че ЕГТС се използват като правен инструмент и за сътрудничество в контекста на други политики на Съюза, различни от политиката на сближаване, включително чрез изпълнение на програми или части от програми, с финансова подкрепа от Съюза, различна от подкрепата в рамките на политиката на сближаване. Ефикасността и ефективността на ЕГТС следва да бъдат подобрени, като се добавят нови аспекти към същността на ЕГТС, като се премахнат съществуващите пречки и се улесни създаването и дейността на ЕГТС, като същевременно се запази способността на държавите-членки да ограничават действията, които ЕГТС могат да извършват без финансова подкрепа от Съюза. Съгласно Регламент (ЕО) № 1082/2006 на Съюза ЕГТС се ползват във всяка държава-членка с възможно най-широката правосубектност, предоставена на юридическите лица по националното право, включително способността да сключват споразумения с други ЕГТС или с други правни образувания за целите на осъществяване на съвместни проекти за сътрудничество, за да се осигури, наред с другото, по-ефективно управление на макрорегионалните стратегии.
(6)
По дефиниция ЕГТС извършват дейност в повече от една държава-членка. Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 предвижда възможността в конвенцията за ЕГТС и устава им да бъде определено приложимото право по дадени въпроси. Следва да бъдат изяснени случаите, в които това определяне дава приоритет в йерархията на приложимото право, установена в същия регламент, на националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС. В същото време обхватът на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 относно приложимото право следва да бъде разширен, за да се включват актовете и дейностите на ЕГТС, които подлежат на правен контрол от страна на държавитe-членки във всеки отделен случай.
(7)
В резултат на разликите в статута на местните и регионалните органи в държавите-членки е възможно дадени правомощия да са от компетентността на регионален орган в една държава, а в съседна на нея държава -на национален орган, особено в по-малки или централизирани държави-членки. Затова национални органи следва да могат да станат членове на ЕГТС наред с държавата-членка.
(8)
Независимо че Регламент (ЕО) № 1082/2006 позволява членството в ЕГТС на организации, учредени по реда на частното право, при условие че се считат за „публичноправни организации по смисъла на Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), следва да е възможно ЕГТС да се използват в бъдеще за съвместно управление на публични услуги с особен акцент върху услугите от общ икономически интерес или в областта на инфраструктурата. По този начин други участници от частния и публичния сектор също следва да могат да станат членове на ЕГТС. Поради това в обхвата следва да се включат и „публичните предприятия“ по смисъла на Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5), както и предприятия, натоварени с изпълнението на услуги от общ икономически интерес в области като образование и обучение, медицински грижи, социални нужди по отношение на здравеопазването и дългосрочни грижи, грижи за децата, достъп до и реинтеграция на пазара на труда, социални жилища и грижа за и социално включване на уязвими групи.
(9)
В Регламент (ЕО) № 1082/2006 не се съдържат подробни правила относно участието на образувания от трети държави в ЕГТС, създадена в съответствие със същия регламент, т.е. от членове от най-малко две държави-членки. Предвид допълнителното привеждане в съответствие на правилата относно сътрудничеството между една или повече държави-членки и една или повече трети държави - най-вече в контекста на трансграничното сътрудничество в рамките на Европейския инструмент за съседство (ЕИС) и Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), но също и в контекста на допълнителното финансиране от Европейския фонд за развитие, както и на транснационалното сътрудничество по цел „Европейско териториално сътрудничество“, като отпуснатите средства от ЕИС и ИПП II ще бъдат прехвърлени, за да бъдат обединени с отпуснатите средства от Европейския фонд за регионално развитие (ЕФРР) по линия на съвместни програми за сътрудничество - следва изрично да се предвиди участието на членове от трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, в ЕГТС, създадени от най-малко две държави-членки. Това следва да е възможно, ако законодателството на третата държава или споразуменията между най-малко една участваща държава-членка и трета държава позволяват това.
(10)
С цел да се укрепи икономическото, социалното и териториалното сближаване на Съюза, а с това да се повиши по-специално ефективността на един или повече аспекти на териториалното сътрудничество - трансграничен, транснационален и междурегионален - между членовете на ЕГТС, следва да се позволи участието в ЕГТС на трети държави, граничещи с държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони. Поради това операциите в рамките на програми за европейско териториално сътрудничество, съфинансирани от Съюза, следва да продължават да преследват целите на политиката на сближаване на Съюза дори ако се изпълняват, частично или изцяло, извън територията на Съюза, като по този начин дейностите на дадена ЕГТС се осъществяват поне до известна степен извън територията на Съюза. В този контекст и когато въобще е от значение, приносът на дейностите на дадена ЕГТС с членове и от трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, в т.ч. с нейните най-отдалечени региони, към целите на политиките в областта на външната дейност на Съюза (напр. цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество) продължава да бъде само епизодичен, тъй като центърът на тежестта на съответните тематични програми за сътрудничество и следователно дейностите на дадена ЕГТС следва да бъде основно съсредоточен върху целите на политиката на сближаване на Съюза. Вследствие на това евентуалните цели на сътрудничеството за развитие или на икономическото, финансовото и техническото сътрудничество между само една държава-членка, в т.ч. нейните най-отдалечени региони, и една или повече трети държави имат единствено спомагателна функция по отношение на целите на териториалното сътрудничество, основаващо се на политиката на сближаване, между държавите-членки, включително техните най-отдалечени региони. Поради това член 175, трета алинея от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) е достатъчно правно основание за приемането на настоящия регламент.
(11)
След получаването на разрешение за участие в ЕГТС на национални, регионални, подрегионални и местни органи и организации, както и, когато е целесъобразно, други публични органи или институции, включително доставчици на публични услуги от ОСТ въз основа на Решение 2013/755/ЕС на Съвета (6), и като се има предвид намерението за програмния период 2014-2020 г. чрез отпускането на специални допълнителни финансови средства по многогодишната финансова рамка да се укрепи сътрудничеството на най-отдалечените региони на Съюза със съседни трети държави и някои от ОСТ, изброени в приложение II към ДФЕС и съседни на тези най-отдалечени региони, ЕГТС като правен инструмент следва да бъде отворен и за членове от ОСТ. С оглед на правната сигурност и прозрачността следва да се създадат специални процедури за одобряване за присъединяването на членове от ОСТ към ЕГТС, включително във връзка с това, ако е необходимо, и специални правила относно приложимото право по отношение на съответната ЕГТС с членове и от ОСТ.
(12)
Регламент (ЕО) № 1082/2006 прави разграничение между конвенцията, с която се определят съставните елементи на бъдещата ЕГТС, и устава, определящ елементите на нейното функциониране. Съгласно посочения регламент обаче уставът понастоящем трябва да съдържа всички разпоредби на конвенцията. Въпреки че и конвенцията, и уставът подлежат на изпращане на държавите-членки, те са различни документи и процедурата по одобряване следва да бъде ограничена до конвенцията. Освен това някои елементи, които понастоящем са в обхвата на устава, следва вместо това да бъдат включени в конвенцията.
(13)
Опитът, натрупан при създаването на ЕГТС, показва, че тримесечният срок за процедурата за одобряване от държавата-членка рядко се спазва. Затова този срок следва да бъде удължен на шест месеца. От друга страна, за да се осигури правна сигурност, след този срок конвенцията следва да се счита за одобрена с мълчаливо съгласие, ако е приложимо, в съответствие с националното право на съответните държави-членки, включително със съответните им конституционни изисквания. Държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва обаче официално да одобри конвенцията. Макар че държавите-членки следва да могат да прилагат национални правила по отношение на процедурата за одобряване на участие на потенциален член в ЕГТС или да създадат специални правила в рамките на националните правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006, следва да бъдат изключени дерогации от разпоредбата относно мълчаливото съгласие след изтичане на шестмесечния срок, освен в случаите, предвидени в настоящия регламент.
(14)
Следва да бъдат определени основанията, при които държавите-членки могат да откажат да одобрят участието на потенциалния член или конвенцията.При одобрението следва да не се взема предвид всяко национално законодателство, с което се изискват различни правила и процедури от тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(15)
Тъй като Регламент (ЕО) № 1082/2006 не може да се прилага в трети държави, държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, следва при одобряването на участието на потенциални членове от трети държави, създадени съгласно законодателството на тези трети държави, да се увери, като се консултира с тези държави-членки, съгласно чието законодателство са създадени други потенциалните членове на ЕГТС, че третите държави са приложили условия и процедури, равностойни на тези, предвидени в Регламент (ЕО) № 1082/2006, или приети в съответствие с международни двустранни или многостранни споразумения, сключени между държави членки на Съвета на Европа, независимо дали са и държави членки на Съюза, въз основа на Европейската рамковата конвенция за трансгранично сътрудничество между териториалните общности или власти, подписана в Мадрид на 21 май 1980 г., и допълнителните протоколи, приети съгласно нея. В случай на участие на няколко държави-членки на Съюза и една или повече трети държави следва да е достатъчно споразумението да е сключено между съответната трета държава и една от участващите държави-членки на Съюза.
(16)
За да се насърчи присъединяването на нови членове към вече съществуващи ЕГТС, следва да бъде опростена процедурата за изменение на конвенцията в такива случаи. След това, в случай на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, за тези изменения следва да не бъдат уведомявани всички участващи държави-членки, а само държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият потенциален член, и държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС. За всички последващи изменения на конвенцията следва да бъдат уведомявани всички заинтересовани държави-членки. Това опростяване на процедурата за изменение обаче не следва да се прилага в случай на нов потенциален член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, от трета държава или от ОСТ, за да се даде възможност на всички участващи държави-членки да проверят дали неговото присъединяване е в съответствие с техния обществен интерес или обществен ред.
(17)
Предвид връзките между държавите-членки и ОСТ, процедурите за одобряване на участието на потенциални членове от ОСТ следва да включват тези държави-членки. В съответствие със специфичните управленски отношения между държавата-членка и ОСТ, държавата-членка следва или да одобри участието на потенциалния член от ОСТ, или да предостави писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в Регламент (ЕО) № 1082/2006. Същата процедура следва да се прилага в случай че потенциален член от ОСТ желае да се присъедини към съществуваща ЕГТС.
