ДИРЕКТИВА 2014/90/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Глобалното измерение на корабните превози е предпоставка Съюзът да прилага и подкрепя международната регулаторна рамка за морска безопасност. Международните конвенции по морска безопасност изискват държавата на знамето да гарантира, че оборудването, намиращо се на борда на корабите, отговаря на определени изисквания за безопасност по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и да издаде съответните сертификати. За тази цел Международната морска организация (ММО) и международните и европейските органи за стандартизация са разработили подробни стандарти за експлоатационните показатели и за изпитването за определени видове морско оборудване.
(2)
Международните инструменти оставят значителна свобода на преценка на администрациите на знамето. При отсъствие на хармонизация това води до различни нива на безопасност на продуктите, които компетентните национални органи са сертифицирали като отговарящи на упоменатите конвенции и стандарти; в резултат на това е засегнато гладкото функциониране на вътрешния пазар, тъй като става трудно за държавите-членки да приемат оборудване, сертифицирано в друга държава-членка, да бъде монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, без да извършат допълнителна проверка.
(3)
Хармонизирането от страна на Съюза решава тези проблеми. Следователно в Директива 96/98/ЕО на Съвета (3) бяха определени общи правила, за да се премахнат различията при прилагането на международните стандарти посредством ясно определен набор от изисквания и еднакви процедури за сертифициране.
(4)
Съществуват редица други инструменти на правото на Съюза, които определят изисквания и условия, inter alia с цел да се гарантира свободното движение на стоки на вътрешния пазар или за екологични цели, за някои продукти, които са подобни по характер на оборудването, използвано на борда на кораби, но които не отговарят на международните стандарти, които могат значително да се различават от вътрешното законодателство на Съюза и постоянно се развиват. Поради това тези продукти не могат да бъдат сертифицирани от държавите-членки в съответствие със съответните международни конвенции за морска безопасност. Ето защо оборудването, което трябва да се монтира на борда на кораби на ЕС в съответствие с международните стандарти за безопасност, следва да се регламентира изключително с настоящата директива, която във всички случаи следва да се счита за lex specialis; освен това следва да бъде въведена специална маркировка, за да се посочи, че оборудването с тази маркировка е в съответствие с изискванията, определени в съответните международни конвенции и инструменти, които са влезли в сила.
(5)
Освен че в международните инструменти се определят подробни стандарти за експлоатация и изпитване за морското оборудване, понякога в тях се предвиждат мерки, които се отклоняват от нормативните изисквания, но при определени условия изпълняват успешно тези изисквания по същество. Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS) дава възможност за алтернативно проектиране и механизми, които отделните държави-членки могат да прилагат на своя собствена отговорност.
(6)
Опитът от изпълнението на Директива 96/98/ЕО показа, че е необходимо да се предприемат допълнителни мерки с цел да се засилят механизмите за изпълнение и прилагане на тази директива и да се опрости регулаторната среда, като в същото време се гарантира, че изискванията на ММО се прилагат и изпълняват по хармонизиран начин в целия Съюз.
(7)
Поради това следва да бъдат определени изисквания за морското оборудване, така че то да отговаря на стандартите за безопасност, определени в приложимите международни инструменти, включително съответните стандарти за изпитване, за да се гарантира, че оборудването, което е в съответствие с тези изисквания, може да се движи безпрепятствено на вътрешния пазар и да се монтира на борда на кораби, плаващи под знамето на която и да е държава-членка.
(8)
За да се даде възможност за лоялна конкуренция при разработването на морско оборудване, следва да бъдат положени всички възможни усилия за насърчаване на използването на отворени стандарти, които да могат да бъдат предоставяни безплатно или срещу символична такса и които всички да могат да възпроизвеждат, разпространяват и използват без такса или срещу символична такса.
(9)
Решение № 768/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) определя общи принципи и референтни разпоредби, предназначени да се прилагат в секторното законодателство, с цел да се създаде съгласувана основа за преразглеждане или преработване на това законодателство. Това решение представлява обща рамка с хоризонтален характер за бъдещото законодателство, хармонизиращо условията за предлагането на пазара на продукти, както и референтен текст за действащото законодателство. Тази обща рамка предоставя подходящи решения на проблемите, установени при изпълнението на Директива 96/98/ЕО. Поради това е необходимо в настоящата директива да се включат определенията и референтните разпоредби от Решение № 768/2008/ЕО, като се направят адаптациите, които се налагат поради специфичните характеристики на сектора на морското оборудване.
(10)
За да се дадат на органите за надзор на пазара допълнителни конкретни средства за улесняване на тяхната задача, поставянето на електронен етикет може да допълни или замени маркировката „щурвал“ в подходящия момент.
(11)
Отговорностите на икономическите оператори следва да бъдат определени по начин, който е пропорционален и недискриминиращ за икономическите оператори, които са се установили в Съюза, като се вземе предвид фактът, че значителна част от морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива, може никога да не бъде внесено и разпространявано на територията на държавите-членки.
(12)
Като се има предвид, че морското оборудване се монтира на борда на корабите по време на тяхното строителство или ремонт някъде по света, надзорът на пазара става особено труден и не може да бъде подпомаган ефективно от граничния контрол. Ето защо задълженията съответно на държавите-членки и на икономическите оператори в рамките на Съюза следва да бъдат ясно определени. Държавите-членки следва да направят необходимото на борда на корабите, които плават под тяхно знаме, да се инсталира единствено оборудване, което отговаря на изискванията, и това задължение да се изпълнява посредством издаването, потвърждаването или подновяването от администрацията на държавата на знамето на сертификатите на тези кораби съгласно международните конвенции, както и посредством националните механизми за надзор на пазара, действащи в съответствие с рамката на Съюза за надзор на пазара, установена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета (5). При изпълнението на тези задължения държавите-членки следва да бъдат подпомагани от предоставените от Комисията информационни системи за оценяването, нотифицирането и мониторинга на органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието, обмена на информация във връзка с одобреното морско оборудване, оттеглените или отхвърлените заявления и неотговарящото на изискванията оборудване.
(13)
На първо място, поставянето на маркировката „щурвал“ върху морско оборудване от страна на производителя или, където е приложимо, от вносителя, следва да бъде гаранция в съответствие със задълженията им съгласно настоящата директива, че оборудването отговаря на изискванията и може да бъде пуснато на пазара с оглед да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС. След това са необходими някои разпоредби, с които да се гарантира, че стандартите за безопасност продължават да са приложими след поставянето на маркировката „щурвал“, както и ефективното изпълнение на задачата на националните органи за надзор на пазара. Производителят или където е приложимо - вносителят или разпространителят, следва да предостави на компетентните органи пълна и достоверна информация във връзка с оборудването, на което е поставил маркировка „щурвал“, за да гарантира, че оборудването продължава да е безопасно. Производителят следва да съдейства на органите за надзор на пазара, включително по отношение на стандартите, в съответствие с които е произвел и сертифицирал оборудване, и също да извършва надлежна проверка на морското оборудване, което пуска на пазара. Във връзка с това всеки производител, който се намира извън Съюза, следва да определи упълномощен представител, който да осигурява съдействие на компетентните национални органи.
(14)
Спазването на международните стандарти за изпитване би могло най-добре да се доказва посредством процедури за оценяване на съответствието, като тези, определени в Решение № 768/2008/ЕО. Същевременно само онези процедури за оценяване на съответствието, които отговарят на изискванията на международните инструменти, следва да са на разположение на производителите.
(15)
С цел да се гарантира справедлива и ефикасна процедура при разглеждането на предполагаемо несъответствие, държавите-членки следва да бъдат насърчавани да вземат всички мерки, които водят до изчерпателна и обективна оценка на рисковете; ако Комисията се увери, че това условие е спазено, тя следва да не бъде задължена да повтори тази оценка при преразглеждането на ограничителните мерки, приети от държавите-членки по отношение на оборудването, което не е в съответствие.
(16)
При изпълнението на задълженията си за проучване по отношение на нотифицираните органи Комисията следва да информира държавите-членки и следва да си сътрудничи с тях доколкото е възможно, като се отчита независимата ѝ роля.
(17)
Когато органите за надзор на дадена държава-членка счетат, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, може да представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те следва да извършат оценки или тестове във връзка с въпросното оборудване. Ако рискът бъде потвърден, държавата-членка следва да изиска от съответния икономически оператор да предприеме подходящи коригиращи действия или дори да изтегли или да изземе въпросното оборудване.
(18)
Използването на морско оборудване, което няма маркировката „щурвал“, следва да бъде позволено при изключителни обстоятелства, особено когато не е възможно за кораб да бъде снабден с оборудване, което носи маркировката „щурвал“, в пристанище или съоръжение извън Съюза, или когато оборудване, което носи маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара.
(19)
Необходимо е да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от отсъствието на международни стандарти или от сериозни пропуски или аномалии в съществуващите стандарти, включително стандартите за изпитване, за конкретни елементи морско оборудване от обхвата на настоящата директива. Необходимо е също така да се определят конкретните елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. Освен това е необходимо да се актуализира несъществен елемент от настоящата директива, по-конкретно позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти. Поради това на Комисията следва да се делегира правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приемането, при определени условия и като временна мярка, на хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване, и с цел изменение на посочените позовавания. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(20)
За да се постигнат целите на настоящата директива, международните инструменти следва да се прилагат по един и същ начин на вътрешния пазар. Поради това е необходимо за всеки елемент морско оборудване, за който по международните конвенции се изисква одобрението на държавата на знамето, ясно и навреме да се идентифицират изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и свързаните с тях стандарти за изпитване, определени в международните инструменти за това оборудване, и да се приемат общи критерии и процедури, включително срокове, за изпълнението на тези изисквания и стандарти от нотифицираните органи, органите на държавата-членка и икономическите оператори, в т.ч. всички оператори, отговорни за монтирането на оборудване на борда на кораб на ЕС. Необходимо е също да се гарантира, че постигането на целите на настоящата директива не се възпрепятства от пропуски в приложимите технически спецификации и стандарти за изпитване или в случаите, когато ММО не е успяла да осигури подходящи стандарти за морското оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива.
(21)
Международните инструменти, с изключение на стандартите за изпитване, следва да се прилагат автоматично в последната им версия. За да се намали опасността въвеждането на нови стандарти за изпитване в законодателството на Съюза да доведе до несъразмерни трудности за флота на Съюза и за икономическите оператори, от гледна точка на яснотата и правната сигурност следва влизането в сила на такива нови стандарти за изпитване да не бъде автоматично, а да бъде изрично посочено от Комисията.
(22)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на настоящата директива, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(23)
За да се създадат условия за хармонизираното, своевременно и опростено прилагане на настоящата директива, актовете за изпълнение, приети в съответствие с настоящата директива, следва да възприемат формата на регламенти на Комисията.
(24)
В съответствие с установената практика комитетът, посочен в настоящата директива, може да играе полезна роля при разглеждането на въпросите относно прилагането на настоящата директива, поставени или от неговия председател, или от представител на държава-членка в съответствие с неговия процедурен правилник.
(25)
Когато се разглеждат въпроси във връзка с настоящата директива, които не са свързани с нейното прилагане или нарушаване, например в експертна група на Комисията, в съответствие със съществуващата практика Европейският парламент следва да получава пълна информация и документация и когато това е уместно - покана да присъства на заседанията.
(26)
Комисията се подпомага от Европейската агенция за морска безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1406/2002 на Европейския парламент и на Съвета (7) при ефективното изпълнение на съответните обвързващи правни актове на Съюза и при изпълнението на посочените в тях задачи, поверени на Комисията.
(27)
Компетентните органи и всички икономически оператори следва да положат всички възможни усилия за улесняване на писмената комуникация в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(28)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно да се повиши безопасността по море и да се предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с оборудването, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби, както и да се гарантира свободното движение на такова оборудване в Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки, а поради обхвата на действието могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не нахвърля необходимото за постигането на тези цели.
(29)
Мерките, които трябва да бъдат приети, представляват съществена промяна на разпоредбите на Директива 96/98/ЕО и поради това, с оглед на яснотата, тази директива следва да бъде отменена и заменена от настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА 1
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел
Целта на настоящата директива е да повиши безопасността по море и да предотврати замърсяването на морето посредством еднаквото прилагане на съответните международни инструменти, свързани с морското оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС, както и да осигури свободното движение на такова оборудване в Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
1)
„морско оборудване“ означава оборудване, което попада в обхвата на настоящата директива в съответствие с член 3;
2)
„кораб на ЕС“ означава кораб, който плава под знамето на държава-членка и попада в обхвата на международните конвенции;
3)
„международни конвенции“ означава следните конвенции, заедно с техните протоколи и кодекси със задължително прилагане, приети под егидата на Международната морска организация (ММО), които са влезли в сила и определят специфични изисквания за одобрението от страна на държавата на знамето на оборудване, което трябва да бъде монтирано на борда на кораби:
-
Конвенцията от 1972 г. за международните правила за предпазване от сблъскване на море (COLREG),
-
Международната конвенция от 1973 г. за предотвратяване на замърсяването от кораби (MARPOL),
-
Международната конвенция от 1974 г. за безопасността на човешкия живот на море (SOLAS);
4)
„стандарти за изпитване“ означава стандартите за изпитване за морско оборудване, определени от:
-
Международната морска организация (ММО),
-
Международната организация по стандартизация (ISO),
-
Международната електротехническа комисия (IEC),
-
Европейския комитет по стандартизация (CEN),
-
Европейския комитет за електротехническа стандартизация (CENELEC),
-
Международния съюз по далекосъобщенията (ITU),
-
Европейския институт за стандарти в далекосъобщенията (ETSI),
-
Комисията, в съответствие с член 8 и член 27, параграф 6 от настоящата директива,
-
регулаторните органи, признати в споразуменията за взаимно признаване, по които Съюзът е страна;
5)
„международни инструменти“ означава международните конвенции, заедно с резолюциите и циркулярните писма на ММО, въвеждащи в действие въпросните конвенции в тяхната последна версия, и стандартите за изпитване;
6)
„маркировка щурвал“ означава символът, посочен в член 9 и определен в приложение I или, според случая, електронният етикет, посочен в член 11;
7)
„нотифициран орган“ означава организация, определена от компетентната национална администрация на дадена държава-членка в съответствие с член 17;
8)
„предлагане на пазара“ означава всяка доставка на корабно оборудване на пазара на Съюза в хода на търговска дейност, независимо дали срещу заплащане или безплатно;
9)
„пускане на пазара“ означава първото предлагане на морско оборудване на пазара на Съюза;
10)
„производител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което произвежда морско оборудване или което възлага проектирането или производството на морско оборудване и го предлага на пазара със своето име или търговска марка;
11)
„упълномощен представител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което е получило писмено пълномощно от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи;
12)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, установено в Съюза, което пуска на пазара на Съюза морско оборудване от трета държава;
13)
„разпространител“ означава всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предлага морско оборудване на пазара;
14)
„икономически оператори“ означава производителят, упълномощеният представител, вносителят и разпространителят;
15)
„акредитация“ означава акредитация, както е дефинирана в член 2, точка 10 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
16)
„национален орган по акредитация“ означава националният орган по акредитация, както е дефиниран в член 2, точка 11 от Регламент (ЕО) № 765/2008;
17)
„оценяване на съответствието“ означава процесът, провеждан от нотифицираните органи в съответствие с член 15, за доказване на това дали морското оборудване отговаря на изискванията, определени в настоящата директива;
18)
„орган за оценяване на съответствието“ означава орган, който извършва дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертифициране и инспектиране;
19)
„изземване“ означава всяка мярка, целяща да постигне връщането на морското оборудване, което вече е монтирано на борда на кораби на ЕС или е закупено с намерение да бъде монтирано на борда на кораби на ЕС;
20)
„изтегляне“ означава всяка мярка, целяща да се предотврати морско оборудване, което е във веригата на доставка, да бъде предложено на пазара;
21)
„декларация на ЕС за съответствие“ означава декларация, издадена от производителя в съответствие с член 16;
22)
„продукт“ означава елемент от морско оборудване.
