РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 991/2014 НА КОМИСИЯТА
от 19 септември 2014 година
за изменение на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от фосетил във и върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) и член 16, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) от фосетил са определени в част А от приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
Определението на наблюдаваното остатъчно вещество, приложимо за фосетил, включва изходното съединение фосетил, продукта на разграждане фосфориста киселина и техните соли. Солите на фосфористата киселина се наричат фосфонати.
(3)
Комисията получи информация от отделни държави членки и стопански субекти за наличието на фосфонати във и върху определени продукти, което води до по-високи стойности на остатъчните вещества от максимално допустимите граници от 2 mg/kg, определени в Регламент (ЕО) № 396/2005 за тези продукти, съответстващи на границата на установяването.
(4)
Комисията събра данни от наблюдение през 2014 г., за да проучи наличието на фосфонати в храните. Тези данни, предоставени от стопанските субекти в хранителната промишленост, показаха, че количествата фосфонати варират в зависимост от източника и продукта, но често надвишават МДГОВ, чиято граница на установяването е 2 mg/kg. Задълбоченият анализ на данните показа, че по-голямата част от пробите, които не отговарят на изискванията, съдържат остатъчни вещества от фосфориста киселина и нейните соли, които превишават границата на установяването, а остатъчните вещества от фосетил и солите му остават под границата на установяването.
(5)
Въпреки че фосфонатите не са включени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета (2) по силата на член 14 от същия регламент, те биха могли да се съдържат в торовете, разрешени на национално равнище, по-конкретно в определени продукти за торене, прилагани по листата на растенията (листни торове). Тъй като не съществуват съответни разрешения за продукти за растителна защита, съдържащи фосетил, както в Съюза, така и в трети държави, които са важни износители на засегнатите хранителни продукти за Съюза, и като се имат предвид недостатъчните количества установими остатъчни вещества от фосетил и неговите соли и използването на фосфонати като съставка в листни торове, може с основание да се предположи, че остатъчните вещества са следствие от прилагането на листни торове, съдържащи фосфонати.
(6)
Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (наричан по-долу „Органът“) да представи становище относно рисковете за общественото здраве, свързани с остатъчните вещества от фосфонати в определени продукти или върху тях. Предвид неотложния характер на въпроса, вместо мотивирано становище Органът изготви изявление (3), в което посочва няколко оставащи неясноти. Той предостави изявлението си на Комисията, на държавите членки и на широката общественост.
(7)
В своето изявление Органът заключи, че се очаква предложените временни МДГОВ да предоставят достатъчна защита на потребителите. Оценката на експозицията през целия живот, произтичаща от консумацията на всички хранителни продукти, които могат да съдържат остатъчни вещества от фосфонати, не показа, че е налице риск да бъде надвишена допустимата дневна доза. Органът не извърши оценка на острата експозиция на потребителите поради ниската степен на остра токсичност на фосфонатите. Органът посочи, че изявлението съдържа неясноти и предложи да измени определението за остатъчното вещество.
(8)
За да се избегнат значителни смущения в търговията със засегнатите продукти и тъй като за момента няма научни данни за наличие на риск за потребителите, е целесъобразно да се определят временни МДГОВ за фосетил въз основа на наличните данни от наблюдението и въз основа на изявлението на ЕОБХ. Тези временни МДГОВ следва да се прилагат само докато влязат в сила мерки за предотвратяване на появата на остатъчни вещества от фосфонати в съответните култури през бъдещи вегетационни периоди.
(9)
Въз основа на изявлението на Органа и като се вземат под внимание факторите, имащи отношение към разглеждания въпрос, съответното изменение на МДГОВ отговаря на изискванията на член 14, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъде съответно изменен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 септември 2014 година.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 991/2014
av den 19 september 2014
om ändring av bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 vad gäller gränsvärden för fosetyl i eller på vissa produkter
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 396/2005 av den 23 februari 2005 om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel och foder av vegetabiliskt och animaliskt ursprung och om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG (1), särskilt artiklarna 14.1 a och 16.1 a, och
av följande skäl:
(1)
Gränsvärden har fastställts för fosetyl i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 396/2005.
