РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 236/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за определяне на общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Европейският съюз следва да приеме цялостен набор от инструменти за финансиране на външната дейност, обхващащ редица свързани с тази дейност политики, което изисква специфични общи правила и процедури за тяхното изпълнение. Тези инструменти за финансиране на външната дейност за периода 2014 - 2020 г. са: Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (3), Европейският инструмент за демокрация и права на човека за периода 2014-2020 г.(ЕИДПЧ), създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (4), Европейският инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6), Инструментът за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), (наричани по-нататък заедно„Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
(2)
Общите правила и процедури следва да бъдат в съответствие с финансовите правила, приложими за общия бюджет на Съюза, заложени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (9), включително съответните правила, приети от Комисията (10) за прилагането на посочения регламент.
(3)
В Инструментите като цяло се предвижда действията, които трябва да бъдат финансирани въз основа на тях, да бъдат предмет на многогодишно индикативно програмиране, като се предоставя рамка, в която решенията за финансиране следва да бъдат приети в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (11).
(4)
Решенията за финансиране следва да бъдат под формата на годишни или многогодишни програми за действие и индивидуални мерки, когато се следва планирането, предвидено в многогодишното индикативно програмиране, под формата на специални мерки, когато това се налага поради непредвидени и надлежно обосновани нужди или обстоятелства, както и под формата на мерки за подпомагане. Мерките за подпомагане могат да бъдат приети като част от годишна или многогодишна програма за действие или извън обхвата на документите за индикативно програмиране.
(5)
Решенията за финансиране следва да включват в приложение описание на всяко действие, като се посочват неговите цели, основните дейности, очакваните резултати, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителният график, евентуалните свързани мерки за подпомагане и механизмите за мониторинг на изпълнението, и следва да бъдат одобрени в съответствие с процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 182/2011.
(6)
Предвид естеството на тези актове за изпълнение, които са свързани с планирането на политиката или с финансовото изпълнение, и по-специално тяхното отражение върху бюджета, за приемането им следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, с изключение на индивидуалните и специалните мерки под предварително определени прагове. Въпреки това Комисията следва да приема актове за изпълнение с незабавно приложение, когато това се налага поради наложителни съображения за неотложност в надлежно обосновани случаи, свързани с необходимост от бърза реакция на Съюза. Европейският парламент следва да бъде надлежно информиран за това в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 182/2011.
(7)
За изпълнението на Инструментите, когато управлението на операциите е възложено на финансов посредник, решението на Комисията следва да обхваща по-специално разпоредбите, отнасящи се до споделянето на риска, прозрачността, възнаграждението на посредника, отговорен за изпълнението, използването и повторното използване на средствата, възможните печалби, както и задълженията за докладване и механизмите за контрол, при отчитане на съответните разпоредби на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
(8)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективно използване на наличните ресурси с оглед оптимизирането на въздействието на външната му дейност. Това следва да се постигне чрез съгласуваност и допълняемост между Инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаване на взаимодействие между Инструментите и други политики на Съюза. Това следва допълнително да доведе до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на Инструментите, и където е целесъобразно, до използването на финансови инструменти, които имат ефекта на лоста.
(9)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), дейността на Съюза на международната сцена следва да се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване,и които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенството и солидарността и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(10)
В съответствие с ангажиментите на Съюза от третия и четвъртия форум на високо равнище, посветени на ефективността на помощта (Акра, 2008 г. и Пусан, 2011 г.), и препоръката на Комитета за подпомагане на развитието към Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР - КПР) относно необвързаното предоставяне на официалната помощ за развитие (ОПР) на най-слабо развитите държави и на тежко задлъжнелите бедни държави, Комисията следва да отпуска помощ от Съюза в максимално необвързана степен, включително за иновативни механизми за финансиране, както и да насърчава участието на образувания от партньорските държави в процедури по възлагане на обществени поръчки.
(11)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(12)
Външната дейност на Съюза съгласно инструментите, следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително постижения, крайни резултати, и въздействие) в държавите - бенефициери на външната финансова помощ на Съюза. Когато е възможно и целесъобразно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на даден инструмент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на съответния инструмент.
(13)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, установяване и разследване на нередности, възстановяване на изгубени, недължимо платени или неправомерно използвани средства и, когато е уместно, чрез санкции. Тези мерки следва да бъдат осъществявани в съответствие с приложимите споразумения, сключени с международни организации и трети държави.
(14)
Следва да бъдат изготвени разпоредби за методите на финансиране, защитата на финансовите интереси на Съюза, правилата за националност и произход, оценката на действията, докладването и прегледа, както и за оценката на Инструментите.
(15)
Без да се засягат механизмите за сътрудничество, разработени с организациите на гражданското общество на всички равнища в съответствие с член 11 от ДЕС, заинтересованите страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните власти, имат важна роля по отношение на външната политика на Съюза. По време на процеса на изпълнение, по-специално подготовката, прилагането, мониторинга и оценката на мерките, предприемани съгласно настоящия регламент, е важно с тях да се извършват надлежни консултации, за да се гарантира, че те играят значима роля в този процес, и да се вземат предвид по подобаващ начин специфичните им особености.
(16)
В съответствие с член 208, член 209, параграф 3 и член 212 от Договора за функционирането на Европейския съюз и съгласно условията, залегнали в устава на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) и в Решение № 1080/2011 на Европейския парламент и на Съвета (12), ЕИБ допринася за изпълнението на мерките, необходими за постигането на целите на политиките на Съюза за развитие и на други политики на Съюза в областта на външната дейност, и участва като допълващ фактор към инструментите за външна дейност на Съюза. Следва да се използват възможностите за комбиниране на финансирането от страна на ЕИБ с това от бюджетните ресурси на Съюза. В процеса на програмиране от страна на Съюза по целесъобразност се извършват консултации с ЕИБ.
(17)
Международните организации и агенциите за развитие постоянно работят с организации с нестопанска цел като партньори по изпълнението и в надлежно обосновани случаи могат да им възлагат задачи, свързани с изпълнението на бюджета. Чрез дерогация от член 58, параграф 1, буква в) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 в настоящия регламент следва да се предвиди такива задачи да бъдат възлагани на организации с нестопанска цел при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
(18)
С цел укрепване на поетата отговорност от партньорските държави за техните процеси на развитие и подобряване на устойчивостта на външната помощ, като се спазват международните ангажименти за ефективност на помощта, поети от Съюза и партньорските държави, Съюзът следва да насърчава по целесъобразност и с оглед на естеството на съответното действие използването на собствените институции, системи и процедури на партньорските държави.
(19)
В съответствие с Европейския консенсус за развитие и програмата за ефективност на международната помощ и съгласно посоченото в резолюцията на Европейския парламент от 5 юли 2011 г. относно бъдещето на бюджетната подкрепа на ЕС за развиващите се страни, съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“, и заключенията на Съвета „Бъдещият подход към бюджетната подкрепа от ЕС за трети държави“ от 14 май 2012 г., бюджетната подкрепа следва да се използва ефективно с цел да се подпомогне намаляването на бедността и използването на системите на държавите, да се постигне по-голяма предвидимост на помощта и да се укрепи поетата от партньорските държави отговорност за политиките за развитие и реформите. Отпускането на предвидените бюджетни средства следва да е обусловено от напредъка, осъществен с оглед на договорените с партньорските държави цели. В държавите, които получават този вид финансова помощ от Съюза, Съюзът подкрепя развитието на парламентарния контрол, капацитета за одит, прозрачността и публичния достъп до информация.
(20)
Дейността на Съюза, насочена към развитие на принципите на демокрацията и укрепване на демократизацията, може да се осъществява, наред с другото, чрез оказване на подкрепа на организации на гражданското общество и независими институции, работещи в тази област, като Европейския фонд за демокрация.
(21)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради мащаба и последиците на действието могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(22)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (13). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 1
Предмет и принципи
1. Настоящият регламент установява правилата и условията за предоставяне на финансова помощ на Съюза за действия, включително програми за действие и други мерки, в рамките на следните инструменти за финансиране на външната дейност за периода от 2014 г. до 2020 г.: Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека по света (ЕИДПЧ), Европейския инструмент за съседство (ЕИС), Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II) и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, (наричани по-нататък заедно „Инструментите“, а поотделно - „Инструментът“).
За целите на настоящия регламент под понятието „държави“ се разбира и територии и региони, според случая.
2. Настоящият регламент не се прилага за изпълнението на действията за финансиране на програмата „Еразъм+“ по Регламент (ЕС) № 233/2014, Регламент (ЕС) № 232/2014, Регламент (ЕС) № 231/2014, и Регламент (ЕС) № 234/2014. Тези действия се изпълняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в приложимия инструмент, като едновременно се осигурява съответствие с въпросните регламенти.
3. Комисията гарантира, че действията се изпълняват в съответствие с целите на приложимия инструмент, като се защитават ефективно финансовите интереси на Съюза. Финансовата помощ, предоставяна въз основа на Инструментите, съответства на правилата и процедурите, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, който представлява основната финансова и правна рамка за тяхното изпълнение.
4. При прилагането на настоящия регламент Комисията използва най-ефективните и ефикасни методи за изпълнение. Когато това е възможно и подходящо в зависимост от естеството на действието, Комисията отдава също предпочитание на използването на най-простите процедури.
5. Като взема предвид параграф 4, при прилагането на настоящия регламент Комисията отдава предпочитание на използването на системите на партньорските държави, когато е възможно и подходящо, с оглед на естеството на действието.
6. Съюзът се стреми да насърчава, развива и консолидира принципите на демокрацията, правовата държава и зачитането на правата на човека и основните свободи, върху които е основан, въз основа на диалога и сътрудничеството с партньорските държави и региони, когато това е целесъобразно. Съюзът интегрира тези принципи при прилагането на Инструментите.
Член 2
Приемане на програми за действие, индивидуални мерки и специални мерки
1. Комисията приема годишни програми за действие въз основа на документите за индикативно програмиране, посочени в съответния инструмент, където е приложимо. Комисията може също да приема многогодишни програми за действие в съответствие с член 6, параграф 3.
За всяко действие в програмите за действие се посочват неговите цели, очакваните резултати и основните дейности, начините на изпълнение, бюджетът и приблизителен график, евентуалните свързани мерки за подкрепа и механизмите за мониторинг на изпълнението.
При необходимост дадено действие може да бъде прието като индивидуална мярка преди или след приемането на годишните или многогодишните програми за действие.
В случай на непредвидени и надлежно обосновани потребности или обстоятелства, при които не е възможно да се осигури финансиране от по-подходящи източници, Комисията може да приеме специални мерки, които не са предвидени в документите за индикативно програмиране, включително мерки за облекчаване на прехода от спешна помощ към дългосрочни операции, свързани с развитието, или мерки, които да подготвят по-добре населението да се справи с повтарящи се кризи.
2. Програмите за действие, както и индивидуалните мерки и специалните мерки, предвидени в параграф 1 от настоящия член, се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
3. Процедурата, посочена в параграф 2, не се изисква по отношение на:
а)
индивидуалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 5 милиона евро;
б)
специалните мерки, за които финансовата помощ на Съюза не надхвърля 10 милиона евро;
в)
техническите изменения в програмите за действие, индивидуалните мерки и специалните мерки.Техническите изменения са корекции като:
i)
удължаване на срока на изпълнение;
ii)
преразпределяне на средствата между действията, съдържащи се в дадена годишна или многогодишна програма за действие; или
iii)
увеличаване или намаляване на бюджета на годишните или многогодишните програми за действие, или на индивидуалните или специалните мерки с не повече от 20 % от първоначалния бюджет и без да се надхвърлят 10 милиона евро,
при условие че тези изменения не засягат съществено целите на съответната мярка.
