РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 август 2013 година
относно проекта на италиански указ във връзка с методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура
(нотифицирано под номер C(2013) 5517)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/444/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 март 2000 г. за сближаване на законодателствата на държавите членки относно етикетирането, представянето и рекламата на храните (1), и по-специално член 19 от нея,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с процедурата, предвидена в член 19, втора алинея от Директива 2000/13/ЕО, на 9 ноември 2012 г. италианските органи нотифицираха Комисията за проект на указ, в който се предвиждат, inter alia, изисквания за задължително етикетиране на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
(2)
В член 2, параграф 1 от нотифицирания указ се предвижда, че етикетите на стерилизираното дълготрайно прясно мляко, млякото, произведено по технологията UHT, микрофилтрираното пастьоризирано мляко и млякото, пастьоризирано при висока температура, трябва да носят обозначение за държавата на произход на млекодобивното стопанство, от което идва обработеното мляко, или обозначението „ЕС“ или „трети държави“, в случай че мястото, от което идва млякото, е съответно от една или повече държави - членки на Европейския съюз, или от трети държави.
(3)
С Директива 2000/13/ЕО се хармонизират правилата, които регламентират етикетирането на храните, като, от една страна, се предвижда хармонизиране на някои национални разпоредби, а от друга - въвеждане на мерки по отношение на нехармонизираните национални разпоредби. Обхватът на хармонизирането е определен в член 3, параграф 1 от посочената директива, в който са изброени всички задължителни указания по отношение на етикетирането на храните при условията и дерогациите, предвидени в членове 4-17.
(4)
В член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че информацията за мястото на произход или мястото, от което идва храната, се посочва, „когато липсата на това посочване може да заблуди потребителя относно истинския произход на храната“.
(5)
В член 4, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се предвижда, че за някои определени храни може да се изискват и други обозначения освен изброените в член 3, параграф 1 от директивата, чрез разпоредби на Съюза или - при липса на такива - чрез национални разпоредби.
(6)
С член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО се разрешава приемането на нехармонизирани национални разпоредби, ако те са обосновани с едно от изброените в него съображения, в това число, inter alia, опазване на общественото здраве и предотвратяване на измами, при условие че естеството на разпоредбите не възпрепятства прилагането на определенията и правилата, установени с Директива 2000/13/ЕО. Ето защо, когато в държава членка се предлага проект на национални разпоредби в областта на етикетирането, е необходимо да се провери тяхната съвместимост с посочените по-горе изисквания и с разпоредбите на Договора за функционирането на Европейския съюз.
(7)
Италианските органи са на мнение, че нотифицираната мярка е необходима, за да се гарантира защита на интересите на потребителите и да се засили прилагането на превенция и ограничаване на измамите с храни. Пояснено бе, че противно на вярването на италианските потребители, млякото, продавано на италианския пазар, не е само от италиански произход, вследствие на което е налице необходимост произходът да бъде отбелязван на етикета, за да се предотврати подвеждане на потребителите. Предвид изложеното по-горе италианските органи са на мнение, че разпоредбите на член 2, параграф 1 са обосновани с оглед на член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(8)
С член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО се въвежда подходящ механизъм за преодоляване на риска потребителите да бъдат подведени в случаите, когато някои елементи могат да създадат впечатление, че произходът или мястото, от което идва дадена храна, са различни от действителните. Стопанските субекти от хранително-вкусовата промишленост са тези, които трябва да гарантират, че информацията за произхода и мястото, от което идва дадена храна, фигурира на етикета, когато липсата ѝ може да породи объркване за потребителите. Националните правоприлагащи органи са тези, които трябва да установят спазването на това задължение.
(9)
Разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ биха навели на мисълта, че въпросните храни винаги се представят по начин, който подвежда италианските потребители относно действителния им произход или мястото, от което идват. В тази връзка Комисията посочва, че обхватът на нотифицирания указ не включва мляко с (твърде) ограничена трайност (сурово мляко, пастьоризирано мляко), докато именно то може да накара потребителите да мислят, че въпросното мляко е с италиански произход.
(10)
Освен позоваването на потребността от защита на интересите на потребителите, италианските органи не са представили достатъчни обосновки, които да водят до заключението, че е необходимо задължително обозначаване на произхода на продуктите, изброени в член 1 от нотифицирания указ, което е в допълнение към задължението, установено в член 3, параграф 1, точка 8 от Директива 2000/13/ЕО.
(11)
Следователно италианските органи не са доказали, че обозначаването на произхода, предвидено в нотифицирания указ, е необходимо за постигане на някоя от целите, изброени в член 18, параграф 2 от Директива 2000/13/ЕО.
(12)
Предвид изложените съображения в съответствие с член 19, трета алинея от Директива 2000/13/ЕО Комисията даде отрицателно становище относно посочените по-горе разпоредби на нотифицирания указ.
(13)
Съответно от италианските органи следва да бъде изискано да не приемат разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ.
(14)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Италианската република не приема разпоредбите на член 2, параграф 1 от нотифицирания указ относно методите за обозначаване на произхода на дълготрайно прясно мляко, мляко, произведено по технологията UHT, микрофилтрирано пастьоризирано мляко и мляко, пастьоризирано при висока температура.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 28 август 2013 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 28 augusti 2013
om det italienska utkastet till dekret om metoder för angivelse av ursprung för lagringsstabil mjölk, UHT-mjölk, mikrofiltrerad pastöriserad mjölk och högtemperaturpastöriserad mjölk
[delgivet med nr C(2013) 5517]
(Endast den italienska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2013/444/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (1), särskilt artikel 19, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med förfarandet i artikel 19 andra stycket i direktiv 2000/13/EG anmälde de italienska myndigheterna till kommissionen den 9 november 2012 ett utkast till dekret om bl.a. obligatoriska märkningskrav för lagringsstabil mjölk, UHT-mjölk, mikrofiltrerad pastöriserad mjölk och högtemperaturpastöriserad mjölk.
