РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 110/2013 НА КОМИСИЯТА
от 6 февруари 2013 година
за вписване на наименование в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания (Gruyère (ЗГУ)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни (1), и по-специално член 52, параграф 3, буква б) от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (2) заявката за регистрация на наименованието „Gruyère“ като защитено географско указание (ЗГУ), подадена от Франция, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (3).
(2)
Австралия, Нова Зеландия, както и U.S. Dairy Export Council, съвместно с американската National Milk Producers Federation, подадоха декларации за възражение срещу регистрирането съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3 от посочения регламент.
(3)
Декларациите за възражение се отнасят до неспазването на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-конкретно до факта, че наименованието не съдържа препратка към географски район. Също така бе изтъкнат родовият характер на наименованието, както и вредите, които неговото регистриране би причинило на наименованията, търговските марки или продуктите, чието законно предлагане на пазара предхожда най-малко с пет години датата на публикацията, предвидена в член 6, параграф 2. Наред с това в декларациите за възражение се посочва, че регистрацията на въпросното наименование би била несъвместима с разпоредбите на член 3, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(4)
С писма от 23 май 2011 г. Комисията прикани Франция и страните, изказали възражения срещу регистрацията, да потърсят съгласие помежду си.
(5)
Тъй като не бе постигнато съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията следва да приеме решение.
(6)
Що се отнася до твърденията, че наименованието „Gruyère“ не съответства на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, следва да се поясни, че то е традиционно име по смисъла на член 2, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006, поради което отговаря на условията за регистрация.
(7)
Страните, подали декларации за възражение, са представили редица аргументи, които, според тях, доказват родовия характер на въпросното наименование. Ясно е обаче, че включването на дадено понятие в приложение Б към Конвенцията от Стреза от 1951 г. не означава, че въпросното понятие се превръща ipso facto в родово. Тъй като тарифните кодове или другите аналогични разпоредби, свързани с наименованието „Gruyère“, се отнасят до въпроси от специфичен митнически характер, те нямат никакво отношение към защитата на правата на интелектуална собственост или защитата на потребителите. Наред с това представените данни, засягащи по-специално производството на „Gruyère“ извън Европейския съюз, не са от значение предвид принципа на териториалност, според който родовият характер следва да се оценява във връзка с територията на ЕС.
(8)
Регистрацията на наименования, които са омоними, е разрешена, при условие че наименованието, регистрирано впоследствие, се различава в достатъчна степен от това, което вече е защитено. В съответствие с общата декларация, приложена към Споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария относно закрилата на наименованията за произход и на географските указания (4), бе потърсено становището на Франция и Швейцария с цел да се установят допълнителните мерки за етикетиране, които се изискват, за да се предотврати заблуждаването на потребителите.
(9)
В резултат на това становище бе сметнато за необходимо държавата на произход - в този случай Франция - да бъде посочена върху етикетите в същото зрително поле, в което е наименованието „Gruyère“, и с шрифт със същата големина. Наред с това следва да се забрани използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, ако то може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
(10)
Предвид изложеното по-горе наименованието „Gruyère“ следва да бъде вписано в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания.
(11)
Регистрацията на наименованието „Gruyère“ от страна на Франция по силата на настоящия регламент не поставя под въпрос нито предоставянето, нито продължителността на преходния период от пет години, посочен в член 8, параграф 3 от споразумението между Европейския съюз и Конфедерация Швейцария.
(12)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитени географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Етикетите, съдържащи наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, указват съответната държава на произход в същото зрително поле и с букви със същата големина като използваните за наименованието.
Забранява се използването върху етикетите на знамена, емблеми, знаци или други графични изображения, което може да създаде заблуждение у потребителите, най-вече по отношение на характеристиките или произхода на продукта.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 6 февруари 2013 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 110/2013
av den 6 februari 2013
om införande av en beteckning i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Gruyère [SGB])
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.3 b, och
av följande skäl:
(1)
Frankrikes ansökan om registrering av namnet ”Gruyère” som skyddad geografisk beteckning har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2) i enlighet med artikel 6.2 i rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (3).