За мерките, приети по настоящия параграф, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 17 в рамките на един месец от приемането им.
4. Параграфи 1, 2 и 3 по отношение на програмите за действие и индивидуалните мерки не се прилагат към трансграничното сътрудничество по EИС.
5. При надлежно обоснована необходимост от спешни действия, като например при кризисни ситуации или непосредствени заплахи за демокрацията, принципите на правовата държава, правата на човека или основните свободи, Комисията може да приеме индивидуални или специални мерки или изменения на съществуващите програми за действие и мерки в съответствие с процедурата, предвидена в член 16, параграф 4.
6. На ниво проект се предприема подходящ екологичен преглед, включително относно изменението на климата и въздействието върху биоразнообразието, в съответствие с приложимите законодателни актове на Съюза, включително Директива 2011/92/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (15) и Директива 85/337/ЕИО на Съвета (16), който включва когато е приложимо, оценка на въздействието върху околната среда (ОВОС) за екологично чувствителни проекти, и по-специално за мащабни нови инфраструктури. Когато е целесъобразно, в изпълнението на браншовите програми се използват стратегически екологични оценки. Гарантира се участието на заинтересовани страни в екологичните оценки и публичният достъп до резултатите от тези оценки.
7. Критериите за достъпност за хората с увреждания се вземат надлежно предвид при разработването и изпълнението на програмите и проектите.
Член 3
Мерки за подкрепа
1. Финансирането на Съюза може да покрие разходите за изпълнението на Инструментите и за постигането на техните цели, включително за административна подкрепа, свързана с подготовката, последващите действия, мониторинга, одита и оценката, които са пряко необходими за такова изпълнение, както и разходите на делегациите на Съюза за административна подкрепа, необходима за управление на операциите, финансирани в рамките на Инструментите.
2. При условие че дейностите, изброени в букви а), б) и в), са свързани с общите цели на приложимия инструмент, изпълняван посредством действията, финансирането на Съюза може да обхваща:
а)
проучвания, срещи, информиране, повишаване на осведомеността, обучение, подготовка и обмен на извлечени поуки и на най-добри практики, дейности, свързани с публикуването, и всякакви други административни разходи или разходи за техническа помощ, необходими за управление на действията;
б)
научноизследователски дейности и проучвания по съответните въпроси и разпространение на информацията за тях;
в)
разходи, свързани с предоставянето на информационни и комуникационни дейности, включително разработването на комуникационни стратегии и корпоративна комуникация на политическите приоритети на Съюза.
3. Мерките за подкрепа могат да бъдат финансирани извън обхвата на документите за индикативно програмиране. Когато това е приложимо, Комисията приема мерки за подкрепа съгласно процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3.
Процедурата по разглеждане не се прилага за приемането на мерки за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро.
За мерките за подкрепа, за които финансовата помощ от Съюза не надхвърля 10 милиона евро, се съобщава на Европейския парламент и на държавите членки посредством съответния комитет по член 16 в рамките на един месец от приемането им.
ДЯЛ II
Разпоредби относно методите на финансиране
Член 4
Общи финансови разпоредби
1. Финансова помощ от Съюза може да бъде предоставена чрез видовете финансиране, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
безвъзмездни средства;
б)
договори за възлагане на обществени поръчки за услуги, доставки или строителни работи;
в)
обща или секторна бюджетна подкрепа;
г)
вноски в доверителните фондове, създадени от Комисията, в съответствие с член 187 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012;
д)
финансови инструменти, като например заеми, гаранции, собствен капитал или частично собствен капитал, инвестиции или участия, както и инструменти за споделяне на риска, по възможност под ръководството на ЕИБ при спазване на нейния външен мандат съгласно Решение № 1080/2011/ЕС, многостранна европейска финансова институция като Европейската банка за възстановяване и развитие, или на двустранна европейска финансова институция, например двустранните банки за развитие, евентуално в комбинация с допълнителни безвъзмездни средства от други източници.
2. Общата или секторна бюджетна подкрепа, съгласно посоченото в буква в) на параграф 1, се основава на взаимна отчетност и споделени ангажименти за спазване на универсалните ценности и има за цел да укрепи договорните партньорства между Съюза и партньорските държави с оглед на насърчаване на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава, оказване на подкрепа за устойчивия и приобщаващ икономически растеж и изкореняване на бедността.
Всяко решение за предоставяне на общата или секторна бюджетна подкрепа, се основава на политиките по отношение на бюджетната подкрепа, договорени от Съюза, на ясен набор от критерии за допустимост и на внимателна оценка на рисковете и ползите.
Един от определящите фактори за това решение е оценката на ангажимента, на регистрираните резултати и на напредъка на партньорските държави по отношение на демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава. Общата или секторна бюджетна подкрепа е диференцирана така, че да отговаря по-добре на политическите, икономическите и социалните условия в партньорската държава, като се вземат предвид ситуациите на нестабилност.
Когато предоставя общата или секторна бюджетна подкрепа в съответствие с член 186 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, Комисията определя ясно нейните условия и следи за спазването им, и подкрепя развитието на парламентарния контрол и капацитета за одит и подобрява прозрачността и публичния достъп до информация. Отпускането на общата или секторна бюджетна подкрепа е обусловено от осъществяването на задоволителен напредък при постигането на договорените с партньорската държава цели.
3. Всяко образувание, натоварено с изпълнението на финансовите инструменти, съгласно посоченото в параграф 1, буква д) изпълнява изискванията на Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и работи в съответствие с целите, стандартите и политиките на Съюза, както и с най-добрите практики по отношение на използването и отчитането на средствата на Съюза.
Тези финансови инструменти могат да бъдат разделени на механизми за изпълнение и механизми, създадени за целите на отчитането.
Финансовата помощ на Съюза може също да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 чрез вноски към международни, регионални или национални фондове, като тези, създадени или управлявани от ЕИБ, от държавите членки, от партньорските държави и региони, или от международни организации с цел привличане на съвместно финансиране от редица донори или към фондове, създадени от един или повече донори за целите на съвместното изпълнение на проекти.
4. По целесъобразност се насърчава реципрочният достъп на финансовите институции на Съюза до финансовите инструменти, създадени от други организации.
5. Когато предоставя финансовата помощ на Съюза по параграф 1, Комисията по целесъобразност предприема всички необходими мерки, за да се осигури видимостта на финансовата подкрепа на Съюза. Това включва мерки, налагащи на получателите на средства на Съюза да спазват на изисквания за видимост, освен в надлежно обосновани случаи. Комисията носи отговорност за осъществяването на мониторинг за спазването от получателите на тези изисквания.
6. Всички приходи, генерирани от финансов инструмент, се прехвърлят към съответстващия Инструмент като вътрешни целеви приходи. На всеки пет години Комисията разглежда осъществения принос към постигането на целите на Съюза, както и ефективността на съществуващите финансови инструменти.
7. Финансовата помощ на Съюза се изпълнява от Комисията съгласно Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, пряко от службите на Комисията, от делегациите на Съюза и от изпълнителните агенции при споделено управление с държавите членки или косвено чрез възлагане на задачи по изпълнението на бюджета на субектите, посочени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012. Тези субекти гарантират съответствието с външната политика на Съюза и могат да поверяват задачите по изпълнение на бюджета на други субекти при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Те изпълняват задължението си по член 60, параграф 5 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 ежегодно. Становището от одита, когато се изисква, се представя в срок от един месец от доклада и декларацията за управление, които трябва да бъдат взети предвид в уверението на Комисията.
Международните организации, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточка ii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, и органите на държавите членки, както е посочено в член 58, параграф 1, буква в), подточки v) и vi) от посочения регламент, на които са били възложени задачи от Комисията, могат също да възлагат задачи за изпълнение на бюджета на организации с нестопанска цел, които притежават необходимия оперативен и финансов капацитет, при условия, равностойни с условията, прилагани спрямо Комисията.
Счита се, че субектите, които отговарят на критериите, предвидени в член 60, параграф 2 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, отговарят на критериите за подбор, посочени в член 139 от същия регламент.
8. Видовете финансиране, посочени в параграф 1 от настоящия член и в член 6, параграф 1, както и методите за изпълнение, посочени в параграф 3 от настоящия член, се избират въз основа на способността им за постигане на конкретните цели на действията и за постигане на резултати, като се вземат предвид по-специално разходите за проверките, административната тежест и очакваният риск от неспазване. По отношение на безвъзмездните средства това включва разглеждане на възможността за използване на еднократни суми, единни ставки и скали за разходи за единица.
9. Действията, финансирани по силата на Инструментите, могат да бъдат изпълнени посредством паралелно или съвместно съфинансиране.
При паралелно съфинансиране действието се разделя на редица ясно определими компоненти, като всеки от тях се финансира от различни партньори, които предоставят съфинансиране по такъв начин, че крайното използване на финансирането да може винаги да се идентифицира.
При съвместно финансиране общата стойност на действието се разделя между партньорите, които предоставят съфинансирането, и ресурсите се обединяват по начин, по който вече не е възможно да се идентифицира източникът на финансиране за дадена дейност, предприета като част от действието. В тези случаи последващото обявяване на договори за безвъзмездни средства или за обществени поръчки, както е предвидено в член 35 от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, се извършва в съответствие с правилата, ако има такива, уреждащи натоварения с изпълнението субект.
10. Когато се прибягва до вид финансиране, посочено в параграф 1 от настоящия член или в член 6, параграф 1, сътрудничеството между Съюза и неговите партньори може, наред с другото, да бъде под формата на:
а)
тристранни договорености, чрез които Съюзът координира с трети държави помощта си за партньорска държава или регион;
б)
административни мерки за сътрудничество, като например туининг между държавни институции, местни органи, национални държавни органи или частноправни образувания, натоварени със задачи за обществени услуги в държава-членка и такива в партньорска държава или регион, както и мерки за сътрудничество с участието на експерти от публичния сектор, изпратени от държавите членки и техните регионални и местни власти;
в)
вноски към разходите, необходими за създаването и управлението на публично-частно партньорство;
г)
програми в подкрепа на секторните политики, с които Съюзът предоставя подкрепа за секторните програми на партньорската държава;
д)
при ЕИС и ИПП II - средства за разноските за участието на държавите в програми и агенции на Съюза;
е)
лихвени субсидии;
ж)
финансиране чрез безвъзмездни средства за агенции на Съюза.
11. При работата си със заинтересовани страни в държавите бенефициери Комисията взема под внимание техните специфични особености, включително потребностите им и контекста, когато определя условията на финансирането, вида на финансовото участие, условията за отпускане на безвъзмездните средства и административните разпоредби за тяхното управление, с цел да се достигне до възможно най-широкия кръг от такива заинтересовани страни и да се отговори по най-добрия начин на техните потребности. Специфичните условия се насърчават в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, като те могат да бъдат например във вид на споразумения за партньорство, разрешения за вторично отпускане на безвъзмездни средства, директно предоставяне или покани за предложения с ограничения по отношение на допустимостта, или еднократни суми.
12. При предоставянето на подкрепата си за прехода и реформите в партньорските държави Съюзът се основава по целесъобразност на опита на държавите членки и извлечените поуки и ги споделя.
Член 5
Данъци, мита и такси
Помощта на Съюза нито създава, нито активира събирането на специфични данъци, мита или такси.
