РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1333/2014 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 26 ноември 2014 година
относно статистиката на паричните пазари
(ЕЦБ/2014/48)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка, и по-специално член 5 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4 от него,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
За изпълнението на задачите си Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) се нуждае от изготвянето на статистически данни за сделките на паричния пазар, а именно за обезпечените сделки, необезпечените сделки и за някои сделки с деривати, допълнително уточнени в настоящия регламент, които са сключени от парично-финансови институции (ПФИ), с изключение на централните банки и фондовете на паричния пазар (ФПП), с други ПФИ, и между ПФИ и други финансови институции, държавно управление и нефинансови предприятия, като вътрешногруповите сделки не се включват.
(2)
Със събирането на тези статистически данни основно се цели да се предостави на Европейската централна банка (ЕЦБ) пълна, подробна и хармонизирана статистическа информация относно паричните пазари в еврозоната. Извлечените от сделките данни, събрани по отношение на горепосочените пазарни сегменти, предоставят информация относно трансмисионния механизъм на решенията в областта на паричната политика. Следователно те са необходим набор от статистически данни за целите на паричната политика в еврозоната.
(3)
Събирането на статистически данни е необходимо и за да може ЕЦБ да предоставя аналитична и статистическа подкрепа на единния надзорен механизъм (ЕНМ) в съответствие с Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (3). В тази рамка събирането на статистически данни е необходимо и с цел да се подпомагат задачите на ЕЦБ в областта на финансовата стабилност.
(4)
Националните централни банки (НЦБ) следва да уведомят ЕЦБ, в случай че решат да не събират изискуемите по настоящия регламент данни, като в този случай ЕЦБ поема задачата да събере данните пряко от отчетните единици.
(5)
В съответствие с Договорите и съгласно условията, предвидени в Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка (наричан по-долу „Устава на ЕСЦБ“), от ЕЦБ се изисква да приема регламенти, доколкото това е необходимо за изпълнението на задачите на ЕСЦБ, определени в Устава на ЕСЦБ, а в някои случаи - предвидени в разпоредбите, приети от Съвета съгласно член 129, параграф 4 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
(6)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като същевременно се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ първоначално ще изиска да се отчитат данни от най-големите ПФИ от еврозоната въз основа на стойността на общите основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи за всички ПФИ от еврозоната. От 1 януари 2017 г. Управителният съвет на ЕЦБ може да увеличи броя на отчетните ПФИ, като вземе предвид и други критерии, като например значимостта на дейността на ПФИ на паричните пазари и важността на ПФИ за стабилността и функционирането на финансовата система. С оглед на осигуряването на минимално равнище на географска представителност ЕЦБ ще осигури наличието на поне три отчетни ПФИ от държава членка, чиято парична единица е еврото (наричана по-долу „държава членка от еврозоната“). НЦБ могат да събират данни и от ПФИ, които не са част от действителната съвкупност от отчетни единици въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност, като в този случай данните ще бъдат отчетени и проверени съгласно настоящия регламент.
(7)
С цел да се сведе до минимум тежестта на отчетността за ПФИ, като се избегне подлагането им на двойни изисквания за отчетност и същевременно с това се осигурят навременни и висококачествени статистически данни, ЕЦБ следва да е в състояние да ги освободи от задължението да отчитат данни относно сделките за финансиране с ценни книжа и договорите за деривати, ако тези данни вече са били отчетени пред регистър на трансакциите, при положение че ЕЦБ разполага с ефективен достъп до навременни и стандартизирани данни в съответствие с изискванията, посочени в настоящия регламент.
(8)
В член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета е предвидена възможността ЕЦБ да приема регламенти, с които определя изискванията си за статистическа отчетност и ги налага спрямо действителната съвкупност от отчетни единици на държавите членки от еврозоната. В член 6, параграф 4 е предвидено, че ЕЦБ може да приема регламенти, определящи условията, съгласно които може да се упражнява правото на проверка или принудително събиране на статистическа информация.
(9)
В член 4 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че държавите членки трябва да създадат своя собствена организация в областта на статистиката и да работят в пълно сътрудничество с ЕСЦБ, за да се осигури изпълнението на задълженията, които произтичат от член 5 от Устава на ЕСЦБ.
(10)
Дотолкова, доколкото данните, събрани съгласно настоящия регламент, съдържат поверителна статистическа информация, приложимите стандарти за защитата и използването на такава информация ще бъдат посочените в членове 8 и 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
(11)
В член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98 е предвидено, че ЕЦБ има правомощието да налага санкции на отчетните единици, които не спазват изискванията за статистическа отчетност, посочени в регламентите или решенията на ЕЦБ.
