РЕШЕНИЕ № 1386/2013/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 ноември 2013 година
относно Обща програма на Европейския съюз за действие за околната среда до 2020 година „Да живеем добре в пределите на нашата планета“
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът си постави за цел да се превърне в интелигентна, устойчива и приобщаваща икономика до 2020 г. чрез набор от политики и мерки с цел изграждане на нисковъглеродна и ефективна от гледна точка на използването на ресурсите икономика (4).
(2)
Няколко последователни програми за действие за околната среда осигуриха рамката за действие на Съюза в тази област от 1973 г. насам.
(3)
Шестата програма за действие на Общността за околната среда (5) (наричана по-долу „6-а ПДОС“) приключи през юли 2012 г., но продължава изпълнението на много от мерките и действията, предприети по тази програма.
(4)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС се заключава, че програмата е допринесла за околната среда и е осигурила обща стратегическа насока за политиката в областта на околната среда. Въпреки тези постижения, все още се запазват неустойчиви тенденции в четирите приоритетни области, определени в 6-а ПДОС: изменение на климата, природа и биологично разнообразие, околна среда, здраве и качество на живота и природни ресурси и отпадъци.
(5)
В окончателната оценка на 6-а ПДОС са изтъкнати някои недостатъци. Ето защо постигането на целите, изложени в Седмата програма за действие за околната среда (наричана по-долу „7-а ПДОС“), изисква пълна ангажираност от страна на държавите членки и съответните институции на Съюза, както и готовност за поемане на отговорност за осигуряването на очакваните ползи от програмата.
(6)
Според доклада на Европейската агенция за околната среда, озаглавен „Европейската околна среда - състояние и перспективи за 2010 г.“ (наричан по-долу „ДСПОС 2010“), в областта на околната среда продължават да съществуват редица сериозни предизвикателства, които ще доведат до сериозни последици, ако не бъдат предприети никакви действия за справянето с тях.
(7)
Глобалните системни тенденции и предизвикателства, свързани с динамиката на населението, урбанизацията, болестите и пандемиите, ускорените технологични промени и неустойчивия икономически растеж, усложняват още повече справянето с екологичните предизвикателства и постигането на устойчиво развитие в дългосрочен план. За осигуряването на дългосрочния просперитет на Съюза се изисква предприемането на допълнителни действия за справяне с тези предизвикателства.
(8)
От съществено значение е да бъдат установени приоритетни цели на Съюза за 2020 г. в съответствие с ясна дългосрочна перспектива до 2050 г. Това също така би осигурило стабилна среда за устойчиви инвестиции и растеж. 7-ата ПДОС следва да се основава на политически инициативи по стратегията „Европа 2020“ (6), включително законодателния пакет на Съюза в областта на климата и енергетиката (7), съобщението на Комисията относно „Пътна карта за постигане до 2050 г. на конкурентоспособна икономика с ниска въглеродна интензивност“ (8), Стратегията на ЕС за биологичното разнообразие до 2020 г. (9), Пътната карта за ефективно използване на ресурсите в Европа (10), водещата инициатива „Съюз за иновации“ (11) и Стратегията на Европейския съюз за устойчиво развитие.
(9)
7-ата ПДОС следва да спомогне за постигане на целите по отношение на околната среда и изменението на климата, които Съюзът вече е приел, и да установи пропуските по отношение на политиката, където може да са необходими допълнителни цели.
(10)
Съюзът прие да постигне намаление на своите емисии на парникови газове с поне 20 % до 2020 г. (30 %, ако и други развити държави се ангажират с подобно намаляване на емисиите, а развиващите се държави допринесат по подходящ начин съобразно своите отговорности и съответни възможности), да осигури дял от 20 % на възобновяемите енергийни източници в потреблението на енергия през 2020 г. и да постигне намаление с 20 % на потреблението на първична енергия в сравнение с очакваните равнища чрез повишаване на енергийната ефективност (12).