(18)
Тъй като уставът вече не съдържа всички разпоредби на конвенцията, както конвенцията, така и уставът следва да се регистрират или публикуват или и двете. Освен това с цел прозрачност следва да бъде публикувано известие относно решението за създаване на ЕГТС в серия C на Официален вестник на Европейския съюз. От съображения за съответствие това известие следва да съдържа подробната информация, посочена в приложението към Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
(19)
Обхватът на целта на ЕГТС следва да бъде разширен, за да включва улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество като цяло, включително в областта на стратегическото планиране и разрешаването на въпроси от регионално и местно значение в съответствие с политиката на сближаване и други политики на Съюза, като по този начин се допринесе за изпълнението на стратегията „Европа 2020“ или на макрорегионалните стратегии. Поради това ЕГТС следва да може да изпълнява също така операции с финансова подкрепа, различна от предоставяната в рамките на политиката на сближаване на Съюза. Освен това, всеки член от държавите-членки или от трети представени държави следва да притежава необходимото правомощие за ефективното функциониране на ЕГТС, освен ако държавата-членка или трета държави одобряват участието на член, създаден по националното право, дори когато този член не е компетентен по всички задачи, посочени в конвенцията.
(20)
С ЕГТС като правен инструмента не се цели заобикаляне на рамката, предвидена от достиженията на правото на Съвета на Европа, която предлага различни възможности и рамки, позволяващи на регионалните и местните органи да осъществяват трансгранично сътрудничество, включително чрез новите еврорегионални групи за сътрудничество (7), нито се предлага набор от конкретни общи правила, които по еднакъв начин да уреждат всички такива механизми в целия Съюз.
(21)
Както конкретните задачи на ЕГТС, така и възможността държавите-членки да ограничат действията, които ЕГТС могат да осъществяват без финансовата подкрепа от Съюза, следва да бъдат в съответствие с разпоредбите, които уреждат ЕФРР, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за програмния период 2014 - 2020 г.
(22)
Въпреки че в Регламент (ЕО) № 1082/2006 е предвидено, че задачите на една ЕГТС, наред с другото, не включват „правомощията на регулиращите органи“, които може да имат различни правни последици в различните държави-членки, все пак събранието на ЕГТС следва да се определи, ако конвенцията нарочно предвижда това, и при спазване на националното право и правото на Съюза, да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които може да се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от нейните ползватели.
(23)
Вследствие на отварянето на ЕГТС към членове от трети държави или от ОТС в конвенцията следва да се съдържат разпоредбите, регламентиращи тяхното участие.
(24)
Конвенцията следва да съдържа освен позоваване на приложимото право като цяло, както понастоящем е предвидено в член 2 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така и да посочва правилата на Съюза и националното право, приложимо за ЕГТС. Освен това следва да е възможно за това национално право да бъде правото на държавата-членка, в която органите на ЕГТС упражняват своите правомощия, по-специално в случаите, в които персоналът работи под ръководството на директора и се намира в държава-членка, различна от държавата членка, в която е седалището на ЕГТС. Конвенцията следва също така да изброява приложимото право на Съюза и националното право, пряко относими към дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи, включително когато ЕГТС управлява услуги от общ интерес или инфраструктура.
(25)
Настоящият регламент не следва да обхваща срещаните от ЕГТС проблеми във връзка с възлагането на трансгранични обществени поръчки.
(26)
Предвид значимостта на правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, залегнали в разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане, тези правила и принципи следва да се определят в конвенцията, а не в устава. Следва да е възможно в конвенцията да могат да се предвидят различни възможности за избора на приложимите правила за персонала на ЕГТС. Уставът следва да съдържа конкретни разпоредби относно управлението на персонала и процедурите за неговото наемане.
(27)
Държавите-членки следва да използват в по-голяма степен възможностите, предвидени в Регламент (ЕО) № 883/2004 на Европейския парламент и на Съвета (8), да се предвидят чрез общо споразумение изключения във връзка с определянето на приложимото законодателство съгласно посочения регламент в интерес на някои лица или категории лица и третират персонала на ЕГТС като такава категория лица.
(28)
Предвид значимостта на разпоредбите за отговорността на членовете тези разпоредби следва да бъдат уредени в конвенцията, а не в устава.
(29)
Когато дадена ЕГТС има за изключителна цел управлението на програма за сътрудничество или част от нея, подпомагана от ЕФРР, или когато ЕГТС има за цел междурегионално сътрудничество или мрежи, следва да не се изисква информация за територията, в която ЕГТС може да изпълнява своите задачи. В първия случай обхватът на територия следва да бъде определена, и когато е целесъобразно, да бъде и изменен в съответната програма за сътрудничество. Във втория случай изискванията за такава информация, макар че се отнасят главно до нематериални дейности, биха могли да попречат на участието на нови членове в междурегионалното сътрудничество или в мрежите.
(30)
Следва да бъдат изяснени различните правила във връзка с контрола на управлението на публичните фондове, от една страна, и одита на отчетните документи на ЕГТС, от друга.
(31)
ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, следва да бъдат по-ясно разграничени от тези, чиито членове са с неограничена отговорност. Освен това, за да се даде възможност на ЕГТС, чиито членове имат ограничена отговорност, да извършват дейности, от които потенциално може да възникнат дългове, на държавите-членки следва да се позволи да изискват тези ЕГТС да сключат подходяща застраховка или да са обект на подходяща финансова гаранция, която да покрива специфичните рискове във връзка с тези дейности.
(32)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията всички разпоредби, както и всички техни изменения, приети за прилагане на Регламент (ЕО) № 1082/2006. За да се подобри обменът на информация и координацията между държавите-членки, Комисията и Комитета на регионите, Комисията следва да предава текста на тези разпоредби на държавите-членки и на Комитета на регионите. Комитетът на регионите създава платформа за ЕГТС, която позволява на всички заинтересовани лица да обменят опит и добри практики и подобрява комуникацията относно възможностите и предизвикателствата пред ЕГТС, като улеснява обмена на опит във връзка със създаването на ЕГТС на териториално равнище и споделянето на знания за най-добрите практики за териториално сътрудничество.
(33)
Следва да бъде определен нов краен срок за доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006. В съответствие с инициативата на Комисията за преминаване към разработване на политики въз основа на надеждни данни, в този доклад следва да се разглеждат основните въпроси във връзка с оценката, включително ефективността, ефикасността, относимостта, европейската добавена стойност, диапазона за опростяване и устойчивостта. Ефективността следва да се разбира и като отнасяща се, inter alia, до естеството на опитите в отделните служби на Комисията, както и между Комисията и други органи като например Европейската служба за външна дейност, за разпространяване на информация относно инструмента ЕГТС. Комисията следва да изпрати този доклад на Европейския парламент, Съвета и, съгласно член 307, първа алинея от ДФЕС, на Комитета на регионите. Този доклад следва да бъде изпратен до 1 август 2018 г.
(34)
За да се изготви списък с индикатори, който да се използва за изготвянето на доклада за прилагането на Регламент (ЕО) № 1082/2006, на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове съгласно член 290 от ДФЕС. От особена важност е Комисията да направи подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури незабавно, своевременно и по подходящ начин предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(35)
Съществуващите ЕГТС следва да не бъдат задължавани да адаптират конвенцията и устава си съобразно измененията на Регламент (ЕО) № 1082/2006, въведени с настоящия регламент.
(36)
Необходимо е да се уточни при действието на кой набор от правила следва да бъдат одобрени ЕГТС, за които процедурата за одобряване вече е започнала преди настоящият регламент да започне да се прилага.
(37)
За да бъдат адаптирани съществуващите национални правила за прилагане на настоящия регламент преди програмите съгласно цел „Европейско териториално сътрудничество“ да бъдат представени на Комисията, настоящият регламент следва да започне да се прилага шест месеца след датата на влизането му в сила. При адаптиране на своите съществуващи национални правила държавите-членки следва да гарантират, че са определени компетентните органи, отговарящи за одобрението на ЕГТС, и че в съответствие с техните правни и административни разпоредби тези органи са същите такива, които отговарят за получаването на известия в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006.
(38)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно подобряване на правния инструмент ЕГТС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на посочената цел, като се има предвид, че участието в ЕГТС не е задължително и се извършва при спазване на конституционния ред на всяка държава-членка.
(39)
Поради това Регламент (ЕО) № 1082/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1082/2006
Регламент (ЕО) № 1082/2006 се изменя, както следва:
1)
Член 1 се изменя, както следва:
а)
параграфи 1 и 2 се заменят със следното:
„1. Европейска група за териториално сътрудничество („ЕГТС“) може да бъде създадена на територията на Съюза при условията и разпоредбите, предвидени в настоящия регламент.
2. Целта на ЕГТС е да улеснява и насърчава по-специално териториалното сътрудничество, включително един или повече аспекти на трансграничното, транснационалното и междурегионалното сътрудничество между нейните членове, както са определени в член 3, параграф 1, с цел по-голямо икономическо, социално и териториално сближаване на Съюза.“;
б)
добавя се следният параграф:
„5. Седалището на ЕГТС се намира в държава-членка, съгласно чието право е създаден поне един от членовете на ЕГТС.“;
2)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Актовете на органите на ЕГТС се уреждат от:
а)
настоящия регламент;
б)
конвенцията, посочена в член 8, когато това е изрично разрешено по настоящия регламент; както и
в)
при въпроси, които не са уредени от настоящия регламент или са само частично уредени от него - националното право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
Когато е необходимо да се определи приложимото право съгласно правото на Съюза или международното частно право, дадена ЕГТС се счита за образувание от държавата-членка, в която е седалището й.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Дейностите на ЕГТС във връзка с изпълнение на задачите, посочени в член 7, параграфи 2 и 3, в рамките на Съюза се уреждат от приложимото право на Съюза и националното право, определени от конвенцията, посочена в член 8.
Дейностите на ЕГТС, които са съфинансирани от бюджета на Съюза, отговарят на изискванията, установени в приложимото право на Съюза и националното право, по отношение на прилагането на правото на Съюза.“;
3)
Член 3 се изменя, както следва:
а)
параграф 1, първа алинея се заменя със следното:
„1. Следните образувания могат да станат членове на ЕГТС:
а)
държави-членки или органи на национално равнище;
б)
регионални органи;
в)
местни органи;
г)
публични предприятия по смисъла на член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9) или публичноправни организации по смисъла на член 1, параграф 9, втора алинея от Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (10);
д)
предприятия, на които е възложено извършването на услуги от общ икономически интерес, в съответствие с приложимото право на Съюза и национално право;
е)
национални, регионални или местни органи или организации, или публични предприятия, равностойни на посочените в буква г), от трети държави, при условията, определени в член 3а.“;
(9) Директива 2004/17/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки от възложители, извършващи дейност във водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 1)." 						
