РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 24 март 2014 година
за съставяне на списък на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов съгласно Регламент (ЕО) № 1005/2008 за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов
(2014/170/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. за създаване на система на Общността за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов, за изменение на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1936/2001 и (ЕО) № 601/2004 и за отмяна на регламенти (ЕО) № 1093/94 и (ЕО) № 1447/1999 (1), и по-специално член 33, параграф 1 от него,
Като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
1. ВЪВЕДЕНИЕ
(1)
С Регламент (ЕО) № 1005/2008 (Регламента за ННН риболов) се създава система на Съюза за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния, недеклариран и нерегулиран (ННН) риболов.
(2)
В глава VI от Регламента за ННН риболов са определени процедурата за определяне на несътрудничещи трети държави, действията, които се предприемат спрямо държави, определени като несътрудничещи трети държави, съставянето на списък на несътрудничещи държави, заличаването от списъка на несътрудничещите държави, оповестяването на списъка на несътрудничещи държави и всякакви извънредни мерки.
(3)
В съответствие с член 32 на Регламента за ННН риболов с решение от 15 ноември 2012 г. (2) („решение от 15 ноември 2012 г.“) Комисията уведоми осем трети държави за възможността те да бъдат определени като трети държави, които Комисията счита за несътрудничещи трети държави.
(4)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията включи информацията относно съществените факти и съображения, на които се основава това определяне.
(5)
Също и на 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми осемте трети държави с отделни писма относно факта, че тя разглежда възможността да ги определи като несътрудничещи трети държави.
(6)
Комисията подчерта в тези писма, че за да избегнат определянето им като несътрудничеща трета държава и официалното им включване в списъка на тези държави, както е предвидено в членове 31 и 33 от Регламента за ННН риболов, засегнатите трети държави се приканват да разработят, в тясно сътрудничество с Комисията, планове за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г.
(7)
Вследствие на това Комисията прикани осемте засегнати трети държави: i) да предприемат всички необходими мерки за изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; ii) да оценят изпълнението на действията, които се съдържат в плановете за действие, предложени от Комисията; iii) да изпращат на всеки шест месеца на Комисията подробни доклади за оценка на изпълнението на всяко действие по отношение на, inter alia, тяхната индивидуална и/или обща ефективност при осигуряването на напълно съответстваща на изискванията система за контрол на рибарството.
(8)
На осемте заинтересовани трети страни беше дадена възможност да отговорят писмено във връзка с въпросите, изрично указани в решението от 15 ноември 2012 г., както и относно друга свързана информация, като по този начин те имаха възможност да представят доказателства, които опровергават или допълват фактите, на които се позовава решението от 15 ноември 2012 г., или да приемат, когато е целесъобразно, план за действие за подобряване на положението и вземане на мерки за неговото коригиране. На осемте държави беше гарантирано правото да поискат или да представят допълнителна информация.
(9)
На 15 ноември 2012 г. Комисията започна процес на диалог с осемте трети държави и подчерта, че тя счита срок от шест месеца за принципно достатъчен за постигане на споразумение по този въпрос.
(10)
Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, предоставени от осемте държави след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети предвид. Осемте държави бяха редовно информирани устно или писмено относно обсъжданията на Комисията.
(11)
С Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г. (3) („Решение за изпълнение от 26 ноември 2013 г.“) Комисията определи Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея за несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов. В съответствие с Регламента за ННН риболов Комисията посочи основанията, поради които счита, че тези три държави не изпълняват своите задължения в съответствие с международното право като държави на знамето, пристанищни държави, крайбрежни държави или държави на пазара, а именно да предприемат действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболов.
(12)
Решението за изпълнение на Съвета, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да се приема в контекста на прилагането на Регламента за ННН риболов като резултат от разследвания и диалози, проведени в съответствие с изискванията по същество и процедурните изисквания, определени в Регламента за ННН риболов. Тези разследвания и диалози, включително кореспонденцията и проведените срещи, както и решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. са в основата на настоящото решение и съпътстващите го причини са същите. Настоящото решение, с което Белиз, Кралство Камбоджа и Република Гвинея се включват в списъка на несътрудничещи трети държави в борбата с ННН риболов, следва да поражда последиците, посочени в член 38 от Регламента за ННН риболов.