(11)
Съюзът прие до 2020 г. да спре загубата на биологично разнообразие и влошаването на екосистемните услуги в Съюза, както и да ги възстанови, доколкото това е възможно, като се увеличи приносът на Съюза за възпиране на загубата на биологично разнообразие в световен мащаб (13).
(12)
Съюзът подкрепя целите за спиране на загубата на горски територии в световен мащаб най-късно до 2030 г. и за намаляване на общото обезлесяване на тропическите гори до 2020 г. най-малко с 50 % спрямо равнищата от 2008 г. (14)
(13)
Съюзът прие до 2015 г. да постигне добро състояние на всички води в Съюза, включително сладководните (реки и езера, подпочвени води), преходните (речни устия/делти) и крайбрежните води до една морска миля от брега (15).
(14)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне добро екологично състояние на всички морски води на Съюза (16).
(15)
Съюзът прие да постигне равнище на качество на въздуха, което да не води до значителни отрицателни въздействия върху здравето на човека и околната среда, както и рискове за тях (17).
(16)
Съюзът прие до 2020 г. да постигне целта производството и употребата на химикалите да се извършва по начини, които свеждат до минимум значителните неблагоприятни ефекти върху здравето на човека и околната среда (18).
(17)
Съюзът прие да опазва околната среда и човешкото здраве, като предотвратява или намалява неблагоприятното въздействие от генерирането и управлението на отпадъци, както и като намалява цялостното въздействие от използването на ресурси и повишава ефективността на това използване посредством прилагането на следната йерархия на отпадъците: предотвратяване, подготовка за повторна употреба, рециклиране, друго оползотворяване и обезвреждане (19).
(18)
Съюзът прие да насърчава прехода към зелена икономика и да се стреми към пълно премахване на връзката между икономическия растеж и влошаването на състоянието на околната среда (20).
(19)
Съюзът прие да се стреми към прекратяване на влошаването на състоянието на земите в световен мащаб в условията на устойчиво развитие (21).
(20)
Съгласно член 191, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) политиката на Съюза в областта на околната среда има за цел постигането на високо равнище на защита при отчитане на различното състояние на регионите в рамките на Съюза и се основава на принципа на предпазните мерки и на превантивните действия, на принципа на приоритетно отстраняване още при източника на замърсяването и на принципа „замърсителят плаща“.
(21)
В съответствие с принципа на субсидиарност на 7-ата ПДОС, за да се постигнат приоритетните цели, следва да се предприемат действия на различни равнища на управлението.
(22)
Прозрачното участие на неправителствени участници е от важно значение, за да се осигури успехът на 7-ата ПДОС и да се постигнат нейните приоритетни цели.
(23)
Загубата на биологично разнообразие и влошаването на състоянието на екосистемите в Съюза имат важни последствия за околната среда и благосъстоянието на човека, те също така оказват въздействие върху бъдещите поколения и струват скъпо на обществото като цяло - особено за икономическите субекти от сектори, които са пряко зависими от екосистемните услуги.
(24)
В Съюза съществуват значителни възможности за намаляване на емисиите на парникови газове и за повишаване на енергийната ефективност и на ефективността на използването на ресурсите. Това ще намали въздействието върху околната среда и ще доведе до повишена конкурентоспособност, както и до нови източници на растеж и работни места посредством икономии на разходи благодарение на повишената ефективност, пазарната реализация на иновациите и по-доброто управление на ресурсите през целия им жизнен цикъл. С цел реализиране на този потенциал по-всестранната политика на Съюза в областта на изменението на климата следва да отчита, че всички сектори на икономиката трябва да допринасят за справянето с изменението на климата.
(25)
Екологичните проблеми и въздействия продължават да пораждат значителни рискове за здравето и благосъстоянието на човека, докато мерките за подобряване на състоянието на околната среда могат да бъдат от полза.
(26)
Пълното и еднакво прилагане в целия Съюз на достиженията на правото в областта на околната среда представлява добра инвестиция за околната среда и здравето на човека, а също и за икономиката.