(10) Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, услуги и доставки (ОВ L 134, 30.4.2004 г., стр. 114)." 						
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. ЕГТС се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, с изключение на случаите, предвидени в член 3а, параграфи 2 и 5.“;
4)
Вмъква се следният член:
„Член 3а
Приемане на членове от трети държави или отвъдморски страни или територии (OCT)
1. В съответствие с член 4, параграф 3а ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки и една или повече трети държави, граничещи най-малко с една държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, ако тези държави-членки и трети държави съвместно извършват действия за териториално сътрудничество и изпълнение на програми, подпомагани от Съюза.
За целите на настоящия регламент за трета държава или ОСТ се счита държава или ОСТ, граничеща с държава-членка, включително с нейните най-отдалечени региони, когато третата държава или ОСТ и същата държава-членка имат обща сухопътна граница или когато както третата държава или ОСТ, така и държавата-членка отговарят на условията на съвместна морска трансгранична или транснационална програма по целта „Европейско териториално сътрудничество“ или отговарят на условията на друга трансгранична програма за сътрудничество или програма за сътрудничество, свързана с прекосяване на море или с морски басейни, включително когато са разделени от международни води.
2. ЕГТС може да се състои от членове, установени на територията само на една държава-членка и една или повече трети държави, граничещи със същата държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, ако заинтересованата държава-членка счита, че тази ЕГТС е в съответствие с обхвата на провежданото от нея териториално сътрудничество в контекста на трансграничното или транснационалното сътрудничество или двустранните отношения със съответните трети държави.
3. За целите на параграфи 1 и 2 трети държави, граничещи с държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, включват морските граници между съответните държави.
4. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 1 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията на най-малко две държави-членки, включително техните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
5. В съответствие с член 4а и при условията по параграф 2 от настоящия член дадена ЕГТС може да се състои и от членове, установени на територията само на една държава-членка, включително нейните най-отдалечени региони, и една или повече ОСТ, със или без членове от една или повече трети държави.
6. ЕГТС не може да се създава от членове само от една държава-членка и една или повече ОСТ, свързани със същата държава-членка.“;
5)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. След известие съгласно параграф 2, получено от потенциален член, държавата-членка, която е получила известието, като взима под внимание своята конституционна структура, одобрява участието на потенциалния член в ЕГТС и конвенцията, освен ако същата държава членка счита, че:
а)
това участие или конвенцията не е в съответствие с нито едно от следните:
i)
настоящия регламент;
ii)
други разпоредби на правото на Съюза относно актовете и дейностите на ЕГТС;
iii)
националното право, свързано с правомощията и компетентността на потенциалния член;
б)
такова участие не е обосновано по причини, свързани с обществения интерес или обществения ред на същата държава-членка; или
в)
уставът не е в съответствие с конвенцията.
В случай на отказ на одобрение държавата-членка излага мотивите си да откаже одобрение и, по целесъобразност, предлага необходимите изменения в конвенцията.
Държавата-членка взема решение относно одобрение в срок от шест месеца от датата на получаване на известие в съответствие с параграф 2. Ако държавата-членка, която е получила известието, не направи възражение в този срок, участието на потенциалния член и конвенцията се считат за одобрени. Независимо от това държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, официално одобрява конвенцията, за да се позволи създаването на ЕГТС.
Всяко искане за допълнителна информация от държавата-членка до потенциален член прекъсва срока, посочен в трета алинея. Прекъсването започва от деня, следващ датата, на която държавата-членка е изпратила забележките си до потенциалния член, и продължава, докато потенциалният член даде отговор по забележките.
Прекъсване на срока, посочен в трета алинея обаче не настъпва, ако потенциалният член представи отговор по забележките на държавата-членка в срок от десет работни дни след началото на периода на прекъсване.
При вземане на решение относно участието на потенциален член в ЕГТС държавите-членки могат да приложат националните си правила.“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3a. В случай на ЕГТС с потенциални членове от една или повече трети държави държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, като се консултира с другите заинтересовани държави-членки, се уверява, че са спазени условията, определени в член 3а, и че всяка трета държава е одобрила участието на потенциалния член в съответствие с едно от следните:
а)
условия и процедури, равностойни на установените в настоящия регламент; или
б)
споразумение, сключено между най-малко една държава-членка, съгласно чието законодателство е създаден потенциалният член, и тази трета държава.“;
в)
параграфи 5 и 6 се заменят със следното:
„5. Членовете се споразумяват относно конвенцията, посочена в член 8, като осигуряват нейната съгласуваност с одобрението в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
6. ЕГТС уведомява държавите-членки, съгласно чието право са създадени членовете на ЕГТС, за всички изменения на конвенцията или на устава. Всяко изменение в конвенцията, с изключение единствено в случай на присъединяване на нов член по реда и при условията на параграф 6а, буква а), подлежи на одобряване от тези държави-членки в съответствие с процедурата, предвидена в настоящия член.“;
г)
добавя се следният параграф:
„6a. В случай на присъединяване на нови членове към съществуваща ЕГТС се прилагат следните разпоредби:
а)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която вече е одобрила конвенцията, това присъединяване подлежи на одобряване само от държавата-членка, съгласно чието право е създаден новият член в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3, и за него се уведомява държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС;
б)
в случай на присъединяване на нов член от държава-членка, която все още не е одобрила конвенцията, се прилага процедурата, предвидена в параграф 6;
в)
в случай на присъединяване на нов член от трета държава към вече съществуваща ЕГТС, това присъединяване подлежи на разглеждане от държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, в съответствие с процедурата, предвидена в параграф 3а.“;
6)
Вмъква се следният член:
„Член 4а
Участие на членове от ОСТ
В случай на ЕГТС с потенциален член от ОСТ, държавата-членка, с която е свързана ОСТ, се уверява, че са спазени условията по член 3а, и като взема предвид връзката си с ОСТ:
а)
одобрява участието на потенциалния член в съответствие с член 4, параграф 3; или
б)
дава писмено потвърждение на държавата-членка, в която ще се намира предложеното седалище на ЕГТС, че компетентните органи в ОСТ са одобрили участието на потенциалния член в съответствие с условия и процедури, равностойни на предвидените в настоящия регламент.“;
7)
Член 5 се заменя със следното:
„Член 5
Придобиване на статут на юридическо лице и публикуване в Официален вестник
1. Конвенцията и уставът, както и всяко последващо тяхно изменение, се регистрират или публикуват или и двете в държавата-членка, където се намира седалището на съответното ЕГТС, в съответствие с приложимото национално право в тази държава членка. ЕГТС придобива статут на юридическо лице от датата на регистрацията или публикуването на конвенцията и устава, в зависимост от това кое от тези събития настъпва първо. Членовете информират съответните държави-членки и Комитета на регионите за регистрацията или за публикуването на конвенцията и на устава.
2. ЕГТС гарантира, че в срок от десет работни дни от датата на регистрацията или от публикуването на конвенцията и устава се изпраща заявление до Комитета на регионите в съответствие с образеца, посочен в приложението към настоящия регламент. След това Комитетът на регионите предава това заявление на Службата за публикации на Европейския съюз за публикуване на известие в серия C на Официален вестник на Европейския съюз, оповестяващо създаването на ЕГТС и съдържащо данните, посочени в приложението към настоящия регламент.“;
8)
В член 6 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Независимо от параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако задачите на дадена ЕГТС, както са посочени в член 7, параграф 3, включват дейности, съфинансирани от Съюза, се прилага съответното законодателство относно контрола на средствата, предоставени от Съюза.“;
9)
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. ЕГТС действа съгласно възложените й задачи, а именно улесняване и поощряване на териториалното сътрудничество за укрепване на икономическото, социалното и териториалното сближаване в Съюза и преодоляване на пречките за вътрешния пазар. Всяка задача се определя от нейните членове, така че да попада в кръга на компетентност на всеки член, освен ако държавата-членка или третата държава не одобри участието на член, създаден съгласно национално й право, даже и ако този член не е компетентен по отношение на всички задачи, посочени в конвенцията.
3. Дадена ЕГТС може да извършва конкретни дейности във връзка с териториалното сътрудничество между нейните членове за постигане на целта, посочена в член 1, параграф 2, със или без финансова подкрепа от Съюза.
Преди всичко задачите на ЕГТС може да се отнасят до изпълнението на програми за сътрудничество или части от тях или до изпълнението на операции, подпомагани от Съюза чрез Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и/или Кохезионния фонд.
Държавите-членки могат да ограничат задачите, които ЕГТС може да изпълняват без финансова подкрепа от Съюза. Държавите-членки обаче, без да се засяга член 13, не могат да изключват задачите относно инвестиционните приоритети, посочени в член 7 от Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11).“;
(11) Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. относно конкретните разпоредби за подкрепа от Европейския регионален фонд за развитие на целта за европейско териториално сътрудничество (ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 259)“;" 						
б)
в параграф 4 се добавя следната алинея:
„В съответствие с приложимото право на Съюза и национално право, посоченото в член 10, параграф 1, буква а) събрание на ЕГТС може обаче да определи реда и условията за използване на дадена част от инфраструктурата, която ЕГТС управлява, или реда и условията, при които се предоставя дадена услуга от общ икономически интерес, включително тарифите и таксите, заплащани от ползвателите.“;
10)
В член 8 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В конвенцията се определят:
а)
наименованието и седалището на ЕГТС;
б)
териториалният обхват, в който ЕГТС може да изпълнява своите задачи;
в)
целта и задачите на ЕГТС;
г)
срокът, за който е учредена ЕГТС, и условията за прекратяването й;
д)
списъкът на членовете на ЕГТС;
е)
списъкът на органите на ЕГТС и съответните им правомощия;
ж)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС, за целите на тълкуването и прилагането на конвенцията;
з)
приложимото право на Съюза и национално право на държавата-членка, в която функционират органите на ЕГТС;
и)
условията за участие на членове от трети държави или от ОСТ, ако е целесъобразно, включително установяването на приложимото право, когато ЕГТС изпълнява задачи в трети държави или в ОСТ;
й)
приложимото право на Съюза и национално право, пряко свързани с дейностите на ЕГТС, извършвани в рамките на посочените в конвенцията задачи;
к)
правилата, приложими по отношение на персонала на ЕГТС, както и принципите, уреждащи разпоредбите във връзка с управлението на персонала и процедурите за неговото наемане;
л)
разпоредбите относно отговорността на ЕГТС и на нейните членове в съответствие с член 12;
м)
съответните условия за взаимно признаване, включително по отношение на финансовия контрол на управлението на обществените фондове; и
н)
процедурите за приемане на устава и изменение на конвенцията, които са в съответствие със задълженията, посочени в членове 4 и 5.