(13)
В съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов Съветът с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията заличава дадена трета държава от списъка на несътрудничещи трети държави, ако съответната трета държава докаже, че положението, дало основание за включването ѝ в списъка, е коригирано. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали съответната трета държава е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението.
2. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА БЕЛИЗ
(14)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Белиз в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Белиз като несътрудничеща трета държава и прикани Белиз да разработи, в тясно сътрудничество с нейните служби, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до август 2013 г. Белиз предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Белиз в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Белиз след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Белиз беше уведомяван устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Белиз. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Белиз, също така не са били изцяло изпълнени.
3. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА БЕЛИЗ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(15)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Белиз и оцени неговото изпълнение на международните му задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Белиз в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвид съответната информация, предоставена в тази връзка от Белиз, предложения план за действие, както и мерките, предприети за коригиране на положението.
(16)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко случая на неизпълнение на задължения съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, липсата на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка, липсата на система за възпиращи санкции, както и на правилно прилагане на схемата за сертифициране на улова. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Освен това беше установено неспазване на препоръките и резолюциите от съответните органи, като например Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на Организацията на обединените нации (IPOA-UN). При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(17)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Белиз като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(18)
По отношение на възможните ограничения за Белиз като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният му статут на развиваща се държава и общите показатели на Белиз по отношение на рибарството не са пострадали от общото му равнище на развитие.
(19)
Предвид на решението то 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Белиз, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Белиз по отношение на неговите задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91, 94, 117, 118 на Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право, членове 18, 19, 20 от Споразумението на ООН относно рибните запаси и член II, параграф 8 от Споразумението на ФАО за съответствие.
(20)
Поради това Белиз не е успял да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включен в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
4. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕНА КРАЛСТВО КАМБОДЖА
(21)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Кралство Камбоджа (Камбоджа) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Камбоджа като несътрудничеща трета държава и прикани Камбоджа да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юни 2013 г. Камбоджа предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Камбоджа в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Камбоджа след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Камбоджа беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Камбоджа. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Камбоджа, не са били изцяло изпълнени.
5. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА КАМБОДЖА КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(22)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Камбоджа и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4-7 от Регламента за ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Камбоджа в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г., и предвид предложения план за действие, допълнен със съответната информация, предоставена от Камбоджа.
(23)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с няколко неизпълнения на задълженията съгласно международното право, свързани по-специално с неприемането на подходяща правна рамка, неосигуряването на адекватно и ефикасно наблюдение, липсата на система за контрол и проверка и липсата на система за възпиращи санкции. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(24)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Камбоджа като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(25)
По отношение на възможните ограничения за Камбоджа като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава и общите показатели на Камбоджа по отношение на рибарството не са пострадали от общото ѝ равнище на развитие.
(26)
Действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, са недостатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право (Конвенцията UNCLOS). Припомня се, че няма значение дали Камбоджа действително е ратифицирала Конвенцията UNCLOS, тъй като разпоредбите ѝ относно плаване в открито море (членове от 86-115 от Конвенцията UNCLOS) са признати за обичайно международно право. С тези разпоредби се извършва кодифициране на съществуващите преди това норми на обичайното международно право и почти дословно се възприема формулировката от Конвенцията за откритото море и от Конвенцията за териториалното море и прилежащата зона, към които Камбоджа се е присъединила и е ратифицирала.
(27)
Предвид на на решението от 15 ноември 2012 г. и Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и диалога с Камбоджа, проведен от Комисията, и резултатите от него, може да се заключи, че действията, предприети от Камбоджа с оглед на нейните задължения като държава на знамето, не са достатъчни за спазване на членове 91 и 94 от Конвенцията UNCLOS.