(12)
Въпреки че се отчита, че регламентите, приети от ЕЦБ съгласно член 34.1 от Устава на ЕСЦБ, не предоставят права и не налагат задължения на държавите членки, чиято парична единица не е еврото (наричани по-долу „държави членки извън еврозоната“), член 5 от Устава на ЕСЦБ се прилага както към държавите членки от еврозоната, така и към държавите членки извън еврозоната. В Регламент (ЕО) № 2533/98 се отбелязва, че член 5 от Устава на ЕСЦБ, заедно с член 4, параграф 3 от Договора за Европейския съюз, предполага задължение на национално равнище да се разработят и приложат всички мерки, които държавите членки извън еврозоната считат за подходящи с оглед на събирането на статистическата информация, необходима за изпълнението на изискванията на ЕЦБ за статистическа отчетност, както и с оглед на своевременната им подготовка в областта на статистиката, за да станат държави членки от еврозоната.
(13)
Изискванията за отчетност съгласно настоящия регламент не засягат изискванията за отчeтност, установени в други правни актове и инструменти на ЕЦБ, които могат, поне частично, да обхващат и отчитането на статистическа информация за паричните пазари сделка по сделка или агрегирано,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент:
1.
„отчетна единица“, „резидент“ и „резидентен“ имат същото значение, както са определени в член 1 от Регламент (ЕО) № 2533/98;
2.
„парично-финансова институция“ (ПФИ) има същото значение, както е определено в член 1 от Регламент (ЕС) № 1071/2013 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2013/33) (4), и включва всички клонове на ПФИ на територията на Съюза и ЕАСТ, освен ако изрично е предвидено друго в разпоредбите на настоящия регламент;
3.
„ДФП“ означава други финансови посредници освен застрахователните (осигурителните) дружества и пенсионните фондове, така както те са определени в преработената Европейска система от сметки (наричана по-долу „ЕСС 2010“), установена с Регламент (ЕС) № 549/2013 на Европейския парламент и на Съвета (5);
4.
„застрахователни (осигурителни) дружества“ са финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на рискове главно под формата на пряко застраховане или презастраховане, както е посочено в ЕСС 2010;
5.
„пенсионни фондове“ са всички финансови предприятия и квазикорпорации, които се занимават основно с финансово посредничество като следствие от обединяването на социални рискове и потребностите на осигурените лица (социално осигуряване), както е посочено в ЕСС 2010;
6.
„нефинансови предприятия“ е секторът от нефинансови предприятия, посочен в ЕСС 2010;
7.
„държавно управление“ обхваща институционалните единици, които са непазарни производители, чиято продукция е предназначена за индивидуално и колективно потребление и които се финансират от задължителни плащания, извършвани от единици, принадлежащи към други сектори, и институционалните единици, които се занимават основно с преразпределението на национален доход и богатство, както е посочено в ЕСС 2010;
8.
„общи основни балансови активи“ са общите активи минус други активи, така както тези термини са определени в Регламент (ЕС) № 1071/2013 (ЕЦБ/2013/33);
9.
„статистически данни за паричния пазар“ са статистически данни, свързани с обезпечените сделки, необезпечените сделки и сделките с деривати, чийто обект са инструментите на паричния пазар, сключени между ПФИ или между ПФИ и ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, централни банки, държавно управление и нефинансови предприятия, като не се включват вътрешногруповите сделки през съответния отчетен период;
10.
„инструмент на паричния пазар“ е който и да е от инструментите, посочени в приложения I, II и III;
11.
„фонд на паричния пазар“ е предприятие за колективно инвестиране, което се нуждае от разрешение за извършване на дейност като предприятие за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа съгласно Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6) или е алтернативен инвестиционен фонд съгласно Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7), инвестира в краткосрочни активи и си е поставило като отделни или кумулативни цели предлагането на печалба в съответствие с лихвените проценти на паричния пазар или запазването на стойността на инвестицията;
12.
„централна банка“ е която и да е централна банка, независимо от това къде се намира;
13.
„национална централна банка/национални централни банки“ или „НЦБ“ са националните централни банки на държавите членки в Съюза;
14.
„референтна съвкупност от отчетни единици“ са ПФИ, резиденти в еврозоната, с изключение на централните банки и ФПП, които приемат деноминирани в евро депозити и/или емитират други дългови инструменти, и/или предоставят деноминирани в евро кредити, както са посочени в приложение I, II или III, от/на други ПФИ и/или от/на ДФП, застрахователни (осигурителни) дружества, пенсионни фондове, държавно управление, централни банки за инвестиционни цели или нефинансови предприятия;
15.