3. Ако задачите на ЕГТС се отнасят единствено до управлението на програма за сътрудничество или част от нея съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 или ако ЕГТС се отнася до междурегионално сътрудничество или мрежи, информацията съгласно параграф 2, буква б) не се изисква.“;
11)
Член 9 се заменя със следния текст:
„Член 9
Устав
1. Уставът на ЕГТС се приема от нейните членове с единодушие въз основа на нейната конвенцията и в съответствие с нея.
2. В устава на ЕГТС се определя най-малко следното:
а)
разпоредбите относно работата на органите на ЕГТС и техните правомощия, както и броят на представителите на членовете в съответните органи;
б)
нейните процедури за вземане на решение;
в)
нейният работен език или работни езици;
г)
редът за нейното функциониране;
д)
нейните процедури относно управлението на персонала и неговото наемане;
е)
редът за финансовата вноска на нейните членове;
ж)
отчетните и бюджетните правила, приложими от нейните членове;
з)
назначеният независим външен одитор на нейните отчетни документи; и
и)
процедурите за изменение на нейния устав, които са в съответствие със задълженията, установени в членове 4 и 5.“;
12)
В член 11 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Изготвянето на отчетните документи на ЕГТС и при необходимост на годишния отчет към тях, както и одитът и публикуването на тези отчетни документи, се уреждат от националното право на държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
13)
Член 12 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 се добавя следната алинея:
„ЕГТС носи отговорност за всичките си дългове.“;
б)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Без да се засяга параграф 3, когато активите на ЕГТС се окажат недостатъчни, за да покрият пасивите й, членове й носят отговорност за дълговете на ЕГТС независимо от естеството на дълговете, като делът на всеки от членовете се определя пропорционално на неговата финансова вноска. Условията за финансовото участие се определят в устава.
Членовете на ЕГТС могат да предвидят в устава, че те носят отговорност и след като са престанали да бъдат членове на ЕГТС, за задължения, произтичащи от дейности на ЕГТС, извършени по време на тяхното членство.
2a. Ако отговорността на най-малко един от членовете на ЕГТС от държава-членка е ограничена по силата на националното право, съгласно което е създаден той, останалите членове могат също да ограничат своята отговорност в конвенцията, когато националното право за прилагането на настоящия регламент им дава възможност за това.
Наименованието на ЕГТС, съставена от членове с ограничена отговорност, включва думата „ограничена“.
Изискванията за публикуване на конвенцията, устава и отчетните документи на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, са най-малко равностойни на изискванията за другите правни субекти с ограничена отговорност, съгласно законите на държавата-членка, в която се намира седалището на ЕГТС.
В случай на ЕГТС, чиито членове са с ограничена отговорност, всяка заинтересована държава-членка може да изиска ЕГТС да сключи подходяща застраховка или да е обект на гаранция, предоставена от банка или друга финансова институция, установена в държава-членка, или да е покрита от инструмент, предоставен като гаранция от публичен орган или от държавата-членка, за да се покрият специфичните рискове във връзка с дейностите на ЕГТС.“;
14)
В член 15, параграф 2 първа алинея се заменя със следното:
„2. Ако в настоящия регламент не е предвидено друго, при спорове, по които ЕГТС е страна, се прилага правото на Съюза относно юрисдикцията. За всички случаи, които не са уредени от правото на Съюза в тази област, компетентните съдебните инстанции за уреждане на споровете са тези в държавата-членка, в която е седалището на ЕГТС.“;
15)
Член 16 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки приемат разпоредби за осигуряване на ефективното прилагане на настоящия регламент, включително във връзка с определянето на компетентните органи, които отговарят за процедурата за одобрение в съответствие с тяхната правна и административна уредба.
Когато това се изисква съгласно националното право, съответната държава-членка може да установи подробен списък на задачите, които членовете на дадена ЕГТС по смисъла на член 3, параграф 1, създадени съгласно нейните закони, вече изпълняват в същата държава-членка във връзка с териториалното сътрудничество.
Държавата-членка предоставя на Комисията текста на всички разпоредби, приети съгласно настоящия член, както и техните изменения. Комисията предава тези разпоредби на останалите държави-членки и Комитета на регионите.”;
б)
вмъква се следният параграф:
„1a. Разпоредбите, посочени в параграф 1, доколкото засягат държава-членка, с която е свързана ОСТ, като се вземе предвид връзката на държавата-членка с тази ОСТ, осигуряват ефективното прилагане на настоящия регламент и по отношение на онези ОСТ, които граничат с други държави-членки или най-отдалечени региони на тези държави-членки.“;
16)
Член 17 се заменя със следното:
„Член 17
Доклад
До 1 август 2018 г. Комисията представя на Европейския парламент, на Съвета и на Комитета на регионите доклад относно прилагането на настоящия регламент, в който се оценява, въз основа на показатели, неговата ефективност, ефикасност, практическо значение, европейска добавена стойност и възможностите за неговото опростяване.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 17а, с които се определя списъкът на показателите, посочен в първа алинея.“;
17)
Създава се следният член 17а:
„Член 17а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощията за приемане на делегирани актове, посочени в член 17, втора алинея, се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 21 декември 2013 г..
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 17, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 17, втора алинея, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“.
Член 2
Преходни разпоредби
1. ЕГТС, създадени преди 21 декември 2013 г., не са задължени да приведат своята конвенция и устава си в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му, както е изменен с настоящия регламент.
2. В случай на ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., и за които остава само регистрация или публикуване съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, конвенцията или уставите се регистрират, публикуват или и двете в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 във версията му преди неговото изменение с настоящия регламент.
3. ЕГТС, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 повече от шест месеца преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди изменението му с настоящия регламент.
4. ЕГТС, различни от посочените в параграфи 2 и 3 от настоящия член, по отношение на които е започнала процедура съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 1082/2006 преди 22 юни 2014 г., се одобряват в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент.
5. Държавите-членки предават на Комисията текста на необходимите изменения на националните разпоредби, приети в съответствие с член 16, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1082/2006, така както е изменен с настоящия регламент, не по-късно от 22 юни 2014 г.
Член 3
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 22 юни 2014 г..
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1302/2013
av den 17 december 2013
om ändring av förordning (EG) nr 1082/2006 om en europeisk gruppering för territoriellt samarbete (EGTS) för att förtydliga, förenkla och förbättra bildandet av sådana grupperingar och deras funktion
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 175 tredje stycket,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1082/2006 (3) antog kommissionen den 29 juli 2011 en rapport till Europaparlamentet och rådet om den förordningens tillämpning. I rapporten förklarade kommissionen sin avsikt att föreslå ett begränsat antal ändringar av förordning (EG) nr 1082/2006 för att underlätta såväl bildandet av grupperingarna som deras verksamhet, och att föreslå förtydliganden av vissa befintliga bestämmelser. Hinder för att bilda nya grupperingar bör avskaffas samtidigt som man bibehåller kontinuiteten hos och underlättar driften av befintliga grupperingar, så att grupperingarna kan användas i större utsträckning och bättre kan bidra till en konsekvent politik och samarbete mellan offentliga organ, utan att de nationella förvaltningarna och unionens förvaltningar får en tyngre administrativ börda att bära.
(2)
Det bör vara medlemmarna i en gruppering och deras nationella myndigheter som beslutar att bilda en sådan, och detta bildande medför inte automatiskt med några rättsliga eller ekonomiska fördelar på unionsnivå.
(3)
Genom Lissabonfördraget har en territoriell dimension lagts till sammanhållningspolitiken och ordet gemenskapen har ersatts med unionen. Den nya terminologin bör därför införas i förordning (EG) nr 1082/2006.
(4)
Grupperingar kan ha potential att stärka främjandet och förverkligandet av en harmonisk utveckling av unionen som helhet och den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen av dess regioner i synnerhet samt att bidra till att uppfylla målen i Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin). Grupperingarna kan även bidra positivt till att minska hindren för territoriellt samarbete mellan regioner med allvarliga och permanenta, naturbetingade eller demografiska nackdelar, inklusive den särskilda situationen i de yttersta randområdena, och de kan utgöra ett instrument för att öka samarbetet mellan tredjeländer, utomeuropeiska länder och territorier samt unionens gränsregioner, bland annat genom användning av unionens externa samarbetsprogram.
(5)
Erfarenheterna av de grupperingar som bildats hittills visar att grupperingarna som ett rättsligt instrument också används för samarbete vad gäller annan unionspolitik än sammanhållningspolitik, inbegripetgenom att genomföra program eller delar av program med annat ekonomiskt stöd från unionen än stödet från sammanhållningspolitiken. Grupperingarnas måluppfyllelse och effektivitet bör förbättras genom att de får en bredare profil, genom att kvarstående hinder undanröjs och genom att grupperingarnas bildande och verksamhet underlättas, samtidigt som medlemsstaternas möjlighet att begränsa vilka insatser grupperingarna får utföra utan ekonomiskt stöd från unionen upprätthålls. Enligt förordning (EU) nr 1082/2006 har grupperingar i varje medlemsstat den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt den medlemsstatens nationella lagstiftning., inbegripet möjligheten att ingå avtal med andra grupperingar eller andra juridiska enheter i syfte att genomföra gemensamma samarbetsprojekt för att bland annat åstadkomma ett effektivare genomförande av makroregionala strategier.
(6)
Per definition verkar grupperingarna i mer än en medlemsstat. Följaktligen finns det enligt förordning (EG) nr 1082/2006 en möjlighet att i avtalet och stadgarna för en gruppering ange tillämplig lagstiftning i vissa frågor. De fall där ett sådant angivande innebär att man, inom den hierarki för tillämplig lagstiftning som anges i den förordningen, ska ge prioritet åt den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte bör klargöras. Samtidigt bör bestämmelserna om tillämplig lagstiftning i förordning (EG) nr 1082/2006 utökas till att gälla en grupperings agerande och verksamhet som är föremål för rättslig kontroll från medlemsstaternas sida i varje enskilt fall.