(28)
Поради това Камбоджа не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
6. ПРОЦЕДУРА ПО ОТНОШЕНИЕ НА РЕПУБЛИКА ГВИНЕЯ
(29)
На 15 ноември 2012 г. Комисията уведоми Република Гвинея (Гвинея) в съответствие с член 32 от Регламента за ННН риболов, че разглежда възможността за определяне на Гвинея като несътрудничеща трета държава и прикани Гвинея да разработи, в тясно сътрудничество със службите на Комисията, план за действие за отстраняване на недостатъците, установени в решението от 15 ноември 2012 г. През периода от декември 2012 г. до юли 2013 г. Гвинея предостави в писмен вид своите виждания и се срещна с Комисията, за да обсъди въпроса. Комисията предостави съответната информация на Гвинея в писмена форма. Комисията продължи да търси и проверява цялата информация, която счете за необходима. Устните и писмените коментари, представени от Гвинея след решението от 15 ноември 2012 г., бяха разгледани и взети под внимание, като същевременно Гвинея беше уведомявана устно или писмено относно обсъжданията на Комисията. Комисията възприе становището, че проблемните области и недостатъците, описани в решението от 15 ноември 2012 г., не са взети под внимание в достатъчна степен от Гвинея. Освен това Комисията заключи, че мерките, предложени в план за действие, представен от Гвинея, не са били изцяло изпълнени.
7. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ГВИНЕЯ КАТО НЕСЪТРУДНИЧЕЩА ТРЕТА ДЪРЖАВА
(30)
В решението от 15 ноември 2012 г. Комисията анализира задълженията на Гвинея и оцени нейното изпълнение на международните ѝ задължения като държава на знамето, пристанищна държава, крайбрежна държава или държава на пазара. За целите на този преглед Комисията взе предвид параметрите, изброени в член 31, параграфи 4 - 7 от Регламента относно ННН риболов. Комисията направи преглед на изпълнението от страна на Гвинея в съответствие със заключенията в решението от 15 ноември 2012 г. и като взе предвидпредложения план за действие, доразвит с допълнителна информация, предоставена от Гвинея.
(31)
Основните недостатъци, посочени от Комисията в предложения план за действие, бяха свързани с все още предстоящите реформи, целящи да се гарантира достатъчно адекватно и ефикасно наблюдение на риболовния флот на Гвинея, ефективно прилагане на националното законодателство и разпоредби относно рибарството, прилагане на правилата чрез преследване и санкциониране на установените дейности, свързани с ННН риболов, засилване на средствата за контрол и надзор, система за възпиращи санкции, политика в областта на рибарството в съответствие с административния капацитет по отношение на контрола и наблюдението. Другите установени недостатъци се отнасят, в по-общ план, до спазването на международните задължения, включително и на препоръките и резолюциите на регионалните организации за управление на рибарството, както и на условията за регистрация на корабите в съответствие с международното право. Също така беше установено неспазване на препоръките и резолюциите на съответните организации, като Международния план за действие срещу незаконния, недеклариран и нерегулиран риболов на ООН. При все това, неспазването на незадължителните препоръки и резолюции беше разгледано само като подкрепящо доказателство, а не като основание за определяне.
(32)
С Решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г. Комисията определи Гвинея като несътрудничеща трета държава съгласно Регламента за ННН риболов.
(33)
По отношение на възможните ограничения за Гвинея като развиваща се държава следва да се отбележи, че специфичният статут на развиваща се държава може да пострада от нейното равнище на развитие. Въпреки това, предвид характера на установените недостатъци в Гвинея, предоставената от Съюза и държавите-членки помощ и предприетите действия за коригиране на положението, равнището на развитие на тази държава не може да даде обяснение за общите показатели на Гвинея като държава на знамето или крайбрежна държава по отношение на рибарството и недостатъчните действия от нейна страна за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова.
(34)
Предвид на решението от 15 ноември 2012 г. и решението за изпълнение от 26 ноември 2013 г., както и на диалога с Гвинея, проведен от Комисията, и резултатите от него може да се заключи, че действията, предприети от Гвинея, с оглед на нейните задължения като държава на знамето и крайбрежна държава, не са достатъчни за спазване на членове 61, 62, 94, 117 и 118 от Конвенцията UNCLOS, както и членове 18, 19 и 20 от Споразумението относно прилагането на разпоредби на Конвенцията UNCLOS.
(35)
Поради това Гвинея не е успяла да изпълни своите задължения в съответствие с международното право като държава на знамето и крайбрежна държава, а именно да предприеме действия за предотвратяване, възпиране и премахване на ННН риболова, поради което следва да бъде включена в списъка на Съюза на несътрудничещи трети държави.