„група“ е група от предприятия - включително, но не само банкова група - която се състои от предприятие майка и дъщерните му предприятия, чиито финансови отчети са консолидирани за целите на Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (8);
16.
„клон“ означава място на стопанска дейност, което представлява юридически зависима част от дадена институция и което извършва пряко всички или някои от сделките, присъщи на дейността на институцията;
17.
„клон в Съюза или клон в ЕАСТ“ е клон, който се намира и е регистриран в държава членка на Съюза или в държава от ЕАСТ;
18.
„Европейската асоциация за свободна търговия“ е междуправителствената организация, създадена, за да насърчава свободната търговия и икономическата интеграция в полза на нейните държави членки;
19.
„вътрешногрупова сделка“ е сделка, чийто обект са инструменти на паричния пазар, сключена от отчетна единица с друго предприятие, което е изцяло включено в същия консолидиран финансов отчет. Предприятията, които са страни по сделката, се считат за изцяло включени в „същата консолидация“, когато и двете са или:
а)
включени в консолидация съгласно Директива 2013/34/ЕС или съгласно международните стандарти за финансова отчетност (IFRS), приети съгласно Регламент (ЕО) № 1606/2002 на Европейския парламент и на Съвета (9), или когато се касае за група, чието предприятие майка е с главно управление в трета държава - съгласно общоприетите счетоводни принципи на тази трета държава, определени за еквивалентни на IFRS съгласно Регламент (ЕО) № 1569/2007 на Комисията (10) (или съгласно счетоводните стандарти на трета държава, прилагането на които е позволено в съответствие с член 4 от същия регламент); или
б)
обхванати от същия надзор на консолидирана основа в съответствие с Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11) или когато се касае за група, предприятието майка на която е с главно управление в трета държава - от същия надзор на консолидирана основа от компетентен орган на трета държава, който е оценен като равностоен на надзора, подчинен на принципите, установени в член 127 от Директива 2013/36/ЕС;
20.
„работен ден“ по отношение на която и да е дата, посочена в договор или в потвърждение за сделка с инструмент на паричния пазар, е денят, в който търговските банки и валутните пазари са отворени за обичайната си дейност (включително за операции със съответния инструмент на паричния пазар) и извършват сетълмент на плащания в същата валута като валутата на задължението за плащане, което е дължимо на тази дата или е изчислено към тази дата. В случай че дадена сделка с инструмент на паричния пазар е уредена от стандартно основно споразумение, съставено от Европейската банкова федерация (ЕБФ), Асоциацията на кредитните пазари (АКП), Международна асоциация за суапове и деривати (МАСД) или други водещи европейски или международни пазарни асоциации, се използва предоставеното в споразумението определение или определението, към което то препраща. За сетълмента на сделка с инструмент на паричния пазар, по отношение на която сетълментът следва да се извърши посредством определена система за сетълмент, „работен ден“ е денят, в който системата за сетълмент е отворена за извършването на сетълмента на тази сделка;
21.
„ден за сетълмент на TARGET2“ е всеки ден, в който TARGET2 (Трансевропейската автоматизирана система за брутен сетълмент на експресни преводи в реално време) е отворена;
22.
„споразумение за обратно изкупуване“ е споразумение, по силата на което страните по него могат да участват в сделки, по които едната страна („продавач“) се съгласява да продаде на другата страна („купувач“) определени „активи“ („ценни книжа“, „стоки“ или „други финансови активи“) на определена дата в близко бъдеще, в замяна на което купувачът плаща покупната цена на продавача, като едновременно с това купувачът се съгласява да продаде обратно на продавача активите на определена бъдеща дата или при поискване, в замяна на което продавачът плаща на купувача договорената за обратното изкупуване цена. Всяка подобна сделка може да бъде репо сделка или сделка за покупка с уговорка за последваща обратна продажба. „Споразумение за обратно изкупуване“ може да е и споразумение за предоставяне на активи в залог и за предоставяне на общо право на повторно използване в замяна на кредит на парични средства на определена дата в близко бъдеще и връщането на кредита и лихвите на бъдеща дата в замяна на връщането на активите. Репо сделките могат да бъдат сключени с предварително определен падеж („срочни репо сделки“) или без предварително определен падеж, като на страните се предоставя възможност да се споразумеят по всяко време относно това дали да продължат или да прекратят споразумението („отворени репо сделки“);
23.