(27)
Политиката на Съюза в областта на околната среда следва да продължи да се основава на надеждни знания и следва да гарантира, че данните, които са в основата на формирането на политиката, включително случаите, в които се използва принципът на превантивните действия, могат да бъдат по-добре разбрани на всички равнища.
(28)
Постигането на екологичните цели и на целите в областта на климата следва да бъде подкрепено с достатъчни инвестиции, като финансовите средства следва да бъдат разходвани по-ефективно в съответствие с тези цели. Използването на публично-частни инициативи следва да бъде насърчавано.
(29)
Отразяването на проблемите на околната среда във всички съответни области на политиката е от съществено значение за намаляването на въздействието върху околната среда, дължащо се на политиките и дейностите в други сектори, и за постигането на специфичните цели, свързани с околната среда и с климата.
(30)
Съюзът е гъсто населен, а над 70 % от неговите граждани живеят в градски и периферни градски райони, където са изправени пред конкретни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
(31)
Много от предизвикателствата, свързани с околната среда, са с глобален характер и могат да бъдат напълно преодолени само чрез мащабен глобален подход, докато други екологични предизвикателства са със силно изразен регионален характер. Това налага сътрудничество с държави партньори, включително съседни държави и отвъдморски държави и територии.
(32)
7-ата ПДОС следва да подпомага изпълнението в рамките на Съюза и на международно равнище на заключителните документи и ангажиментите, приети на Конференцията на Организацията на обединените нации по въпросите на устойчивото развитие през 2012 г. („Рио + 20“), насочени към превръщането на световната икономика в приобщаваща и зелена икономика в контекста на устойчивото развитие и намаляването на бедността.
(33)
Подходящото съчетаване на политически инструменти би позволило на предприятията и потребителите по-добре да разберат въздействието на своята дейност върху околната среда и да управляват това въздействие. Тези политически инструменти включват икономически стимули, пазарни инструменти и изисквания за информация, както и доброволни инструменти и мерки за допълване на нормативната уредба и за участието на заинтересованите страни на различни равнища.
(34)
Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, следва да бъдат развивани в съответствие с принципите на разумно регулиране (22) и, когато е целесъобразно, да подлежат на цялостна оценка на въздействието.
(35)
Напредъкът в изпълнението на целите на 7-ата ПДОС следва да бъде наблюдаван, анализиран и оценяван въз основа на одобрени показатели.
(36)
В съответствие с член 192, параграф 3 ДФЕС приоритетните цели по отношение на политиката на Съюза в областта на околната среда следва да бъдат изложени в обща програма за действие.
(37)
Във връзка с приоритетните цели, заложени в настоящото решение, в 7-ата ПДОС, изложена в приложението, се набелязват редица мерки и действия за постигане на тези цели,
(38)
Доколкото целта на настоящото решение, а именно създаването на обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда, която излага приоритетни цели, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради мащаба и последиците на тази програма за действие, може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигане на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Приема се обща програма на Съюза за действие в областта на околната среда за периода до 31 декември 2020 г. (наричана по-долу „7-ата програма за действие за околната среда“ или „7-ата ПДОС“) съгласно изложеното в приложението.
Член 2
1. 7-ата програма за действие за околната среда има следните приоритетни цели:
а)
опазване, съхранение и увеличаване на природния капитал на Съюза;
б)
превръщане на Съюза в ефективна от гледна точка на използването на ресурсите, зелена и конкурентоспособна нисковъглеродна икономика;
в)
закрила на гражданите на Съюза от свързани с околната среда въздействия и рискове за здравето и бласъстоянието им;
г)
осигуряване на максимални ползи от законодателството на Съюза в областта на околната среда чрез подобряване на неговото прилагане;
д)
подобряване на базата от знания и данни за политиката на Съюза в областта на околната среда;
е)
осигуряване на инвестиции за политиката в областта на околната среда и климата и предприемане на мерки по отношение на външните за околната среда фактори;
ж)
по-добро отразяване на проблемите на околната среда и повишена съгласуваност на политиките;
з)
повишаване на устойчивостта на големите градове в Съюза;
и)
повишаване на ефективността на Съюза в справянето с международни предизвикателства, свързани с околната среда и климата.