8. СЪСТАВЯНЕ НА СПИСЪК НА НЕСЪТРУДНИЧЕЩИ ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
(36)
Предвид заключенията, направени по-горе по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея, тези страни следва да бъдат включени в списъка на несътрудничещите трети държави, който трябва да бъде съставен в съответствие с член 33 от Регламента за ННН риболов.
(37)
Действията по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея под формата на мерки, които следва да бъдат приложени, са изброени в член 38 от Регламента за ННН риболов. Забраната на вноса обхваща всички запаси и видове, определени в член 2, параграф 8 от Регламента за ННН риболов, тъй като определянето не се обосновава с липсата на подходящи мерки, приети във връзка с ННН риболов, които засягат дадени запаси или видове. В съответствие с определението, установено в член 2, параграф 11 от Регламента за ННН риболов внос означава внасянето на рибни продукти на територията на Съюза, включително с цел трансбордиране в пристанища на негова територия.
(38)
Следва да се отбележи, че ННН риболовът, inter alia, води до намаляване на рибните запаси, унищожаване на морски местообитания, пречи на опазването и устойчивото използване на морските ресурси, нарушава конкуренцията, застрашава продоволствената сигурност, поставяйки честните рибари в неизгодно положение и намалява капацитета на крайбрежните общности. С оглед на обхвата на проблемите, свързани с ННН риболова, е необходимо Съюзът да предприеме бързи действия по отношение на Белиз, Камбоджа и Гвинея като несътрудничещи държави. С оглед на горепосоченото настоящото решение следва да влезе в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
(39)
Ако Белиз, Камбоджа или Гвинея докажат, че положението, дало основание за включването им в списъка, е коригирано, Съветът, като действа с квалифицирано мнозинство по предложение на Комисията, заличава съответната държава от списъка на несътрудничещи трети държави в съответствие с член 34, параграф 1 от Регламента за ННН риболов. Решението за заличаване от списъка трябва да взема предвид и дали Белиз, Камбоджа или Гвинея е предприела конкретни мерки, които могат да доведат до трайно подобряване на положението,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Списъкът на Съюза на несътрудничещи трети държави, предвиден в член 33 от Регламент (ЕО) № 1005/2008 е установен в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 24 март 2014 година.
RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 24 mars 2014
om upprättande av en förteckning över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske enligt förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske
(2014/170/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2847/93, (EG) nr 1936/2001 och (EG) nr 601/2004 samt om upphävande av förordningarna (EG) nr 1093/94 och (EG) nr 1447/1999 (1), särskilt artikel 33.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
1. INLEDNING
(1)
Genom förordning (EG) nr 1005/2008 (nedan kallad IUU-förordningen) upprättas ett unionssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (nedan kallat IUU-fiske).
(2)
I kapitel VI i IUU-förordningen fastställs förfarandet för identifiering av icke-samarbetande tredjeländer, åtgärder i fråga om länder som identifieras som icke-samarbetande tredjeländer, fastställandet av en förteckning över icke-samarbetande tredjeländer, avförande av länder från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer, offentliggörande av förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer samt eventuella nödåtgärder.
(3)
I enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen meddelade kommissionen genom ett beslut av den 15 november 2012 (2) (nedan kallat beslutet av den 15 november 2012) att åtta tredjeländer ansågs kunna identifieras som icke-samarbetande tredjeländer.
(4)
I beslutet av den 15 november 2012 redogjorde kommissionen för de huvudsakliga faktauppgifterna och motiveringarna bakom en sådan identifiering.
(5)
Den 15 november 2012 meddelade kommissionen även de åtta länderna genom separata skrivelser att den övervägde möjligheten att identifiera dem som icke-samarbetande tredjeländer.
(6)
I dessa skrivelser framhöll kommissionen särskilt att länderna, för att undvika att identifieras och formellt införas i förteckningen över icke-samarbetande länder enligt artiklarna 31 och 33 i IUU-förordningen, uppmanades att i nära samarbete med kommissionen upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som identifierats i beslutet av den 15 november 2012.
(7)
Följaktligen uppmanande kommissionen de åtta länderna att göra följande: i) Göra allt som krävs för att genomföra åtgärderna i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit. ii) Göra en bedömning av genomförandet av åtgärderna i de handlingsplaner som kommissionen föreslagit. iii) Var sjätte månad skicka en detaljerad rapport till kommissionen med bedömning av genomförandet av varje enskild åtgärd med avseende på bland annat hur effektivt de enskilt eller övergripande bidrar till att säkerställa ett kontrollsystem för fisket som överensstämmer med reglerna.