„тристранна репо сделка“ е репо сделка, при която на трета страна е възложено да избере обезпечението и да извършва действия по управлението му, докато е в сила сделката;
24.
„валутен суап“ е суап сделка, при която едната страна продава на другата определена сума от определена валута в замяна на плащането на договорена сума от друга определена валута по договорен валутен курс (известен като спот валутен курс) с уговорката продадената валута да бъде изкупена обратно на бъдеща дата (известна като падеж) в замяна на продажбата на първоначално закупената валута по различен валутен курс (известен като форуърд валутен курс);
25.
„овърнайт индекс суап“ (ОИС) е лихвен суап, при който периодичният плаващ лихвен процент е равен на средната геометрична стойност на овърнайт лихвения процент (или овърнайт индекс лихвения процент) през определен период от време. Окончателното плащане се изчислява, като разликата между фиксирания лихвен процент и натрупания овърнайт лихвен процент, отчетен по време на действието на ОИС, се прилага към номиналната стойност на сделката. Тъй като предметът на настоящия регламент обхваща само ОИС, деноминирани в евро, овърнайт лихвеният процент ще бъде ЕОНИА.
26.
„Рамката Базел III за КЛП“ е коефициентът на ликвидно покритие (КЛП), предложен от Базелския комитет и одобрен на 7 януари 2013 г. от Групата на управителите и ръководителите на надзорни органи, надзорния орган на Базелския комитет за банков надзор, като минимален глобален регулаторен стандарт по отношение на мерките за краткосрочна ликвидност в банковия сектор.
Член 2
Действителна съвкупност от отчетни единици
1. Действителната съвкупност от отчетни единици се състои от ПФИ, резиденти на еврозоната, от референтната съвкупност от отчетни единици, които са определени от Управителния съвет като отчетни единици съгласно параграф 2 или 3, както е приложимо, или от ПФИ, определени като отчетни единици съгласно параграф 4 - въз основа на посочените там критерии, и които са уведомени за отчетните си задължения съгласно параграф 5 (наричани по-долу „отчетни единици“).
2. На датата, на която настоящият регламент влезе в сила, Управителният съвет може да вземе решение, че ПФИ е отчетна единица, ако общите основни балансови активи на ПФИ надхвърлят 0,35 % от общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната въз основа на най-актуалните данни, с които ЕЦБ разполага, т.е.:
а)
данните към края на месец декември на календарната година, предхождаща уведомлението съгласно параграф 5; или
б)
ако данните по буква а) не са налични, данните към края на месец декември на предходната година.
За целите на това решение клоновете извън държавата на произход на съответната ПФИ се изключват от изчисляването на общите основни балансови активи на съответната ПФИ.
3. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе решение за категоризирането на други ПФИ като отчетни единици въз основа на размера на общите им основни балансови активи в сравнение с общите основни балансови активи на всички ПФИ от еврозоната, значимостта на дейността на ПФИ при търгуването на инструменти на паричния пазар и важността им за стабилността и функционирането на финансовата система в еврозоната и/или в отделните държави членки.
4. Считано от 1 януари 2017 г. Управителният съвет може да вземе и решение, че за всяка държава членка от еврозоната като отчетни единици се определят поне три ПФИ. Следователно, ако въз основа на решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2 или параграф 3, в определена държава членка от еврозоната бъдат избрани по-малко от три ПФИ, действителната съвкупност от отчетни единици ще обхваща и други ПФИ от тази държава членка от еврозоната, които съответната НЦБ счита за представителни (наричани по-долу „представителни отчетни единици“), така че като отчетни единици за тази държава членка от еврозоната да бъдат определени поне три отчетни единици.
Представителните отчетни единици се избират измежду най-големите кредитни институции, резиденти в съответната държава членка от еврозоната, въз основа на общите основни балансови активи на институциите, освен ако НЦБ предложат други критерии, с които ЕЦБ писмено се съгласи.
5. ЕЦБ или съответната НЦБ уведомява съответните ПФИ за решението на Управителния съвет съгласно параграф 2, 3 или 4 и за задълженията им по настоящия регламент. Уведомлението се изпраща в писмена форма поне четири месеца преди началото на първото отчитане.
6. Независимо от решенията на Управителния съвет, взети съгласно параграф 2, 3 или 4, НЦБ могат да събират и статистически данни за паричния пазар от ПФИ, резиденти в тяхната държава членка, които не са отчетни единици съгласно параграф 2, 3 или 4, въз основа на националните им изисквания за статистическа отчетност (наричани по-долу „допълнителни отчетни единици“). Ако дадена НЦБ определи допълнителни отчетни единици по този начин, тя своевременно ги уведомява.