Когато това е приложимо, съответните разпоредби се договорят с трети държави, за да се освободят от данъци, мита и други фискални такси действията, с които се предоставя финансовата помощ на Съюза. В противен случай такива данъци, мита и такси са допустими съгласно условията, предвидени в Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012.
Член 6
Особени финансови разпоредби
1. В допълнение към видовете финансиране, посочени в член 4, параграф 1 от настоящия Регламент, финансовата помощ на Съюза в рамките на следните инструменти може да бъде предоставена в съответствие с Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 и посредством следните видове финансиране:
а)
по ИСР и на ЕИС - облекчаване на дългове в контекста на международно съгласувани програми за облекчаване на дългове;
б)
по ИСР и Инструмент, допринасящ за стабилността и мира - в изключителни случаи, секторни и общи програми за внос, които могат да приемат формата на:
i)
браншови програми за внос в натура;
ii)
браншови програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на вноса за въпросния сектор; или
iii)
общи програми за внос, които предвиждат чужда валута за финансиране на общия внос на широк спектър от продукти;
в)
в рамките на ЕИДПЧ пряко възлагане на:
i)
безвъзмездни средства с ниска стойност за защитници на правата на човека, за да се финансират спешни действия за защита, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране;
ii)
безвъзмездни средства, където е целесъобразно без нужда от съфинансиране, за финансиране на действия при най-трудни условия или в ситуациите, посочени в член 2, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 235/2014, когато публикуването на покана за представяне на предложения би било неуместно. Такива безвъзмездни средства не надхвърлят 1 000 000 EUR и са с продължителност до 18 месеца, която може да бъде удължена с още 12 месеца в случаите на обективни и непредвидени пречки за тяхното изпълнение;
iii)
безвъзмездни средства за Службата на върховния комисар на ООН за правата на човека; както и за Европейския междууниверситетски център за правата на човека и демократизацията, който предоставя европейска магистърска степен по права на човека и демократизация, както и за стипендиантска програма на ЕС-ООН и свързаната с тях мрежа на университетите, които предоставят дипломи за следдипломна квалификация в областта на правата на човека, включително стипендиите за студенти и защитници на правата на човека от трети държави.
2. В рамките на ЕИС и ИПП II програмите за трансгранично сътрудничество се изпълняват по-специално при споделено управление с държавите членки или при непряко управление с трети държави или с международни организации. Подробните правила се уреждат в актове за изпълнение, приети въз основа на Регламент (ЕС) № 232/2014 и Регламент (ЕС) № 231/2014.
3. Комисията може да приема многогодишни програми за действие:
а)
за период до три години в случай на повтарящи се действия;
б)
за период до седем години по ИПП II.
Когато се поемат задължения за няколко години, се предвиждат разпоредби, според които за годините след първоначалната година, за която са поети задълженията, те са индикативни и зависят от бъдещите годишни бюджети на Съюза.
4. Поетите бюджетни задължения, свързани с действията по ЕИС и ИПП II, които надхвърлят една финансова година, могат да се разпределят за няколко години по годишни траншове.
В тези случаи, освен ако приложимите правила предвиждат друго, Комисията автоматично отменя тази част от бюджетното задължение за дадена програма, която до 31 декември на петата година след годината на поетото бюджетно задължение не е била използвана за предварително финансиране или извършване на междинни плащания, или за която натовареното с изпълнението образувание не е представило заверен отчет за извършени разходи или искане за плащане.
5. Правилата, с които се урежда трансграничното сътрудничество по линия на ИПП II, осъществявано при споделено управление с държавите членки, са съвместими с правилата в Регламент (ЕС) № 1303/2013 на Европейския парламент и на Съвета (17) и Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (18).
Член 7
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията взема подходящи мерки, за да гарантира, че когато се изпълняват действия, финансирани съгласно настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измами, корупция и всякакви други незаконни действия посредством ефективни проверки, а ако се открият нередности, чрез възстановяване или при целесъобразност чрез събиране на недължимо платените суми и ако е подходящо- посредством ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити или когато се отнася за международни организации - на проверки в съответствие с постигнатите с тях споразумения, по документи и на място, на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания, включително проверки и инспекции на място, в съответствие с разпоредбите и процедурите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (19) и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (20), за да установи дали е имало измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза, във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение за отпускане на безвъзмездни средства или договор, финансирани съгласно настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, в споразуменията за сътрудничество с трети държави и с международни организации, договорите, споразуменията за отпускане на безвъзмездни средства и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвиждат разпоредби, с които изрично се упълномощават Комисията, Сметната палата и OLAF да провеждат такива одити, проверки на място и инспекции съгласно съответната им компетентност.
ДЯЛ III
ПРАВИЛА ЗА НАЦИОНАЛНОСТ И ПРОИЗХОД ЗА ПРОЦЕДУРИТЕ ЗА ВЪЗЛАГАНЕ НА ОБЩЕСТВЕНИ ПОРЪЧКИ, ОТПУСКАНЕ НА БЕЗВЪЗМЕЗДНИ СРЕДСТВА И ДРУГИ ПРОЦЕДУРИ ПО ВЪЗЛАГАНЕ
Член 8
Общи правила
1. Участието във възлагането на договори за обществени поръчки и в процедурите за отпускане на безвъзмездни средства и други процедури по възлагане за действия, финансирани по настоящия регламент в полза на трети страни, е достъпно за всички физически лица, които са граждани на дадена държава, и юридически лица, които ефективно са установени в държава, отговаряща на условията за допустимост, както са определени за приложимия инструмент по настоящия дял, както и за международни организации.
Юридическите лица могат да включват организации на гражданското общество, като например неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище.
2. При действия, съвместно съфинансирани с партньор или с друг донор, или изпълнявани чрез държава-членка при споделено управление или чрез доверителен фонд, създаден от Комисията, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на този партньор, друг донор или държава-членка, или които са определени в учредителния акт на доверителния фонд, също отговарят на условията за допустимост.
При действия, изпълнявани чрез един от органите, натоварени с изпълнението, при непряко управление в някоя от категориите, изброени в член 58, параграф 1, буква в), подточки ii) - viii) от Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012, държавите, които отговарят на условията за допустимост съгласно правилата на съответния орган, също отговарят на условията за допустимост.
3. При действия, финансирани от един от Инструментите и, в допълнение, от друг инструмент на Съюза за външна дейност, включително Европейския фонд за развитие, набелязаните в който и да е от тези инструменти държави се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на въпросните действия.
При действия от глобално, регионално или трансгранично естество, финансирани от един от Инструментите, държавите, териториите и регионите, попадащи в обхвата на действието, могат да се считат за отговарящи на условията за допустимост за целите на това действие.
4. Всички доставки, направени по силата на договор за възлагане на обществени поръчки или в съответствие със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства и финансирани по настоящия регламент, произхождат от държава, отговаряща на условията за допустимост. Въпреки това, те могат да произхождат от всяка държава, когато количеството на доставките, които ще се направят, е под прага за използването на състезателна процедура на договаряне. За целите на настоящия регламент терминът „произход“ е определен в членове 23 и 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (21) и в други законодателни актове на Съюза, уреждащи непреференциалния произход.
5. Правилата по силата на настоящия дял не се прилагат и не създават национални ограничения за физически лица, които са наети от изпълнител или, когато това е приложимо, от подизпълнител, отговарящ на условията за допустимост, или са сключили договор по друг законен начин с такъв изпълнител или подизпълнител.
6. С цел насърчаване на местните способности, пазари и търговия, се дава приоритет на местните и регионалните изпълнители, когато Регламент (EС, Eвратом) № 966/2012 предвижда възлагане въз основа на една-единствена тръжна процедура. Във всички други случаи участието на местните и регионалните изпълнители се насърчава според съответните разпоредби от този регламент.
7. Допустимостта, както е определена в настоящия дял, може да бъде ограничена по отношение на националността, географското местоположение или характеристиките на кандидатите, когато такива ограничения се изискват поради специфичното естество и целите на действието, и когато те са необходими за неговото ефективно изпълнение. Такива ограничения могат да се прилагат по-специално за участие в процедури по възлагане в случаите на действия в областта на трансграничното сътрудничество.
8. Физическите и юридическите лица, на които са възложени договори, спазват приложимото законодателство в областта на околната среда, включително многостранните споразумения в областта на околната среда, както и международно съгласувани основни трудови стандарти (22).
Член 9
Допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на изискванията за допустимост за финансиране по ИСР, ЕИС и Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави:
а)
държавите членки, бенефициерите, изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, и договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство;
б)
за ЕИС - партньорските държави, обхванати от ЕИС, и Руската федерация, когато съответната процедура се извършва в контекста на многонационални и трансгранични програми за сътрудничество, в които те участват;
в)
развиващите се страни и територии, включени в списъка на получателите на ОПР, публикуван от ОИСР-КПР („списък на получателите на ОПР“) които не са членове на групата Г-20, и отвъдморските държави и територии, обхванати от Решение 2001/822/ЕО на Съвета (23);
г)
развиващите се страни, включени в списъка на получателите на ОПР, които са членове на групата Г-20, и други страни и територии, когато са бенефициери на действията, финансирани от Съюза в рамките на Инструментите, обхванати от настоящия член;
д)
държави, за които Комисията е установила взаимен достъп до външна помощ. Взаимен достъп за ограничен период от поне една година може да бъде разрешен, когато една държава разреши допустимост при равни условия за образувания от Съюза и от държави, които отговарят на условията за допустимост съгласно Инструментите, обхванати от настоящия член. Комисията взема решение относно взаимния достъп и неговата продължителност в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2, и след консултация с държавата получател или със съответните държави; както и
е)
държави-членки на ОИСР, в случай на договори, които се изпълняват в най-слабо развити държави или в тежко задлъжнели бедни държави, включени в списъка на получателите на ОПР.
2. Оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или доставките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, могат да бъдат приети за допустими от Комисията в случаите на:
а)
държави, които имат традиционни икономически, търговски или географски връзки със съседните държави бенефициери, или
б)
спешна нужда, липса на продукти и услуги на пазарите на съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 10
Допустимост за финансиране по ИПП II
1. Оферентите и кандидатите от следните държави отговарят на условията за допустимост за финансиране по ИПП II:
а)
държавите членки, бенефициерите, посочени в приложение I към Регламент (ЕС) № 231/2014, договарящите страни по Споразумението за Европейско икономическо пространство и партньорските държави, обхванати от ЕИС, и
б)
държавите, които имат реципрочен достъп до външна помощ, установен от Комисията при условията, предвидени в член 9, параграф 1, буква д).
2. Комисията може да приеме като отговарящи на условията за допустимост оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, в случаи на спешна нужда или липса на продукти и услуги на пазарите в съответните държави или в други надлежно обосновани случаи, в които прилагането на правилата за допустимост биха направили реализацията на проект, програма или действие невъзможна или изключително трудна.
3. За действията, изпълнявани при споделено управление, съответната държава-членка, на която Комисията е делегирала задачите по изпълнението, има право да приеме като отговарящи на условията за допустимост, от името на Комисията, оферентите и кандидатите от държави, които не отговарят на условията за допустимост, посочени в параграф 2 от настоящия член, или стоките, чийто произход не отговаря на условията за допустимост, посочени в член 8, параграф 4.