(8)
De åtta tredjeländerna gavs möjlighet att skriftligen svara på de punkter som uttryckligen togs upp i beslutet av den 15 november 2012 samt på annan relevant information, så att de kunde lämna bevis för att vederlägga eller komplettera de fakta som åberopades i beslutet av den 15 november 2012 eller i tillämpliga fall anta en handlingsplan för att förbättra situationen och lämna information om åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen. De åtta länderna har tillförsäkrats sina rättigheter att begära eller lämna ytterligare uppgifter.
(9)
Den 15 november 2012 inledde kommissionen ett dialogförfarande med de åtta tredjeländerna och framhöll att den anser att sex månader i princip borde räcka för att nå en överenskommelse i frågan.
(10)
Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga kommentarer som lämnades av de åtta länderna till följd av beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades. De åtta länderna hölls informerade om kommissionens överväganden antingen muntligt eller skriftligt.
(11)
Genom ett genomförandebeslut av den 26 november 2013 (3) (nedan kallat genomförandebeslutet av den 26 november 2013) identifierade kommissionen Belize, Konungariket Kambodja (nedan kallat Kambodja) och Republiken Guinea (nedan kallad Guinea) som icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske. I enlighet med IUU-förordningen angav kommissionen skälen till att den ansåg att dessa tre länder inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstater att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske.
(12)
Ett genomförandebeslut av rådet om att införa Belize, Kambodja och Guinea i förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske bör alltså antas i samband med genomförandet av IUU-förordningen som ett resultat av undersöknings- och dialogförfaranden som genomförts i enlighet med de innehållsmässiga och formella kraven i IUU-förordningen. Dessa undersöknings- och dialogförfaranden, inbegripet skriftväxlingen och de möten som hållits, samt beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 ligger till grund för det här beslutet och de bakomliggande orsakerna är desamma. Det här beslutet om att föra in Belize, Kambodja och Guinea i förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer när det gäller bekämpning av IUU-fiske bör medföra de åtgärder som anges i artikel 38 i IUU-förordningen.
(13)
Enligt artikel 34.1 i IUU-förordningen ska rådet på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet avföra ett tredjeland från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer om landet visar att den situation som motiverade införandet i förteckningen har rättats till. I samband med ett beslut om avförande ska hänsyn också tas till om tredjelandet i fråga har vidtagit konkreta åtgärder som kan leda till en bestående förbättring av situationen.
2. FÖRFARANDE AVSEENDE BELIZE
(14)
Den 15 november 2012 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Belize om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Belize att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-augusti 2013 inkom Belize med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Belize. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Belize efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Belize hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Belize. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Belize lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
3. IDENTIFIERING AV BELIZE SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(15)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Belizes skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För den granskningen beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Belize fullgjort sina skyldigheter i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och med beaktande av den relevanta information som Belize lämnat efter beslutet, samt den föreslagna handlingsplanen och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen.
(16)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde flera underlåtelser att fullgöra skyldigheter enligt internationell rätt, bland annat kopplat till antagandet av ett adekvat regelverk, bristen på lämplig och effektiv övervakning, avsaknad av ett kontroll- och inspektionssystem, avsaknad av ett avskräckande system för sanktioner och bristande genomförande av fångstcertifieringssystemet. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter, bland annat de regionala fiskeriorganisationernas rekommendationer och resolutioner samt villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som FN:s internationella handlingsplan mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IPOA-FN) har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(17)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Belize som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(18)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Belize i egenskap av utvecklingsland konstateras att Belizes särskilda utvecklingsstatus och övergripande kapacitet i fråga om fiske inte begränsas av landets allmänna utvecklingsnivå.
(19)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Belize och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Belize mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat inte är tillräckliga för att efterleva bestämmelserna i artiklarna 91, 94, 117 och 118 i Förenta nationernas havsrättskonvention (UNCLOS), artiklarna 18, 19, 20 i Förenta nationernas avtal om fiskbestånd (UNSFA) och med artikel II.8 i FAO-avtalet.