(2)
Den definition av bekämpningsmedelsresten som gäller för övervakning av fosetyl omfattar modersubstansen fosetyl, nedbrytningsprodukten fosforsyrlighet och deras salter. Salter av fosforsyrlighet kallas fosfonater.
(3)
Kommissionen har fått information från medlemsstater och företagare som visar att förekomsten av fosfonater i eller på vissa produkter leder till resthalter som är högre än det gränsvärde på 2 mg/kg som fastställs i förordning (EG) nr 396/2005 för dessa produkter, vilket motsvarar bestämningsgränsen.
(4)
Kommissionen samlade in övervakningsuppgifter under 2014 för att undersöka förekomsten av fosfonater i livsmedel. Dessa uppgifter kom från livsmedelsföretagare och visade att fosfonater förekommer i halter som varierar beroende på källa och produkt men som ofta överstiger det gränsvärde som fastställts till bestämningsgränsen på 2 mg/kg. Ytterligare analys av uppgifterna visade att de allra flesta icke-överensstämmande proverna innehåller resthalter av fosforsyrlighet och dess salter som överskrider bestämningsgränsen, medan resthalterna av fosetyl och dess salter ligger under bestämningsgränsen.
(5)
Även om fosfonater inte har införts i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 (2) med stöd av artikel 14 i den förordningen, skulle gödselmedel som godkänts på nationell nivå kunna innehålla dem, särskilt vissa gödselmedel som appliceras på växters blad (bladgödselmedel). Med tanke på att det saknas relevanta godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller fosetyl både i unionen och i de tredjeländer som är viktiga exportörer av de berörda livsmedelsprodukterna till unionen, att det finns få påvisbara resthalter för fosetyl och dess salter samt att fosfonater används som ingrediens i bladgödselmedel är det rimligt att anta att resthalterna beror på applikationen av bladgödselmedel som innehåller fosfonater.
(6)
Kommissionen har bett Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) att yttra sig om riskerna för folkhälsan med resthalter av fosfonat i eller på vissa produkter. Eftersom ärendet var brådskande lämnade myndigheten inte något motiverat yttrande utan utfärdade i stället ett uttalande som hänvisade till flera kvarstående oklarheter (3). Myndigheten sände uttalandet till kommissionen och medlemsstaterna och gjorde det tillgängligt för allmänheten.
(7)
Myndigheten konstaterade i sitt uttalande att de föreslagna tillfälliga gränsvärdena förväntas ge konsumenterna tillräckligt skydd. Bedömningen av den livslånga exponeringen för resthalter av fosfonat genom konsumtion av alla livsmedelsprodukter som kan innehålla dem visade att det inte finns någon risk att det acceptabla dagliga intaget (ADI) överskrids. Myndigheten gjorde ingen bedömning av konsumenters akuta exponering på grund av den låga akuta toxiciteten hos fosfonat. Myndigheten påpekade att dess uttalande innehåller osäkerheter och föreslog en ändring av definitionen av bekämpningsmedelsresten.
(8)
För att undvika betydande marknadsstörningar i samband med handel med de berörda produkterna och eftersom ingen risk för konsumenterna har identifierats på grundval av de aktuella vetenskapliga uppgifterna bör tillfälliga gränsvärden fastställas för fosetyl, grundat på de tillgängliga övervakningsuppgifterna och myndighetens uttalande. Dessa tillfälliga gränsvärden bör endast tillämpas till dess att åtgärder för att förhindra att resthalter av fosfonat förekommer i relevanta grödor under framtida vegetationsperioder får verkan.
(9)
På grundval av myndighetens uttalande och med hänsyn till faktorer av relevans för ärendet i fråga konstateras att den aktuella ändringen av gränsvärdet uppfyller kraven i artikel 14.2 i förordning (EG) nr 396/2005.
(10)
Förordning (EG) nr 396/2005 bör därför ändras i enlighet med detta.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga III till förordning (EG) nr 396/2005 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 19 september 2014.