Член 11
Допустимост за финансиране по ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
1. Без да се засягат ограниченията, присъщи на естеството и целите на действието, както е предвидено в член 8, параграф 7, участието във възлагането на договори за обществени поръчки или за безвъзмездни средства, както и набирането на експерти, е открито без ограничения в рамките на ЕИДПЧ и Инструмента, допринасящ за стабилността и мира
2. В рамките на ЕИДПЧ следните органи и участници са допустими за финансиране в съответствие с член 4, параграфи 1, 2 и 3 и член 6, параграф 1, буква в):
а)
организации на гражданското общество, включително неправителствени организации с нестопанска цел и независими политически фондации, основани на общността организации и агенции с нестопанска цел в частния сектор, институции и организации и мрежи от тях на местно, национално, регионално и международно равнище;
б)
агенции с нестопанска цел в публичния сектор, институции и организации и мрежи на местно, национално, регионално и международно равнище;
в)
национални, регионални и международни парламентарни органи, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ и предложената мярка не може да бъде финансирана по друг инструмент;
г)
международни и регионални междуправителствени организации;
д)
физически лица, образувания без правосубектност и, в изключителни и надлежно обосновани случаи, други органи или участници, които не са определени в настоящия параграф, когато това е необходимо за постигане на целите на ЕИДПЧ.
Член 12
Мониторинг и оценка на действията
1. Комисията осъществява редовен мониторинг на своите действия и прави редовен преглед на постигнатия напредък към очакваните резултати, включително крайните резултати и постиженията. Комисията извършва също оценка на въздействието и ефективността на своите браншови политики и действия, както и на ефективността на изготвянето на програмите, когато е подходящо чрез независимо външно оценяване. Предложенията на Европейския парламент или на Съвета за независими външни оценки се вземат надлежно под внимание. Оценките се основават на принципите от добрата практика на ОИСР-КПР със стремеж да се провери дали са постигнати конкретните цели, като се отчита равенството между половете, доколкото е приложимо, и да се формулират препоръки за подобряване на бъдещите операции. Тези оценки се извършват въз основа на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими и специфични за отделните държави.
2. Комисията изпраща своите доклади за оценка на Европейския парламент, на Съвета и на държавите членки посредством съответния комитет, посочен в член 16. По искане на държавите членки в този комитет могат да се обсъждат конкретни оценки. Резултатите служат за обратна връзка при планиране на програмите и разпределение на ресурсите.
3. Комисията приобщава в подходяща степен всички заинтересовани страни към етапа на оценяването на помощта от Съюза, предоставена по силата на настоящия регламент, и може, когато е подходящо, да направи необходимото да предприеме съвместно оценяване с държавите членки и с партньори в областта на развитието.
4. Посоченият в член 13 доклад отразява основните извлечени поуки и последващите действия във връзка с препоръките от оценките, извършвани през предходните години.
ДЯЛ IV
ДРУГИ ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 13
Годишен доклад
1. Комисията разглежда постигнатия напредък в изпълнението на мерките за външна финансова помощ на Съюза, и считано от 2015 г. представя на Европейския парламент и на Съвета годишен доклад за изпълнението на целите на всеки отделен регламент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на съответния инструмент. Този доклад се представя също на Европейския икономически и социален комитет и на Комитета на регионите.
2. Годишният доклад съдържа информация за предишната година относно финансираните мерки, резултатите от упражнения мониторинг и извършената оценка, участието на съответните партньори, а така също и изпълнението на бюджетните ангажименти и на бюджетните кредити за плащания, разпределени по държави, региони и сектор на сътрудничество. В него се оценяват резултатите от финансовата помощ на Съюза, като се използват, доколкото е възможно, специфични и измерими показатели за нейната роля за постигане на целите на Инструментите. Относно сътрудничеството за развитие в доклада се прави оценка, когато е възможно и подходящо, и на спазването на принципите за ефективност на помощта, включително за иновационните финансови инструменти.
3. Годишният доклад, изготвен през 2021 г., съдържа консолидирана информация от годишните доклади за периода 2014-2020 г. относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Член 14
Разходи за действия в областта на климата и биологичното разнообразие
Годишната приблизителна оценка на общите разходи, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието, се извършва въз основа на приетите документи за индикативно програмиране. Финансирането в рамките на Инструментите е предмет на система за годишно проследяване, основана на методологията на ОИСР („маркери от Рио“) - без да се изключва употребата на по-точни методологии, когато съществуват такива - която е интегрирана в съществуващата методология за управлението на изпълнението на програмите на Съюза, с цел количествено определяне на разходите, свързани с действията за борба срещу изменението на климата и с биоразнообразието на нивото на програмите за действие и индивидуалните и специалните мерки, посочени в член 2, параграф 1, и вписани в оценките и годишния доклад.
Член 15
Участие на заинтересовани страни в държавите бенефициери
Комисията гарантира, когато е възможно и целесъобразно, че в процеса на изпълнение се извършва или е извършена надлежна консултация със съответните заинтересовани страни в държавите бенефициери, включително организациите на гражданското общество и местните органи, както и че те имат навременен достъп до съответната информация, позволяваща им да играят значима роля в този процес.
Дял V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитетите, създадени с Инструментите. Тези комитети са комитети по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
3. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Когато становището на комитета трябва да бъде получено чрез писмена процедура, тази процедура се прекратява без резултат, когато в рамките на определения срок за предаване на становището председателят на комитета вземе такова решение или обикновено мнозинство от членовете на комитета поиска това.
4. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 8 от Регламент (ЕС) № 182/2011 във връзка с член 5 от същия регламент.
Приетото решение остава в сила за срока на приетия или изменен документ, програма за действие или мярка.
5. В работата на комитетите по въпроси, свързани с ЕИБ, участва наблюдател от тази банка.
Член 17
Междинен преглед и оценка на Инструментите
1. Не по-късно от 31 декември 2017 г. Комисията представя междинен доклад за изпълнението на всеки от Инструментите, както и за прилагането на настоящия регламент. Той обхваща периода от 1 януари 2014 г. до 30 юни 2017 г. и поставя акцент върху осъществяването на целите на всеки Инструмент посредством показатели, измерващи постигнатите резултати и ефикасността на Инструментите.
С оглед на постигането на целите на всеки отделен Инструмент, в този доклад се разглеждат добавената стойност на всеки от тях, възможностите за опростяване и за вътрешна и външна съгласуваност, включително взаимно допълване и полезно взаимодействие между Инструментите, запазването на целесъобразността на всички цели, приносът на мерките към последователността на външната дейност на Съюза и, където е приложимо, техният принос към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. В доклада се вземат предвид констатациите и заключенията относно дългосрочното въздействие на Инструментите. В него се съдържа информация и за стимулиращия ефект, постигнат от фондовете за всеки отделен финансов инструмент.
Докладът се изготвя с конкретната цел да бъде подобрено прилагането на помощта на Съюза. Той съдържа информация относно решения за подновяване, изменение или спиране на видовете действия, изпълнявани в рамките на Инструментите.
Докладът следва да съдържа и консолидирана информация от съответните годишни доклади относно цялото финансиране, управлявано съгласно настоящия регламент, като се включват външните целеви приходи и вноските в доверителните фондове и се представя разбивка на разходите по държави бенефициери, използване на финансови инструменти, поети задължения и плащания.
Окончателен доклад за оценка за периода 2014-2020 г. се изготвя от Комисията в рамките на междинния преглед за следващия финансов период.
2. Междинният доклад, посочен в параграф 1, първа алинея, се представя на Европейския парламент и на Съвета и се придружава, ако е целесъобразно, от законодателни предложения за внасяне на необходимите изменения в Инструментите и настоящия регламент.
3. Като основа за оценка на степента, в която са били постигнати целите, се използват стойностите на показателите на 1 януари 2014 г.
4. Комисията изисква от партньорските държави да предоставят всички необходими данни и информация в съответствие с международните ангажименти по отношение на ефективността на помощта, за да се даде възможност за мониторинг и оценка на съответните мерки.
5. Дългосрочните постижения и въздействието, както и устойчивостта на ефектите от Инструментите се оценяват в съответствие с правилата и процедурите за мониторинг, оценка и докладване, приложими към съответния момент.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 236/2014
av den 11 mars 2014
om fastställande av gemensamma bestämmelser och förfaranden för genomförandet av unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209.1 och 212.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Europeiska unionen bör anta gemensamma bestämmelser och förfaranden för genomförandet av en omfattande uppsättning instrument för finansiering av yttre åtgärder för en rad politikområden som rör sådana åtgärder. Dessa instrument för finansiering av yttre åtgärder för perioden 2014-2020 är följande: instrumentet för utvecklingssamarbete (DCI), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (3),det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 235/2014 (4), det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (5), instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 230/2014 (6), instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (7), och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (8) (nedan gemensamt kallade instrumenten, och enskilt kallat instrumentet).
(2)
De gemensamma bestämmelserna och förfarandena bör stå i överensstämmelse med de finansiella bestämmelser som är tillämpliga på unionens allmänna budget, vilka fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (9), inbegripet kommissionens genomförandebestämmelser (10) för den förordningen.
(3)
Enligt instrumenten ska de åtgärder som ska finansieras på grundval av dem normalt vara föremål för en flerårig vägledande programplanering som tillhandahåller den ram inom vilken finansieringsbesluten bör antas i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och med förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (11).
(4)
Finansieringsbeslut bör antas i form av ettåriga eller fleråriga handlingsprogram och enskilda åtgärder, när planeringen i den fleråriga vägledande programplaneringen följs, i form av särskilda åtgärder, när oförutsedda och vederbörligen motiverade behov eller omständigheter gör detta nödvändigt, samt i form av stödåtgärder. Stödåtgärder kan antas antingen som en del av ett årligt eller flerårigt handlingsprogram eller utanför de vägledande programplaneringsdokumenten.
(5)
Finansieringsbeslut bör i en bilaga inbegripa en beskrivning av varje åtgärd, med uppgift om målen för denna, de viktigaste insatserna, de förväntade resultaten, genomförandemetoderna, budgeten, den vägledande tidsplanen, eventuella relaterade stödåtgärder samt arrangemangen för kontroll av genomförandet, och de bör godkännas i enlighet med förfarandena i förordning (EU) nr 182/2011.
(6)
Med beaktande av dessa genomförandeakters policyprogramplaneringskaraktär eller budgetgenomförandekaraktär, särskilt deras budgetkonsekvenser, bör granskningsförfarandet tillämpas för att anta akterna utom när det gäller enskilda och särskilda åtgärder under i förväg fastställda tröskelvärden. Kommissionen bör dock anta genomförandeakter med omedelbar verkan i vederbörligen motiverade fall där en snabb reaktion från unionens sida erfordras och tvingande skäl till skyndsamhet gör detta nödvändigt. Europaparlamentet bör vederbörligen informeras om detta, i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 182/2011.
(7)
För genomförandet av finansieringsinstrumenten, när förvaltningen av en åtgärd anförtros en finansiell intermediär, bör kommissionens beslut särskilt omfatta bestämmelser vad gäller riskdelning och öppenhet, om ersättningen till den intermediär som har ansvaret för genomförandet, om användningen och återanvändningen av medel, om eventuella vinster samt om rapporteringsskyldigheterna och kontrollmekanismerna, med beaktande av de relevanta bestämmelserna i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
(8)
Unionen bör sträva efter den mest effektiva användningen av tillgängliga resurser i syfte att optimera effekterna av sina yttre åtgärder. Detta bör uppnås genom samstämmighet och komplementaritet mellan unionens instrument för yttre åtgärder samt genom skapande av synergi mellan instrumenten och annan unionspolitik. Detta bör vidare leda till ömsesidigt förstärkande av de program som utformas inom ramen för instrumenten och, i lämpliga fall, till användning av finansieringsinstrument med hävstångseffekt.