(20)
Belize har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
4. FÖRFARANDE MED AVSEENDE PÅ KAMBODJA
(21)
Den 15 november 2012 informerade kommissionen, i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Kambodja om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Kambodja att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-juni 2013 inkom Kambodja med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Kambodja. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Kambodja efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Kambodja hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till synpunkten att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Kambodja. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Kambodja lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
5. IDENTIFIERING AV KAMBODJA SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(22)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Kambodjas skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För denna granskning beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Kambodja fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och den föreslagna handlingsplanen, enligt vad som ytterligare behandlats i den relevanta information som lämnades av Kambodja.
(23)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde flera underlåtelser att fullgöra skyldigheter enligt internationell rätt, bland annat kopplat till antagandet av ett adekvat regelverk, bristen på lämplig och effektiv övervakning, avsaknad av ett kontroll- och inspektionssystem och avsaknad av ett avskräckande system för sanktioner. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter och villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som IPOA-FN, har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(24)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Kambodja som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(25)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Kambodja i egenskap av utvecklingsland konstateras att Kambodjas särskilda utvecklingsstatus och övergripande kapacitet i fråga om fiske inte begränsas av landets allmänna utvecklingsnivå.
(26)
De åtgärder som Kambodja vidtagit mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat räcker inte för ett efterleva artiklarna 91 och 94 i UNCLOS. Det är irrelevant huruvida Kambodja faktiskt har ratificerat UNCLOS eftersom konventionens bestämmelser om navigering på det fria havet (artiklarna 86-115 i UNCLOS) har erkänts som internationell sedvanerätt. Dessutom kodifierar dessa bestämmelser tidigare existerande regler i internationell sedvanerätt och följer nästan ordagrant lydelsen i konventionen om det öppna havet och konventionen om territorialhavet och angränsande zon, vilka båda Kambodja har ratificerat respektive anslutit sig till.
(27)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Kambodja och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Kambodja mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat inte är tillräckliga för att efterleva artiklarna 91 och 94 i UNCLOS.
(28)
Kambodja har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flaggstat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
6. FÖRFARANDE MED AVSEENDE PÅ GUINEA
(29)
Den 15 november 2012 meddelade kommissionen, genom ett beslut i enlighet med artikel 32 i IUU-förordningen, Guinea om möjligheten att landet skulle identifieras som icke-samarbetande tredjeland och uppmanade Guinea att i nära samarbete med kommissionens enheter upprätta en handlingsplan för att rätta till de brister som påpekats i beslutet av den 15 november 2012. Under perioden december 2012-juli 2013 inkom Guinea med skriftliga inlagor med sina synpunkter och sammanträdde med kommissionen för att diskutera frågan. Kommissionen lämnade skriftligen relevanta uppgifter till Guinea. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga. De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av Guinea efter beslutet av den 15 november 2012 övervägdes och beaktades, och Guinea hölls informerat muntligen eller skriftligen om kommissionens överväganden. Kommissionen kom fram till synpunkten att de problemområden och brister som beskrivits i beslutet av den 15 november 2012 inte hade åtgärdats i tillräcklig grad av Guinea. Dessutom drog kommissionen slutsatsen att de åtgärder som föreslagits i en handlingsplan som Guinea lagt fram inte heller hade genomförts fullt ut.
7. IDENTIFIERING AV GUINEA SOM ICKE-SAMARBETANDE TREDJELAND
(30)
I beslutet av den 15 november 2012 analyserade kommissionen Guineas skyldigheter och granskade landets fullgörande av dess internationella förpliktelser som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat. För denna granskning beaktade kommissionen de parametrar som förtecknas i artikel 31.4-31.7 i IUU-förordningen. Kommissionen granskade om Guinea fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg-, hamn-, kust- eller marknadsstat i överensstämmelse med rönen i beslutet av den 15 november 2012 och med den relevanta information som Guinea lämnat efter beslutet, samt den föreslagna handlingsplanen och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen.