(7)
Det faktum att lokala och regionala organ kan ha olika status i medlemsstaterna resulterar i att behörigheterna kan vara regionala på en sida av gränsen samtidigt som de är nationella på den andra sidan, särskilt i mindre eller centraliserade medlemsstater. Det bör därför vara möjligt för nationella myndigheter att bli medlemmar i en gruppering jämsides med medlemsstaten.
(8)
Enligt förordning (EG) nr 1082/2006 får organ som bildats enligt privaträttslig lagstiftning bli medlemmar i en gruppering på villkor att de betraktas som offentligrättsliga organ enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG (4), men i framtiden bör det ges en möjlighet att använda grupperingarna för gemensam förvaltning av offentliga tjänster med särskild inriktning på tjänster av allmänt ekonomiskt intresse eller på infrastruktur. Andra privata eller offentligrättsliga aktörer bör därför också kunna bli medlemmar av en gruppering. Följaktligen bör förordningen också omfatta offentligrättsliga organ enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG (5) samt företag som anförtrotts uppgiften att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, inom områden såsom utbildning, sjukvård, sociala behov i samband med hälsovård och omsorg, barnomsorg, tillgång till och återinträde på arbetsmarknaden, subventionerat boende samt vård och social integrering av utsatta grupper.
(9)
Förordning (EG) nr 1082/2006 innehåller inte några närmare bestämmelser om deltagande av enheter från tredjeländer i en gruppering som bildats i enlighet med förordningen, dvs. mellan medlemmar från minst två medlemsstater. Med tanke på ytterligare anpassning av bestämmelserna för samarbetet mellan en eller flera medlemsstater och ett eller flera tredjeländer - framför allt i samband med gränsöverskridande samarbete inom ramen för det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI) och instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II), men även i samband med kompletterande finansiering från Europeiska utvecklingsfonden och transnationellt samarbete inom ramen för målet Europeiskt territoriellt samarbete, där anslag från ENI och IPA II ska överföras för att slå samman sådana anslag med anslagen från Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) inom ramen för gemensamma samarbetsprogram - bör det fastställas uttryckliga bestämmelser om deltagande av medlemmar från tredjeländer som gränsar till en medlemsstat, inbegripet dess yttersta randområden, i grupperingar som bildas mellan minst två medlemsstater. Detta bör vara möjligt om lagstiftningen i ett tredjeland eller avtal mellan minst en deltagande medlemsstat och ett tredjeland tillåter detta.
(10)
I syfte att stärka unionens ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning och därför särskilt öka effektiviteten när det gäller det territoriella samarbetet, inbegripet samarbetet på antingen gränsöverskridande, transnationell eller interregional nivå eller flera av dessa nivåer mellan medlemmarna i en gruppering, bör tredjeländer som gränsar till en medlemsstat (inbegripet dess yttersta randområden) tillåtas att delta i en gruppering. Insatser inom ramen för program för europeiskt territoriellt samarbete bör därför, om de medfinansieras av unionen, fortsätta att syfta till uppfyllandet av unionens sammanhållningspolitiska mål, även om de delvis eller helt genomförs utanför unionens territorium och en grupperings verksamhet således genomförs åtminstone i viss utsträckning utanför unionens territorium. I detta sammanhang, och när så är relevant, bör bidraget från verksamheten inom en gruppering som även innehåller medlemmar från tredjeländer som gränsar till minst en medlemsstat (inbegripet dess yttersta randområde) till målen för unionens utrikespolitik (t.ex. mål för utvecklingssamarbete eller ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete) förbli uteslutande indirekt, eftersom tyngdpunkten för de berörda samarbetsprogrammen och följaktligen en grupperings verksamhet främst bör ligga på unionens sammanhållningspolitiska mål. Följaktligen är eventuella mål i fråga om utvecklingssamarbete eller ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete i förhållandet mellan endast en medlemsstat (inbegripet dess yttersta randområden) och ett eller flera tredjeländer endast bimål till de sammanhållningspolitiskt baserade målen för det territoriella samarbetet mellan medlemsstaterna (inbegripet deras yttersta randområden). Därför utgör tredje stycket i artikel 175 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) tillräcklig rättslig grund för antagandet av denna förordning.
(11)
Som en följd av godkännandet av deltagande i en gruppering när det gäller nationella, regionala, subregionala och lokala myndigheter och organisationer, samt, i tillämpliga fall, andra offentliga organ eller institutioner, inbegripet tillhandahållare av allmännyttiga tjänster, från ett utomeuropeiskt land eller territorium, på grundval av rådets beslut 2013/755/EU (6) och med beaktande av avsikten att under programperioden 2014-2020 genom ett särskilt tilläggsanslag inom ramen för den fleråriga budgetramen förstärka samarbetet mellan å ena sidan unionens yttersta randområden och å andra sidan angränsande tredjeländer och vissa utomeuropeiska länder och territorier enligt bilaga II till EUF-fördraget, och som angränsar till dessa yttre randområden bör grupperingarna som ett rättsligt instrument även vara öppet för medlemmar från utomeuropeiska länder och territorier. Med hänsyn till rättssäkerhet och öppenhet bör särskilda godkännandeförfaranden inrättas för anslutning av medlemmar från ett utomeuropeiskt land eller territorium till en gruppering, och vid behov även särskilda bestämmelser om tillämplig lag för den berörda grupperingen med medlemmar från ett utomeuropeiskt land eller territorium.
(12)
I förordning (EG) nr 1082/2006 görs skillnad mellan avtalet, där villkoren för bildandet av den framtida grupperingen fastställs, och stadgan, där villkoren för genomförandet fastställs. Det har dock krävts enligt den förordningen att stadgan innehåller alla bestämmelser i avtalet. Även om både avtalet och stadgan ska sändas till medlemsstaterna är de två helt åtskilda dokument, och godkännandeförfarandet bör begränsas till avtalet. Dessutom bör en del moment som för närvarande omfattas av stadgan istället ingå i avtalet.
(13)
Erfarenheterna från bildandet av grupperingar visar att man sällan har lyckats få avtalet godkänt av en medlemsstat inom den föreskrivna tremånadsperioden. Den tidsfristen bör därför förlängas till sex månader. För att trygga rättssäkerheten bör avtalet å andra sidan betraktas som godkänt genom tyst medgivande sedan den tidsperioden löpt ut, i tillämpliga fall, i enlighet med de berörda medlemsstaternas nationella lagstiftning (inbegripet deras respektive konstitutionella krav). Den medlemsstat där grupperingens föreslagna säte kommer att vara beläget bör dock formellt godkänna avtalet. Medlemsstaterna bör kunna tillämpa nationella bestämmelser på förfarandet för godkännande av en potentiell medlem i grupperingen eller införa särskilda regler inom ramen för de nationella bestämmelserna för genomförandet av förordning (EG) nr 1082/2006, men undantag från bestämmelsen rörande tyst medgivande efter sexmånadersperioden bör inte få förekomma utom enligt vad som fastställs i den här förordningen.
(14)
Grunderna för en medlemsstats möjlighet att inte godkänna en potentiell medlems deltagande eller avtalet bör fastställas. Nationell lagstiftning som föreskriver andra regler och förfaranden än dem som fastställs i förordning (EG) nr 1082/2006 bör dock inte beaktas när beslut om godkännandet fattas.
(15)
Eftersom förordning (EG) nr 1082/2006 inte kan tillämpas i tredjeländer, bör den medlemsstat där grupperingens registrerade säte föreslås ligga när den godkänner deltagande av potentiella medlemmar från tredjeländer vars bildande omfattas av lagstiftningen i dessa tredjeländer, förvissa sig om, i samråd med de medlemsstater enligt vars lagstiftning de potentiella medlemmarna har bildats, att tredjeländerna har tillämpat villkor och förfaranden som är likvärdiga med de som anges i förordning (EU) nr 1082/2006 eller följt internationella bilaterala eller multilaterala avtal som ingåtts mellan Europarådets medlemsstater, oavsett om de även är medlemsstater i unionen, på grundval av den europeiska ramkonventionen om samarbete över riksgränser mellan lokala och regionala samhällsorgan som undertecknades i Madrid den 21 maj 1980 och de tilläggsprotokollen som antagits enligt den konventionen. Det bör också anges att om flera unionsmedlemsstater och ett eller flera tredjeländer är involverade, bör det räcka att ett sådant avtal har slutits mellan tredjelandet och en deltagande unionsmedlemsstat.
(16)
För att nya medlemmar ska uppmuntras ansluta sig till en befintlig gruppering, bör förfarandet för att ändra avtal i sådana fall förenklas. Följaktligen bör sådana ändringar, om det rör sig om en ny medlem från en medlemsstat som redan har godkänt avtalet, inte anmälas till alla deltagande medlemsstater utan endast till den medlemsstat enligt vars lagstiftning den potentiella medlemmen är inrättad samt den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte. Påföljande ändringar av avtalet bör anmälas till samtliga berörda medlemsstater. Denna förenkling av ändringsförfarandet bör dock inte gälla i fråga om en ny potentiell medlem från en medlemsstat som ännu inte har godkänt avtalet eller från ett tredjeland eller ett utomeuropeiskt land eller territorium, eftersom det är nödvändigt att ge alla deltagande medlemsstater möjligheten att kontrollera om en sådan anslutning överensstämmer med deras allmänintresse eller allmänna ordning.
(17)
Förfarandena för godkännande av deltagande av potentiella medlemmar från utomeuropeiska länder och territorier bör involvera dessa medlemsstater. Beroende på det särskilda styrningsförhållandet mellan medlemsstaten och det utomeuropeiska landet eller territoriet bör medlemsstaten antingen godkänna deltagande av den blivande medlemmen från det utomeuropeiska landet eller territoriet eller lämna skriftlig bekräftelse till den medlemsstat där det registrerade sätet för grupperingen föreslås ligga att de behöriga myndigheterna i det utomeuropeiska landet eller territoriet har godkänt den blivande medlemmens deltagande i enlighet med villkor och förfaranden som är likvärdiga med dem som fastställs i förordning (EG) nr 1082/2006. Samma förfarande bör tillämpas om en blivande medlem från ett utomeuropeiskt land eller territorium vill ansluta sig till en befintlig gruppering.