Член 3
Изисквания за статистическа отчетност
1. За целите на редовното изготвяне на статистически данни за паричния пазар отчетните единици отчитат ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар на НЦБ на държавата членка, в която са резиденти на консолидирана основа, включително за всички техни клонове в Съюза или в ЕАСТ. Изискваната статистическа информация е посочена в приложения I, II и III. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент НЦБ предава на ЕЦБ статистическата информация, която получи от отчетните единици.
2. НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност във връзка с инструментите на паричния пазар, които отчетните единици следва да спазват. Тези правила за отчетност осигуряват предоставянето на необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
3. Независимо от изискванията за отчетност, посочени в параграф 1, дадена НЦБ може да вземе решение, че избраните съгласно член 2, параграфи 2, 3 и 4 отчетни единици, резиденти в държавата членка на НЦБ, ще отчитат на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III. НЦБ надлежно уведомява ЕЦБ и отчетните единици в случаите, когато ЕЦБ определя и прилага правилата за отчетност, които отчетните единици следва да спазват, и поема задачата да събира необходимите данни пряко от отчетните единици.
4. Ако дадена НЦБ избере допълнителни отчетни единици и ги уведоми, както е посочено в член 2, параграф 6, те отчитат на НЦБ ежедневна статистическа информация относно инструментите на паричния пазар. В съответствие с член 4, параграф 2 от настоящия регламент при поискване от ЕЦБ НЦБ ѝ предава статистическата информация, която получи от допълнителните отчетни единици.
5. В съответствие с националните им изисквания за статистическа отчетност НЦБ определят и прилагат правилата за отчетност, които допълнителните отчетни единици следва да спазват. НЦБ гарантират, че националните правила за отчетност изискват от допълнителните отчетни единици да изпълняват изисквания, които са еквивалентни на членове 6-8, член 10, параграф 3 и членове 11 и 12 от настоящия регламент. НЦБ гарантират, че тези правила за отчетност предоставят необходимата статистическа информация и позволяват да бъде извършена точна проверка за изпълнението на предвидените в приложение IV минимални стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизии.
Член 4
Срокове
1. В случай че съгласно член 3, параграф 3 дадена НЦБ вземе решение, че отчетните единици отчитат пряко на ЕЦБ статистическата информация, посочена в приложения I, II и III, отчетните единици предават тази информация на ЕЦБ, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично между 18.00 ч. на датата на извършване на сделката и 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
2. В случаите извън параграф 1 НЦБ предават на ЕЦБ ежедневно посочената в приложения I, II и III статистическа информация относно паричния пазар, която получават от отчетните единици, както следва:
а)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 7.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
б)
данните, събрани от отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката;
в)
данните, събрани от допълнителните отчетни единици, избрани съгласно член 2, параграф 6, се предават на ЕЦБ веднъж дневно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след датата на извършване на сделката, веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, или веднъж месечно преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на месеца, за който се отнасят данните. НЦБ вземат решение относно периодичността на отчитане и своевременно и надлежно уведомяват ЕЦБ. НЦБ могат да преразглеждат периодичността на отчитане всяка година;
г)
данни, по отношение на които НЦБ има дерогация съгласно член 5, се предават на ЕЦБ веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните.
3. НЦБ решават докога най-късно трябва да получат данните от отчетните единици, за да спазят собствените си срокове за отчитане, както е посочено в параграф 2, и надлежно уведомяват отчетните единици.
4. Когато краен срок, посочен в параграф 1 или в параграф 2, се падне в неработен ден на TARGET2, крайният срок се удължава до следващия работен ден на TARGET2, както е съобщено на уебсайта на ЕЦБ.
Член 5
Дерогация
В случаите, когато отчетните единици са избрани съгласно член 2, параграф 3 или 4, НЦБ може да вземе решение, че отчетните единици могат да предават на НЦБ ежедневните статистически данни за паричния пазар веднъж седмично преди 13.00 ч. централноевропейско време на първия ден за сетълмент на TARGET2 след края на седмицата, за която се отнасят данните, ако поради оперативни причини те не могат да спазят изискването за ежедневна периодичност на отчитането. ЕЦБ може да определи условия за прилагането на тази дерогация от НЦБ.