Член 3
Обхват
1. Настоящата директива се прилага за оборудването, което е монтирано или трябва да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС и за което по силата на международните инструменти се изисква одобрението на администрацията на държавата на знамето, независимо от това дали корабът се намира в Съюза към момента на монтиране на оборудването.
2. Независимо от факта, че оборудването, посочено в параграф 1, може също така да попада в обхвата на инструменти на правото на Съюза, различни от настоящата директива, за целите, определени в член 1, това оборудване се подчинява само на настоящата директива.
Член 4
Изисквания към морското оборудване
1. Морско оборудване, което е монтирано на борда на кораб на ЕС на или след датата, посочена в член 39, параграф 1, втора алинея, трябва да отговаря на изискванията по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, посочени в международните инструменти, приложими към момента на монтирането на борда на това оборудване.
2. Съответствието на морското оборудване с изискванията, посочени в параграф 1, се доказва единствено в съответствие със стандартите за изпитване и посредством процедурите за оценяване на съответствието, посочени в член 15.
3. Международните инструменти се прилагат, без да се засяга процедурата за проверка на съответствието, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 2099/2002 на Европейския парламент и на Съвета (8).
4. Изискванията и стандартите, посочени в параграфи 1 и 2, се изпълняват по еднакъв начин в съответствие с член 35, параграф 2.
Член 5
Прилагане
1. Когато държавите-членки издават, одобряват или подновяват сертификатите на корабите, плаващи под тяхното знаме, съгласно изискванията на международните конвенции, те гарантират, че морското оборудване на борда на тези кораби е в съответствие с изискванията на настоящата директива.
2. Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че морското оборудване на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, е в съответствие с изискванията на международните инструменти, които се прилагат към оборудването, което вече е монтирано на борда. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за осигуряване на уеднаквеното прилагане на тези мерки в съответствие с член 35, параграф 3.
Член 6
Функциониране на вътрешния пазар
Държавите-членки не забраняват пускането на пазара и монтирането на борда на кораби на ЕС на морско оборудване, нито отказват да издадат сертификатите, свързани с него, на корабите, плаващи под тяхното знаме, или подновяването на тези сертификати, ако това оборудване е в съответствие с настоящата директива.
Член 7
Прехвърляне на кораб да плава под знамето на държава-членка
1. В случай на кораб на държава извън ЕС, който трябва да бъде прехвърлен да плава под знамето на държава-членка, по време на прехвърлянето този кораб се подлага на проверка от приемащата държава-членка, за да се провери дали действителното състояние на неговото морско оборудване отговаря на издадените му сертификати за безопасност и дали отговаря на разпоредбите на настоящата директива и носи маркировката „щурвал“, или е еквивалентно в степен, която удовлетворява администрацията на тази държава-членка, на морско оборудване, сертифицирано в съответствие с настоящата директива, считано от 18 септември 2016 г.
2. Когато датата на инсталиране на борда на морско оборудване не може да бъде установена, държавите-членки могат да определят задоволителни изисквания за еквивалентност, като вземат предвид съответните международни инструменти.
3. В случай че оборудването не носи маркировката „щурвал“ или администрацията не го счита за еквивалентно, то се подменя.
4. За морското оборудване, което се счита за еквивалентно по силата на настоящия член, държавата-членка издава сертификат, който винаги се носи с оборудването. Този сертификат дава на държавата-членка на знамето разрешение оборудването да остане на борда на кораба и определя евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
Член 8
Стандарти за морското оборудване
1. Без да се нарушават разпоредбите на Директива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), изменена с Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), Съюзът цели разработването от страна на ММО и органите по стандартизация на подходящи международни стандарти, включително подробни технически спецификации и стандарти за изпитване, за морското оборудване, чиято употреба или монтиране на борда на корабите се считат за необходими за повишаването на морската безопасност и за предотвратяването на замърсяване на морето. Комисията извършва редовен мониторинг на това развитие.
2. При липса на международен стандарт за конкретен елемент морско оборудване, при изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и с цел да се избегне сериозна и неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда, и като се взема предвид текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО приеме стандарт за конкретния елемент морско оборудване.
3. При изключителни обстоятелства, при надлежна обосновка чрез подходящ анализ и ако това е необходимо, за да се избегне установена неприемлива заплаха за морската безопасност, здравето или околната среда поради сериозен пропуск или аномалия в съществуващ стандарт за конкретен елемент морско оборудване, посочен от Комисията в съответствие с член 35, параграф 2 или параграф 3, и като се отчита текущата работа на равнище ММО, на Комисията се предоставя правомощието да приема, чрез делегирани актове в съответствие с член 37, хармонизирани технически спецификации и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване само до степента, необходима за преодоляване на сериозния пропуск или аномалия.
От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
Тези технически спецификации и стандарти за изпитване се прилагат временно, докато ММО преразгледа стандарта, приложим за конкретния елемент морско оборудване.
4. Комисията предоставя безплатен достъп до техническите спецификации и стандартите, приети в съответствие с параграфи 2 и 3.
ГЛАВА 2
МАРКИРОВКА „ЩУРВАЛ“
Член 9
Маркировка „щурвал“
1. Върху морското оборудване, чието съответствие с изискванията, установени в настоящата директива, е доказано съгласно приложимите процедури за оценяване на съответствието, се полага маркировката „щурвал“.
2. Маркировката „щурвал“ не се полага върху никакъв друг продукт.
3. Формата на маркировката „щурвал“, която трябва да бъде използвана, е определена в приложение I.
4. Използването на маркировката „щурвал“ се подчинява на общите принципи, определени в член 30, параграфи 1 и 3-6 от Регламент (ЕО) № 765/2008, в които всяко позоваване на маркировката „СЕ“ трябва да се разбира като позоваване на маркировката „щурвал“.
Член 10
Правила и условия за полагането на маркировката „щурвал“
1. Маркировката „щурвал“ се полага върху продукта или върху табелката му с данни, така че да е видима, четлива и незаличима, и се включва в софтуера на продукта, ако има такъв. Когато това не е възможно или не може да бъде гарантирано поради естеството на продукта, тя се полага върху опаковката и в придружаващите документи.
2. Маркировката „щурвал“ се полага в края на производствения етап.
3. След маркировката „щурвал“ следват идентификационният номер на нотифицирания орган, когато този орган участва в етапа на контрол на продукцията, и годината, през която е положена маркировката.
4. Идентификационният номер на нотифицирания орган се полага от самия орган или, по негови указания, от производителя или от упълномощен представител на производителя.
Член 11
Електронен етикет
1. За да се улесни надзорът на пазара и да се предотврати фалшифицирането на конкретни елементи морско оборудване, посочени в параграф 3, производителите могат да използват подходяща и надеждна форма на електронно етикетиране вместо или в допълнение към маркировката „щурвал“. В такъв случай членове 9 и 10 се прилагат, по целесъобразност, mutatis mutandis.
2. Комисията прави анализ на разходите и ползите относно използването на електронен етикет като допълнение или на мястото на маркировката „щурвал“.
3. Комисията може да приема делегирани актове в съответствие с член 37, за да идентифицира конкретни елементи морско оборудване, за които може да се използва електронното етикетиране. От особена важност е Комисията да провежда консултации с експерти, включително експерти на държавите-членки, в хода на подготовката на такива делегирани актове.
4. На Комисията се предоставят изпълнителни правомощия за установяване под формата на регламенти на Комисията и в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2 на подходящи технически критерии относно проектирането, експлоатационните показатели, поставянето и използването на електронни етикети.
5. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от три години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде допълнена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
6. За оборудването, идентифицирано в съответствие с параграф 3, маркировката „щурвал“ може, в срок от пет години от датата на приемане на подходящите технически критерии, посочени в параграф 4, да бъде заменена с подходяща и надеждна форма на електронен етикет.
ГЛАВА 3
ЗАДЪЛЖЕНИЯ НА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 12
Задължения на производителите
1. С полагането на маркировката „щурвал“ производителите поемат отговорността да гарантират, че морското оборудване, на което е положена маркировката, е проектирано и произведено в съответствие с техническите спецификации и стандартите, прилагани в съответствие с член 35, параграф 2, и поемат задълженията, определени в параграфи 2-9 от настоящия член.
2. Производителите изготвят необходимата техническа документация и осигуряват извършването на приложимите процедури за оценяване на съответствието.
3. Когато съответствието на морското оборудване с приложимите изисквания е доказано с процедурата за оценяване на съответствието, производителите изготвят декларация на ЕС за съответствие съгласно член 16 и полагат маркировката „щурвал“ в съответствие с членове 9 и 10.
4. Производителите съхраняват техническата документация и декларацията на ЕС за съответствие, посочена в член 16, най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване.
5. Производителите гарантират, че са налице процедури, чрез които се осигурява съответствие на серийното производство. Промените в проектирането или в характеристиките на морското оборудване и промените в изискванията на международните инструменти, посочени в член 4, въз основа на които е декларирано съответствието на морско оборудване, се вземат предвид. Когато е необходимо, в съответствие с изискванията на приложение II, производителите извършват ново оценяване на съответствието.
6. Производителите гарантират, че върху техните продукти има нанесен тип, партиден или сериен номер или друг елемент, който позволява тяхното идентифициране, или когато размерът или естеството на продукта не го позволява, че необходимата информация е представена върху опаковката или в документ, който придружава продукта, или и двете, по целесъобразност.
7. Производителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност. Адресът трябва да посочва една точка за контакт с производителя.
8. Производителите гарантират, че продуктът се придружава от инструкции и цялата необходима информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на продукта, включително ограниченията при използване, ако има такива, които могат лесно да бъдат разбрани от потребителите, заедно с всякаква друга документация, изисквана от международните инструменти или стандартите за изпитване.
9. Производители, които считат или имат основание да вярват, че даден продукт, върху който са положили маркировка „щурвал“, не е в съответствие с приложимите изисквания по отношение на проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели и стандартите за изпитване, прилагани в съответствие с член 35, параграфи 2 и 3, незабавно предприемат необходимите коригиращи мерки, за да приведат този продукт в съответствие, да го изтеглят или да го изземат, ако това е целесъобразно. В допълнение, когато продуктът представлява риск, производителите незабавно информират компетентните национални органи на държавите-членки, като представят подробности, по-специално за несъответствието и за всякакви предприети коригиращи мерки.
10. Производителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, своевременно му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на продукта, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него, предоставят на този орган достъп до своите помещения с цел надзор на пазара в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 765/2008, и осигуряват проби или достъп до проби в съответствие с член 25, параграф 4 от настоящата директива. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
Член 13
Упълномощен представител
1. Производител, който не е разположен на територията на поне една държава-членка, определя чрез писмено пълномощно свой упълномощен представител за Съюза, като посочва в пълномощното името на упълномощения представител и адреса за връзка с него.
2. Изпълнението на задълженията, предвидени в член 12, параграф 1, и изготвянето на техническа документация не са част от пълномощното на упълномощения представител.
3. Упълномощеният представител изпълнява задачите, определени в пълномощното, получено от производителя. Пълномощното позволява на упълномощения представител да извършва най-малко следното:
а)
да съхранява декларацията на ЕС за съответствие и техническата документация на разположение на националните надзорни органи най-малко 10 години след полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай не за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване;
б)
при обосновано искане от страна на компетентен орган да предоставя на този орган цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт;
в)
да сътрудничи на компетентните органи, по тяхно искане, при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, създадени от продукти, обхванати от неговото пълномощно.
Член 14
Други икономически оператори
1. Вносителите посочват своето име, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка и адреса, на който с тях може да се осъществи връзка, върху продукта или, когато това не е възможно, върху опаковката му или в документ, придружаващ продукта, или и двете, по целесъобразност.
2. Вносителите и разпространителите, при обосновано искане от страна на компетентен орган, му предоставят цялата информация и документация, необходими за доказване на съответствието на даден продукт, на език, който може лесно да бъде разбран от този орган или е приемлив за него. По искане на органа те му сътрудничат при всяко действие, предприето за отстраняване на рисковете, свързани с продуктите, които са пуснали на пазара.
3. За целите на настоящата директива всеки вносител или разпространител се счита за производител и изпълнява задълженията на производителя по член 12, когато пуска морско оборудване на пазара или го монтира на борда на кораб на ЕС под свое име или своя търговска марка или когато модифицира вече пуснато на пазара морско оборудване по начин, който може да засегне съответствието с приложимите изисквания.
4. За срок от най-малко 10 години от полагането на маркировката „щурвал“ и в никакъв случай за срок по-кратък от очаквания жизнен цикъл на въпросното морско оборудване икономическите оператори при поискване посочват на органите за надзор на пазара:
а)
всеки икономически оператор, който им е доставил някакъв продукт;
б)
всеки икономически оператор, на когото те са доставили някакъв продукт.