2. 7-ата ПДОС се основава на принципа на предпазните мерки, принципите на превантивните действия и на отстраняване на замърсяването още при източника и на принципа „замърсителят плаща“.
3. 7-ата ПДОС допринася за високо равнище на опазване на околната среда и подобряване на качеството на живот и благосъстояние за гражданите.
4. Всички мерки, действия и специфични цели, определени в 7-ата ПДОС, се предлагат и изпълняват в съответствие с принципите на разумното регулиране и, когато е целесъобразно, подлежат на цялостна оценка на въздействието.
Член 3
1. Съответните институции на Съюза и държавите членки са отговорни за предприемане на подходящи действия с цел изпълнението на приоритетните цели, определени в 7-ата ПДОС. Действията се предприемат при надлежно съобразяване с принципите на предоставената компетентност, субсидиарността и пропорционалността съгласно член 5 от Договора за Европейския съюз.
2. Държавните органи на всички равнища работят съвместно с предприятията, социалните партньори, гражданското общество и отделните граждани за изпълнението на 7-ата ПДОС.
Член 4
1. Комисията гарантира, че изпълнението на съответните елементи на 7-ата ПДОС се наблюдава в контекста на редовния процес на мониторинг по стратегията „Европа 2020“. В този процес се включват показателите на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда, както и показателите, използвани за мониторинг на напредъка по постигането на съществуващото законодателство и целите, свързани с околната среда и климата, като например целите за климата и енергията, целите за биологичното разнообразие и етапните цели за ефективността на използването на ресурсите.
2. Комисията също така извършва оценка на 7-ата ПДОС. Оценката се основава, inter alia, на доклада на Европейската агенция за околната среда относно състоянието на околната среда и на консултация със заинтересованите страни. Въз основа на тази оценка Комисията своевременно представя доклад на Европейския парламент и на Съвета преди края на 7-ата ПДОС.
3. С оглед на тази оценка и на други съответни промени в политиките Комисията, когато е целесъобразност, своевременно представя предложение за 8-ама ПДОС с цел избягване на прекъсване между 7-ата ПДОС и 8-ата ПДОС.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 20 ноември 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 1386/2013/EU
av den 20 november 2013
om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 - Att leva gott inom planetens gränser
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 192.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Unionen har satt som mål att bli en smart och hållbar ekonomi för alla till 2020 genom en rad politiska strategier och åtgärder för att skapa en utsläppssnål och resurseffektiv ekonomi (4).
(2)
En rad miljöhandlingsprogram har utgjort ramen för unionens åtgärder på miljöområdet sedan 1973.
(3)
Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) upphörde att gälla i juli 2012, men många åtgärder som inleddes under det programmet håller fortfarande på att genomföras.
(4)
I slutbedömningen av det sjätte miljöhandlingsprogrammet drogs slutsatsen att programmet gjorde nytta för miljön och gav en övergripande strategisk vägledning för miljöpolitiken. Trots dessa framsteg kvarstår ohållbara trender inom alla de fyra prioriterade områdena i det sjätte miljöhandlingsprogrammet: klimatförändringar, natur och biologisk mångfald, miljö och hälsa samt livskvalitet och naturresurser och avfall.
(5)
I slutbedömningen av det sjätte miljöhandlingsprogrammet underströks några brister. För att målen i det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska kunna nås krävs ett fullt åtagande från medlemsstaternas och de berörda unionsinstitutionernas sida och en villighet att ta ansvar för att programmets avsedda fördelar uppnås.
(6)
Enligt Europeiska miljöbyråns rapport The European Environment - State and Outlook 2010 (SOER 2010) kvarstår ett antal betydande miljöutmaningar och att dessa kommer att medföra allvarliga konsekvenser om de inte åtgärdas.