Член 6
Случаи на сливане, разделяне, преобразуване, оздравяване и неплатежоспособност
1. В случай на сливане, разделяне, отделяне или друго преобразуване, което може да окаже влияние върху изпълнението на статистическите ѝ задължения, съответната отчетна единица уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ веднага след като намерението да се осъществи подобна операция стане публично известно и в разумен срок преди операцията да бъде осъществена, за процедурите, които са планувани в изпълнение на предвидените в настоящия регламент изисквания за статистическа отчетност. Отчетната единица също уведомява ЕЦБ и съответната НЦБ в срок до 14 дни от приключването на операцията.
2. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез придобиване, както е определено в Директива 2011/35/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), и един от сливащите се субекти е отчетна единица, придобиващият субект продължава да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
3. Ако отчетна единица се слее с друг субект чрез учредяване на ново дружество, както е определено в Директива 2011/35/ЕС, и един от сливащите се субекти е отчетна единица, новоучреденият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент, ако отговаря на определението за отчетна единица.
4. Ако отчетна единица се раздели на два или повече субекта чрез придобиване или чрез учредяване на нови дружества, както е определено в Шеста директива 82/891/ЕИО на Съвета (13), и един от новите субекти е отчетна единица, новият субект е длъжен да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент. Разделянето включва и операция по отделяне, по силата на която отчетна единица прехвърля всички или част от активите и пасивите си на ново дружество в замяна на акции в новото дружество.
5. Ако отчетна единица стане неплатежоспособна, загуби лиценза си за банкова дейност или поради други причини престане да извършва банкова дейност, като това се удостовери от компетентния надзорен орган, тя вече не е длъжна да осъществява отчетността съгласно настоящия регламент.
6. За целите на параграф 5 отчетна единица се счита за неплатежоспособна, ако възникне едно или повече от следните обстоятелства:
а)
отчетната единица извърши общо прехвърляне на имущество в полза на кредитори или с цел да участва в оздравяване, съдебно споразумение или конкордат с кредитори;
б)
отчетната единица направи писмено признание, че не е в състояние да изплати дълговете си, когато те станат изискуеми;
в)
отчетната единица поиска, се съгласи или приеме в нея или по отношение на цялото ѝ имущество или на съществена част от него да бъде назначен доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него;
г)
представяне или подаване на молба за откриване на производство по несъстоятелност по отношение на отчетната единица (от лице, различно от контрагента, по отношение на задължение на отчетната единица към този контрагент) в съда или пред друг компетентен орган или агенция;
д)
отчетната единица е прекратила дейността си чрез ликвидация или е обявена в несъстоятелност (или спрямо нея започне друго подобно производство); или отчетната единица, орган на публичната власт или друго образувание или лице подаде молба за оздравяването ѝ, сключването на съдебно споразумение или на конкордат, преструктурирането ѝ от акционерите или съдружниците в нея, управлението ѝ от администратор, ликвидацията ѝ, прекратяването ѝ или друга подобна мярка съгласно действащи или бъдещи законови и подзаконови норми, като тази молба не е спряна или отхвърлена в срок до 30 дни от подаването ѝ (освен когато става въпрос за молба за откриване на производство по ликвидация или друго подобно производство, като в тези случаи 30-дневният срок не се прилага);
е)
назначаването в нея или по отношение на цялото ѝ имущество, или на съществена част от него на доверител, администратор, синдик, ликвидатор или длъжностно лице с подобни функции; или
ж)
свикването на събрание на кредиторите с оглед на обсъждането на доброволно споразумение (или друга подобна процедура).
Член 7
Разпоредби относно поверителността
1. Когато получават или обработват данни съгласно настоящия регламент, които съдържат поверителна информация, включително когато обменят данни с други НЦБ от еврозоната, ЕЦБ и НЦБ прилагат стандартите за защита и използване на поверителна статистическа информация, установени в член 8 и член 8в от Регламент (ЕО) № 2533/98.
2. При спазване на параграф 1 поверителната информация, която се съдържа в статистическите данни, събирани съгласно настоящия регламент от ЕЦБ или дадена НЦБ, не се предават на или споделят с други органи или с други трети страни, различни от ЕЦБ и НЦБ от еврозоната, освен ако съответната отчетна единица е дала предварително изричното си писмено съгласие на ЕЦБ или на съответната НЦБ и ЕЦБ или съответната НЦБ, ако това е приложимо, са сключили подходящо споразумение за поверителност с тази отчетна единица.