(18)
Eftersom stadgan inte längre kommer att innehålla alla bestämmelser i avtalet, bör både avtalet och stadgan registreras eller offentliggöras. Av öppenhetsskäl bör dessutom ett meddelande om beslutet att bilda en gruppering offentliggöras i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning. Av konsekvensskäl bör det meddelandet innehålla de uppgifter som anges i bilagan till förordning (EG) nr 1082/2006 ändrad genom den här förordningen.
(19)
Syftet med en gruppering bör utvidgas till att omfatta underlättande och främjande av territoriellt samarbete i allmänhet, inklusive strategisk planering och hantering av regionala och lokala frågor i linje med sammanhållningspolitiken och andra av unionens politikområden, vilket därmed bidrar till Europa 2020-strategin eller till genomförandet av makroregionala strategier. En gruppering bör därför kunna genomföra insatser med annat ekonomiskt stöd än stöd från unionens sammanhållningspolitik. Dessutom bör varje medlem i varje medlemsstat eller tredjeland som är representerade ha varje befogenhet som krävs för att en gruppering ska fungera effektivt, såvida inte medlemsstaten eller tredjelandet godkänner att en medlem som inrättats enligt dess nationella lagstiftning deltar trots att medlemmen i fråga inte har behörighet för alla de uppgifter som anges i avtalet.
(20)
Grupperingen som rättsligt instrument är inte avsedd att kringgå de ramar som Europarådets regelverk tillhandahåller genom sina olika möjligheter och ramar för regionala och lokala myndigheters samarbete över gränserna, inklusive den nyligen inrättade möjligheten att bilda euroregionala samarbetsgrupperingar (7), eller att tillhandahålla ett antal särskilda gemensamma bestämmelser som enhetligt skulle styra alla sådana avtal i hela unionen.
(21)
Både en grupperings specifika uppgifter och medlemsstaternas möjlighet att begränsa vilken verksamhet en gruppering får bedriva utan ekonomiskt stöd från unionen, bör anpassas till bestämmelserna för Eruf, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden under programperioden 2014-2020.
(22)
Det har fastställts i förordning (EG) nr 1082/2006 att en grupperings uppgifter bl.a. inte omfattar rätten att utfärda föreskrifter, som kan få olika rättsliga konsekvenser i olika medlemsstater, men icke desto mindre bör en grupperings församling kunna fastställa, om det uttryckligen fastställs i avtalet, och i överensstämmelse med unionsrätten och nationell lagstiftning, villkoren för användning av en infrastruktur som grupperingen förvaltar eller villkoren enligt vilka en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse kan tillhandahållas, inklusive vilka avgifter användarna ska betala.
(23)
Eftersom grupperingarna öppnas upp för medlemmar från tredjeländer eller utomeuropeiska länder och territorier, bör avtalet fastställa de regler som gäller för deras deltagande.
(24)
Utöver en hänvisning till tillämplig lagstiftning i allmänhet, såsom anges i artikel 2 i förordning (EG) nr 1082/2006, bör avtalet även innehålla en förteckning över unionsrätt och nationell lagstiftning som är tillämplig på grupperingen. Dessutom bör sådan nationell lagstiftning kunna vara lagstiftningen i den medlemsstat där grupperingens organ utövar sina befogenheter, särskilt när det gäller den personal som arbetar under direktören och som befinner sig i en annan medlemsstat än den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte. Avtalet bör också förteckna tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning som är direkt relevant för den verksamhet som grupperingen bedriver enligt de uppgifter som anges i avtalet, inklusive när grupperingen förvaltar offentliga tjänster av allmänt intresse eller infrastrukturer.
(25)
Denna förordning bör inte omfatta de problem som drabbar grupperingar i samband med gränsöverskridande upphandling.
(26)
Med tanke på vikten av de regler som gäller för grupperingens personal och de principer som styr formerna för personalförvaltning och rekryteringsförfaranden, bör dessa regler och principer anges i avtalet och inte i stadgan. Det bör vara möjligt att i avtalet ange olika alternativ beträffande valet av de bestämmelser som ska gälla för grupperingens personal. De särskilda formerna för personalförvaltning och rekryteringsförfaranden bör behandlas i stadgan.
(27)
Medlemsstaterna bör ytterligare använda sig av möjligheterna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 (8) att komma överens om att tillåta undantag när det gäller fastställandet av tillämplig lagstiftning enligt den förordningen till förmån för vissa personer eller persongrupper och att betrakta grupperingens personal som en sådan persongrupp.
(28)
Med tanke på vikten av de bestämmelser som gäller för medlemmarnas ansvarsskyldighet bör dessa bestämmelser anges i avtalet och inte i stadgan.
(29)
Om en gruppering som sitt enda mål har att förvalta ett samarbetsprogram eller en del av ett sådant, som får stöd av Eruf, eller om en gruppering rör mellanregionalt samarbete eller mellanregionala nätverk, bör det inte vara nödvändigt att lämna uppgifter om det territorium där grupperingen får utföra sina uppgifter. I det förra fallet bör territoriets utsträckning definieras, och i förekommande fall ändras, i det berörda samarbetsprogrammet. I det senare fallet skulle kravet på sådan information kunna omintetgöra anslutningen av nya medlemmar till mellanregionalt samarbete eller mellanregionala nätverk, eftersom det i de flesta fall rör sig om immateriell verksamhet.
(30)
De olika bestämmelserna om kontroll av förvaltningen av offentliga medel å ena sidan och revisionen av grupperingens räkenskaper å andra sidan bör förtydligas.
(31)
Grupperingar vars medlemmar har begränsat ansvar bör särskiljas på ett tydligare vis från dem vars medlemmar har obegränsat ansvar. För att ge grupperingar vars medlemmar har begränsat ansvar möjlighet att genomföra verksamhet som potentiellt skulle kunna resultera i skulder, bör medlemsstaterna dessutom få möjlighet att kräva att sådana grupperingar tecknar lämpliga försäkringar eller att sådana grupperingar omfattas av en lämplig finansiell garanti för att täcka de särskilda risker som verksamheten innebär.
(32)
Medlemsstaterna bör till kommissionen översända alla bestämmelser, samt eventuella ändringar av dessa, som antagits för att genomföra förordning (EG) nr 1082/2006. För att förbättra utbytet av information och samordningen mellan medlemsstaterna, kommissionen och Regionkommittén, bör kommissionen översända dessa bestämmelser till medlemsstaterna och Regionkommittén. Regionkommittén har inrättat en grupperingsplattform som ger alla berörda parter möjlighet att utbyta såväl erfarenheter som god praxis samt att förbättra kommunikationen när det gäller möjligheter och utmaningar för grupperingar, genom att underlätta erfarenhetsutbytet när det gäller bildandet av grupperingar på territoriell nivå och genom att dela med sig av kunskaper om bästa praxis i fråga om territoriellt samarbete.
(33)
En ny tidsfrist för rapporten om tillämpningen av förordning (EG) nr 1082/2006 bör fastställas. I enlighet med kommissionens förändring i riktning mot mer evidensbaserad politik, bör man i den rapporten behandla de viktigaste utvärderingsfrågorna, inklusive resurseffektivitet, verkan, relevans, europeiskt mervärde samt utrymme för förenklingar och hållbarhet. Resurseffektivitet bör bland annat bedömas med avseende på karaktären av de försök internt inom kommissionens olika avdelningar och mellan kommissionen och andra organ, såsom Europeiska utrikestjänsten, att sprida kunskap om EGTS-instrumentet. Kommissionen bör vidarebefordra den rapporten till Europaparlamentet, rådet och, i enlighet med artikel 307 första stycket i EUF-fördraget, till Regionkommittén. Den rapporten bör översändas senast den 1 augusti 2018.
(34)
I syfte att fastställa en förteckning över indikatorer som ska användas vid utvärderingen och utarbetandet av rapporten om tillämpningen av förordning (EG) nr 1082/2006, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(35)
Befintliga grupperingar bör inte vara skyldiga att anpassa sina avtal och stadgor till ändringarna av förordning (EU) nr 1082/2006 som införts genom den här förordningen.
(36)
Det är nödvändigt att ange enligt vilket regelverk som ska gälla för godkännandet av en gruppering som redan inlett ett godkännandeförfarande innan tillämpningsdagen för denna förordning.
(37)
För att man ska kunna anpassa befintliga nationella bestämmelser i syfte att genomföra den här förordningen innan programmen inom målet Europeiskt territoriellt samarbete måste lämnas till kommissionen, bör den här förordningen börja tillämpas sex månader efter datumet för dess ikraftträdande. När medlemsstaterna anpassar sina befintliga nationella bestämmelser bör de se till att behöriga myndigheter med ansvar för godkännande av grupperingar utses och att, i enlighet med deras rättsliga och administrativa arrangemang, de myndigheterna bör vara samma organ som de som ansvarar för att ta emot underrättelser i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1082/2006.
(38)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att förbättra det rättsliga instrument som grupperingarna utgör, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet, eftersom bildandet av en gruppering är frivilligt, i enlighet med varje medlemsstats konstitutionella system.
(39)
Förordning (EG) nr 1082/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av förordning (EG) nr 1082/2006
Förordning (EG) nr 1082/2006 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 1 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande:
"1. En europeisk gruppering för territoriellt samarbete (nedan kallad gruppering) får bildas på unionens territorium enligt de villkor och bestämmelser som föreskrivs i denna förordning.
2. En gruppering ska ha som mål att underlätta och främja i synnerhet territoriellt samarbete, inklusive ett eller flera samarbeten av samma eller olika natur, gränsöverskridande, transnationell och/eller mellanregional, mellan dess medlemmar i enlighet med artikel 3.1, med målet att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i unionen."
b)
Följande punkt ska läggas till:
"5. En grupperings registrerade säte ska vara beläget i en medlemsstat enligt vars lagstiftning minst en av medlemmarna inrättats."
2.
Artikel 2 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
"1. En grupperings organs insatser ska styras av följande bestämmelser:
a)
Denna förordning.
b)
Det avtal som avses i artikel 8, under förutsättning att det uttryckligen medges enligt denna förordning.
c)
När det gäller frågor som inte eller endast delvis regleras av denna förordning, den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte.
När det är nödvändigt att fastställa tillämplig lagstiftning enligt unionsrätten eller internationell privaträtt ska grupperingen betraktas som en enhet i den medlemsstat där den har sitt registrerade säte."
b)
Följande punkt ska införas:
"1a. En grupperings verksamhet när det gäller att genomföra uppgifter som avses i artikel 7.2 och 7.3 inom unionen ska regleras av tillämplig unionsrätt och den nationella lagstiftning som anges i det avtal som avses i artikel 8.