(2)
Enligt artikel 2.1 i det anmälda dekretet ska det i märkningen av steriliserad lagringsstabil mjölk, UHT-mjölk, mikrofiltrerad pastöriserad mjölk och högtemperaturpastöriserad mjölk anges ursprungsland för det jordbruksföretag som den behandlade mjölken kommer från, eller ”EU” eller ”tredjeländer”, om mjölken har sin härkomst i en eller flera av Europeiska unionens medlemsstater eller i tredjeländer.
(3)
Genom direktiv 2000/13/EG harmoniseras bestämmelserna för märkning av livsmedel, genom att det dels föreskrivs en harmonisering av vissa nationella bestämmelser, dels införs regler för nationella bestämmelser som inte harmoniserats. Harmoniseringens räckvidd framgår av artikel 3.1 i det direktivet, där det upprättas en förteckning över vilka obligatoriska uppgifter som märkningen ska omfatta om något annat inte följer av artiklarna 4-17.
(4)
Enligt artikel 3.1.8 i direktiv 2000/13/EG får uppgifter om ursprungsorten eller härkomsten anges ”i fall då underlåtenhet att lämna sådana uppgifter kan vilseleda konsumenten i fråga om livsmedlets rätta ursprung eller härkomst”.
(5)
I artikel 4.2 i direktiv 2000/13/EG ges en möjlighet att för bestämda livsmedel föreskriva andra obligatoriska uppgifter än de som räknas upp i artikel 3.1 i det direktivet, antingen genom unionsbestämmelser eller, om sådana inte finns, genom nationella bestämmelser.
(6)
Enligt artikel 18.2 i direktiv 2000/13/EG får icke-harmoniserade nationella bestämmelser antas om de är motiverade på någon av de grunder som anges i artikeln, bl.a. skydd av människors hälsa och förebyggande av oredlighet, förutsatt att de inte är av sådan natur att de kan hindra tillämpningen av de definitioner och regler som fastställs genom direktiv 2000/13/EG. Om förslag till nationella märkningsbestämmelser har lagts fram i en medlemsstat måste de följaktligen granskas med avseende på förenligheten med ovannämnda krav och bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
(7)
De italienska myndigheterna anför att den anmälda åtgärden är nödvändig för att skydda konsumenternas intressen och för att bättre förebygga och bekämpa livsmedelsbedrägeri. Det görs gällande att mjölk som saluförs i Italien, i motsats till vad de italienska konsumenterna tror, inte enbart har inhemskt ursprung, varför uppgiften om ursprung i märkningen har blivit nödvändig för att undvika att konsumenterna vilseleds. Därför anser de italienska myndigheterna att bestämmelserna i artikel 2.1 är motiverade mot bakgrund av artikel 3.1.8 i direktiv 2000/13/EG.
(8)
Genom artikel 3.1.8 i direktiv 2000/13/EG införs en lämplig mekanism för att motverka risken för att konsumenterna vilseleds i fall då vissa inslag kan antyda att ett visst livsmedel har annat ursprung eller annan härkomst än vad som faktiskt är fallet. Det är livsmedelsföretagarnas ansvar att se till att uppgifter om ursprung eller härkomst förekommer i märkningen, om ett utelämnande skulle kunna skapa förvirring hos konsumenten. Det åligger de nationella tillsynsmyndigheterna att se till att denna skyldighet iakttas.
(9)
Bestämmelserna i artikel 2.1 i det anmälda dekretet låter antyda att livsmedlen i fråga alltid presenteras på ett sådant sätt att de vilseleder de italienska konsumenterna om deras verkliga ursprung eller härkomst. I detta sammanhang konstaterar kommissionen att det anmälda dekretet inte är tillämpligt på mjölk som har en (mycket) begränsad hållbarhetstid (obehandlad mjölk, pastöriserad mjölk). Trots att det är just de sistnämnda mjölksorterna som sannolikt framstår för konsumenten som varande av italienskt ursprung.
(10)
Förutom hänvisningen till behovet av att skydda konsumenternas intresse lämnade de italienska myndigheterna ingen tillräcklig motivering som gör det möjligt att dra slutsatsen att det är nödvändigt med obligatorisk uppgift om ursprung för de produkter som förtecknas i artikel 1 i det anmälda dekretet, utöver den skyldighet som anges i artikel 3.1.8 i direktiv 2000/13/EG.
(11)
De italienska myndigheterna har således inte visat att uppgiften om ursprung enligt det anmälda dekretet behövs för att nå något av målen i artikel 18.2 i direktiv 2000/13/EG.
(12)
Mot bakgrund av dessa konstateranden har kommissionen avgett ett negativt yttrande om de ovannämnda bestämmelserna i det anmälda dekretet, i enlighet med artikel 19 tredje stycket i direktiv 2000/13/EG.
(13)
De italienska myndigheterna bör således uppmanas att inte anta bestämmelserna i artikel 2.1 i det anmälda dekretet.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Republiken Italien får inte anta bestämmelserna i artikel 2.1 i det anmälda dekretet om metoder för att ange ursprunget för lagringsstabil mjölk, UHT-mjölk, mikrofiltrerad pastöriserad mjölk och högtemperaturpastöriserad mjölk.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 28 augusti 2013.