Член 8
Проверка и принудително събиране
ЕЦБ или НЦБ според случая имат право да проверяват и ако е необходимо, да събират принудително информацията, която отчетните единици предоставят в съответствие с изискванията за статистическа отчетност, посочени в член 3 и приложения I, II и III към настоящия регламент. По-специално това право може да се упражнява, ако дадена отчетна единица не изпълнява предвидените в приложение IV стандарти за предаване, точност, съответствие с понятията и ревизиите. Прилага се и член 6 от Регламент (ЕО) № 2533/98.
Член 9
Опростена процедура за изменения
Като взема предвид становищата на Комитета по статистика на ЕСЦБ, Изпълнителният съвет на ЕЦБ може да прави технически изменения в приложенията към настоящия регламент, при условие че те не променят заложената концептуална рамка и не засягат тежестта на отчетността за отчетните единици. Изпълнителният съвет уведомява своевременно Управителния съвет за всяко такова изменение.
Член 10
Първо отчитане
1. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграф 2, първото отчитане съгласно настоящия регламент, като се имат предвид преходните разпоредби на член 12, започва с данни за 1 април 2016 г.
2. За отчетните единици, избрани съгласно член 2, параграфи 3 и 4, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която ЕЦБ или съответната НЦБ съобщи на отчетната единица съгласно член 2, параграф 5, но не по-рано от 12 месеца след приемането на решението на Управителния съвет съгласно член 2, параграф 3 или параграф 4.
3. Освен това когато представителна отчетна единица е избрана съгласно член 2, параграф 4, тя може да подаде писмено искане до ЕЦБ или съответната НЦБ за временно отлагане на първата отчетна дата, като изложи основанията за това забавяне. Поисканото отлагане може да бъде разрешено за срок до шест месеца с възможност за последващи удължавания на срока до шест месеца. ЕЦБ или съответната НЦБ може да се споразумее за отлагането на първата отчетна дата по отношение на подалата искането представителна отчетна единица, ако счете, че забавянето е оправдано. Освен това ако на първата отчетна дата представителната отчетна единица не разполага с данни за отчитане или разполага само с данни, които както ЕЦБ, така и НЦБ считат за непредставителни, НЦБ може да се съгласи да освободи представителната отчетна единица от спазването на първата отчетна дата. Освобождаването може да се предостави само от НЦБ заедно с ЕЦБ, ако и ЕЦБ, и НЦБ считат, че искането е обосновано и не излага на риск представителността на отчетната извадка.
4. За ПФИ, избрани като допълнителни отчетни единици съгласно член 2, параграф 6, първото отчитане съгласно настоящия регламент започва на датата, която съответната НЦБ съобщи на допълнителната отчетна единица съгласно член 2, параграф 6.
Член 11
Клауза за периодичен преглед
ЕЦБ извършва преглед на действието на настоящия регламент 12 месеца след първото отчитане и съставя доклад за това. Според препоръките, направени в доклада, тя може да увеличи или да намали броя на отчетните единици и/или на изискванията за статистическа отчетност. След този първоначален преглед на всеки две години се извършват редовни актуализации на действителна съвкупност от отчетни единици.
Член 12
Преходни разпоредби
За периода от 1 април 2016 г. до 1 юли 2016 г. на отчетните единици се позволява да отчитат на ЕЦБ и на съответната НЦБ статистически данни за паричния пазар за някои, а не за всички, необходими дни. ЕЦБ или съответната НЦБ могат да определят дните, за които се изисква отчетност.
Член 13
Заключителни разпоредби
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2015 година.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставен във Франкфурт на Майн на 26 ноември 2014 година.
EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) nr 1333/2014
av den 26 november 2014
om penningmarknadsstatistik
(ECB/2014/48)
ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4,
med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande (2), och
av följande skäl:
(1)
För att kunna utföra sina uppgifter är Europeiska centralbankssystemet (ECBS) beroende av att det i enlighet med denna förordning framställs statistik om penningmarknadstransaktioner, närmare bestämt om penningmarknadstransaktioner med och utan säkerhet samt om penningmarknadstransaktioner med vissa derivat, vilka har genomförts av monetära finansinstitut (MFI) utom centralbanker och penningmarknadsfonder (PMF) med andra monetära finansinstitut samt mellan MFI och andra finansinstitut, offentlig förvaltning eller icke-finansiella bolag; detta ska dock ej inbegripa koncerninterna transaktioner.
(2)
Huvudsyftet med att samla in sådan statistik är att förse Europeiska centralbanken (ECB) med omfattande, detaljerade och samordnade statistiska uppgifter om penningmarknader i euroområdet. Utifrån de transaktioner som samlas in för ovannämnda marknadssegment kan uppgifter tas fram som ger information om besluten inom den penningpolitiska överföringsmekanismen. De utgör därför en nödvändig uppsättning statistik för penningpolitiska ändamål i euroområdet.