ГЛАВА 4
ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО И НОТИФИЦИРАНЕ НА ОРГАНИТЕ ЗА ОЦЕНЯВАНЕ НА СЪОТВЕТСТВИЕТО
Член 15
Процедури за оценяване на съответствието
1. Процедурите за оценяване на съответствието са определените в приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че производителят или упълномощния представител на производителя е възложил оценяването на съответствието на конкретен елемент морско оборудване на нотифициран орган, като се използва една от възможностите, предвидени с актове за изпълнение, приети от Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2, по една от следните процедури:
а)
когато трябва да бъде използвано изследването на ЕО на типа (модул Б), преди да бъде пуснато на пазара, всяко морско оборудване се подлага на:
-
осигуряване на качеството на производството (модул Г); или
-
осигуряване на качеството на продукта (модул Д); или
-
проверка на продукта (модул Е);
б)
когато комплекти морско оборудване се произвеждат индивидуално или в малки количества, а не серийно или масово, процедурата по оценяване на съответствието може да се заключава в проверката на ЕО на изделие (модул Ж).
3. Комисията поддържа чрез информационната система, предоставена за тази цел, актуален списък на одобреното морско оборудване и оттеглените или отхвърлените заявления и го предоставя на заинтересованите страни.
Член 16
Декларация на ЕС за съответствие
1. Декларацията на ЕС за съответствие обявява, че изпълнението на изискванията, определени в съответствие с член 4, е доказано.
2. Декларацията на ЕС за съответствие следва структурата на образеца, определен в приложение III към Решение № 768/2008/ЕО. Тя съдържа елементите, посочени в съответните модули, определени в приложение II към настоящата директива, и се актуализира.
3. Като изготвя декларацията на ЕС за съответствие, производителят поема отговорността и задълженията, посочени в член 12, параграф 1.
4. Когато морското оборудване е монтирано на борда на кораб на ЕС, на кораба се осигурява копие от декларацията на ЕС за съответствие, обхващаща засегнатото оборудване, и се съхранява на борда, докато това оборудване бъде отстранено от кораба. Производителят осигурява превода ѝ на езика или езиците, изисквани от държавата-членка на знамето, включително поне на език, който обикновено се използва в сектора на морския транспорт.
5. Копие от декларацията на ЕС за съответствие се предоставя на нотифицирания орган или органи, който е провел съответните процедури за оценяване на съответствието.
Член 17
Нотифициране на органите за оценяване на съответствието
1. Държавите-членки нотифицират Комисията и другите държави-членки, чрез предоставената от Комисията за тази цел информационна система, за органите, оправомощени да изпълняват задачи по оценяване на съответствието като трета страна съгласно настоящата директива.
2. Нотифицираните органи отговарят на изискванията, предвидени в приложение III.
Член 18
Нотифициращи органи
1. Държавите-членки определят нотифициращ орган, отговорен за установяването и провеждането на необходимите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието, както и за мониторинга на нотифицираните органи, включително съответствието с член 20.
2. Мониторинг на нотифицираните органи се извършва най-малко веднъж на всеки две години. Комисията може да реши да участва като наблюдател в мониторинга.
3. Държавите-членки могат да решат, че оценката и мониторингът, посочени в параграф 1, трябва да се извършват от национален акредитиращ орган.
4. Когато нотифициращият орган делегира или по друг начин възлага извършването на оценката, нотифицирането или мониторинга, посочени в параграф 1, на орган, който не е правителствена структура, този орган трябва да бъде правен субект и да отговаря mutatis mutandis на изискванията, установени в приложение V. В допълнение този орган трябва да разполага с механизми за покриване на отговорност, произтичаща от неговата дейност.
5. Нотифициращият орган поема пълната отговорност за задачите, изпълнявани от органа, посочен в параграф 4.
6. Нотифициращият орган отговаря на изискванията, посочени в приложение V.
Член 19
Задължение за предоставяне на информация относно нотифициращите органи
1. Държавите-членки информират Комисията за своите процедури за оценка и нотифициране на органите за оценяване на съответствието и за мониторинга на такива органи, както и за всякакви промени във връзка с това.
2. Комисията осигурява чрез предоставената за тази цел информационна система достъп на обществеността до тази информация.
Член 20
Поделения и подизпълнители на нотифицираните органи
1. В случаите, в които нотифициран орган възлага на подизпълнител конкретни задачи, свързани с оценяване на съответствието, или използва поделение, той гарантира, че подизпълнителят или поделението отговарят на изискванията, посочени в приложение III, и надлежно информира нотифициращия орган.
2. Нотифицираните органи поемат пълната отговорност за задачите, изпълнявани от подизпълнители или поделения, без значение къде са установени те.
3. Дейностите могат да бъдат възлагани на подизпълнители или изпълнявани от поделения само със съгласието на клиента.
4. Нотифицираните органи съхраняват на разположение на нотифициращия орган съответните документи, свързани с оценката на квалификацията на подизпълнителя или на поделението и работата, извършена от подизпълнителя или на поделението съгласно настоящата директива.
Член 21
Промени в нотификациите
1. Когато нотифициращият орган е констатирал или е бил информиран, че даден нотифициран орган вече не отговаря на изискванията, установени в приложение III, или че не изпълнява задълженията си по настоящата директива, нотифициращият орган ограничава, прекратява временно или оттегля нотификацията, според случая, в зависимост от сериозността на неспазването на изискванията или на неизпълнението на задълженията. Той незабавно информира надлежно Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена от Комисията за тази цел.
2. В случай на ограничаване, временно прекратяване или оттегляне на нотификацията, или в случай че нотифицираният орган преустанови дейността си, нотифициращата държава-членка предприема подходящите стъпки, за да гарантира, че досиетата на този орган се обработват от друг нотифициран орган или се съхраняват на разположение на отговорните нотифициращи органи и на органите за надзор на пазара, при поискване от тяхна страна.
Член 22
Оспорване на компетентността на нотифицирани органи
1. Комисията проучва всички случаи, в които въз основа на информацията, с която разполага или която ѝ е предоставена, се съмнява в компетентността на нотифицирания орган или в продължаващото изпълнение от нотифицирания орган на изискванията и отговорностите, които са му възложени.
2. Нотифициращата държава-членка предоставя на Комисията при поискване цялата информация, свързана с основанията за нотификацията или за запазването на компетентността на съответния орган.
3. Комисията гарантира, че цялата чувствителна информация, получена по време на проучванията ѝ, се третира като поверителна.
4. Когато Комисията констатира, че нотифицираният орган не отговаря или е престанал да отговаря на изискванията за нотифицирането му, тя незабавно информира нотифициращата държава-членка за това и отправя искане до държавата-членка незабавно да предприеме необходимите коригиращи мерки, включително ако е необходимо, отмяна на нотификацията.
Член 23
Оперативни задължения на нотифицираните органи
1. Нотифицираните органи извършват или възлагат извършването на оценяване на съответствието съгласно процедурите, предвидени в член 15.
2. Когато нотифициран орган установи, че задълженията, установени в член 12, не са изпълнени от производителя, той изисква от този производител незабавно да предприеме подходящите коригиращи мерки и не издава сертификат за съответствие.
3. Когато в процеса на наблюдение за съответствие след издаването на сертификата за съответствие нотифицираният орган установи, че даден продукт е престанал да отговаря на изискванията, той изисква от производителя да предприеме незабавно подходящи коригиращи мерки и прекратява временно или отнема сертификата, ако това се налага. Когато не са предприети коригиращи мерки или те не дават необходимия резултат, нотифицираният орган ограничава, прекратява временно или отнема сертификата, в зависимост от случая.
Член 24
Задължения на нотифицираните органи за предоставяне на информация
1. Нотифицираните органи информират нотифициращия орган за следното:
а)
всеки отказ, ограничаване, временно прекратяване или отнемане на сертификат за съответствие;
б)
всякакви обстоятелства, които влияят върху обхвата и условията за нотифициране;
в)
всякакви искания за информация, които са получили от органите за надзор на пазара във връзка с дейности за оценяване на съответствието;
г)
при поискване - за дейностите по оценяване на съответствието, извършени в обхвата на тяхната нотификация, и всякакви други извършени дейности, включително трансгранични, и дейности по възлагане на подизпълнители.
2. Нотифицираните органи предоставят на Комисията и на държавите-членки, при поискване, съответната информация относно въпроси, свързани с отрицателни и положителни резултати от оценяване на съответствието. Нотифицираните органи предоставят на другите нотифицирани органи, които извършват дейности за оценяване на съответствието, обхващащи същите продукти, информация относно отрицателни и, при поискване, относно положителни резултати от оценяване на съответствието.
ГЛАВА 5
НАДЗОР НА ПАЗАРА НА СЪЮЗА, КОНТРОЛ НА ПРОДУКТИТЕ, ПРЕДПАЗНИ МЕРКИ
Член 25
Рамка на ЕС за надзор на пазара
1. По отношение на морското оборудване държавите-членки извършват надзор на пазара в съответствие с рамката на ЕС за надзор на пазара, определена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008, при спазване на параграфи 2 и 3 от настоящия член.
2. Националните инфраструктури и програми за надзор на пазара вземат предвид специфичните особености на сектора на морското оборудване, включително различните процедури, изпълнявани в рамките на оценяването на съответствието, и по-специално отговорностите на администрацията на държавата на знамето, възложени ѝ с международните конвенции.
3. Надзорът на пазара може да включва документни проверки, както и проверки на морското оборудване, което носи маркировката „щурвал“, независимо дали е монтирано или не е монтирано на борда на корабите. Проверката на морско оборудване, което вече е монтирано на борда, се ограничава до такава проверка, каквато може да се извърши, докато съответното оборудване остава на борда напълно функционално.
4. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка, определени в Регламент (ЕО) № 765/2008, възнамеряват да извършат проверка на проба, те могат, когато това е разумно и осъществимо, да поискат от производителя да предостави необходимите проби или достъп на място до пробите за своя сметка.
Член 26
Процедура при морско оборудване, представляващо риск на национално равнище
1. Когато органите за надзор на пазара на дадена държава-членка имат достатъчно причини да вярват, че дадено морско оборудване, попадащо в обхвата на настоящата директива, представлява риск за морската безопасност, здравето или околната среда, те извършват оценка по отношение на засегнатото оборудване, която обхваща всички изисквания, определени в настоящата директива. Съответните икономически оператори оказват необходимото сътрудничество на органите за надзор на пазара.
Когато в хода на тази оценка органите за надзор на пазара открият, че морското оборудване не отговаря на изискванията, определени в настоящата директива, те без забавяне изискват от съответния икономически оператор да предприеме всички необходими коригиращи действия, за да приведе морското оборудване в съответствие с тези изисквания, да изтегли морското оборудване от пазара, или да го изземе в разумен, съобразен с характера на риска срок, който могат да определят.
Органите за надзор на пазара надлежно информират съответния нотифициран орган.
Спрямо мерки, посочени във втора алинея от настоящия параграф, се прилага член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
2. В случаите, в които органите за надзор на пазара считат, че несъответствието не е ограничено до тяхната национална територия или до корабите, плаващи под тяхното знаме, те информират Комисията и другите държави-членки чрез информационната система, предоставена им от Комисията за целите на надзора на пазара, за резултатите от оценката, извършена съгласно параграф 1, и за действията, чието предприемане са изискали от икономическия оператор.
3. Икономическият оператор гарантира, че са предприети всички подходящи коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или, ако е такъв случаят, е монтирал или доставил за монтиране на борда на кораби на ЕС.
4. В случаите, в които съответният икономически оператор не предприеме достатъчни коригиращи действия в срока, определен от органите за надзор на пазара в съответствие с параграф 1, втора алинея, или по друг начин не успее да изпълни задълженията си по настоящата директива, органите за надзор на пазара предприемат всички подходящи временни мерки, за да забранят или ограничат морското оборудване, което се предлага на техния национален пазар или което е монтирано на борда на кораби, плаващи под тяхното знаме, да изтеглят продукта от този пазар или да го изземат.
Органите за надзор на пазара без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за тези мерки.
5. Информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на несъответстващото морско оборудване, произхода на продукта, характера на твърдяното несъответствие и съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. По-специално органите за надзор на пазара посочват дали несъответствието се дължи на:
а)
несъответствие на морското оборудване с приложимите изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както са определени в съответствие с член 4;
б)
неспазване на стандартите за изпитване, посочени в член 4, по време на процедурата за оценяване на съответствието;
в)
недостатъци в посочените стандарти за изпитване.
6. Държавите-членки, различни от държавата-членка, започнала процедурата, без забавяне информират Комисията и другите държави-членки за всички приети мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполагат за несъответствието на засегнатото морско оборудване, и в случай на несъгласие с нотифицираната национална мярка - за своите възражения.
7. Когато в срок от четири месеца след получаването на информацията относно предприетите от органите за надзор на пазара мерки, посочени в параграф 4, не е повдигнато възражение от държава-членка или от Комисията по отношение на временна мярка, предприета от държава-членка, тази мярка се счита за оправдана.
8. Държавите-членки гарантират, че без забавяне са взети подходящите ограничителни мерки по отношение на засегнатото морско оборудване, такива като изтеглянето на продукта от пазарите им.
Член 27
Предпазна процедура на ЕС
1. Когато при приключването на процедурата, определена в член 26, параграфи 3 и 4, срещу дадена мярка, предприета от държава-членка, са повдигнати възражения, или когато Комисия счита, че дадена национална мярка може да е в противоречие със законодателството на Съюза, Комисията незабавно започва консултации с държавите-членки и със съответния икономически оператор или оператори и оценява съответната националната мярка. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали съответната национална мярка е оправдана или не.
2. За целите на параграф 1, когато Комисията е удовлетворена, че процедурата, следвана при приемането на националната мярка, е подходяща за изчерпателна и обективна оценка на риска и, че съответната национална мярка е в съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008, тя може да се ограничи до проучване на целесъобразността и пропорционалността на съответната национална мярка по отношение на посочения риск.
3. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
4. Ако се прецени, че съответната национална мярка е оправдана, всички държави-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че несъответстващото корабно оборудване е изтеглено от пазара им, а когато се налага - иззето. Те информират Комисията за това.
5. Ако се прецени, че съответната национална мярка е неоправдана, засегнатата държава-членка я оттегля.
6. Когато несъответствието на морското оборудване е отдадено на недостатъци в стандартите за изпитване, посочени в член 4, Комисията може, за да изпълни целта на настоящата директива, да потвърди, промени или отмени национална предпазна мярка чрез актове за изпълнение в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Освен това Комисията се оправомощава да приема, чрез делегирани актове в съответствие с процедурата по член 37, временни хармонизирани изисквания и стандарти за изпитване за този конкретен елемент морско оборудване. Критериите по член 8, параграф 3 се прилагат съответно. Тези изисквания и стандарти за изпитване се предоставят от Комисията безплатно.