(2)
Mot denna registrering har invändningar i enlighet med artikel 7.2 i förordning (EG) nr 510/2006 gjorts av Australien, Nya Zeeland och U.S. Dairy Export Council tillsammans med National Milk Producers Federation från Förenta staterna. Det ansågs möjligt att ta upp invändningarna till prövning, på grundval av artikel 7.3 i förordningen.
(3)
Invändningarna avsåg att villkoren i artikel 2 i förordning (EG) nr 510/2006 inte respekteras, särskilt det faktum att beteckningen inte hänvisar till ett geografiskt område. Något som också anfördes var beteckningens generiska karaktär och nackdelarna för beteckningar, varumärken och produkter som lagligen saluförts under åtminstone fem år före dagen för det offentliggörande som avses i artikel 6.2. I invändningarna anfördes också att registreringen av beteckningen skulle strida mot artikel 3.3 i förordning (EG) nr 510/2006.
(4)
Genom skrivelser av den 23 maj 2011 uppmanade kommissionen Frankrike och de invändande parterna att söka nå en inbördes överenskommelse.
(5)
Eftersom ingen överenskommelse kunde nås inom den givna tidsfristen, åligger det kommissionen att fatta ett beslut.
(6)
När det gäller påståendet att namnet ”Gruyère” inte överensstämmer med artikel 2 i förordning (EG) nr 510/2006, bör det preciseras att det är ett traditionellt namn enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 510/2006 och följaktligen kan registreras.
(7)
De invändande parterna har framfört flera argument som de menar styrker att den berörda beteckningen är generisk. Klart är dock att om en term införts i bilaga B till Stresakonventionen från 1951, medför detta i sig inte att den anses ha blivit generisk. Tullkoder eller andra liknande regler om namnet ”Gruyère” har däremot ett tullsyfte och är därför inte alls tillämpligt på skyddet av immateriella rättigheter eller på konsumentskyddet. Vidare är de lämnade uppgifterna om produktionen av ”Gruyère” utanför Europeiska unionen inte tillämpliga, på grund av den underförstådda territorialitetsprincipen som gör att den generiska karaktären ska bedömas med utgångspunkt från unionens territorium.
(8)
Homonyma beteckningar får registreras på villkor att det i praktiken kan säkerställas att de tillräckligt tydligt kan särskiljas från den beteckning som redan är skyddad. I enlighet med den gemensamma förklaringen i bilagan till avtalet mellan Europeiska unionen och Schweiziska edsförbundet om skydd för geografiska beteckningar (4), har Frankrike och Schweiz rådfrågats för att klargöra vilka ytterligare märkningsåtgärder som krävs för att konsumenten inte ska vilseledas.
(9)
Det har därvid framkommit att ursprungsländerna, däribland Frankrike, på märkningen bör synas tillsammans med beteckningen ”Gruyère” och anges med lika stora bokstäver. För övrigt bör det på märkningen förbjudas att flagga, tecken, märke eller annan grafisk symbol används, om detta kan vilseleda konsumenten, när det gäller bland annat produktens egenskaper, ursprung eller härkomst.
(10)
Mot denna bakgrund bör beteckningen ”Gruyère” tas upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar.
(11)
Beviljandet och löptiden för den femåriga övergångsperiod som avses i artikel 8.3 i avtalet mellan Europeiska unionen och Schweiz påverkas inte av registreringen av beteckningen ”Gruyère” för Frankrike i enlighet med denna förordning.
(12)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för skyddade geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den beteckning som anges i bilagan till denna förordning ska föras in i registret.
Artikel 2
På märkning som innehåller beteckningen i bilagan till denna förordning ska ursprungslandet synas tillsammans med den beteckningen och anges med lika stora bokstäver som denna.
På märkningen ska det vara förbjudet att använda flagga, tecken, märke eller annan grafisk symbol, om detta kan vilseleda konsumenten, när det gäller bland annat produktens egenskaper, ursprung eller härkomst.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 6 februari 2013.