(9)
I enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), ska unionens åtgärder i internationella sammanhang vägledas av de principer som har inspirerat dess egen tillkomst, utveckling och utvidgning, och som unionen strävar efter att föra fram i resten av världen, nämligen demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, principen om jämlikhet, solidaritet samt respekt för principerna i Förenta nationernas stadga och i folkrätten.
(10)
I enlighet med de åtaganden som gjordes av unionen vid det tredje och fjärde högnivåforumet om biståndseffektivitet (Accra 2008 och Busan 2011) och rekommendationen från OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (OECD/DAC) angående avbindning av det offentliga utvecklingsbiståndet (ODA) till de minst utvecklade länderna och kraftigt skuldtyngda fattiga länder, bör kommissionen i största möjliga utsträckning övergå till obundet unionsbistånd, även när det gäller innovativa finansieringsmekanismer, och främja medverkan från enheter i partnerländer i förfaranden för kontraktstilldelning.
(11)
För att säkerställa synlighet för unionens stöd bland medborgarna i mottagarländerna och unionsmedborgarna bör det, där så är lämpligt, sörjas för riktad kommunikation och information genom lämpliga medel.
(12)
Unionens yttre åtgärder inom ramen för instrumenten bör bidra till tydliga resultat (som omfattar prestationer, resultat och effekter) i länder som får unionens yttre finansiella stöd. Närhelst så är möjligt och lämpligt bör resultaten av unionens yttre åtgärder och effektiviteten vad gäller ett specifikt instrument övervakas och bedömas på grundval av på förhand fastställda, tydliga, öppna och i förekommande fall landsspecifika och mätbara indikatorer som är anpassade till det berörda instrumentets särdrag och mål.
(13)
Unionens finansiella intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder under hela utgiftscykeln, vilket inbegriper förebyggande, upptäckt och utredning av oegentligheter, indrivning av medel som gått förlorade, betalats ut felaktigt eller använts på fel sätt samt, där så är tillämpligt, sanktioner. Dessa åtgärder bör vidtas i enlighet med tillämpliga avtal som ingåtts med internationella organisationer och tredjeländer.
(14)
Det bör fastställas bestämmelser om finansieringsmetoderna, skyddet av unionens ekonomiska intressen, nationalitets- och ursprungsregler, utvärdering av åtgärder, rapportering och översyn samt utvärdering av instrumenten.
(15)
Utan att det påverkar samarbetsmekanismer som utvecklats med organisationer i det civila samhället på samtliga nivåer i enlighet med artikel 11 i EU-fördraget har berörda aktörer i mottagarländer, inbegripet organisationer i det civila samhället och lokala myndigheter, en framträdande roll när det gäller unionens utrikespolitik. Under genomförandeprocessen, särskilt vid förberedandet, genomförandet, övervakningen och uppföljningen av de åtgärder som vidtas enligt denna förordning, är det viktigt att vederbörligen samråda med dessa för att se till att de får en meningsfull roll i processen samt vederbörligen beakta deras särdrag.
(16)
I enlighet med artiklarna 208, 209.3 och 212 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och enligt de villkor som fastställs i stadgan för Europeiska investeringsbanken (EIB) och i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1080/2011 (12), bidrar EIB till genomförandet av de åtgärder som krävs för att främja målen för unionens utvecklingspolitik och övriga utrikespolitik, och kompletterar genom sina insatser unionens instrument för yttre åtgärder. Man bör utnyttja möjligheter att kombinera EIB:s finansiering med unionens budgetresurser. EIB konsulteras då det är lämpligt under unionens programplaneringsprocess.
(17)
Internationella organisationer och utvecklingsorgan arbetar rutinmässigt med icke-vinstdrivande organisationer som genomförandepartner och kan i vederbörligen motiverade fall behöva anförtro budgetgenomförandeuppgifter åt dessa. Genom undantag från artikel 58.1 c i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 bör det i denna förordning fastställas bestämmelser som gör det möjligt att anförtro sådana uppgifter åt icke-vinstdrivande organisationer enligt villkor som motsvarar dem som gäller för kommissionen.
(18)
För att stärka partnerländernas egenansvar för de egna utvecklingsprocesserna och hållbarheten när det gäller externt stöd, bör unionen, när så är lämpligt med tanke på den berörda åtgärden och i enlighet med de internationella åtaganden vad gäller biståndseffektivitet som gjorts av unionen och partnerländerna, verka för användning av partnerländernas egna institutioner, system och förfaranden.
(19)
I överensstämmelse med det europeiska samförståndet om utveckling och den internationella agendan för biståndseffektivitet, och som det framhålls i Europaparlamentets resolution av den 5 juli 2011 om EU:s budgetstöd till utvecklingsländer i framtiden, kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011 med titeln Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring och rådets slutsatser om det framtida upplägget för EU:s budgetstöd till tredjeländer av den 14 maj 2012 ska budgetstödet användas på ett effektivt sätt för att stödja fattigdomsminskning och användningen av landsspecifika system, göra stödet mer förutsebart samt stärka partnerländernas egenansvar för utvecklingspolitik och reformer. Utbetalningen av planerade delbelopp bör vara avhängiga av de framsteg som görs mot de mål som man kommit överens om med partnerländerna. I de länder som omfattas av denna typ av finansiellt stöd från unionen stöder unionen utvecklingen av parlamentarisk kontroll, revisionskapacitet, öppenhet och allmänhetens tillgång till information.
(20)
Unionsinsatser som syftar till att främja principerna i fråga om demokrati och förstärkt demokratisering får genomföras bland annat via stöd till det civila samhällets organisationer samt till oberoende institutioner som är aktiva på detta område, såsom det europeiska initiativet för demokrati.
(21)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(22)
Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (13). Den här förordningen bör därför gälla från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
GENOMFÖRANDE
Artikel 1
Syfte och principer
1. I denna förordning fastställs regler och villkor för tillhandahållande av finansiellt stöd från unionen till åtgärder, inbegripet handlingsprogram och andra insatser, inom ramen för följande instrument för finansiering av yttre åtgärder för perioden 2014-2020: instrumentet för utvecklingssamarbete (DCI), det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDMR), det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI), instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II) och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer (nedan gemensamt kallade instrumenten och enskilt kallat instrumentet).
I denna förordning avses med termen länder i förekommande fall territorier och regioner.
2. Denna förordning är inte tillämplig på genomförandet av åtgärderna för att finansiera Erasmus +-programmet enligt förordning (EU) nr 233/2014, förordning (EU) nr 232/2014, förordning (EU) nr 231/2014 och förordning (EU) nr 234/2014. Dessa åtgärder ska genomföras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 (14), på grundval av de vägledande programplaneringsdokument som det hänvisas till i det tillämpliga instrumentet, samtidigt som överensstämmelse med dessa förordningar säkerställs.
3. Kommissionen ska se till att åtgärderna genomförs i överensstämmelse med målen för det tillämpliga instrumentet och på ett sätt som är förenligt med ett verkningsfullt skydd av unionens ekonomiska intressen. Unionens finansiella stöd som tillhandahålls på grundval av instrumenten ska vara förenligt med bestämmelserna och förfarandena i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, som utgör den grundläggande finansiella och rättsliga ramen för genomförandet av instrumenten.
4. Vid tillämpningen av denna förordning ska kommissionen använda de effektivaste och mest ändamålsenliga genomförandemetoderna. Om det är möjligt och lämpligt mot bakgrund av åtgärdens karaktär ska kommissionen även verka för användning av de enklaste förfarandena.
5. Med beaktande av punkt 4 ska kommissionen vid tillämpningen av denna förordning främja användning av partnerländernas system, när så är möjligt och lämpligt mot bakgrund av typen av åtgärd.
6. Unionen ska vinnlägga sig om att, på grundval av - när så är lämpligt - dialog och samarbete med partnerländer och -regioner, främja, utveckla och befästa de principer om demokrati, rättsstaten och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på vilka den är grundad. Unionen ska integrera dessa principer i genomförandet av instrumenten.
Artikel 2
Antagande av handlingsprogram, enskilda åtgärder och särskilda åtgärder
1. Kommissionen ska anta ettåriga handlingsprogram, på grundval av de vägledande programplaneringsdokument som avses i det relevanta instrumentet, i tillämpliga fall. Kommissionen får även anta fleråriga handlingsprogram i enlighet med artikel 6.3.
För varje åtgärd ska man i handlingsprogrammen ange målen, de förväntade resultaten och de viktigaste insatserna, genomförandemetoderna, budgeten och en preliminär tidsplan, eventuella åtföljande stödåtgärder och arrangemangen för kontroll av resultaten.
Vid behov får insatser antas i form av enskilda åtgärder före eller efter antagandet av de ettåriga eller fleråriga handlingsprogrammen.
Kommissionen får anta särskilda åtgärder som inte föreskrivs i de vägledande programplaneringsdokumenten vid oförutsedda och vederbörligen motiverade behov eller omständigheter och om finansiering inte är möjlig ur lämpligare källor, inklusive åtgärder för att underlätta övergång från katastrofhjälp till långsiktiga utvecklingsinsatser eller åtgärder för att bättre förbereda människor på att hantera återkommande kriser.
2. Handlingsprogram, enskilda åtgärder och särskilda åtgärder enligt punkt 1 i denna artikel ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3.
3. Det förfarande som avses i punkt 2 ska inte krävas för
a)
enskilda åtgärder för vilka unionens finansiella stöd inte överstiger 5 miljoner EUR,
b)
särskilda åtgärder för vilka unionens finansiella stöd inte överstiger 10 miljoner EUR,
c)
tekniska ändringar av handlingsprogram, enskilda åtgärder och särskilda åtgärder. Tekniska ändringar är justeringar, såsom
i)
förlängningar av genomförandeperioden,
ii)
omfördelningar av medel mellan åtgärder som ingår i ettåriga eller fleråriga handlingsprogram, eller
iii)
ökningar eller minskningar av budgeten för de ettåriga eller fleråriga handlingsprogrammen, eller för enskilda eller särskilda åtgärder, med högst 20 % av den ursprungliga budgeten, dock maximalt 10 miljoner EUR,
under förutsättning att sådana ändringar inte väsentligt berör målen för den berörda åtgärden.
Åtgärder som antas i enlighet med denna punkt ska inom en månad efter det att de har antagits meddelas Europaparlamentet och medlemsstaterna genom den berörda kommitté som anges i artikel 16.
4. Punkterna 1, 2 och 3 avseende handlingsprogram och enskilda åtgärder ska inte gälla det gränsöverskridande samarbetet inom ramen för ENI.
5. Vid vederbörligen motiverade och tvingande skäl till skyndsamhet, t.ex. i samband med en kris eller om ett omedelbart hot mot demokratin, rättsstaten, de mänskliga rättigheterna eller de grundläggande friheterna föreligger, får kommissionen anta enskilda eller särskilda åtgärder eller ändringar av befintliga handlingsprogram och åtgärder i enlighet med det förfarande som avses i artikel 16.4.