(7)
Globala systemtrender och utmaningar knutna till befolkningsutveckling, urbanisering, sjukdomar och epidemier, allt snabbare tekniska förändringar och ohållbar ekonomisk tillväxt bidrar till svårigheten att hantera miljöproblem och uppnå en långsiktigt hållbar utveckling. Att säkerställa unionens långsiktiga välstånd kräver att ytterligare åtgärder vidtas för att komma till rätta med dessa utmaningar.
(8)
Det är nödvändigt att fastställa prioriterade mål för unionen till 2020, i linje med en tydlig långsiktig vision för 2050. Detta skulle även skapa en stabil miljö för hållbar investering och tillväxt. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör bygga på de politiska initiativen i Europa 2020-strategin (6), däribland unionens energi- och klimatpaket (7), kommissionens meddelande om en färdplan för ett konkurrenskraftigt utsläppssnålt samhälle 2050 (8), EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020 (9), färdplanen för ett resurseffektivt Europa (10), flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen (11) och Europeiska unionens strategi för hållbar utveckling.
(9)
Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör bidra till att unionens redan fastställda miljö och klimatmål uppnås och till att kartlägga luckor i politiken där kompletterande mål kan bli nödvändiga.
(10)
Unionen har enats om att minska sina utsläpp av växthusgaser med minst 20 % till 2020 (30 % på villkor att andra utvecklade länder åtar sig att genomföra motsvarande utsläppsminskningar och att utvecklingsländerna bidrar i motsvarande grad efter sitt ansvar och sin förmåga); säkerställa att 20 % av energiförbrukningen kommer från förnybar energi till 2020, och att åstadkomma en minskning med 20 % av användningen av primärenergi jämfört med de beräknade nivåerna, genom förbättrad energieffektivitet (12).
(11)
Unionen har enats om att bromsa förlusten av biologisk mångfald och förstöringen av ekosystemtjänster i unionen till 2020, och återställa dem i den mån det går, och att stärka unionens bidrag till att förhindra förlusten av global biologisk mångfald (13).
(12)
Unionen stöder målet att stoppa förlusten av världens skogstäcke senast 2030 och att minska den totala tropiska avskogningen med minst 50 % senast 2020 jämfört med 2008 års nivåer (14).
(13)
Unionen har enats om att uppnå god status för allt vatten inom unionen till 2015, inbegripet sötvatten (sjöar, vattendrag och grundvatten), vatten i övergångszoner (flodmynningar/deltan) och kustvatten inom en nautisk mil från kusten (15).
(14)
Unionen har enats om att uppnå goda miljöförhållanden i alla havsvatten inom unionen till 2020 (16).
(15)
Unionen har enats om att uppnå luftkvalitetsnivåer som inte medför betydande negativa effekter på, och risker för, människors hälsa och miljön (17).
(16)
Unionen har enats om målet att till 2020 åstadkomma att kemikalier produceras och används på sätt som minimerar betydande negativ inverkan på människors hälsa och miljön (18).
(17)
Unionen har enats om att skydda miljön och människors hälsa genom att förhindra och minska de negativa effekterna av generering och hantering av avfall och genom att minska resursanvändningens allmänna inverkan och förbättra dess effektivitet genom tillämpning av följande avfallshierarki: förebyggande, bearbetning för återanvändning, materialåtervinning, annan återvinning och deponering (19).
(18)
Unionen har enats om att stimulera övergången till en grön ekonomi och eftersträva en absolut frikoppling mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring (20).
(19)
Unionen har enats om att eftersträva en värld utan nettoförstöring av mark inom ramen för en hållbar utveckling (21).
(20)
I enlighet med artikel 191.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) syftar unionens miljöpolitik till en hög skyddsnivå med beaktande av de olika förutsättningar som råder inom unionens olika regioner och bygger på försiktighetsprincipen och principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren betalar.