7. Когато става въпрос за стандарт за изпитване, който е европейски стандарт, Комисията информира съответния европейски орган или органи по стандартизация и отнася въпроса до комитета, създаден по член 5 от Директива 98/34/ЕО. Комитетът незабавно се консултира със съответния европейски орган или органи по стандартизация и представя становището си.
Член 28
Съответстващи продукти, които представляват риск за морската безопасност, здравето или околната среда
1. Когато държава-членка, след като извърши оценката съгласно член 26, параграф 1 установи, че дадено морско оборудване, което е в съответствие с настоящата директива, въпреки това представлява риск за морската безопасност, за здравето или за околната среда, тя изисква от съответния икономически оператор да предприеме всички подходящи мерки, за да гарантира, че когато въпросното морско оборудване е пуснато на пазара, то вече не представлява този риск, да изтегли морското оборудване от пазара или да го изземе в рамките на разумен, съобразен с характера на риска срок, който може да е определила.
2. Икономическият оператор гарантира, че са предприети коригиращи действия по отношение на всички засегнати продукти, които той предлага на пазара в целия Съюз или е монтирал на борда на кораби на ЕС.
3. Държавата-членка незабавно информира Комисията и другите държави-членки. Предоставената информация включва всички налични подробности, по-специално данните, необходими за идентифицирането на засегнатото морско оборудване, произхода и веригата на доставка на морското оборудване, характера на съществуващия риск, характера и продължителността на предприетите национални мерки.
4. Комисията без забавяне започва консултации с държавите-членки и съответния икономически оператор или оператори и оценява предприетите национални мерки. Въз основа на резултатите от тази оценка Комисията взема решение дали мярката е оправдана или не и когато е необходимо предлага подходящи мерки. За тази цел член 27, параграф 2 се прилага mutatis mutandis.
5. Адресати на решението на Комисията са всички държави-членки, като Комисията незабавно го съобщава на тях и на съответния икономически оператор или оператори.
Член 29
Официално несъответствие
1. Без да се нарушават разпоредбите на член 26, когато дадена държава-членка направи някоя от следните констатации, тя изисква от съответния икономически оператор да прекрати въпросното несъответствие:
а)
маркировката „щурвал“ е положена в нарушение на член 9 или член 10;
б)
маркировката „щурвал“ не е положена;
в)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена;
г)
декларацията на ЕС за съответствие не е съставена правилно;
д)
техническата документация не е налице или не е пълна;
е)
декларацията на ЕС за съответствие не е била изпратена на кораба.
2. Когато несъответствието, посочено в параграф 1, продължи, засегнатата държава-членка предприема всички подходящи мерки да ограничи или да забрани предлагането на морското оборудване на пазара, или да гарантира неговото изземване или изтегляне от пазара.
Член 30
Изключения въз основа на технически иновации
1. При изключителни обстоятелства на технически иновации, администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, ако е установено чрез изпитания или по друг начин, който удовлетворява администрацията на държавата на знамето, че такова оборудване отговаря на целите на настоящата директива.
2. Процедурите за изпитания не правят никакво разграничение между морското оборудване, произведено в държавата-членка на знамето, и оборудването, произведено в други държави.
3. На морското оборудване, обхванато от настоящия член, държавата-членка на знамето издава сертификат, който трябва винаги да придружава оборудването и който дава разрешението на държавата-членка на знамето за монтиране на оборудването на борда на кораба и налага евентуалните ограничения или разпоредби, свързани с използването на оборудването.
4. В случай че държава-членка разреши монтирането на борда на кораб на ЕС на оборудване, обхванато от настоящия член, тази държава-членка съобщава незабавно на Комисията и на другите държави-членки данните, свързани с него, както и докладите за всички имащи отношение изпитвания, оценки и процедури за оценяване на съответствието.
5. В рамките на 12 месеца след получаването на съобщението, посочено в параграф 4, Комисията, ако счете, че условията, определени в параграф 1, не са изпълнени, може да поиска от засегнатата държава-членка да оттегли в рамките на определен срок предоставеното разрешение. За тази цел Комисията действа чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
6. Когато кораб, имащ на борда си морско оборудване, обхванато от параграф 1, е прехвърлен на друга държава-членка, приемащата държава-членка на знамето може да вземе необходимите мерки, които могат да включват изпитвания и практически демонстрации, за да се гарантира, че оборудването е най-малкото толкова ефективно, колкото оборудването, което отговаря на процедурите за оценяване на съответствието.
Член 31
Изключения за изпитване или оценка
Администрацията на държавата на знамето може да разреши морско оборудване, което не отговаря на процедурите за оценяване на съответствието, или не е обхванато от член 30, да се монтира на борда на кораб на ЕС с цел изпитване или оценка, ако са изпълнени всички изброени по-долу условия:
а)
на морското оборудване се издава сертификат от държавата-членка на знамето, който винаги придружава оборудването, декларира решението на тази държава-членка оборудването да бъде монтирано на борда на кораб на ЕС, налага всички необходими ограничения и определя всякакви други подходящи разпоредби по отношение на използването на засегнатото оборудване;
б)
разрешението е ограничено до срока, който държавата на знамето счита за необходим за приключване на изпитването и който следва да е възможно най-кратък;
в)
морското оборудване не може да бъде използвано вместо оборудване, което отговаря на изискванията на настоящата директива, и не може да заменя такова оборудване, което трябва да остане на борда на кораб на ЕС в годно за работа състояние и готово за незабавно използване.
Член 32
Изключения при изключителни обстоятелства
1. При изключителни обстоятелства, които са обосновани надлежно пред администрацията на държавата на знамето, когато е необходимо морското оборудване да бъде заменено в пристанище извън Съюза, и когато не е възможно в разумен срок и с разумно закъснение и разходи на борда да се монтира оборудване, което носи маркировката „щурвал“, на борда може да се монтира друго морско оборудване, при условията на параграфи 2-4.
2. Морското оборудване, монтирано на борда, се придружава от документация, издадена от държава - членка на ММО, която е страна по съответните конвенции, с която документация се удостоверява съответствието със съответните изисквания на ММО.
3. Администрацията на държавата на знамето бива информирана незабавно за естеството и характеристиките на такова друго морско оборудване.
4. Администрацията на държавата на знамето при първа възможност прави необходимото морското оборудване, посочено в параграф 1, заедно с документацията за изпитването му, да отговаря на съответните изисквания на международните инструменти и на настоящата директива.
5. Когато е доказано, че конкретно морско оборудване, носещо маркировката „щурвал“, не се предлага на пазара, държавата-членка на знамето може да разреши друго морско оборудване да бъде монтирано на борда, при спазването на параграфи 6-8.
6. Морското оборудване, за което е дадено разрешение, трябва да отговаря възможно в най-висока степен на изискванията и стандартите за изпитване, посочени в член 4.
7. Морското оборудване, монтирано на борда, следва да бъде придружено от временен сертификат за одобрение, издаден от държавата-членка на знамето или от друга държава-членка, в който се посочва следното:
а)
оборудването, носещо маркировката „щурвал“, което сертифицираното оборудване заменя;
б)
точните обстоятелства, при които е издаден сертификатът за одобрение, и по-специално отсъствието от пазара на оборудване, носещо маркировката „щурвал“;
в)
точните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, по отношение на които оборудването е одобрено от сертифициращата държава-членка;
г)
приложените стандарти за изпитване, ако има такива, в съответните процедури за одобрение.
8. Държавата-членка, която издава временен сертификат за одобрение, уведомява за това Комисията. Ако Комисията счете, че условията на параграфи 6 и 7 не са изпълнени, тя може да изиска от държавата-членка да отмени въпросния сертификат или да предприеме други подходящи мерки чрез актове за изпълнение. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
ГЛАВА 6
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Обмяна на опит
Комисията създава организация за обмен на опит между националните органи на държавите-членки, отговорни за политиката в областта на нотифицирането, особено по отношение на надзора на пазара.
Член 34
Координация на нотифицираните органи
1. Комисията гарантира създаването и правилното функциониране на подходяща координация и сътрудничество между нотифицираните органи под формата на секторна група от нотифицирани органи.
2. Държавите-членки гарантират, че органите, нотифицирани от тях, участват в работата на секторната група, пряко или чрез определени представители.
Член 35
Изпълнителни мерки
1. Държавите-членки съобщават на Комисията чрез информационната система, предоставена от нея за тази цел, имената и координатите за връзка на органите, отговорни за изпълнението на настоящата директива. Комисията изготвя, актуализира периодично и публикува списък на тези органи.
2. За всеки елемент морско оборудване, за който международните конвенции изискват одобрението на администрацията на държавата на знамето, Комисията посредством актове за изпълнение посочва кои са съответните изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, както и стандартите за изпитване, предвидени в международните инструменти. При приемането на тези актове Комисията ясно посочва датите, от които тези изисквания и стандарти за изпитване трябва да се прилагат, включително датите за пускане на пазара и за монтиране на борда, в съответствие с международните инструменти и при отчитане на сроковете за корабостроене. Комисията може да установи и общи критерии и подробни процедури за тяхното прилагане.
3. Посредством актове за изпълнение Комисията посочва кои са съответните нови изисквания към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели, предвидени в международните инструменти и които се прилагат към оборудване, което вече е монтирано на борда, за да се гарантира, че оборудването, монтирано на борда на кораби на ЕС, е в съответствие с международните инструменти.
4. Комисията създава и поддържа база данни, съдържаща най-малко следната информация:
а)
списъка и основни данни от сертификатите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от нотифицираните органи;
б)
списъка и основни данни от декларациите за съответствие, издадени съгласно настоящата директива, които са предоставени от производителите;
в)
актуален списък на приложимите международни инструменти и на изискванията и стандартите за изпитване, приложими по силата на член 4, параграф 4;
г)
списъка и пълния текст на критериите и процедурите, посочени в параграф 2;
д)
изискванията и условията за електронно етикетиране, посочени в член 11, когато е приложимо;
е)
всякаква друга полезна информация с оглед на това да се улесни правилното изпълнение на настоящата директива от държавите-членки, нотифицираните органи и икономическите оператори.
На държавите-членки се предоставя достъп до тази база данни. Тя се предоставя също така на обществеността, само за информационни цели.
5. Актовете за изпълнение, посочени в настоящия член, се приемат под формата на регламенти на Комисията в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 38, параграф 2.
Член 36
Изменения
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 37, с цел да се актуализират позоваванията на стандартите, посочени в приложение III, когато се появят нови стандарти.
Член 37
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 17 септември 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в членове 8, 11, 27 и 36, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посочено в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. Решението не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно членове 8, 11, 27 и 36, влиза в сила само ако Европейският парламент или Съветът не са представили възражения в срок от два месеца, след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета, или ако преди изтичането на този срок Европейският парламент и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 38
Комитет
1. Комисията се подпомага от Комитета по морската безопасност и предотвратяването на замърсяването от кораби (КМБПЗК), създаден с Регламент (ЕО) № 2099/2002. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта на акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 39
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват най-късно до 18 септември 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 18 септември 2016 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 40
Отмяна
1. Директива 96/98/ЕО се отменя, считано от 18 септември 2016 г.
2. Изискванията и стандартите за изпитване за морско оборудване, приложими към 18 септември 2016 г. в изпълнение на разпоредбите на националното право, приети от държавите-членки, за да се съобразят с Директива 96/98/ЕО, продължават да се прилагат до влизането в сила на актовете за изпълнение, посочени в член 35, параграф 2.
3. Позоваванията на отменената директива се приемат за позовавания на настоящата директива.
Член 41
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 42
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/90/EU
av den 23 juli 2014
om marin utrustning och om upphävande av rådets direktiv 96/98/EG
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Sjöfartens globala dimension innebär att Europeiska unionen måste tillämpa och stödja det internationella regelverket för sjösäkerhet. Enligt de internationella sjösäkerhetskonventionerna är det flaggstaterna som ansvarar för att se till att utrustningen ombord på fartyg uppfyller vissa säkerhetskrav när det gäller utformning, konstruktion och prestanda, samt för att utfärda relevanta certifikat. Därför har detaljerade prestanda- och provningsstandarder för vissa typer av marin utrustning utvecklats av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och av internationella och europeiska standardiseringsorgan.
(2)
De internationella instrumenten är så utformade att flaggstaternas myndigheter har avsevärd handlingsfrihet. I avsaknad av harmonisering leder detta till skillnader i säkerhetsnivåerna för produkter som de behöriga nationella myndigheterna har certifierat som överensstämmande med de konventionerna och standarderna, vilket i sin tur påverkar den inre marknadens funktion då det är svårt för en medlemsstat att godta att utrustning som är certifierad i en annan medlemsstat placeras ombord på fartyg som för dess flagg utan ytterligare verifikationer.
(3)
Dessa problem har lösts genom harmonisering på unionsnivå. I rådets direktiv 96/98/EG (3) fastställdes gemensamma regler i syfte att undanröja skillnaderna vid genomförandet av internationella standarder genom en klart identifierad uppsättning krav och enhetliga certifieringsförfaranden.
(4)
Det finns flera andra instrument i unionsrätten som innehåller krav och villkor, bland annat för att garantera fri rörlighet för varor på den inre marknaden eller för miljöändamål, för vissa produkter som till sin natur liknar utrustning som används ombord på fartyg, men som inte uppfyller internationella standarder, och som kan avvika kraftigt från den interna lagstiftningen i unionen och är i ständig utveckling. De produkterna kan därför inte certifieras av medlemsstaterna i enlighet med relevanta internationella sjösäkerhetskonventioner. Utrustning som är avsedd att placeras ombord på EU-fartyg i enlighet med internationella säkerhetsstandarder bör därför regleras uteslutande genom detta direktiv, vilket under alla omständigheter bör betraktas som lex specialis; dessutom bör det införas ett särskilt märke som visar att den utrustning som bär märket uppfyller kraven i relevanta internationella konventioner och instrument som har trätt i kraft.
(5)
I de internationella instrumenten anges närmare standarder för prestanda liksom provningsstandarder för marin utrustning och det föreskrivs ibland en möjlighet att fastställa åtgärder som avviker från de föreskrivande kraven men som under vissa förhållanden är passande för att uppfylla syftet med de kraven. I den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas) från 1974 ges möjlighet till alternativ utformning och anordningar som på eget ansvar kan tillämpas av enskilda medlemsstater.