6. En lämplig miljöprövning, bl.a. i fråga om inverkan på klimatförändringen och den biologiska mångfalden, ska göras på projektnivå, i enlighet med gällande unionslagstiftningsakter, inbegripet Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU (15) och rådets direktiv 85/337/EEG (16), och ska för miljökänsliga projekt, särskilt stora nya infrastrukturprojekt, om så är tillämpligt omfatta en miljökonsekvensbedömning (MKB). Strategiska miljöbedömningar ska där så är relevant användas vid genomförandet av sektorsprogram. Berörda parters deltagande i miljöbedömningar och allmänhetens tillgång till resultatet av sådana bedömningar ska säkerställas.
7. Vid utformning och genomförande av program och projekt ska kriterier för tillgänglighet för personer med funktionshinder vederbörligen beaktas.
Artikel 3
Stödåtgärder
1. Unionsfinansieringen får täcka utgifter för genomförandet av instrumenten och för att uppnå målen med dessa, inklusive administrativt stöd för förberedande åtgärder och för uppföljnings-, övervaknings-, gransknings- och utvärderingsåtgärder som är direkt nödvändiga detta genomförande, inbegripet utgifter vid unionens delegationer för sådant administrativt stöd som behövs för att förvalta åtgärder som finansieras inom ramen för instrumenten.
2. Under förutsättning att de verksamheter som förtecknas i leden a, b och c har samband med de allmänna målen för det tillämpliga instrument som genomförs med hjälp av åtgärder får unionsfinansieringen täcka
a)
utgifter för studier, möten, medvetandehöjande åtgärder, utbildningsåtgärder, utarbetande och utbyte av tillvaratagna erfarenheter och bästa praxis, publiceringsåtgärder samt utgifter för sådant administrativt eller tekniskt stöd som behövs för att förvalta åtgärder,
b)
utgifter för forskningsverksamhet och forskningsstudier om relevanta frågor och för spridning av resultatet,
c)
utgifter som har samband med informations- och kommunikationsinsatser, inbegripet utarbetande av kommunikationsstrategier samt förmedling av information från unionen om dess politiska prioriteringar.
3. Stödåtgärder får finansieras utanför räckvidden för vägledande programplaneringsdokument. Kommissionen ska i tillämpliga fall anta stödåtgärder i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3.
Granskningsförfarandet ska inte tillämpas vid antagandet av stödåtgärder för vilka unionens finansiella stöd inte överstiger 10 miljoner EUR.
Stödåtgärder för vilka unionens finansiella stöd inte överstiger 10 miljoner EUR ska meddelas Europaparlamentet och medlemsstaterna genom den berörda kommitté som avses i artikel 16 inom en månad efter antagandet.
AVDELNING II
BESTÄMMELSER OM FINANSIERINGSMETODERNA
Artikel 4
Allmänna finansieringsbestämmelser
1. Det finansiella stödet från unionen får tillhandahållas genom sådana typer av finansiering som tas upp i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, och i synnerhet följande:
a)
Bidrag.
b)
Upphandlingskontrakt avseende tjänster, varor eller byggentreprenader.
c)
Allmänt eller sektorsuppdelat budgetstöd.
d)
Bidrag till förvaltningsfonder som inrättats av kommissionen, i enlighet med artikel 187 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
e)
Finansieringsinstrument såsom lån, garantier, aktiekapital eller hybridkapital, investeringar eller andelar och riskbärande instrument, om möjligt under ledning av EIB i enlighet med dess externa mandat enligt beslut nr 1080/2011/EU, ett multilateralt europeiskt finansinstitut, t.ex. Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling, eller ett bilateralt europeiskt finansinstitut, t.ex. bilaterala utvecklingsbanker, eventuellt sammanlagda med ytterligare bidrag från andra källor.
2. Allmänt eller sektorsuppdelat budgetstöd som avses i punkt 1 c är grundat på ömsesidig ansvarighet och gemensamma åtaganden i fråga om universella värden och syftar till att stärka avtalsmässiga partnerskap mellan unionen och partnerländer för att främja demokrati, mänskliga rättigheter och rättstatsprincipen, stödja hållbar ekonomisk utveckling för alla och utrota fattigdom.
Beslut om att tillhandahålla det allmänna eller sektorsuppdelade budgetstödet ska grundas på den budgetstödspolicy som unionen kommit överens om, en tydlig uppsättning kriterier för berättigande och en omsorgsfull utvärdering av riskerna och fördelarna.
Avgörande för det beslutet ska vara en utvärdering av engagemanget, resultatet och framstegen i partnerländerna när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Det aallmänna eller sektorsuppdelade budgetstödet ska differentieras för att bättre svara mot de politiska, ekonomiska och sociala förhållandena i partnerlandet, med beaktande av instabila situationer.
Vid tillhandahållande av det allmänna eller sektorsuppdelade budgetstödet i enlighet med artikel 186 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska kommissionen tydligt fastställa och övervaka villkoren för stödet samt stödja utvecklingen av parlamentarisk kontroll och revisionskapacitet och ökad öppenhet och allmänhetens tillgång till information. Ett villkor för utbetalningen av det allmänna eller sektorsuppdelade budgetstödet ska vara att tillfredsställande framsteg har gjorts när det gäller att uppnå de mål som överenskommits med partnerlandet.
3. Varje enhet som anförtros genomförande av finansieringsinstrument enligt punkt 1 e ska uppfylla kraven i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och rätta sig efter unionens mål, normer och politiska riktlinjer, samt bästa praxis angående användning av och rapportering om unionsmedel.
Dessa finansieringsinstrument får för tillämpning och rapportering grupperas i olika faciliteter.
Unionens finansiella stöd får i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 även tillhandahållas genom bidrag till internationella, regionala eller nationella fonder, som de som EIB, medlemsstater eller partnerländer och -regioner eller internationella organisationer inrättat eller förvaltar, i syfte att dra till sig gemensam finansiering från ett flertal givare, eller till fonder som en eller flera givare inrättat med tanke på gemensamt genomförande av projekt.
4. Ömsesidig tillgång för unionens finansinstitut till finansieringsinstrument som inrättats av andra organisationer ska i förekommande fall främjas.
5. När kommissionen tillhandahåller unionens finansiella stöd som avses i punkt 1 ska den i tillämpliga fall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att unionens finansiella stöd är synligt. Dessa åtgärder ska omfatta åtgärder för att ålägga mottagarna av unionsmedel synlighetskrav, utom i vederbörligen motiverade fall. Kommissionen ska ansvara för övervakningen av mottagarnas efterlevnad av dessa krav.
6. Alla inkomster som genereras inom ramen för ett finansieringsinstrument ska avsättas för motsvarande instrument som interna inkomster som avsätts för särskilda ändamål. Vart femte år ska kommissionen granska det bidrag som gjorts för att uppnå unionens mål och effektiviteten hos befintliga finansieringsinstrument.
7. Kommissionen ska genomföra unionens finansiella stöd i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, direkt genom sina egna avdelningar, via unionens delegationer eller via genomförandeorgan, genom delad förvaltning med medlemsstaterna eller indirekt genom att genomförandeuppgifter anförtros de enheter som anges i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Dessa enheter ska sörja för överensstämmelse med unionens utrikespolitik och får anförtro andra enheter budgetgenomförandeuppgifter på villkor som är likvärdiga med dem som gäller för kommissionen.
Enheterna ska årligen fullfölja sina skyldigheter enligt artikel 60.5 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. Revisionsuttalandet ska, om sådant krävs, läggas fram inom en månad efter rapporten och förvaltningsförklaringen för att beaktas i kommissionens tillförlitlighetsförklaring.
Internationella organisationer som avses i artikel 58.1 c ii i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och organ i medlemsstaterna som avses i artikel 58.1 c v och vi i den förordningen som har anförtrotts uppgifter av kommissionen får även anförtro budgetgenomförandeuppgifter åt icke-vinstdrivande organisationer som har adekvat driftskapacitet och finansiell kapacitet, enligt villkor som motsvarar dem som gäller för kommissionen.
Enheter som uppfyller kriterierna i artikel 60.2 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 ska anses uppfylla de urvalskriterier som avses i artikel 139 i den förordningen.
8. Valet bland de typer av finansiering som anges i punkt 1 i denna artikel och artikel 6.1 och de genomförandemetoder som anges i punkt 3i den här artikeln ska göras på grundval av deras förmåga att uppnå de specifika målen för åtgärderna och deras förmåga att ge resultat, varvid hänsyn ska tas särskilt till kostnaderna för kontroller, den administrativa bördan och den förväntade risken för att reglerna inte följs. För bidrag ska även användningen av enhetsbelopp, schablonsatser och standardiserade skalor av enhetskostnader beaktas.
9. De åtgärder som finansieras inom ramen för instrumenten får genomföras genom parallell eller gemensam samfinansiering.
Vid parallell samfinansiering delas en åtgärd upp i ett flertal klart identifierbara komponenter, där var och en finansieras av någon av de partner som svarar för finansieringen, så att det alltid går att fastställa för vilket ändamål medlen har använts.
Vid gemensam samfinansiering fördelas den totala kostnaden för en åtgärd mellan de partner som svarar för finansieringen, och medlen läggs samman på ett sådant sätt att det inte längre går att fastställa varifrån medlen för en viss verksamhet inom ramen för åtgärden kommer. I sådana fall ska offentliggörande i efterhand av bidrag och upphandlingskontrakt i enlighet med artikel 35 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 i tillämpliga fall följa de regler som gäller för den enhet som anförtrotts uppgiften.
10. Samarbetet mellan unionen och dess olika partner får vid användning av någon av de typer av finansiering som avses i punkt 1 i denna artikel eller artikel 6.1 ta bl.a. följande former:
a)
Arrangemang för tresidigt samarbete genom vilka unionen samordnar sitt stöd till ett partnerland eller en partnerregion med tredjeländer.
b)
Åtgärder för administrativt samarbete, såsom partnersamverkan (twinning) mellan en medlemsstats och ett partnerlands eller partnerregions offentliga institutioner, lokala myndigheter, nationella offentliga organ eller privaträttsliga enheter som anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter samt samarbetsåtgärder där experter från den offentliga sektorn sänds ut från medlemsstater och deras regionala eller lokala myndigheter.
c)
Bidrag till de kostnader som är nödvändiga för att inrätta och förvalta offentlig-privata partnerskap.
d)
Sektorsvisa policystödprogram genom vilka unionen tillhandahåller stöd till ett partnerlands sektorsprogram.
e)
När det gäller ENI och IPA II, bidrag till kostnaderna för länders deltagande i unionsprogram och unionsbyråer.
f)
Räntesubventioner.
g)
Finansiering genom bidrag till unionens organ.
11. När kommissionen arbetar tillsammans med intressenter i mottagarländer ska den ta hänsyn till deras särdrag, inbegripet behov och sammanhang, när den fastställer finansieringsformerna, typen av bidrag, formerna för tilldelning och de administrativa bestämmelserna för förvaltningen av bidrag i syfte att nå och ge bästa möjliga respons till så många olika av dessa intressenter som möjligt. Särskilda former, som partnerskapsavtal, tillstånd till bidrag i flera led, direkt tilldelning eller tillträdesbegränsade inbjudningar att lämna förslag eller enhetsbelopp, ska uppmuntras i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
12. När unionen genomför sitt stöd till övergång och reformer i partnerländer, ska den när så är lämpligt använda sig och dela med sig av medlemsstaternas erfarenheter och tillvaratagna lärdomar.
Artikel 5
Skatter, tullar och avgifter
Stödet från unionen ska inte generera eller utlösa uttag av särskilda skatter, tullar eller avgifter.