En grupperings verksamhet som medfinansieras genom unionens budget ska uppfylla de krav som fastställs i tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning rörande tillämpning av den unionsrätten."
3.
Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 första stycket ska ersättas med följande:
"1. Följande enheter får bli medlemmar i en gruppering:
a)
Medlemsstater och myndigheter på nationell nivå.
b)
Regionala myndigheter.
c)
Lokala myndigheter.
d)
Offentliga företag i den mening som avses i artikel 2.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG (9) eller offentligrättsliga organ i den mening som avses i artikel 1.9 andra stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG (10).
e)
Företag som anförtrotts driften av tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i enlighet med tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning.
f)
Nationella, regionala och lokala myndigheter eller organ eller offentliga företag, likvärdiga med dem som avses i led d, från tredjeländer, med förbehåll för de villkor som anges i artikel 3a.
(9) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (EUT L 134, 30.4.2004, s. 1)." 						
(10) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (EUT L 314, 30.4.2004, s. 114)."" 						
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
"2. En gruppering ska bestå av medlemmar som finns på minst två medlemsstaters territorium, utom när det gäller grupperingar som anges i artikel 3a.2 och 3a.5."
4.
Följande artikel ska införas:
"Artikel 3a
Anslutning av medlemmar från tredjeländer eller utomeuropeiska länder eller territorier
1. I enlighet med artikel 4.3a får en gruppering utgöras av medlemmar som finns på minst två medlemsstaters territorier och av ett eller flera tredjeländer som gränsar till minst en av medlemsstaterna, inbegripet deras yttersta randområden, om dessa medlemsstater och tredjeländer tillsammans genomför territoriella samarbetsinsatser eller program som stöds av unionen.
Med avseende på tillämpningen av denna förordning anses ett tredjeland eller ett utomeuropeiskt land eller territorium gränsa till en medlemsstat, inbegripet dess yttersta randområden, om tredjelandet eller det utomeuropeiska landet eller territoriet och den medlemsstaten har en gemensam landgräns eller om både tredjelandet eller det utomeuropeiska landet eller territoriet och en medlemsstat omfattas av ett gemensamt gränsöverskridande eller transnationellt maritimt program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete eller av något annat samarbetsprogram som är gränsöverskridande, havsöverskridande eller som rör havsområden, även om de skiljs åt av internationellt vatten.
2. En gruppering får utgöras av medlemmar som finns på endast en medlemsstats territorium och på ett eller flera tredjeländers territorier som gränsar till den medlemsstaten, inbegripet dess yttersta randområden, om den berörda medlemsstaten anser att den grupperingen är förenlig med tillämpningsområdet för dess territoriella samarbete inom ramen för gränsöverskridande eller transnationellt samarbete eller bilaterala förbindelser med de berörda tredjeländerna.
3. Vid tillämpningen av punkterna 1 och 2 ska tredjeländer som gränsar till en medlemsstat, inbegripet dess yttersta randområden, innefatta sjögränser mellan de berörda länderna.
4. I enlighet med artikel 4a och med förbehåll för de villkor som anges i punkt 1 i den här artikeln får en gruppering även utgöras av medlemmar som finns på minst två medlemsstaters territorier, inbegripet deras yttersta randområden, och ett eller flera utomeuropeiska länder eller territorier, med eller utan medlemmar från ett eller flera tredjeländer.
5. I enlighet med artikel 4a och med förbehåll för de villkor som anges i punkt 2 i den här artikeln får en gruppering även utgöras av medlemmar som finns på endast en medlemsstats territorium, inbegripet dess yttersta randområden, och av ett eller flera utomeuropeiska länder eller territorier, med eller utan medlemmar från ett eller flera tredjeländer.
6. En gruppering får inte bildas mellan endast medlemmar från en medlemsstat och ett eller flera utomeuropeiska länder och territorier med anknytning till den medlemsstaten."
5.
Artikel 4 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 3 ska ersättas med följande:
"3. Efter underrättelse enligt punkt 2 av en blivande medlem ska den medlemsstat som har mottagit underrättelsen, med beaktande av sin konstitutionella struktur, godkänna den blivande medlemmens deltagande i grupperingen och avtalet, såvida den medlemsstaten inte anser att
a)
ett sådant deltagande eller avtalet är oförenligt med
i)
denna förordning,
ii)
annan unionsrätt som rör grupperingens insatser och verksamhet, eller
iii)
nationell lagstiftning som rör den blivande medlemmens befogenheter och behörighet,
b)
ett sådant deltagande inte är motiverat av skäl som gäller allmänintresset eller den allmänna ordningen i den medlemsstaten, eller
c)
stadgan är oförenlig med avtalet.
Om godkännande inte ges ska medlemsstaten lämna en motivering till varför den vägrar ge sitt godkännande samt, när så är lämpligt, föreslå nödvändiga ändringar av avtalet.
Medlemsstaten ska fatta sitt beslut med avseende på godkännande inom en period av sex månader från dagen för mottagandet av en underrättelse i enlighet med punkt 2. Om den medlemsstat som har mottagit underrättelsen inte framför någon invändning inom den perioden ska den blivande medlemmens deltagande och avtalet anses vara godkänt. Den medlemsstat där grupperingens föreslagna registrerade säte kommer att vara beläget ska dock formellt godkänna avtalet innan grupperingen kan inrättas.
Om medlemsstaten begär ytterligare information från den blivande medlemmen ska den tidsfrist som avses i tredje stycket avbrytas. Perioden för avbrottet ska inledas dagen efter den dag då medlemsstaten sände sina synpunkter till den blivande medlemmen och ska vara åtminstone fram tills den blivande medlemmen har lämnat ett svar på synpunkterna.
Den tidsfrist som avses i tredje stycket ska dock inte avbrytas om den blivande medlemmen besvarar medlemsstatens synpunkter inom tio arbetsdagar efter inledningen av perioden för avbrottet.
När beslut fattas om en blivande medlems deltagande i en gruppering får medlemsstaterna tillämpa sina nationella regler."
b)
Följande punkt ska införas:
"3a. När det gäller en gruppering med blivande medlemmar från ett eller flera tredjeländer, ska den medlemsstat där grupperingens föreslagna registrerade säte kommer att vara beläget, i samråd med de övriga berörda medlemsstaterna, förvissa sig om att de villkor som fastställs i artikel 3a är uppfyllda och att varje tredjeland har godkänt de blivande medlemmarnas deltagande i enlighet med antingen
a)
villkor och förfaranden som är likvärdiga med dem som fastställs i denna förordning, eller
b)
ett avtal som ingåtts mellan minst en medlemsstat enligt vars lagar en blivande medlem har inrättats och ett sådant tredjeland."
c)
Punkterna 5 och 6 ska ersättas med följande:
"5. Medlemmarna ska enas om det avtal som avses i artikel 8 och se till att det överensstämmer med godkännandet i enlighet med punkt 3 i den här artikeln.
6. Varje ändring av avtalet eller stadgan ska anmälas av grupperingen till de medlemsstater enligt vars lagstiftning grupperingens medlemmar har inrättats. Varje ändring av avtalet, utom vid anslutning av en ny medlem enligt punkt 6a a - ska godkännas av dessa medlemsstater enligt förfarandet i denna artikel."
d)
Följande punkt ska läggas till:
"6a. Följande bestämmelser ska gälla vid anslutning av nya medlemmar till en befintlig gruppering:
a)
Vid anslutning av en ny medlem från en medlemsstat som redan har godkänt avtalet ska sådan anslutning endast godkännas av den medlemsstat enligt vars lagar den nya medlemmen har inrättats, i enlighet med det förfarande som anges i punkt 3, samt anmälas till den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte.
b)
Vid anslutning av en ny medlem från en medlemsstat som ännu inte har godkänt avtalet, ska det förfarande som anges i punkt 6 tillämpas.
c)
Vid anslutning av en ny medlem från ett tredjeland till en befintlig gruppering ska anslutningen vara föremål för granskning av den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte i enlighet med det förfarande som anges i punkt 3a."
6.
Följande artikel ska införas:
"Artikel 4a
Deltagande av medlemmar från ett utomeuropeiskt land eller territorium
När det gäller en gruppering med en blivande medlem från ett utomeuropeiskt land eller territorium ska den medlemsstat till vilken det utomeuropeiska landet eller territoriet är knutet förvissa sig om att villkoren i artikel 3a är uppfyllda och, med beaktande av sitt förhållande till det utomeuropeiska landet eller territoriet, antingen
a)
godkänna den blivande medlemmens deltagande i enlighet med artikel 4.3, eller
b)
lämna skriftlig bekräftelse till den medlemsstat där grupperingens föreslagna registrerade säte kommer att vara beläget att de behöriga myndigheterna i det utomeuropeiska landet eller territoriet har godkänt den blivande medlemmens deltagande i enlighet med villkor och förfaranden som är likvärdiga med dem som fastställs i denna förordning."
7.
Artikel 5 ska ersättas med följande:
"Artikel 5
Förvärvande av status som juridisk person och offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning
1. Avtalet och stadgan samt varje senare ändring av dessa ska registreras eller offentliggöras, eller båda, i den medlemsstat där den berörda grupperingen har sitt registrerade säte, i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning i den medlemsstaten. Grupperingen ska få status som juridisk person den dag då den registreras eller då avtalet och stadgan offentliggörs, beroende på vilket som inträffar först. Medlemmarna ska underrätta de berörda medlemsstaterna och Regionkommittén om registreringen eller offentliggörandet av avtalet och stadgan.
2. Grupperingen ska se till att inom tio arbetsdagar efter registreringen eller offentliggörandet av avtalet och stadgan till Regionkommittén sända en begäran i enlighet med mallen i bilagan till denna förordning. Regionkommittén ska därefter sända begäran till Europeiska unionens publikationsbyrå för offentliggörande i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning av ett meddelande om att grupperingen bildats, tillsammans med de uppgifter som anges i bilagan till denna förordning."
8.
Artikel 6.4 ska ersättas med följande:
"4. Trots vad som sägs i punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska relevant lagstiftning om kontrollen av medel som tillhandahålls från unionen tillämpas när grupperingens uppgifter enligt artikel 7.3 omfattar åtgärder som samfinansieras av unionen."
9.