(21)
Åtgärder för att de prioriterade målen i det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska nås bör vidtas på olika politiska nivåer, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
(22)
Det är viktigt att det sker ett öppet samarbete med icke-statliga aktörer för att det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska bli en framgång och de prioriterade målen ska kunna nås.
(23)
Förlust av biologisk mångfald och förstöring av ekosystem i unionen har inte bara stora effekter på miljön och människors välbefinnande, de påverkar även framtida generationer och är kostsamt för samhället som helhet, särskilt för ekonomiska aktörer i sektorer som är direkt beroende av ekosystemtjänster.
(24)
Det finns betydande utrymme för att minska utsläppen av växthusgaser och förbättra energi- och resurseffektiviteten inom unionen. Det kommer att minska belastningen på miljön och bidra till konkurrenskraft och nya källor för tillväxt och arbetstillfällen genom kostnadsbesparingar från förbättrad effektivitet, försäljningen av uppfinningar och bättre resursförvaltning under hela livscykeln. För att frigöra denna potential bör unionen inom en mer omfattande klimatpolitik ta hänsyn till att alla ekonomiska sektorer måste bidra till att bekämpa klimatförändringarna.
(25)
Miljöproblem och miljöpåverkan fortsätter att utgöra stora risker för människors hälsa och välbefinnande, men åtgärder som förbättrar miljön kan ge fördelar.
(26)
Genomförande av unionens miljöregelverk fullt ut i hela unionen är en bra investering för miljön och människors hälsa, liksom för ekonomin.
(27)
Unionens miljöpolitik bör även fortsättningsvis bygga på en god kunskapsbas och bör säkerställa att underlaget som ligger till grund för utformning av politiken, däribland fall där försiktighetsprincipen har åberopats, är mer begripligt på alla nivåer.
(28)
Miljö- och klimatmålen bör stödjas med lämpliga investeringar, och medel bör användas mer effektivt i linje med dessa mål. Användningen av offentlig-privata initiativ bör uppmuntras.
(29)
Integrering av miljö inom alla relevanta politikområden är avgörande för att minska miljöpåverkan från andra sektorer och politikområden, och för att miljö- och klimatmål ska kunna uppfyllas.
(30)
Unionen är tättbefolkad, och över 70 % av dess medborgare lever i städer eller stadsnära områden och står inför särskilda miljö- och klimatrelaterade utmaningar.
(31)
Många miljöutmaningar är globala och kan endast lösas fullt ut genom ett övergripande globalt samarbete, medan andra miljöutmaningar har en starkt regional karaktär. Detta kräver samarbete med partnerländer, däribland grannländer och utomeuropeiska länder och territorier.
(32)
Det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör inom unionen och på internationell nivå stödja genomförandet av resultaten av och åtagandena från Förenta nationernas konferens om hållbar utveckling 2012 (Rio + 20) och som syftar till att omvandla den globala ekonomin till en inkluderande och grön ekonomi, inom ramen för hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning.
(33)
En lämplig kombination av politiska styrmedel skulle ge företag och konsumenter bättre kunskap om hur deras handlingar påverkar miljön och styra denna påverkan. Sådana politiska styrmedel kan vara ekonomiska incitament, marknadsbaserade styrmedel, informationskrav och frivilliga verktyg och åtgärder som kompletterar lagstiftningen samt engagerar berörda parter på olika nivåer.
(34)
Alla åtgärder och mål som ingår i det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör förbättras i enlighet med principerna om smart lagstiftning (22) och, vid behov, omfattas av en utförlig konsekvensbedömning.
(35)
Framstegen med att uppfylla målen i det sjunde miljöhandlingsprogrammet bör övervakas, utvärderas och analyseras utifrån överenskomna indikatorer.
(36)
I enlighet med artikel 192.3 i EUF-fördraget bör de mål som ska prioriteras i fråga om unionens miljöpolitik anges i ett allmänt handlingsprogram.