I tillämpliga fall ska lämpliga bestämmelser förhandlas fram med tredjeländer i syfte att från skatter, tullar och avgifter undanta de åtgärder genom vilka unionens finansiella stöd genomförs. I annat fall ska skatter, tullar och avgifter komma i fråga för finansiering på de villkor som anges i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
Artikel 6
Särskilda finansieringsbestämmelser
1. Unionens finansiella stöd inom ramen för de nedan angivna instrumenten får utöver genom de typer av finansiering som avses i artikel 4.1 i denna förordning i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 även tillhandahållas genom följande typer av finansiering:
a)
När det gäller DCI och ENI, genom skuldlättnad inom ramen för internationellt överenskomna program för skuldlättnad.
b)
När det gäller DCI och instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, i undantagsfall genom sektorspecifika eller allmänna importprogram i form av
i)
sektorspecifika importprogram för import in natura,
ii)
sektorspecifika importprogram med stöd i form av utländsk valuta för finansiering av import inom sektorn i fråga, eller
iii)
allmänna importprogram inom ramen för vilka det tillhandahålls utländsk valuta för att finansiera allmän import av ett stort antal olika produkter.
c)
När det gäller EIDMR, genom direkt tilldelning av följande bidrag:
i)
Bidrag till låga belopp till människorättsförsvarare, för att finansiera brådskande skyddsåtgärder, i lämpliga fall utan behov av samfinansiering.
ii)
Bidrag, i lämpliga fall utan behov av samfinansiering, för att finansiera åtgärder där villkoren är som svårast eller i sådana situationer som avses i artikel 2.4 i förordning (EU) nr 235/2014 där det skulle vara olämpligt att offentliggöra en inbjudan att lämna förslag. Sådana bidrag får inte överstiga 1 000 000 EUR och ska ha en löptid på högst 18 månader, vilken dock får förlängas med tolv månader vid objektiva, oförutsedda hinder för genomförandet av dem.
iii)
Bidrag till FN:s högkommissariat för mänskliga rättigheter samt European Inter-University Centre for Human Rights and Democratisation, som erbjuder ett europeiskt masterprogram i mänskliga rättigheter och demokratisering och ett EU-FN-stipendieprogram och det med detta förbundna nätet av universitet som erbjuder program för högre universitetsutbildning i mänskliga rättigheter, inbegripet stipendier till studenter och människorättsförsvarare från tredjeländer.
2. Inom ramen för ENI och IPA II ska programmen för gränsöverskridande samarbete framför allt genomföras genom delad förvaltning med medlemsstaterna eller genom indirekt förvaltning tillsammans med tredjeländer och internationella organisationer. Närmare bestämmelser ska fastställas i genomförandeakter, som antas på grundval av förordning (EU) nr 232/2014 och förordning (EU) nr 231/2014.
3. Kommissionen får anta fleråriga handlingsprogram
a)
för en period på upp till tre år vid återkommande åtgärder,
b)
för en period på upp till sju år inom ramen för IPA II.
Fleråriga åtaganden ska innehålla bestämmelser om att åtagandena för andra år än det första åtagandeåret är vägledande och beroende av unionens kommande årliga budgetar.
4. Budgetåtaganden för åtgärder inom ramen för ENI och IPA II som sträcker sig över mer än ett budgetår får delas upp i årliga delåtaganden.
Om inte annat föreskrivs i de tillämpliga bestämmelserna ska kommissionen i sådana fall automatiskt dra tillbaka alla delar av ett budgetåtagande för ett program som, senast den 31 december det femte året efter året för budgetåtagandet, inte har använts till förfinansiering eller mellanliggande betalningar eller för vilka den enhet som anförtrotts uppgiften inte har visat upp någon attesterad utgiftsdeklaration eller betalningsansökan.
5. Bestämmelserna om gränsöverskridande samarbete inom ramen för IPA II som genomförs genom delad förvaltning med medlemsstaterna ska vara förenliga med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (17) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 (18).
Artikel 7
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. Kommissionen ska genom lämpliga åtgärder se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt denna förordning, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav eller vid behov restitution av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, eller, när det gäller internationella organisationer, rätt att genomföra kontroller i enlighet med avtal som ingåtts med dessa, på grundval av handlingar samt på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering enligt denna förordning.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får genomföra utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på plats, i enlighet med de bestämmelser och förfaranden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) Nr 883/2013 (19) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (20) i syfte att fastställa om bidragsöverenskommelser, bidragsbeslut eller andra avtal som har finansierats enligt denna förordning påverkats av bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som skadar unionens ekonomiska intressen.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska befogenhet att utföra revision, kontroller på plats och inspektioner i enlighet med sina respektive befogenheter uttryckligen tilldelas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i bestämmelser i samarbetsavtal med tredjeländer eller med internationella organisationer, i avtal, i bidragsavtal och i bidragsbeslut som ingås med tillämpning av denna förordning.
AVDELNING III
NATIONALITETS- OCH URSPRUNGSBESTÄMMELSER FÖR OFFENTLIG UPPHANDLING, BIDRAGS- OCH ANDRA TILLDELNINGSFÖRFARANDEN
Artikel 8
Gemensamma bestämmelser
1. Deltagande i förfaranden för tilldelning av upphandlingskontrakt, förfaranden för tilldelning av bidrag och andra tilldelningsförfaranden för åtgärder som finansieras enligt denna förordning till förmån för tredje parter ska stå öppet för alla fysiska personer som är medborgare, och juridiska personer som är etablerade, i ett land som kan komma i fråga för finansiering enligt vad som fastställs för det tillämpliga instrumentet i denna avdelning samt för internationella organisationer.
Juridiska personer kan inbegripa organisationer i det civila samhället, som icke-statliga organisationer som drivs utan vinstsyfte och oberoende politiska stiftelser, lokalt förankrade organisationer och privata inrättningar, institut och organisationer som drivs utan vinstsyfte samt nätverk av dessa på lokal, nationell, regional och internationell nivå.
2. När det gäller åtgärder som gemensamt samfinansieras med en partner eller annan givare eller som genomförs via en medlemsstat genom delad förvaltning, eller genom en förvaltningsfond som inrättats av kommissionen, ska även länder kunna komma i fråga för finansiering som enligt denna partners, andra givares eller medlemsstats bestämmelser eller enligt akten om inrättandet av förvaltningsfonden kan komma i fråga för finansiering.
När det gäller åtgärder som genomförs genom ett av de organ som anförtrotts uppgiften indirekt förvaltning i en kategori som förtecknas i artikel 58.1 c ii-viii i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012, ska även länder som enligt det berörda organets bestämmelser kan komma i fråga för finansiering kunna komma i fråga för finansiering
3. När det gäller åtgärder som finansieras genom något av instrumenten och dessutom genom ett annat unionsinstrument för yttre åtgärder, t.ex. Europeiska utvecklingsfonden, ska de länder som tas upp i något av instrumenten anses kunna komma i fråga för finansiering för dessa åtgärders syften.
När det gäller åtgärder av global, regional eller gränsöverskridande karaktär som finansieras av ett av instrumenten får de länder, territorier och regioner som omfattas av åtgärden anses kunna komma i fråga för åtgärden.
4. Alla varor som köps inom ramen för ett upphandlingskontrakt eller en bidragsöverenskommelse och finansieras enligt denna förordning ska ha sitt ursprung i ett land som kommer i fråga för finansiering. Varorna får dock ha sitt ursprung i vilket land som helst, när beloppet för de varor som köps in understiger tröskelvärdet för tillämpning av förhandlat förfarande under konkurrens. För denna förordnings syften har termen ursprung den innebörd som den har i artiklarna 23 och 24 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (21) och andra unionslagstiftningsakter som styr ursprung som inte medför förmånsbehandling.
5. Bestämmelserna i denna avdelning ska inte tillämpas på eller skapa nationalitetsrestriktioner för fysiska personer som är anställda hos eller på annat sätt rättsligt står under avtal med en uppdragstagare eller, i förekommande fall, underleverantör som kan komma i fråga för finansiering.
6. För att främja lokal kapacitet och lokala marknader och inköp ska prioritet ges åt lokala och regionala uppdragstagare när det i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 föreskrivs tilldelning på grundval av en enda anbudsgivare. I samtliga andra fall ska lokala och regionala uppdragstagares deltagande främjas i enlighet med de relevanta bestämmelserna i den förordningen.
7. Tillträde till tilldelningsförfaranden enligt denna avdelning får begränsas med hänsyn till sökandes nationalitet, geografiska lokalisering eller karaktär i den utsträckning sådana begränsningar är nödvändiga på grund av en åtgärds specifika karaktär och mål och när de är nödvändiga för ett verkningsfullt genomförande av denna. Sådana begränsningar får tillämpas särskilt på deltagande i tilldelningsförfaranden när det gäller åtgärder för gränsöverskridande samarbete.
8. Fysiska och juridiska personer som tilldelats kontrakt ska följa tillämplig miljölagstiftning, inbegripet multilaterala miljöavtal, samt internationellt överenskomna grundläggande arbetsnormer (22).
Artikel 9
Stödberättigande enligt DCI, ENI och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer
1. Anbudsgivare, sökande och kandidater från följande länder ska kunna komma i fråga för finansiering inom ramen för DCI, ENU och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer:
a)
Medlemsstaterna, stödmottagare som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 231/2014 och parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
b)
När det gäller ENI, partnerländer som omfattas av instrumentet samt Ryska federationen, när det berörda förfarandet äger rum inom ramen för något av de program för flera länder eller för gränsöverskridande samarbete som de deltar i.
c)
Utvecklingsländer och utvecklingsterritorier som ingår i den förteckning över mottagare av ODA som offentliggörs av OECD/DAC (nedan kallad förteckningen över ODA-mottagare) och som inte är medlemmar av G20 samt utomeuropeiska länder och territorier som omfattas av rådets beslut 2001/822/EG (23).
d)
Utvecklingsländer som ingår i förteckningen över ODA-mottagare och som är medlemmar av G20 och andra länder och territorier, i den utsträckning som de omfattas av en åtgärd som är föremål för unionsfinansiering inom ramen för de instrument som omfattas av denna artikel.
e)
Länder med avseende på vilka kommissionen fastställt att ömsesidigt tillträde till externt stöd föreligger. Det får fattas beslut om ömsesidigt tillträde under en begränsad period av minst ett år när ett land ger tillträde på lika villkor till enheter från medlemsstater i unionen och från andra länder som kan komma i fråga för finansiering inom ramen för de instrument som omfattas av denna artikel. Kommissionen ska efter samråd med de berörda mottagarländerna fatta beslut om ömsesidigt tillträde och varaktigheten för sådant tillträde i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16.2.
f)
Länder som är medlemmar av OECD, när det gäller kontrakt som ska genomföras i något av de minst utvecklade länderna eller ett kraftigt skuldtyngt fattigt land som är uppfört på förteckningen över ODA-mottagare.
2. Kommissionen får besluta att anbudsgivare, sökande och kandidater från länder som inte kan komma i fråga och varor som har ett ursprung som inte kan komma i fråga ska ha tillträde till förfarandet, när det gäller
a)
länder som har traditionella ekonomiska förbindelser, handelsförbindelser eller geografiska förbindelser med angränsande mottagarländer, eller
b)
brådskande behov av eller avsaknad av produkter och tjänster på marknaderna i de berörda länderna eller andra vederbörligen motiverade fall, där tillämpning av reglerna om vilka eller vad som kan komma i fråga skulle göra det omöjligt eller alltför svårt att genomföra ett projekt, ett program eller en åtgärd.