(6)
Erfarenheterna av genomförandet av direktiv 96/98/EG har visat att det är nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra genomförande- och tillsynsmekanismerna i det direktivet och att förenkla lagstiftningen, samtidigt som det garanteras att IMO:s krav tillämpas och genomförs på ett harmoniserat sätt i hela unionen.
(7)
Det bör därför fastställas vilka krav som marin utrustning måste uppfylla för att efterleva de säkerhetsstandarder som fastställs i tillämpliga internationella instrument, inbegripet relevanta provningsstandarder, så att utrustning som uppfyller de kraven kan cirkulera fritt på den inre marknaden och placeras ombord på fartyg som för valfri medlemsstats flagg.
(8)
I syfte att möjliggöra sund konkurrens när det gäller utvecklingen av marin utrustning bör alla ansträngningar göras för att främja användning av kostnadsfria eller till nominell kostnad tillhandahållna öppna standarder som får mångfaldigas, spridas och användas kostnadsfritt eller till en nominell kostnad.
(9)
I Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG (4) fastställs gemensamma principer och referensbestämmelser som är avsedda att användas i sektorsspecifik lagstiftning som en enhetlig grund för översyn eller omarbetning av lagstiftningen. Det beslutet utgör ett allmänt horisontellt ramverk för framtida lagstiftning om harmonisering av villkoren för saluföring av produkter och utgör en referenstext för befintlig lagstiftning. Det allmänna ramverket innehåller lämpliga lösningar på de problem som konstaterats i samband med genomförandet av direktiv 96/98/EG. Det är därför nödvändigt att införliva definitionerna och referensbestämmelserna i beslut nr 768/2008/EG med det här direktivet och att därvid göra nödvändiga anpassningar för att beakta särdragen inom sektorn för marin utrustning.
(10)
För att förse marknadskontrollmyndigheterna med nya särskilda hjälpmedel som underlättar deras uppgifter kan ett elektroniskt märke längre fram komplettera eller ersätta rattmärket.
(11)
De ekonomiska aktörernas ansvar bör fastställas på ett proportionellt och icke-diskriminerande sätt för de ekonomiska aktörer som är etablerade inom unionen, och därvid bör hänsyn tas till att en stor del av den marina utrustning som omfattas av detta direktiv kanske aldrig kommer att importeras eller distribueras på medlemsstaternas territorier.
(12)
Eftersom marin utrustning är avsedd att placeras ombord på fartyg i samband med att dessa byggs eller repareras, oavsett var i världen detta sker, är marknadskontrollen problematisk och det är svårt att understödja marknadskontrollen effektivt genom gränskontroller. Därför bör skyldigheterna för medlemsstaterna respektive för de ekonomiska aktörerna i unionen anges tydligt. Medlemsstaterna bör säkerställa att endast utrustning som uppfyller kraven installeras ombord på fartyg som för deras flagg och att denna skyldighet fullgörs dels genom att flaggstatens myndigheter enligt de internationella konventionerna utfärdar, godkänner eller förnyar certifikat för dessa fartyg, dels genom de nationella system för marknadskontroll som införts i enlighet med unionens ram för marknadskontroll enligt kapitel III i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (5). Medlemsstaterna bör stödjas i uppfyllandet av de skyldigheterna genom de informationssystem som kommissionen ställer till förfogande för bedömning, underrättelse och övervakning av organ som bemyndigats att utföra uppgifter i samband med bedömning av överensstämmelse, utbyte av information om godkänd marin utrustning, ansökningar som dragits tillbaka eller fått avslag samt utrustning som inte uppfyller kraven.
(13)
I första hand bör det genom att tillverkaren eller, i relevanta fall, importören anbringar rattmärket på den marina utrustningen anses vara garanterat enligt deras skyldigheter enligt detta direktiv att utrustningen uppfyller kraven och kan släppas ut på marknaden för att placeras ombord på ett EU-fartyg. Sedan behövs vissa bestämmelser för att rattmärket efter sitt anbringande ska ha säker fortsatt giltighet och tillämpning sedan det anbringats och för att de nationella marknadskontrollmyndigheterna effektivt ska kunna utföra sin uppgift. Tillverkaren eller, i relevanta fall, importören eller distributören, bör vara skyldig att förse de behöriga myndigheterna med fullständig och sanningsenlig information om den utrustning som den anbringat rattmärket på för att se till att den marina utrustningen är säker. Tillverkaren bör vara skyldig att samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna, även med avseende på standarder enligt vilka de tillverkat och certifierat utrustning, och bör även visa skälig försiktighet när det gäller sådan marin utrustning som den släpper ut på marknaden. I detta avseende bör tillverkare som ligger utanför unionen utse en bemyndigad företrädare för att sörja för samarbetet med de behöriga nationella myndigheterna.
(14)
Överensstämmelse med internationella provningsstandarder kan bäst kontrolleras genom förfaranden för bedömning av överensstämmelsen av det slag som fastställs i beslut nr 768/2008/EG. Det är dock bara de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som uppfyller kraven i de internationella instrumenten som bör göras tillgängliga för tillverkarna.
(15)
För att säkerställa ett rättvist och effektivt förfarande vid granskning av misstänkt bristande överensstämmelse bör medlemsstaterna uppmuntras att vidta alla åtgärder som kan bidra till en uttömmande och objektiv utvärdering av riskerna; om kommissionen anser att detta har gjorts bör kommissionen inte vara skyldig att göra den utvärderingen på nytt i samband med bedömningen av de begränsande åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna i fråga om utrustning som inte uppfyller kraven.
(16)
När kommissionen utför sina uppgifter för undersökning av anmälda organ bör den hålla medlemsstaterna underrättade och bör så långt möjligt samarbeta med dem, med vederbörlig hänsyn till sin oberoende roll.
(17)
När en medlemsstats kontrollmyndigheter anser att marin utrustning som omfattas av detta direktiv kan utgöra en risk för sjösäkerheten, hälsan eller miljön bör de genomföra en utvärdering eller provning av den berörda utrustningen. Om risken bekräftas bör medlemsstaten ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder, eller dra tillbaka eller återkalla den berörda utrustningen.
(18)
Användning av marin utrustning som inte är försedd med rattmärke bör tillåtas i undantagsfall, särskilt när det inte är möjligt för ett fartyg att få tag på utrustning med rattmärket i en hamn eller anläggning utanför unionen eller när utrustning med rattmärket inte finns att tillgå på marknaden.
(19)
Det är nödvändigt att se till att uppnåendet av syftet med detta direktiv inte äventyras av avsaknad av internationella standarder eller allvarliga brister eller avvikelser i befintliga standarder, inbegripet provningsstandarder, för särskilda artiklar inom marin utrustning som omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv. Det är också nödvändigt att fastställa vilka specifika marina utrustningsartiklar som bör märkas elektroniskt. Det är dessutom nödvändigt att hålla en icke väsentlig del av detta direktiv uppdaterad, nämligen hänvisningarna till standarder i bilaga III, när nya standarder blir tillgängliga. Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras därför till kommissionen med avseende på att på vissa villkor och tillfällig bas anta harmoniserade tekniska specifikationer och provningsstandarder och att ändra de hänvisningarna. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(20)
För att målen i detta direktiv ska kunna uppnås måste de internationella instrumenten genomföras på ett enhetligt sätt på den inre marknaden. Det är därför nödvändigt att för varje marin utrustningsartikel för vilken det krävs godkännande från flaggstaten enligt internationella konventioner, i god tid och på ett tydligt sätt, fastställa vilka krav som gäller för utformning, konstruktion och prestanda samt tillämpliga provningsstandarder enligt de internationella instrument som gäller för den utrustningen samt att anta gemensamma kriterier och förfaranden, inbegripet tidsramar, för hur de anmälda organen, medlemsstaternas myndigheter och ekonomiska aktörer, inbegripet operatörer som ansvarar för placering av utrustning ombord på ett EU-fartyg, bör genomföra kraven och standarderna. Det är också nödvändigt att se till att uppnåendet av syftet med detta direktiv inte äventyras på grund av brister i de tillämpliga tekniska specifikationerna och provningsstandarderna eller på grund av att IMO inte har antagit lämpliga standarder för marin utrustning som omfattas av detta direktiv.
(21)
De internationella instrumenten bör, med undantag för provningsstandarder, med automatik gälla i sin uppdaterade version. För att minska risken för att unionens flotta och ekonomiska aktörer drabbas av oproportionerliga svårigheter på grund av införande av nya provningsstandarder i unionslagstiftningen bör sådana nya provningsstandarder med hänsyn till klarhet och rättssäkerhet inte träda i kraft automatiskt utan bör i stället uttryckligen fastställas av kommissionen.
(22)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6).
(23)
För att underlätta ett harmoniserat, snabbt och enkelt genomförande av detta direktiv bör de genomförandeakter som antas enligt detta direktiv till sin form vara kommissionsförordningar.
(24)
I enlighet med etablerad praxis kan den kommitté som avses i detta direktiv spela en värdefull roll vid behandling av sådana ärenden som rör tillämpningen av detta direktiv och som tas upp av antingen dess ordförande eller av en företrädare för en medlemsstat i enlighet med kommitténs arbetsordning.
(25)
När frågor som har anknytning till detta direktiv, förutom frågor om tillämpning eller överträdelse av direktivet, behandlas, till exempel i en expertgrupp inom kommissionen, bör Europaparlamentet i överensstämmelse med gällande praxis få full information och dokumentation och vid behov en inbjudan att närvara vid sammanträden.
(26)
Kommissionen ska bistås av Europeiska sjösäkerhetsbyrån, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 (7) när det gäller det faktiska genomförandet av relevanta bindande unionsrättsakter och när det gäller fullgörandet av de uppgifter som anförtros kommissionen i dessa.
(27)
De behöriga myndigheterna och samtliga ekonomiska aktörer bör göra sitt yttersta för att underlätta skriftlig kommunikation i enlighet med internationell praxis, i syfte att finna gemensamma kommunikationsmedel.
(28)
Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att förbättra sjösäkerheten och förhindra föroreningar till sjöss genom en enhetlig tillämpning av de relevanta internationella instrumenten om utrustning som är avsedd att placeras ombord på fartyg, samt att säkerställa fri rörlighet för sådan utrustning inom unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(29)
Föreliggande förslag innebär en större ändring av bestämmelserna i direktiv 96/98/EG och av tydlighetsskäl bör därför det direktivet upphävas och ersättas med det här direktivet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
Detta direktiv har till syfte att förbättra sjösäkerheten och förebygga föroreningar till sjöss genom en enhetlig tillämpning av de tillämpliga internationella instrument som avser marin utrustning avsedd att placeras ombord på EU-fartyg, samt att säkerställa den fria rörligheten för sådan utrustning i unionen.
Artikel 2
Definitioner
I detta direktiv gäller följande definitioner:
1. marin utrustning : utrustning som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 3.
2. EU-fartyg : ett fartyg som för en medlemsstats flagg och omfattas av de internationella konventionerna.
3.
internationella konventioner
: följande konventioner, samt därtill hörande protokoll och koder med obligatorisk tillämpning, som antagits under överinseende av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), och som trätt i kraft, och fastställer särskilda krav för flaggstatens godkännande av utrustning avsedd att placeras ombord på fartyg:
-
1972 års konvention om internationella regler till förhindrande av kollisioner till sjöss (COLREG),
-
1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL),
-
1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (Solas).
4.
provningsstandarder
: provningsstandarder för marin utrustning fastställda av
-
Internationella sjöfartsorganisationen (IMO),
-
Internationella standardiseringsorganisationen (ISO),
-
Internationella elektrotekniska kommissionen (IEC),
-
Europeiska standardiseringskommittén (CEN),
-
Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec),
-
Internationella teleunionen (ITU),
-
Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (Etsi),
-
kommissionen, i enlighet med artiklarna 8 och 27.6 i detta direktiv,
-
de tillsynsmyndigheter som erkänns i de avtal om ömsesidigt erkännande som unionen är part i.
5. internationella instrument : de internationella konventionerna och de resolutioner och cirkulär från IMO som ger verkan åt de konventionerna i sin uppdaterade version samt provningsstandarderna.
6. rattmärke : den symbol som avses i artikel 9 och som fastställs i bilaga I eller, i tillämpliga fall, det elektroniska märke som avses i artikel 11.
7. anmält organ : ett organ som har utsetts av en medlemsstats behöriga nationella myndigheter i enlighet med artikel 17.
8. tillhandahållande på marknaden : all tillförsel av marin utrustning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, antingen mot betalning eller kostnadsfritt.
9. utsläppande på marknaden : första gången då marin utrustning görs tillgänglig på unionsmarknaden.
10. tillverkare : fysisk eller juridisk person som tillverkar eller som låter konstruera eller tillverka marin utrustning och saluför denna utrustning, i eget namn eller under eget varumärke.
11. behörig representant : fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och som enligt skriftlig fullmakt från tillverkaren har rätt att i dennes ställe utföra särskilda uppgifter.
12. importör : fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och tillhandahåller marin utrustning från ett tredjeland på unionsmarknaden.
13. distributör : fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utöver tillverkaren eller importören, som tillhandahåller marin utrustning på marknaden.
14. ekonomiska aktörer : tillverkaren, tillverkarens behöriga representant, importören och distributören.
15. ackreditering : ackreditering enligt definitionen i artikel 2.10 i förordning (EG) nr 765/2008.
16. nationellt ackrediteringsorgan : nationellt ackrediteringsorgan enligt definitionen i artikel 2.11 i förordning (EG) nr 765/2008.
17. bedömning av överensstämmelse : det förfarande genom vilket de anmälda organen, i enlighet med artikel 15, kontrollerar huruvida marin utrustning uppfyller kraven i detta direktiv.
18. organ för bedömning av överensstämmelse : ett organ som utför bedömning av överensstämmelse, bland annat kalibrering, provning, certifiering och kontroll.
19. återkallelse : åtgärd för att dra tillbaka marin utrustning som redan har placerats ombord på EU-fartyg eller inköpts i avsikt att placeras ombord på EU-fartyg.
20. tillbakadragande : åtgärd för att förhindra att marin utrustning i leveranskedjan tillhandahålls på marknaden.
21. EU-försäkran om överensstämmelse : en försäkran utfärdad av tillverkaren i enlighet med artikel 16.
22. produkt : en marin utrustningsartikel.