Artikel 7 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:
"2. En gruppering ska verka inom gränserna för sina uppgifter, nämligen att underlätta och främja territoriellt samarbete för att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen inom unionen och övervinna hinder för den inre marknaden. Varje uppgift ska fastställas av grupperingens medlemmar som omfattas av varje medlems behörighet, såvida inte medlemsstaten eller tredjelandet godkänner att en medlem som inrättats enligt dess nationella lagstiftning deltar trots att medlemmen i fråga inte har behörighet för alla de uppgifter som anges i avtalet.
3. En gruppering får genomföra särskilda insatser inom territoriellt samarbete mellan medlemmarna i syfte att uppfylla det mål som avses i artikel 1.2, med eller utan ekonomiskt stöd från unionen.
Huvudsakligen får en grupperings uppgifter röra genomförandet av samarbetsprogram, eller delar därav, eller genomförandet av insatser som stöds av unionen genom Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och/eller Sammanhållningsfonden.
Medlemsstaterna får begränsa vilka uppgifter grupperingarna får genomföra utan ekonomiskt stöd från unionen. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 gäller dock att medlemsstaterna inte får utesluta uppgifter som rör investeringsprioriteringarna enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 (11).
(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 av den 17 december 2013 om särskilda bestämmelser för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till målet Europeiskt territoriellt samarbete (EUT 347, 20.12.2013, s. 259)."" 						
b)
I punkt 4 ska följande stycke läggas till:
"En grupperings församling enligt artikel 10.1 a får dock, i enlighet med unionsrätt och nationell lagstiftning, fastställa villkoren för användningen av en infrastruktur som grupperingen förvaltar, eller villkoren enligt vilka en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse tillhandahålls, inklusive vilka avgifter som användarna ska betala."
10.
Artikel 8.2 ska ersättas med följande:
"2. I avtalet ska följande anges:
a)
Namnet på grupperingen och dess registrerade säte.
b)
Det territorium inom vilket grupperingen får utföra sina uppgifter.
c)
Grupperingens mål och uppgifter.
d)
Grupperingens varaktighet och de villkor som gäller dess upplösning.
e)
En förteckning över grupperingens medlemmar.
f)
En förteckning över grupperingens organ och deras respektive befogenheter.
g)
Tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte med avseende på tolkningen och genomförandet av avtalet.
h)
Tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning i den medlemsstat där grupperingens organ verkar.
i)
Formerna för deltagande av medlemmar från tredjeländer eller från utomeuropeiska länder och territorier i tillämpliga fall, inbegripet fastställande av tillämplig lagstiftning i fall där grupperingen utför uppgifter i tredjeländer eller utomeuropeiska länder eller territorier.
j)
Tillämplig unionsrätt och nationell lagstiftning som är direkt relevant för grupperingens verksamhet som utförs enligt de uppgifter som anges i avtalet.
k)
De bestämmelser som ska tillämpas för grupperingens personal och de principer som styr personalförvaltning och rekryteringsförfaranden.
l)
Regler rörande grupperingens och dess medlemmars ansvar enligt artikel 12.
m)
De lämpliga formerna för ömsesidigt erkännande, bl.a. för finansiell kontroll av förvaltningen av offentliga medel.
n)
Förfarandena för antagande av stadgan och ändring av avtalet, vilka ska överensstämma med de åligganden som anges i artiklarna 4 och 5.
3. När en grupperings uppgifter endast rör förvaltningen av ett samarbetsprogram, eller en del av ett sådant, enligt förordning (EU) nr 1299/2013, eller när en gruppering bildats för mellanregionalt samarbete eller nätverk, krävs inte de uppgifter som anges i punkt 2 b."
11.
Artikel 9 ska ersättas med följande:
"Artikel 9
Stadgan
1. En grupperings stadga ska antas av dess medlemmar genom enhälligt beslut på grundval av och i enlighet med avtalet.
2. Grupperingens stadga ska minst innehålla följande:
a)
Bestämmelser om arbetssätt för grupperingens organ och deras befogenheter samt uppgift om antalet företrädare för medlemmarna i de relevanta organen.
b)
Bestämmelser om grupperingens beslutsförfaranden.
c)
Bestämmelser om grupperingens arbetsspråk.
d)
Bestämmelser om hur verksamheten ska bedrivas.
e)
Bestämmelser om förfaranden för personalförvaltning och rekrytering.
f)
Arrangemang för de ekonomiska bidragen från medlemmarna.
g)
Tillämpliga redovisnings- och budgetregler för medlemmarna.
h)
Bestämmelser för utnämnandet av den oberoende externa revisor som ska granska grupperingens räkenskaper.
i)
Bestämmelser om förfaranden för att ändra stadgan, vilka ska överensstämma med de åligganden som anges i artiklarna 4 och 5."
12.
Artikel 11.2 ska ersättas med följande:
"2. Upprättandet av grupperingens årsredovisning, inklusive, när så krävs, årsberättelsen samt revisionen och offentliggörandet av denna redovisning ska regleras av den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte."
13.
Artikel 12 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 1 ska följande stycke läggas till:
"En gruppering ska vara ansvarig för alla sina skulder."
b)
Punkt 2 ska ersättas med följande:
"2. Om grupperingens tillgångar är otillräckliga för att täcka dess skulder, ska grupperingens medlemmar, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3, vara ansvariga för grupperingens skulder oavsett vilken typ av skulder det gäller, och varje medlems andel ska fastställas i förhållande till dess ekonomiska bidrag. Överenskommelser för de ekonomiska bidragen ska fastställas i stadgan.
Grupperingens medlemmar får i stadgan föreskriva att de, även sedan deras medlemskap i grupperingen har upphört, fortsatt kommer att vara ansvariga för skyldigheter som uppkommit i samband med grupperingens verksamhet under den tid de var medlemmar.
2a. Om grupperingen har minst en medlem från en medlemsstat vars ansvar är begränsat som en följd av den nationella lagstiftning enligt vilken den har inrättats, får också de andra medlemmarna begränsa sitt ansvar i avtalet såvida detta är möjligt enligt den nationella lagstiftning genom vilken denna förordning genomförs.
Namnet på en gruppering vars medlemmar har begränsat ansvar ska innehålla ordet begränsat.
Kraven på offentliggörande av avtal, stadga och räkenskaper när det gäller en gruppering vars medlemmar har begränsat ansvar ska motsvara minst de krav som gäller för andra rättssubjekt med begränsat ansvar enligt lagstiftningen i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte.
Om grupperingens medlemmar har begränsat ansvar, får varje berörd medlemsstat kräva att grupperingen ska teckna lämpliga försäkringar eller att den ska omfattas av en garanti utställd av en bank eller annat finansinstitut som är etablerat i en medlemsstat eller omfattas av ett instrument som en offentlig myndighet eller medlemsstaten lämnar som garanti för att täcka de risker som är förknippade med grupperingens verksamhet."
14.
I artikel 15.2 ska första stycket ersättas med följande:
"2. Unionsrätten om behörighet ska tillämpas på tvister som en gruppering är inblandad i om inget annat föreskrivs i denna förordning. I de fall som inte omfattas av unionsrätten ska domstolarna i den medlemsstat där grupperingen har sitt registrerade säte vara behöriga att avgöra tvister."
15.
Artikel 16 ska ändras på följande sätt:
a)
Punkt 1 ska ersättas med följande:
"1. Medlemsstaterna ska anta åtgärder för att säkerställa en effektiv tillämpning av denna förordning, inklusive när det gäller fastställande av de behöriga myndigheter som ansvarar för godkännandeförfarandet i enlighet med deras rättsliga och administrativa arrangemang.
Om så krävs enligt den nationella lagstiftningen i en medlemsstat, får denna upprätta en uttömmande förteckning över vilka uppgifter som redan åligger medlemmarna av en gruppering i den mening som avses i artikel 3.1 som bildats enligt dess lagstiftning, i fråga om territoriellt samarbete inom den medlemsstaten.
Medlemsstaten ska till kommissionen överlämna alla bestämmelser som antagits enligt denna artikel samt alla ändringar av dem. Kommissionen ska översända dessa bestämmelser till de andra medlemsstaterna och till Regionkommittén."
b)
Följande punkt ska införas:
"1a. De bestämmelser som avses i punkt 1 ska, i den mån de rör en medlemsstat till vilken ett utomeuropeiskt land eller territorium har anknytning och med beaktande av medlemsstatens förhållande till det utomeuropeiska landet eller territoriet, även säkerställa den faktiska tillämpningen av denna förordning med avseende på det utomeuropeiska landet eller territoriet som gränsar till andra medlemsstater eller deras yttersta randområden."
16.
Artikel 17 ska ersättas med följande:
"Artikel 17
Rapport
Senast den 1 augusti 2018 ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Regionkommittén överlämna en rapport om tillämpningen av denna förordning med utvärdering, baserad på indikatorer, av dess effektivitet, verkan, relevans, europeiskt mervärde och utrymme för förenkling.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 17a för att fastställa förteckningen över de indikatorer som avses i första stycket."
17.
Följande artikel ska införas:
"Artikel 17a
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 17 andra stycket ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 21 december 2013.
3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 17 andra stycket får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 17 andra stycket ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ."
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
1. Grupperingar som bildats före den 21 december 2013 är inte skyldiga att anpassa sitt avtal och sina stadgar till bestämmelserna i förordning (EG) nr 1082/2006, ändrad genom den här förordningen.
2. För grupperingar för vilka ett förfarande enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1082/2006 inleddes före den 22 juni 2014 och för vilka endast registreringen eller offentliggörandet enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1082/2006 återstår, ska avtalet och stadgarna registreras och/eller offentliggöras enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1082/2006 i dess lydelse innan den ändrades genom den här förordningen.
3. Grupperingar för vilka ett förfarande enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1082/2006 inletts mer än sex månader före den 22 juni 2014 ska godkännas i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1082/2006 i dess lydelse innan den ändrades genom den här förordningen.
4. Andra grupperingar än de som avses i punkterna 2 och 3 i den här artikeln för vilka ett förfarande enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1082/2006 inleddes före den22 juni 2014 ska godkännas i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1082/2006 i dess ändrade lydelse enligt den här förordningen.
5. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna de nödvändiga ändringar av de nationella bestämmelserna som antagits i enlighet med artikel 16.1 i förordning (EG) nr 1082/2006, ändrad genom den här förordningen, senast den 22 juni 2014.
Artikel 3
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Det ska tillämpas från och med den 22 juni 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 17 december 2013.