3. När det gäller en åtgärd som genomförs genom delad förvaltning får en medlemsstat, till vilken kommissionen delegerat genomförandeuppgifter, på kommissionens vägnar besluta att anbudsgivare, sökande och kandidater från länder som inte kan komma i fråga och som avses i punkt 2 i denna artikel eller varor som har ett ursprung som inte kan komma i fråga och som avses i artikel 8.4 ska ha tillträde till förfarandet.
Artikel 10
Stödberättigande enligt IPA II
1. Anbudsgivare, sökande och kandidater från följande länder ska kunna komma i fråga för finansiering inom ramen för IPA II:
a)
Medlemsstaterna, stödmottagare som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 231/2014, parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och partnerländer som omfattas av ENI.
b)
Länder för vilka kommissionen enligt artikel 9.1 e fastställt att ömsesidigt tillträde till externt stöd föreligger.
2. Kommissionen får besluta att anbudsgivare, sökande och kandidater från länder som inte kan komma i fråga eller varor som har ett ursprung som inte kan komma i fråga ska ha tillträde till förfarandet, i fall då det föreligger ett brådskande behov eller en avsaknad av produkter och tjänster på marknaderna i de berörda länderna eller andra vederbörligen motiverade fall, där tillämpning av reglerna för vilka/vad som kan komma i fråga skulle göra det omöjligt eller alltför svårt att genomföra ett projekt, ett program eller en åtgärd.
3. När det gäller en åtgärd som genomförs genom delad förvaltning får en medlemsstat, till vilken kommissionen delegerat genomförandeuppgifter, på kommissionens vägnar besluta att anbudsgivare, sökande och kandidater från länder som inte kan komma i fråga och som avses i punkt 2 i denna artikel eller varor som har ett ursprung som inte kan komma i fråga och som avses i artikel 8.4 ska ha tillträde till förfarandet.
Artikel 11
Stödberättigande enligt EIDMR och instrumentet som bidrar till stabilitet och fred
1. Utan att det påverkar sådana begränsningar enligt artikel 8.7 som är förbundna med en åtgärds art eller med målen för åtgärden ska deltagande i förfaranden för tilldelning av upphandlingskontrakt eller bidrag och för rekrytering av experter inom ramen för EIDMR och instrumentet som bidrar till stabilitet och fred stå öppet utan begränsningar.
2. Inom ramen för EIDMR ska följande organ och aktörer kunna komma i fråga för finansiering enligt artikel 4.1, 4.2 och 4.3 samt artikel 6.1 c:
a)
Organisationer i det civila samhället, bl.a. icke-statliga organisationer som drivs utan vinstsyfte och oberoende politiska stiftelser, lokalt förankrade organisationer och privata inrättningar, institut och organisationer som drivs utan vinstsyfte samt nätverk av dessa på lokal, nationell, regional och internationell nivå.
b)
Offentliga inrättningar, institut och organisationer som drivs utan vinstsyfte samt nätverk av dessa på lokal, nationell, regional och internationell nivå.
c)
Nationella, regionala och internationella parlamentariska organ, när det är nödvändigt för att målen för EIDMR ska uppnås och den föreslagna åtgärden inte kan finansieras inom ramen för ett annat instrument.
d)
Internationella och regionala mellanstatliga organisationer.
e)
När det är nödvändigt för att målen för EIDMR ska uppnås, fysiska personer, enheter som inte har status som juridisk person och i vederbörligen motiverade undantagsfall andra organ och aktörer som inte tas upp i denna punkt.
Artikel 12
Övervakning och utvärdering av åtgärderna
1. Kommissionen ska fortlöpande övervaka sina åtgärder och granska framstegen med att uppnå förväntade resultat, varvid prestationer och resultat ska beaktas. Kommissionen ska även utvärdera effekterna av och ändamålsenligheten i sin politik och sina åtgärder inom olika sektorer och hur effektiv programplaneringen har varit, när så är lämpligt genom oberoende externa utvärderingar. Vederbörlig hänsyn ska tas till förslag från Europaparlamentet eller rådet om oberoende externa utvärderingar. Utvärderingarna ska grundas på OECD/DAC:s principer för god praxis och man ska försöka fastställa huruvida de särskilda målen har uppnåtts, i tillämpliga fall med beaktande av jämställdhet, och utforma rekommendationer med sikte på att förbättra framtida insatser. Dessa utvärderingar ska utföras på grundval av förutbestämda, tydliga och öppna samt, där så är lämpligt, landsspecifika och mätbara indikatorer.
2. Kommissionen ska översända utvärderingsrapporterna till Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna genom den berörda kommitté som avses i artikel 16. Särskilda utvärderingar får diskuteras i den kommittén på medlemsstaternas begäran. Resultaten ska användas för att förbättra utformningen av programmen och tilldelningen av resurser.
3. Kommissionen ska i lämplig utsträckning göra alla berörda parter delaktiga i fasen för utvärdering av det unionsstöd som tillhandahålls inom ramen för denna förordning och får vid behov försöka genomföra gemensamma utvärderingar med medlemsstaterna och utvecklingspartner.
4. Den rapport som nämns i artikel 13 ska avspegla de viktigaste tillvaratagna erfarenheterna och uppföljningen av rekommendationerna i utvärderingarna från de föregående åren.
AVDELNING IV
ANDRA GEMENSAMMA BESTÄMMELSER
Artikel 13
Årsrapport
1. Kommissionen ska kartlägga framstegen i genomförandet av åtgärderna för unionens externa finansiella stöd och ska årligen från och med 2015 lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om uppnåendet av målen för varje förordning genom indikatorer som mäter av de uppnådda resultaten och det berörda instrumentets effektivitet. Rapporten ska också överlämnas till Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.
2. Årsrapporten ska innehålla information rörande det föregående året om de åtgärder som finansierats, om resultaten av uppföljnings- och utvärderingsverksamheten och om de berörda partnernas medverkan samt om genomförandet av budgetåtagandena och betalningsbemyndigandena, fördelade på länder, regioner och samarbetsområden. Den ska omfatta en bedömning av resultaten av unionens finansiella stöd, i möjligaste mån med användning av specifika och mätbara indikatorer på stödets betydelse för uppnåendet av målen för instrumenten. När det gäller utvecklingssamarbete ska rapporten, där så är möjligt och relevant, även omfatta en bedömning av efterlevnaden av principerna om biståndseffektivitet, även för innovativa finansieringsinstrument.
3. Den årsrapport som utarbetas 2021 ska innehålla konsoliderad information ur årsrapporterna från perioden 2014-2020 om all finansiering som styrs av denna förordning, inklusive externa inkomster avsatta för särskilda ändamål och bidrag till förvaltningsfonder, samt innehålla en uppdelning av utgifter utifrån mottagarland, användning av finansiella instrument, åtaganden och betalningar.
Artikel 14
Utgifter för klimatinsatser och biologisk mångfald
En årlig beräkning av de övergripande utgifterna för klimatinsatser och biologisk mångfald ska göras på grundval av de vägledande programdokument som antagits. De medel som anslås inom ramen för instrumenten ska varje år underkastas ett spårningssystem som grundar sig på OECD-metoderna (så kallade Riomarkörer), utan att användning av mer exakta metoder utesluts om sådana finns tillgängliga, vilket har integrerats i de befintliga metoderna för uppföljning av hur unionsprogrammen fungerar, i syfte att kvantifiera utgifterna för klimatinsatser och biologisk mångfald i handlingsprogrammen och i de enskilda åtgärder och särskilda åtgärder som avses i artikel 2.1, och redovisas i utvärderingar och årsrapporten.
Artikel 15
Medverkan av lokala intressenter i mottagarländerna
Kommissionen ska, närhelst detta är möjligt och lämpligt, se till att relevanta intressenter, i mottagarländer, inklusive det civila samhällets organisationer och lokala myndigheter, är eller har blivit vederbörligen hörda inom genomförandeprocessen samt att de i god tid får tillgång till relevant information så att de kan få en meningsfull roll i processen.
AVDELNING V
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 16
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av de kommittéer som inrättas genom instrumenten. Dessa kommittéer ska vara kommittéer i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
När kommitténs yttrande ska inhämtas genom ett skriftligt förfarande ska det förfarandet avslutas utan resultat om kommitténs ordförande beslutar detta, eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna begär detta, inom tidsfristen för att avge ett yttrande.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
När kommitténs yttrande ska inhämtas genom ett skriftligt förfarande ska det förfarandet avslutas utan resultat om kommitténs ordförande beslutar detta, eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna begär detta, inom tidsfristen för att avge ett yttrande.
4. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.
De beslut som antagits ska fortsätta att gälla under den tid som de dokument, handlingsprogram eller åtgärder som antagits eller ändrats varar.
5. En observatör från EIB ska delta i kommitténs arbete i frågor som rör EIB.
Artikel 17
Halvtidsöversyn och utvärdering av instrumenten
1. Senast den 31 december 2017 ska en rapport om halvtidsöversyn läggas fram av kommissionen om genomförandet av varje enskilt instrument och om genomförandet av denna förordning. Den ska omfatta perioden från den 1 januari 2014 till den 30 juni 2017 och fokusera på uppnåendet av målen för varje instrument genom indikatorer som mäter de uppnådda resultaten och instrumentens effektivitet.
I syfte att uppnå målen för varje instrument, ska den rapporten dessutom behandla varje instruments mervärde, utrymmet för förenkling, intern och extern samstämmighet, inklusive komplementariteten och synergin mellan instrumenten, den fortsatta relevansen av alla mål, åtgärdernas bidrag till konsekvensen i unionens yttre åtgärder och, där så är påkallat, till unionens prioriteringar för smart och hållbar tillväxt för alla. I rapporten ska man beakta eventuella konstateranden och slutsatser om instrumentens konsekvenser på lång sikt. Rapporten ska även innehålla information om den hävstångseffekt som uppnåtts av medlen för vart och ett av de finansiella instrumenten.
Rapporten ska utarbetas i det specifika syftet att förbättra genomförandet av unionens stöd. Den ska beaktas vid beslut om förlängning, ändring eller upphävande av sådana åtgärder som genomförs enligt instrumenten.
Rapporten ska också innehålla konsoliderad information ur relevanta årsrapporter om all finansiering som styrs av denna förordning inklusive externa inkomster avsatta för särskilda ändamål och bidrag till förvaltningsfonder samt innehålla en uppdelning av utgifter utifrån mottagarland, användning av finansiella instrument, åtaganden och betalningar.
Kommissionen ska inom ramen för interimsöversynen av nästa finansieringsperiod upprätta en slutlig utvärderingsrapport för perioden 2014-2020.
2. Den rapport om halvtidsöversyn som avses i punkt 1 första stycket ska läggas fram för Europaparlamentet och rådet och ska vid behov åtföljas av lagstiftningsförslag om erforderliga ändringar av instrumenten och av denna förordning.
3. Värdena på indikatorerna den 1 januari 2014 ska ligga till grund för bedömningen av i vilken utsträckning målen har uppnåtts.
4. Kommissionen ska ålägga partnerländerna att tillhandahålla alla uppgifter som i överensstämmelse med de internationella åtagandena om biståndseffektivitet är nödvändiga för uppföljning och utvärdering av de berörda åtgärderna.
5. Instrumentens resultat och verkningar på längre sikt samt hållbarheten i instrumentens verkningar ska utvärderas i enlighet med de gällande bestämmelserna och förfarandena för övervakning, utvärdering och rapportering vid den tidpunkt då utvärderingen görs.
Artikel 18
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.