(37)
För de prioriterade mål som anges i detta beslut identifieras ett antal åtgärder i det sjunde miljöhandlingsprogram, som anges i bilagan, som syftar till att uppnå dessa mål.
(38)
Eftersom målen för den föreslagna åtgärden, nämligen att upprätta ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen med angivande av prioriterade mål, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av det handlingsprogrammets omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ett allmänt handlingsprogram för unionen på miljöområdet för perioden fram till och med den 31 december 2020 (nedan kallat det sjunde miljöhandlingsprogrammet), som anges i bilagan, antas härmed.
Artikel 2
1. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska ha följande prioriterade mål:
a)
Att skydda, bevara och stärka unionens naturkapital.
b)
Att omvandla unionen till en resurseffektiv, grön, konkurrenskraftig och utsläppssnål ekonomi.
c)
Att skydda unionens medborgare mot miljöbelastningar och risker för hälsa och välbefinnande.
d)
Att få största möjliga fördelar av unionens miljölagstiftning genom förbättrat genomförande.
e)
Att förbättra kunskaps- och faktaunderlaget för unionspolitik för miljön.
f)
Att säkerställa investeringar för miljö- och klimatpolitik och ta itu med externa kostnader för miljöeffekter.
g)
Att förbättra miljöintegrering och politiskt samstämmighet.
h)
Att förbättra hållbarheten i unionens städer.
i)
Att öka unionens effektivitet i att möta internationella miljö- och klimatrelaterade utmaningar.
2. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska grundas på försiktighetsprincipen, principerna om förebyggande åtgärder och om åtgärdande av föroreningar vid källan och principen att förorenaren betalar.
3. Det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska bidra till en hög miljöskyddsnivå och hög livskvalitet och välbefinnande för medborgarna.
4. Alla åtgärder och mål som ingår i det sjunde miljöhandlingsprogrammet ska föreslås och genomföras i enlighet med principerna om smart lagstiftning och, vid behov omfattas av en utförlig konsekvensbedömning.
Artikel 3
1. De relevanta unionsinstitutionerna ansvarar tillsammans med medlemsstaterna för att vidta lämpliga åtgärder för att de prioriterade målen i det sjunde miljöhandlingsprogrammet genomförs. Åtgärder ska vidtas med beaktande av principerna om tilldelade befogenheter, subsidiaritet- och proportionalitet, i enlighet med artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen.
2. Offentliga myndigheter på alla nivåer ska arbeta tillsammans med företag och arbetsmarknadens parter, civilsamhället och enskilda medborgare vid genomförandet av det sjunde miljöhandlingsprogrammet.
Artikel 4
1. Kommissionen ska se till att genomförandet av relevanta delar av det sjunde miljöhandlingsprogrammet övervakas inom ramen för den regelbundna övervakningsprocessen i Europa 2020-strategin. Denna process ska hämta information från Europeiska miljöbyråns indikatorer om miljöns tillstånd samt de indikatorer som används för att övervaka genomförandet av befintliga miljö- och klimatrelaterade bestämmelser och mål, såsom klimat- och energimål, mål för biologisk mångfald och milstolpar för resurseffektivitet.
2. Kommissionen ska även göra en utvärdering av det sjunde miljöhandlingsprogrammet. Den utvärderingen ska bland annat grunda sig på miljöbyråns rapport om miljöns tillstånd och på ett samråd med berörda parter. Kommissionen ska i god tid före det att det sjunde miljöhandlingsprogrammet löper ut lägga fram en rapport som bygger på denna utvärdering för Europaparlamentet och rådet.
3. Mot bakgrund av den utvärderingen och annan relevant politikutveckling ska kommissionen, om lämpligt, i god tid lägga fram ett förslag om ett åttonde miljöhandlingsprogram för att undvika en lucka mellan det sjunde och det åttonde miljöhandlingsprogrammet.
Artikel 5
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Strasbourg den 20 november 2013.