Artikel 3
Tillämpningsområde
1. Detta direktiv ska gälla för utrustning som är placerad eller avsedd att placeras ombord på ett EU-fartyg och för vilken godkännande från flaggstatens förvaltning krävs enligt internationella instrument, oberoende av om fartyget befinner sig i unionen vid den tidpunkt då utrustningen placeras ombord.
2. Trots att den utrustning som avses i punkt 1 även kan omfattas av andra unionsrättsinstrument än detta direktiv ska sådan utrustning, vid tillämpning av artikel 1, endast omfattas av detta direktiv.
Artikel 4
Krav för marin utrustning
1. Marin utrustning som placeras ombord på EU-fartyg vid eller efter det datum som anges i andra stycket i artikel 39.1 ska uppfylla de krav vad gäller utformning, konstruktion och prestanda som anges i de internationella instrument som är tillämpliga vid den tidpunkt då utrustningen placeras ombord.
2. Den marina utrustningens överensstämmelse med de krav som avses i punkt 1 ska endast styrkas i enlighet med de provningsstandarder och förfaranden för bedömning av överensstämmelse som avses i artikel 15.
3. De internationella instrumenten ska tillämpas utan att det påverkar den kontroll av överensstämmelse som avses i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 (8).
4. De krav och standarder som avses i punkterna 1 och 2 ska genomföras på ett enhetligt sätt, i enlighet med artikel 35.2.
Artikel 5
Tillämpning
1. När medlemsstaterna i enlighet med kraven i de internationella konventionerna utfärdar, godkänner eller förnyar certifikat för fartyg som för medlemsstaters flagg ska de säkra att den marina utrustningen ombord på dessa fartyg uppfyller kraven i detta direktiv.
2. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att den marina utrustningen ombord på fartyg som för deras flagg uppfyller de krav i internationella instrument som är tillämpliga på utrustning som redan placerats ombord. Kommissionen ska ges genomförandebefogenheter för att säkerställa enhetlig tillämpning av dessa bestämmelser i enlighet med artikel 35.3.
Artikel 6
Den inre marknadens funktion
Medlemsstaterna får inte förbjuda att marin utrustning släpps ut på marknaden eller placeras ombord på ett EU-fartyg och inte heller vägra att utfärda eller förnya certifikat för sådan utrustning till fartyg som för deras flagg, om den utrustningen är förenlig med detta direktiv.
Artikel 7
Överföring av ett fartyg till en medlemsstats flagg
1. När ett fartyg som inte är ett EU-fartyg ska överföras till en medlemsstats flagg, ska den mottagande medlemsstaten under överföringen inspektera fartyget för att kontrollera att den marina utrustningens faktiska tillstånd överensstämmer med säkerhetscertifikaten och att den antingen uppfyller kraven i detta direktiv och är rattmärkt eller, på ett för den medlemsstatens myndigheter tillfredsställande sätt, är likvärdig med marin utrustning som är typgodkänd i enlighet med detta direktiv senast den 18 september 2016.
2. Om tidpunkten för installation ombord av marin utrustning inte kan fastställas får medlemsstaterna fastställa tillfredsställande likvärdighetskrav, med beaktande av relevanta internationella instrument.
3. Om utrustningen varken är rattmärkt eller av myndigheterna anses uppfylla kraven, ska den bytas ut.
4. För marin utrustning som bedöms som likvärdig enligt denna artikel ska medlemsstaten utfärda ett certifikat som alltid ska medföras tillsammans med utrustningen. Det certifikatet ska ge flaggmedlemsstatens tillstånd att behålla utrustningen ombord på fartyget och innehålla eventuella restriktioner eller fastställa bestämmelser som rör utrustningens användning.
Artikel 8
Standarder för marin utrustning
1. Utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG (9) i dess genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (10) ändrade lydelse ska unionen verka för att IMO och standardiseringsorganen fortsätter att utveckla lämpliga internationella standarder, inbegripet detaljerade tekniska specifikationer och provningsstandarder för marin utrustning vars användning eller installation ombord på fartyg anses nödvändig för att förbättra sjösäkerheten och skyddet mot havsföroreningar. Kommissionen ska övervaka denna utveckling regelbundet.
2. Om det saknas en internationell standard för en viss marin utrustningsartikel ska kommissionen, i undantagsfall där en lämplig analys visar att det är vederbörligen motiverat och i syfte att undanröja ett allvarligt och oacceptabelt hot mot sjösäkerheten, hälsan eller miljön, med beaktande av eventuellt pågående arbete inom IMO, ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 anta harmoniserade tekniska specifikationer och provningsstandarder för den specifika marina utrustningsartikeln.
Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför samråd med experter, inklusive med medlemsstaternas experter, under förberedandet av dessa delegerade akter.
Dessa tekniska specifikationer och provningsstandarder ska tillämpas på tillfällig bas till dess att IMO har antagit en standard för den specifika marina utrustningsartikeln.
3. I undantagsfall, där en lämplig analys visar att det är vederbörligen motiverat, ska kommissionen om så krävs för att undanröja ett allvarligt och oacceptabelt hot mot sjösäkerheten, hälsan eller miljön på grund av att det i en befintlig standard för en viss marin utrustningsartikel finns en allvarlig brist eller avvikelse, vilken påtalats av kommissionen enligt artikel 35.2 eller 35.3 med beaktande av eventuellt pågående arbete inom IMO, ges befogenhet att genom delegerade akter i enlighet med artikel 37 anta harmoniserade tekniska specifikationer och provningsstandarder för den specifika marina utrustningsartikeln men endast i den utsträckning som detta är nödvändigt för att komma till rätta med den allvarliga bristen eller avvikelsen.
Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför samråd med experter, inklusive med medlemsstaternas experter, under förberedandet av dessa delegerade akter.
De tekniska specifikationerna och provningsstandarderna ska tillämpas på tillfällig bas till dess att IMO har granskat den tillämpliga standarden för den specifika marina utrustningsartikeln.
4. De tekniska specifikationer och standarder som antas i enlighet med punkterna 2 och 3 ska kostnadsfritt göras tillgängliga av kommissionen.
KAPITEL 2
RATTMÄRKET
Artikel 9
Rattmärket
1. Rattmärket ska vara anbringat på marin utrustning vars överensstämmelse med kraven i detta direktiv har visats i enlighet med relevanta förfaranden för bedömning av överensstämmelse.
2. Rattmärket får inte anbringas på någon annan produkt.
3. Utformningen av det rattmärke som ska användas anges i bilaga I.
4. Användningen av rattmärket ska omfattas av de allmänna principer som fastställs i artikel 30.1 och 30.3-30.6 i förordning (EG) nr 765/2008, där varje hänvisning till CE-märkningen ska betraktas som en hänvisning till rattmärket.
Artikel 10
Regler och villkor för anbringande av rattmärket
1. Rattmärket ska anbringas på produkten eller dess märkskylt så att det är synligt, tydligt och outplånligt samt, i tillämpliga fall, integrerat i dess programvara. Om detta inte är möjligt eller lämpligt på grund av produktens art, ska rattmärket anbringas på förpackningen och i de medföljande dokumenten.
2. Rattmärket ska anbringas i tillverkningens slutfas.
3. Rattmärket ska följas av det anmälda organets identifikationsnummer, om organet medverkar i tillverkningskontrollfasen, samt av det år då märket anbringas.
4. Det anmälda organets identifikationsnummer ska anbringas av organet självt eller, enligt organets anvisningar, av tillverkaren eller tillverkarens behöriga representant.
Artikel 11
Elektroniskt märke
1. I syfte att underlätta marknadskontroll och förhindra förfalskning av specifika marina utrustningsartiklar enligt punkt 3 får tillverkarna använda en lämplig och tillförlitlig form av elektroniskt märke i stället för eller utöver rattmärket. I sådant fall ska artiklarna 9 och 10 gälla i tillämpliga delar.
2. Kommissionen ska utföra en kostnads- och nyttoanalys avseende användningen av det elektroniska märke som kompletterar eller ersätter rattmärket.
3. Kommissionen får anta delegerade akter i enlighet med artikel 37 i syfte att fastställa vilka specifika marina utrustningsartiklar som kan komma i fråga för elektronisk märkning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför samråd med experter, inklusive med medlemsstaternas experter, under förberedande av dessa delegerade akter.
4. Kommissionen ska ges genomförandebefogenheter när det gäller att fastställa i form av kommissionsförordningar och i enlighet med det granskningsförfarande som anges i artikel 38.2 lämpliga tekniska kriterier för elektroniska märkens utformning, funktionalitet, anbringande och användning.
5. För den utrustning som fastställs i enlighet med punkt 3 får rattmärket inom tre år efter antagandet av de lämpliga tekniska kriterierna som avses i punkt 4 ersättas med en lämplig och tillförlitlig form av elektroniskt märke.
6. För den utrustning som fastställs i enlighet med punkt 3 får rattmärket inom fem år efter antagandet av de lämpliga tekniska kriterierna enligt punkt 4 ersättas med en lämplig och tillförlitlig form av elektroniskt märke.
KAPITEL 3
DE EKONOMISKA AKTÖRERNAS SKYLDIGHETER
Artikel 12
Tillverkarnas skyldigheter
1. I och med att tillverkarna anbringar rattmärket tar de på sig ansvaret för att den marina utrustning på vilken märket anbringats är utformad och tillverkad i enlighet med de tekniska specifikationerna och de standarder som genomförs i enlighet med artikel 35.2 och åtar sig de förpliktelser som fastställs i punkterna 2-9 i den här artikeln.
2. Tillverkarna ska utarbeta den tekniska dokumentation som krävs och se till att tillämpliga förfaranden för bedömning av överensstämmelse utförs.
3. Om den marina utrustningens överensstämmelse med tillämpliga krav har påvisats genom förfarandet för bedömning av överensstämmelse ska tillverkarna upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse i enlighet med artikel 16 och anbringa rattmärket i enlighet med artiklarna 9 och 10.
4. Tillverkarna ska bevara den tekniska dokumentation och EU-försäkran om överensstämmelse som avses i artikel 16 under åtminstone tio år efter det att rattmärket har anbringats, dock aldrig för en kortare period än den förväntade livslängden för den berörda marina utrustningen.
5. Tillverkarna ska se till att det finns rutiner som säkerställer att serietillverkningen fortsätter att överensstämma med kraven. Ändringar i den marina utrustningens utformning eller egenskaper samt ändringar av kraven i de internationella instrument som avses i artikel 4, på grundval av vilka överensstämmelse för marin utrustning försäkras, ska beaktas. När så är nödvändigt i enlighet med bilaga II ska tillverkarna se till att en ny bedömning av överensstämmelsen utförs.
6. Tillverkarna ska se till att produkten är försedd med typnummer, partinummer, serienummer eller annan identifieringsmärkning eller, om detta inte är möjligt på grund av produktens storlek eller art, se till att den information som krävs finns på förpackningen eller i ett medföljande dokument eller både och, beroende på vad som är lämpligt.
7. Tillverkarna ska ange namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke och en kontaktadress på produkten eller, om detta inte är möjligt, på förpackningen eller på ett dokument som följer med produkten eller både och, beroende på vad som är lämpligt. Adressen ska innehålla endast en kontaktpunkt där tillverkaren kan kontaktas.
8. Tillverkarna ska se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar och all information som krävs för säker installation ombord och säker användning av produkten, inklusive eventuella användningsbegränsningar som lätt kan förstås av användarna, samt av all annan dokumentation som krävs enligt internationella instrument eller internationella provningsstandarder.
9. Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt på vilken de har anbringat rattmärket inte överensstämmer med de tillämpliga utformnings-, konstruktions- och prestandakraven och de provningsstandarder som tillämpas i enlighet med artikel 35.2 och 35.3 ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få produkten att överensstämma med kraven, eller om så är lämpligt, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den. Om produkten utgör en risk ska tillverkarna omedelbart informera de behöriga nationella myndigheterna i medlemsstaterna, och lämna detaljerade uppgifter i synnerhet om den bristande överensstämmelsen och eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits.
10. Tillverkarna ska på motiverad begäran av en behörig myndighet utan dröjsmål ge denna myndighet all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven, på ett språk som lätt kan förstås eller som kan godtas av den myndigheten, ge den myndigheten tillträde till sina lokaler för marknadskontroll i enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 och tillhandahålla stickprovsexemplar eller göra stickprovsexemplar tillgängliga i enlighet med artikel 25.4 i detta direktiv. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden.
Artikel 13
Behöriga representanter
1. En tillverkare som inte har någon verksamhet lokaliserad inom åtminstone en medlemsstats territorium ska genom skriftlig fullmakt utse en behörig representant för unionen och i mandatet ange namnet på den behöriga representanten samt den adress på vilken denne kan kontaktas.
2. Uppfyllandet av de skyldigheter som fastställs i artikel 12.1 och upprättandet av teknisk dokumentation får inte delegeras till tillverkarens behöriga representant.
3. Tillverkarens behöriga representant ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten från tillverkaren. Fullmakten ska ge tillverkarens behöriga representant rätt att åtminstone
a)
se till att EU-försäkran om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen står till de nationella kontrollmyndigheternas förfogande under åtminstone tio år efter det att rattmärket har anbringats, dock aldrig för en kortare period än den förväntade livslängden för den berörda marina utrustningen,
b)
på motiverad begäran av en behörig myndighet ge den myndigheten all information och dokumentation som behövs för att visa att en produkt överensstämmer med kraven,
c)
på begäran samarbeta med de behöriga myndigheterna om alla åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som omfattas av fullmakten.
Artikel 14
Andra ekonomiska aktörer
1. Importörerna ska ange namn, registrerat firmanamn eller registrerat varumärke och en kontaktadress på produkten eller, om detta inte är möjligt, på förpackningen eller på ett medföljande dokument, eller både och, beroende på vad som är lämpligt.
2. Importörerna och distributörerna ska på motiverad begäran av en behörig myndighet ge denna myndighet all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven, på ett språk som lätt kan förstås eller som kan godtas av den myndigheten. De ska på begäran samarbeta med den myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden.
3. Importörer eller distributörer ska i detta direktiv anses vara tillverkare och ha samma skyldigheter som tillverkaren har enligt artikel 12 om de, i eget namn eller under eget varumärke, släpper ut marin utrustning på marknaden eller placerar marin utrustning ombord på ett EU-fartyg, eller ändrar marin utrustning som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med de tillämpliga kraven kan påverkas.