(31)
De huvudsakliga brister som kommissionen identifierat i den förslagna handlingsplanen gällde reformer som fortfarande behövdes för att säkerställa en tillräcklig och effektiv övervakning av fiskeflottan, ett effektivt genomförande av nationella lagar och förordningar om fiske, regelefterlevnad genom åtal och sanktioner för det IUU-fiske som upptäcks, förstärkning av resurser för kontroll och inspektion, ett avskräckande system för sanktioner samt en fiskepolitik som överensstämmer med den administrativa kapaciteten i fråga om kontroll och övervakning. De övriga identifierade bristerna gäller mer allmänt efterlevnaden av internationella skyldigheter, bland annat de regionala fiskeriorganisationernas rekommendationer och resolutioner samt villkor för registrering av fartyg enligt internationell rätt. Bristande efterlevnad av rekommendationer och resolutioner från relevanta organ, som IPOA-FN, har också identifierats. Den bristande efterlevnaden av icke-bindande rekommendationer och resolutioner har dock endast beaktats som stödjande material och inte som grund för identifieringen.
(32)
I genomförandebeslutet av den 26 november 2013 identifierades Guinea som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med IUU-förordningen.
(33)
När det gäller eventuella särskilda svårigheter för Guinea i egenskap av utvecklingsland konstateras att Guineas särskilda utvecklingsstatus kan begränsas av landets utvecklingsnivå. Med tanke på arten av de tillkortakommanden som konstaterats, den hjälp som lämnats av unionen och medlemsstaterna och de åtgärder som vidtagits för att rätta till situationen, kan dock inte Guineas utvecklingsnivå förklara landets övergripande brister som flagg- eller kuststat när det gäller fisket och dess otillräckliga insatser för att förebygga, motverka och undanröja IUU-fiske.
(34)
Med beaktande av beslutet av den 15 november 2012 och genomförandebeslutet av den 26 november 2013 och av den dialog som kommissionen fört med Guinea och resultatet av denna, kan det konstateras att de åtgärder som vidtagits av Guinea mot bakgrund av landets skyldigheter som flaggstat och kuststat inte är tillräckliga för att efterleva artiklarna 61, 62, 94, 117 och 118 i UNCLOS samt artiklarna 18, 19 och 20 i UNSFA.
(35)
Guinea har därmed inte fullgjort sina skyldigheter enligt internationell rätt som flagg- och kuststat att vidta åtgärder i syfte att förebygga, hindra och undanröja IUU-fiske och bör därför införas i unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer.
8. UPPRÄTTANDE AV EN FÖRTECKNING ÖVER ICKE-SAMARBETANDE TREDJELÄNDER
(36)
Med beaktande av slutsatserna ovan beträffande Belize, Kambodja och Guinea bör dessa länder införas i den förteckning över icke-samarbetande tredjeländer som ska upprättas i enlighet med artikel 33 i IUU-förordningen.
(37)
De åtgärder som bör gälla med avseende på Belize, Kambodja och Guinea förtecknas i artikel 38 i IUU-förordningen. Importförbudet omfattar alla bestånd och arter, enligt definitionen i artikel 2.8 i IUU-förordningen, eftersom identifieringen inte motiveras av att länderna underlåtit att vidta åtgärder mot IUU-fiske efter ett visst bestånd eller en viss art. I enlighet med den definition som fastställs i artikel 2.11 i IUU-förordningen avses med import införsel av fiskeriprodukter till unionens territorium, även för omlastning i hamn.
(38)
Det är konstaterat att IUU-fiske bland annat utarmar fiskbestånd, förstör marina livsmiljöer, undergräver bevarande och hållbart utnyttjande av marina resurser, snedvrider konkurrens, äventyrar livsmedelstryggheten, konkurrerar ut hederliga fiskare och försvagar kustsamhällena. Med tanke på omfattningen av de problem som IUU-fisket innebär är det nödvändigt att unionen snabbt genomför åtgärderna avseende Belize, Kambodja och Guinea som icke-samarbetande länder. Mot bakgrund av ovanstående bör detta beslut träda i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
(39)
I enlighet med artikel 34.1 i IUU-förordningen ska rådet på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet avföra landet eller länderna från förteckningen över icke-samarbetande tredjeländer om Belize, Kambodja eller Guinea visar att den situation som motiverade införandet i förteckningen har rättats till. I samband med ett beslut om avförande ska hänsyn också tas till om Belize, Kambodja eller Guinea har vidtagit konkreta åtgärder som kan leda till en bestående förbättring av situationen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Unionens förteckning över icke-samarbetande tredjeländer som framgår av artikel 33 i förordning (EG) nr 1005/2008 fastställs i bilagan till detta beslut.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 24 mars 2014.