4. Under åtminstone tio år efter det att rattmärket har anbringats, dock aldrig en period som är kortare än den förväntade livslängden för den berörda marina utrustningen, ska de ekonomiska aktörerna på begäran identifiera följande aktörer för marknadskontrollmyndigheterna:
a)
Varje ekonomisk aktör som försett dem med en produkt.
b)
Varje ekonomisk aktör som de har försett med en produkt.
KAPITEL 4
BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE OCH ANMÄLAN AV ORGAN FÖR BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE
Artikel 15
Förfaranden för bedömning av överensstämmelse
1. Förfarandena för bedömning av överensstämmelse ska vara de som anges i bilaga II.
2. Medlemsstaterna ska se till att tillverkaren eller tillverkarens behöriga representant via ett anmält organ har låtit utföra bedömning av överensstämmelse för en viss marin utrustningsartikel genom att använda ett av de alternativ som kommissionen valt ut bland nedanstående förfaranden och fastställt i genomförandeakter som antagits i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.
a)
När EG-typkontroll (modul B) tillämpas ska all marin utrustning, innan den släpps ut på marknaden, ha genomgått
-
kvalitetssäkring av tillverkning (modul D), eller
-
kvalitetssäkring av produkter (modul E), eller
-
produktverifikation (modul F).
b)
För marin utrustning som tillverkas individuellt eller i små kvantiteter och inte i serier eller i massproduktion får förfarandet för bedömning av överensstämmelse ske som EG-verifikation av enstaka objekt (modul G).
3. Kommissionen ska med hjälp av det informationssystem som ställts till förfogande för det ändamålet föra en uppdaterad förteckning över godkänd marin utrustning och ansökningar som dragits tillbaka eller fått avslag och ska hålla den tillgänglig för berörda parter.
Artikel 16
EU-försäkran om överensstämmelse
1. I EU-försäkran om överensstämmelse ska det försäkras att de krav som fastställs i enlighet med artikel 4 har visats vara uppfyllda.
2. EU-försäkran om överensstämmelse ska utformas enligt förlagan i bilaga III till beslut nr 768/2008/EG. Den ska innehålla de uppgifter som anges i relevanta moduler i bilaga II till detta direktiv, och ska hållas uppdaterad.
3. I och med upprättandet av EU-försäkran om överensstämmelse ska tillverkaren ta på sig det ansvar och de skyldigheter som avses i artikel 12.1.
4. När marin utrustning placeras ombord på ett EU-fartyg ska en kopia av EU-försäkran om överensstämmelse omfattande den berörda utrustningen tillhandahållas fartyget, och förvaras ombord till dess att utrustningen avlägsnas från fartyget. Tillverkaren ska översätta denna till det eller de språk som flaggmedlemsstaten kräver, inklusive till minst ett språk som vanligen används inom sjötransportsektorn.
5. En kopia av EU-försäkran om överensstämmelse ska lämnas till det anmälda organet eller till de organ som utfört de relevanta förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
Artikel 17
Anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse
1. Medlemsstaterna ska med hjälp av det informationssystem som kommissionen ställt till förfogande för detta ändamål anmäla till kommissionen och de andra medlemsstaterna de organ som bemyndigats att utföra bedömningarna av överensstämmelse enligt detta direktiv.
2. Anmälda organ ska uppfylla de krav som anges i bilaga III.
Artikel 18
Anmälande myndigheter
1. Medlemsstaterna ska utse en anmälande myndighet med ansvar för att inrätta och genomföra de förfaranden som krävs vid bedömning och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och vid kontroll av anmälda organ, inklusive överensstämmelse med artikel 20.
2. Anmälda organ ska kontrolleras minst vartannat år. Kommissionen får välja att delta som observatör i samband med kontrollen.
3. Medlemsstaterna får besluta att den bedömning och kontroll som avses i punkt 1 ska utföras av ett nationellt ackrediteringsorgan.
4. Om den anmälande myndigheten delegerar eller på annat sätt överlåter den bedömning, anmälan eller kontroll som avses i punkt 1 till ett icke-offentligt organ, ska det organet vara en juridisk person och i tillämpliga delar uppfylla kraven som fastställs i bilaga V. Dessutom ska detta organ ha vidtagit åtgärder för att kunna täcka ansvarsskyldighet som kan uppstå i samband med dess verksamhet.
5. Den anmälande myndigheten ska ta det fulla ansvaret för de uppgifter som utförs av det organ som avses i punkt 4.
6. Den anmälande myndigheten ska uppfylla de krav som anges i bilaga V.
Artikel 19
De anmälande myndigheternas informationsskyldighet
1. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om sina förfaranden vid bedömning och anmälan av organ för bedömning av överensstämmelse och vid kontroll av sådana organ samt om eventuella ändringar i dessa förfaranden.
2. Kommissionen ska med hjälp av det informationssystem som ställts till förfogande för det ändamålet offentliggöra den informationen.
Artikel 20
Dotterbolag och underleverantörer till anmälda organ
1. Om det anmälda organet lägger ut specifika uppgifter med anknytning till bedömningen av överensstämmelse på underentreprenad eller anlitar ett dotterbolag ska det anmälda organet se till att underleverantören eller dotterbolaget uppfyller kraven i bilaga III och informera den anmälande myndigheten om detta.
2. De anmälda organen ska ta det fulla ansvaret för de uppgifter som utförs av underleverantörerna eller dotterbolagen, oavsett var dessa är etablerade.
3. Verksamhet får läggas ut på underentreprenad eller utföras av ett dotterbolag endast om kunden samtycker till detta.
4. De anmälda organen ska se till att den anmälande myndigheten har tillgång till de relevanta dokumenten rörande bedömningen av underleverantörens eller dotterbolagets kvalifikationer och det arbete som utförts av underleverantören eller dotterbolaget enligt detta direktiv.
Artikel 21
Ändringar i anmälan
1. Om en anmälande myndighet har konstaterat eller har informerats om att ett anmält organ inte längre uppfyller de krav som anges i bilaga III eller att det underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt detta direktiv, ska den anmälande myndigheten, beroende på hur allvarlig underlåtenheten att uppfylla kraven eller fullgöra skyldigheterna är och beroende på vad som är lämpligt, begränsa anmälan eller återkalla den tillfälligt eller slutgiltigt återkalla den. Den ska med hjälp av det informationssystem som kommissionen ställt till förfogande för det ändamålet omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta.
2. I händelse av begränsning, uppskjutande eller slutgiltig återkallelse av anmälan eller om det anmälda organet har upphört med verksamheten ska den anmälande medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att det anmälda organets dokumentation antingen behandlas av ett annat anmält organ eller hålls tillgänglig för de ansvariga anmälande myndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna på deras begäran.
Artikel 22
Ifrågasättande av de anmälda organens kompetens
1. Kommissionen ska undersöka samtliga fall där den, på grundval av information som den har tillgång till eller som den uppmärksammats på, tvivlar på att ett anmält organ har den kompetens som krävs eller fortsatt uppfyller de krav och fullgör de skyldigheter som det omfattas av.
2. Den anmälande medlemsstaten ska på begäran ge kommissionen all information om grunderna för anmälan eller för upprätthållande av det berörda organets kompetens.
3. Kommissionen ska se till att all känslig information som erhållits i samband med undersökningarna behandlas konfidentiellt.
4. Om kommissionen konstaterar att ett anmält organ inte uppfyller eller inte längre uppfyller kraven för anmälan ska den utan dröjsmål meddela detta till den anmälande medlemsstaten och anmoda medlemsstaten att utan dröjsmål vidta nödvändiga korrigerande åtgärder, t.ex. att vid behov återta anmälan.
Artikel 23
De anmälda organens operativa skyldigheter
1. Anmälda organ ska utföra eller låta utföra bedömningar av överensstämmelse i enlighet med förfarandena i artikel 15.
2. Om ett anmält organ konstaterar att en tillverkare inte fullgör skyldigheterna i artikel 12, ska det kräva att den tillverkaren utan dröjsmål vidtar lämpliga korrigerande åtgärder och inte utfärda något certifikat om överensstämmelse.
3. Om ett anmält organ vid kontroll av överensstämmelse efter det att ett certifikat har utfärdats konstaterar att en produkt inte längre uppfyller kraven, ska det kräva att tillverkaren utan dröjsmål vidtar lämpliga korrigerande åtgärder och ska vid behov tillfälligt eller slutgiltigt återkalla certifikatet. Om inga korrigerande åtgärder vidtas eller om dessa inte får önskat resultat, ska det anmälda organet, beroende på vad som är lämpligt, begränsa eller tillfälligt eller slutgiltigt återkalla certifikatet.
Artikel 24
Skyldighet för de anmälda organens att tillhandahålla information
1. De anmälda organen ska informera den anmälande myndigheten om följande:
a)
Avslag, begränsning, tillfälligt återkallande och slutgiltigt återkallande av ett certifikat om överensstämmelse.
b)
Omständigheter som inverkar på omfattningen av och villkoren för anmälan.
c)
Begäran från marknadskontrollmyndigheterna om information rörande bedömningar av överensstämmelse.
d)
På begäran, bedömningar av överensstämmelse som gjorts inom ramen för anmälan och all annan utförd verksamhet, inklusive gränsöverskridande verksamhet och underentreprenad.
2. De anmälda organen ska på begäran ge kommissionen och medlemsstaterna relevant information om frågor som rör negativa och positiva resultat av bedömningar av överensstämmelse. Anmälda organ ska förse andra anmälda organ som utför bedömningar av överensstämmelse som omfattar samma produkter, med information om negativa och, på begäran, positiva resultat av bedömningar av överensstämmelse.
KAPITEL 5
MARKNADSKONTROLL I UNIONEN, KONTROLL AV PRODUKTER, SKYDDSÅTGÄRDER
Artikel 25
EU:s rambestämmelser för marknadskontroll
1. När det gäller marin utrustning ska medlemsstaterna genomföra marknadskontroll i enlighet med EU:s rambestämmelser för marknadskontroll som fastställs i kapitel III i förordning (EG) nr 765/2008, med förbehåll för punkterna 2 och 3 i denna artikel.
2. De nationella infrastrukturerna och programmen för marknadskontroll ska ta hänsyn till särdragen i sektorn för marin utrustning, inklusive de olika förfaranden som utförs som ett led i bedömning av överensstämmelse, och särskilt till de ansvarsområden som åläggs flaggstatens myndigheter genom de internationella konventionerna.
3. Marknadskontrollen kan omfatta dokumentkontroll samt kontroller av marin utrustning försedd med rattmärket, oavsett om den utrustningen har placerats ombord på fartyg eller inte. Kontroller av marin utrustning som redan placerats ombord ska begränsas till sådana undersökningar som kan utföras samtidigt som den berörda utrustningen förblir fullt fungerande ombord.
4. Om marknadskontrollmyndigheterna i en medlemsstat avser enligt definitionen i förordning (EG) nr 765/2008 utföra stickprovskontroller får de, när detta är rimligt och praktiskt möjligt, begära att tillverkaren gör de nödvändiga stickproven tillgängliga eller på egen bekostnad ser till att stickproven finns tillgängliga på plats.
Artikel 26
Förfaranden för att hantera marin utrustning som utgör en risk på nationell nivå
1. Om en medlemsstats marknadskontrollmyndigheter har tillräckliga skäl att anta att marin utrustning som omfattas av detta direktiv utgör en risk för sjösäkerheten, hälsan eller miljön ska de göra en utvärdering av den berörda marina utrustningen med avseende på alla krav som fastställs i detta direktiv. De berörda ekonomiska aktörerna ska när så krävs samarbeta med marknadskontrollmyndigheterna.
Om marknadskontrollmyndigheterna vid utvärderingen konstaterar att den marina utrustningen inte uppfyller kraven i detta direktiv ska de utan dröjsmål ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder för att den marina utrustningen ska uppfylla de kraven, dra tillbaka utrustningen från marknaden eller återkalla den inom en rimlig tid som marknadskontrollmyndigheterna fastställer i förhållande till typen av risk.
Marknadskontrollmyndigheterna ska informera det berörda anmälda organet om detta.
Artikel 21 i förordning (EG) nr 765/2008 ska tillämpas på de åtgärder som avses i andra stycket i denna punkt.
2. Om marknadskontrollsmyndigheterna anser att den bristande överensstämmelsen inte bara gäller det nationella territoriet eller fartyg som för dess flagg, ska de med hjälp av det informationssystem som kommissionen ställt till förfogande för marknadskontrolländamål informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om resultaten av den utvärdering som genomförts enligt punkt 1 och om de åtgärder som de har ålagt den ekonomiska aktören att vidta.
3. Den ekonomiska aktören ska se till att alla lämpliga korrigerande åtgärder vidtas i fråga om alla berörda produkter som den har tillhandahållit på unionsmarknaden eller, i förekommande fall, placerat eller levererat för placering ombord på EU-fartyg.
4. Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den period som marknadskontrollmyndigheterna föreskrivit i enlighet med punkt 1 andra stycket, eller på annat sätt underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt detta direktiv, ska marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av den marina utrustningen på sin nationella marknad eller placeringen av denna utrustning ombord på fartyg som för deras flagg, dra tillbaka produkten från denna marknad eller återkalla den.
Marknadskontrollmyndigheterna ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om de åtgärderna.
5. Den information om åtgärder som marknadskontrollmyndigheterna har vidtagit enligt punkt 4 ska innehålla alla tillgängliga uppgifter, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera den marina utrustning som inte uppfyller kraven, dess ursprung, vilken typ av bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk detta innebär, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter. Marknadskontrollmyndigheterna ska särskilt ange om den bristande överensstämmelsen beror på något av följande:
a)
Att den marina utrustningen inte uppfyller de tillämpliga kraven vad gäller utformning, konstruktion och prestanda enligt artikel 4.
b)
Att den marina utrustningen inte uppfyller de provningsstandarder som avses i artikel 4 vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse.
c)
Brister i de provningsstandarderna.
6. Andra medlemsstater än den som inledde förfarandet ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om alla vidtagna åtgärder och eventuella kompletterande uppgifter som de har tillgång till med avseende på den berörda marina utrustningens bristande överensstämmelse samt eventuella invändningar mot den anmälda nationella åtgärden.
7. Om varken någon medlemsstat eller kommissionen inom fyra månader efter mottagandet av den information om åtgärder som marknadskontrollmyndigheten har vidtagit enligt punkt 4 har rest invändningar mot en tillfällig åtgärd som vidtagits av en medlemsstat ska åtgärden anses vara berättigad.
8. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga begränsande åtgärder, till exempel att produkten dras tillbaka från marknaden, vidtas utan dröjsmål i fråga om den marina utrustning som berörs.
Artikel 27
EU:s förfarande i fråga om skyddsåtgärder
1. Om det, efter det att förfarandet i artikel 26.3 och 26.4 har slutförts, görs invändningar mot en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit eller om kommissionen anser att en nationell åtgärd kan strida mot unionslagstiftningen, ska kommissionen utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och utvärdera den relevanta nationella åtgärden. På grundval av utvärderingsresultaten ska kommissionen besluta huruvida den relevanta nationella åtgärden är berättigad eller inte.
2. Om kommissionen, vid tillämpningen av punkt 1, anser att det förfarande som följts vid antagandet av den nationella åtgärden möjliggör en uttömmande och objektiv utvärdering av risken och att den nationella åtgärden följer artikel 21 i förordning (EG) nr 765/2008, får kommissionen begränsa sig till att undersöka den relevanta nationella åtgärdens lämplighet och proportionalitet i förhållande till denna risk.
3. Kommissionen ska rikta beslutet till alla medlemsstater och omedelbart delge medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna beslutet.
4. Om den relevanta nationella åtgärden anses vara berättigad ska alla medlemsstater vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att den marina utrustning som inte uppfyller kraven dras tillbaka från deras marknader och vid behov återkallas. De ska underrätta kommissionen om detta.
5. Om den relevanta nationella åtgärden anses vara omotiverad ska den berörda medlemsstaten upphäva den.
6. Om den marina utrustningens bristande överensstämmelse tillskrivs brister i de provningsstandarder som avses i artikel 4 får kommissionen för att uppfylla målet med detta direktiv bekräfta, ändra eller upphäva en nationell skyddsåtgärd genom genomförandeakter i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.
Kommissionen ska dessutom ges befogenhet att genom delegerade akter enligt det förfarande som avses i artikel 37 anta tillfälliga harmoniserade krav och provningsstandarder för den specifika marina utrustningsartikeln. Kriterierna som fastställs i artikel 8.3 ska tillämpas på motsvarande sätt. Dessa krav och provningsstandarder ska kostnadsfritt göras tillgängliga av kommissionen.
7. När den aktuella provningsstandarden är en europeisk standard, ska kommissionen informera det eller de europeiska standardiseringsorgan som berörs och hänskjuta ärendet till den kommitté som inrättats genom artikel 5 i direktiv 98/34/EG. Den kommittén ska höra det eller de europeiska standardiseringsorgan som berörs och yttra sig utan dröjsmål.
Artikel 28
Produkter som uppfyller kraven men utgör en risk för sjösäkerheten, hälsan eller miljön
1. Om en medlemsstat, efter att ha gjort en utvärdering enligt artikel 26.1, konstaterar att den marina utrustningen uppfyller kraven i detta direktiv men ändå utgör en risk för sjösäkerheten, hälsan eller miljön, ska den medlemsstaten ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att den berörda marina utrustningen när den släpps ut på marknaden inte längre utgör en sådan risk, för att dra tillbaka den marina utrustningen från marknaden eller för att återkalla den inom en rimlig tid som medlemsstaten fastställer i förhållande till typen av risk.
2. Den ekonomiska aktören ska se till att det vidtas korrigerande åtgärder i fråga om alla berörda produkter som den har tillhandahållit på unionsmarknaden eller placerat ombord på EU-fartyg.
3. Medlemsstaten ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna. Den tillhandahållna informationen ska innehålla alla tillgängliga uppgifter, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera den berörda marina utrustningen, dess ursprung och leveranskedja, den risk utrustningen utgör, vilken typ av nationella åtgärder som vidtagits och deras varaktighet.
4. Kommissionen ska utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och därefter utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av utvärderingsresultaten ska kommissionen besluta huruvida åtgärden är berättigad eller inte, och vid behov föreslå lämpliga åtgärder. Artikel 27.2 ska gälla i tillämpliga delar för detta syfte.
5. Kommissionen ska rikta beslutet till alla medlemsstater och omedelbart delge medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna beslutet.
Artikel 29
Formell bristande överensstämmelse
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 ska en medlemsstat, om den konstaterar något av följande, ålägga den berörda ekonomiska aktören att åtgärda den bristande överensstämmelsen:
a)
Rattmärket har anbringats i strid med artikel 9 eller 10.
b)
Rattmärke saknas.
c)
Det har inte upprättats någon EU-försäkran om överensstämmelse.
d)
EU-försäkran om överensstämmelse har inte upprättats på ett korrekt sätt.
e)
Den tekniska dokumentationen är antingen inte tillgänglig eller ofullständig.
f)
EU-försäkran om överensstämmelse har inte sänts till fartyget.
2. Om sådan bristande överensstämmelse som avses i punkt 1 kvarstår, ska den berörda medlemsstaten vidta alla lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av den marina utrustningen på marknaden eller se till att den återkallas eller dras tillbaka från marknaden.
Artikel 30
Undantag baserade på tekniska innovationer
1. I undantagsfall får flaggstatens myndigheter tillåta att marin utrustning som inte uppfyller förfarandena för bedömning av överensstämmelse placeras ombord på ett EU-fartyg, om det på ett för flaggstatens myndigheter tillfredsställande sätt genom provning eller på annat vis har fastställts att sådan utrustning uppfyller målen för detta direktiv.
2. Dessa provningsförfaranden får inte på något sätt göra skillnad mellan marin utrustning tillverkad i flaggmedlemsstaten och marin utrustning tillverkad i andra stater.
3. Marin utrustning som omfattas av denna artikel ska från flaggmedlemsstaten få ett certifikat som alltid ska förvaras tillsammans med utrustningen och som ger flaggmedlemsstatens tillstånd att placera utrustningen ombord på fartyget samt innehåller alla restriktioner eller bestämmelser som rör utrustningens användning.
4. Om en medlemsstat tillåter att marin utrustning som omfattas av denna artikel placeras ombord på ett EU-fartyg, ska medlemsstaten genast till kommissionen och övriga medlemsstater översända närmare uppgifter om detta tillsammans med rapporter från alla relevanta provningar, bedömningar och förfaranden för bedömning av överensstämmelse.
5. Om kommissionen anser att villkoren i punkt 1 inte är uppfyllda får den, inom tolv månader från mottagandet av det meddelande som avses i punkt 4, begära att den berörda medlemsstaten återkallar det beviljade tillståndet inom en fastställd tidsfrist. Kommissionen ska i detta avseende vidta åtgärder genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.
6. När ett fartyg med sådan marin utrustning ombord som omfattas av punkt 1 överförs till en annan medlemsstat, får den mottagande flaggmedlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder, vilka får inbegripa provningar och praktiska demonstrationer, för att säkerställa att utrustningen är minst lika effektiv som utrustning som uppfyller förfarandena för bedömning av överensstämmelse.
Artikel 31
Undantag för provning eller utvärdering
En flaggstats myndigheter får tillåta att marin utrustning som inte uppfyller förfarandena för bedömning av överensstämmelse eller inte omfattas av artikel 30 placeras ombord på ett EU-fartyg i provnings- eller utvärderingssyfte, om följande kumulativa villkor är uppfyllda:
a)
Den marina utrustningen ska från flaggmedlemsstaten erhålla ett certifikat som alltid ska förvaras tillsammans med utrustningen och som ger flaggmedlemsstaten tillstånd att placera utrustningen ombord på EU-fartyget samt innehåller alla nödvändiga restriktioner och andra lämpliga bestämmelser som rör den aktuella utrustningens användning.
b)
Tillståndet ska begränsas till den period som flaggstaten anser vara nödvändig för att genomföra provningen, vilken bör vara så kort som möjligt.
c)
Den marina utrustningen får inte utnyttjas i stället för utrustning som uppfyller kraven i detta direktiv och får inte ersätta sådan utrustning, vilken ska finnas kvar ombord på EU-fartyget i funktionsdugligt skick och vara klar för omedelbar användning.
Artikel 32
Undantag vid exceptionella omständigheter
1. Under exceptionella omständigheter, som ska vara vederbörligen motiverade till flaggstatens myndigheter, då marin utrustning behöver ersättas i en hamn utanför unionen och det av rimliga hänsyn till tid, fördröjningar och kostnader inte är möjligt att placera utrustning med rattmärke ombord, får annan marin utrustning placeras ombord om inte annat följer av punkterna 2-4.
2. Den marina utrustning som placeras ombord ska åtföljas av dokumentation som intygar att tillämpliga IMO-krav är uppfyllda och som utfärdats av en stat som är medlem i IMO och part i de tillämpliga konventionerna.
3. Flaggstatens myndigheter ska genast underrättas om beskaffenheten och egenskaperna hos sådan annan marin utrustning.
4. Flaggstatens myndigheter ska snarast se till att den marina utrustningen som avses i punkt 1 tillsammans med tillhörande provningsdokumentation uppfyller tillämpliga krav i de internationella instrumenten och i detta direktiv.
5. Om det har visats att viss marin utrustning som bär rattmärket inte är tillgänglig på marknaden, får flaggmedlemsstaten tillåta att annan marin utrustning placeras ombord om inte annat följer av punkterna 6-8.
6. Den godkända marina utrustningen ska så långt som möjligt överensstämma med de krav och provningsstandarder som avses i artikel 4.
7. Den marina utrustning som placeras ombord ska åtföljas av ett tillfälligt certifikat om godkännande som utfärdats av flaggmedlemsstaten eller av en annan medlemsstat, och som innehåller uppgifter om följande:
a)
Den rattmärkesförsedda utrustning som den godkända utrustningen ska ersätta.
b)
De exakta omständigheter under vilka certifikatet om godkännande har utfärdats, och särskilt uppgifter om att rattmärkesförsedd utrustning inte är tillgänglig på marknaden.
c)
De exakta utformnings-, konstruktions- och prestandakrav på grundval av vilka utrustningen har godkänts av den medlemsstat som utfärdat certifikatet.
d)
De eventuella provningsstandarder som tillämpats i de relevanta förfarandena för godkännande.
8. Den medlemsstat som utfärdat ett tillfälligt certifikat om godkännande ska genast underrätta kommissionen om detta. Om kommissionen anser att villkoren i punkterna 6 och 7 inte har uppfyllts, kan den kräva att medlemsstaten återkallar det certifikatet eller vidta andra lämpliga åtgärder genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.
KAPITEL 6
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 33
Utbyte av erfarenhet
Kommissionen ska sörja för organisationen av erfarenhetsutbyten mellan de nationella myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för riktlinjerna för anmälan, särskilt i fråga om marknadskontroll.
Artikel 34
Samordning av anmälda organ
1. Kommissionen ska se till att lämplig samordning och samarbete mellan de anmälda organen införs och att samordningen och samarbetet bedrivs på ett tillfredsställande sätt genom en sektorsspecifik grupp av anmälda organ.
2. Medlemsstaterna ska se till att de organ som de har anmält deltar i den sektorsspecifika gruppens arbete direkt eller genom utsedda representanter.
Artikel 35
Genomförandebestämmelser
1. Medlemsstaterna ska med hjälp av det informationssystem som kommissionen ställt till förfogande för det ändamålet till kommissionen meddela namnen och kontaktuppgifterna för de myndigheter som ansvarar för genomförandet av detta direktiv. Kommissionen ska upprätta, regelbundet uppdatera och offentliggöra en förteckning över de myndigheterna.
2. För varje marin utrustningsartikel som i enlighet med internationella konventioner måste vara godkända av flaggstatens myndigheter, ska kommissionen genom genomförandeakter ange vilka utformnings-, konstruktions- respektive prestandakrav och vilka provningsstandarder som krävs enligt internationella instrument. Vid antagandet av dessa akter ska kommissionen också uttryckligen fastställa de datum från och med vilka de kraven och provningsstandarderna ska tillämpas, inbegripet datumen för utsläppande på marknaden och placering ombord, i enlighet med de internationella instrumenten och med beaktande av de tidsramar som gäller inom varvsindustrin. Kommissionen får också precisera de gemensamma kriterierna och de närmare förfarandena för tillämpningen.
3. I syfte att säkerställa att utrustning som placerats ombord på EU-fartyg är förenlig med de internationella instrumenten ska kommissionen genom genomförandeakter ange vilka nya utformnings-, konstruktions- och prestandakrav som finns i de internationella instrument som är tillämpliga på utrustning som redan placerats ombord.
4. Kommissionen ska upprätta och underhålla en databas som ska innehålla minst följande information:
a)
Förteckningen över och de viktigaste uppgifterna i de certifikat om överensstämmelse som utfärdats enligt detta direktiv och tillhandahållits av de anmälda organen.
b)
Förteckningen över och de viktigaste uppgifterna i de certifikat om överensstämmelse som utfärdats enligt detta direktiv och tillhandahållits av tillverkarna.
c)
En uppdaterad förteckning över tillämpliga internationella instrument och de krav och provningsstandarder som är tillämpliga i enlighet med artikel 4.4.
d)
Förteckningen över samt den fullständiga texten till de kriterier och förfaranden som avses i punkt 2.
e)
I tillämpliga fall de krav och villkor för elektronisk märkning som avses i artikel 11.
f)
All annan användbar information som underlättar för medlemsstaterna, de anmälda organen och de ekonomiska aktörerna att genomföra detta direktiv korrekt.
Den databasen ska göras tillgänglig för medlemsstaterna. Den ska också, enbart i informationssyfte, göras tillgänglig för allmänheten.
5. De genomförandeakter som avses i denna artikel ska antas i form av kommissionsförordningar i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 38.2.
Artikel 36
Ändringar
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 37 i syfte att uppdatera hänvisningarna till de standarder som avses i bilaga III, när nya standarder blir tillgängliga.
Artikel 37
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 8, 11, 27 och 36 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 17 september 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 8, 11, 27 och 36 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 8, 11, 27 och 36 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 38
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss), som inrättats genom förordning (EG) nr 2099/2002. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande, ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
Artikel 39
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 18 september 2016 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 18 september 2016.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 40
Upphävande
1. Direktiv 96/98/EG ska upphöra att gälla med verkan från och med den 18 september 2016.
2. De krav och provningsstandarder för marin utrustning som är tillämpliga den 18 september 2016 enligt de bestämmelser i nationell lagstiftning som antagits av medlemsstaterna för att följa direktiv 96/98/EG, ska fortsätta att gälla tills ikraftträdandet av sådana genomförandeakter som avses i artikel 35.2.
3. Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet.
Artikel 41
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 42
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 23 juli 2014.