(3)
Insamlingen av statistik är också nödvändig för att ECB ska kunna ge analys- och statistikstöd till den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM) i enlighet med rådets förordning (EU) nr 1024/2013 (3). Inom ramen för detta behöver statistik även samlas in som stöd för ECB:s uppgifter när det gäller den finansiella stabiliteten.
(4)
Om en nationell centralbank beslutar att inte samla in de uppgifter som krävs enligt denna förordning, bör denna centralbank underrätta ECB om detta och uppgiften att samla in uppgifter direkt från uppgiftslämnarna övergår i så fall till ECB.
(5)
ECB ska, i enlighet med fördragen och på de villkor som anges i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), utfärda förordningar i den utsträckning som behövs för att genomföra ECBS uppgifter såsom dessa anges i ECBS-stadgan, och i vissa fall enligt vad som framgår av sådana bestämmelser som antagits av rådet med stöd av artikel 129.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
(6)
För att begränsa rapporteringsbördan för de monetära finansinstituten och samtidigt säkerställa tillgången till statistik som är aktuell och håller hög kvalitet kommer ECB inledningsvis att begära att uppgifter ska lämnas av de största monetära finansinstituten i euroområdet, beräknat utifrån storleken på deras samlade huvudtillgångar i balansräkningen jämfört med de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet utöka antalet rapporterande monetära finansinstitut genom att även beakta andra kriterier, såsom omfattningen av de monetära finansinstitutens verksamhet på penningmarknaderna och dess betydelse för ett stabilt och välfungerande finansiellt system. ECB kommer att se till att det finns minst tre rapporterande monetära finansinstitut per medlemsstat som har euron som valuta (nedan kallad medlemsstat i euroområdet) för att säkerställa att den geografiska representationen håller en viss miniminivå. Med stöd av sina nationella statistikrapporteringskrav får de nationella centralbankerna även samla in uppgifter från monetära finansinstitut som inte ingår i den faktiska rapporterande populationen; dessa uppgifter ska i så fall rapporteras och kontrolleras i enlighet med denna förordning.
(7)
För att ytterligare begränsa rapporteringsbördan för de monetära finansinstituten genom att förhindra att de omfattas av dubbla rapporteringskrav och samtidigt säkerställa tillgången till statistik som är aktuell och håller hög kvalitet bör ECB låta dem undantas från rapporteringen av uppgifter om transaktioner för värdepappersfinansiering eller derivatavtal när dessa uppgifter redan har rapporterats till ett transaktionsregister, förutsatt att ECB har effektiv tillgång till uppgifter som är aktuella och håller hög kvalitet i enlighet med kraven i denna förordning.
(8)
Enligt artikel 5.1 i rådets förordning (EG) nr 2533/98 får ECB anta förordningar som gäller utformning och genomförande av de rapporteringskrav rörande statistiska uppgifter som den ålägger den faktiska rapporterande populationen i medlemsstaterna i euroområdet. I artikel 6.4 fastställs att ECB får utfärda förordningar som specificerar villkoren för att rätten att verifiera eller inhämta statistiska uppgifter ska få utövas.
(9)
Enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 2533/98 ska medlemsstaterna organisera sig på statistikområdet och helt och fullt samarbeta med ECBS för att garantera att förpliktelserna enligt artikel 5 i ECBS-stadgan fullgörs.
(10)
Om de uppgifter som samlas in inom ramen för denna förordning innehåller konfidentiella statistiska uppgifter, ska de tillämpliga standarderna för att skydda och använda sådana uppgifter vara de som fastställs i artikel 8 och 8c i förordning (EG) nr 2533/98.
(11)
Enligt artikel 7.1 i förordning (EG) nr 2533/98 får ECB använda sanktioner mot sådana uppgiftslämnare som inte uppfyller de rapporteringskrav i fråga om statistiska uppgifter som framgår av ECB:s förordningar eller beslut.
(12)
Även om det erkänns att de förordningar som ECB antar i enlighet med artikel 34.1 i ECBS-stadgan inte medför några rättigheter eller skyldigheter för de medlemsstater som inte har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater utanför euroområdet) är artikel 5 i ECBS-stadgan tillämplig för medlemsstater såväl i som utanför euroområdet. I förordning (EG) nr 2533/98 konstateras att artikel 5 i ECBS-stadgan, tillsammans med artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, medför en skyldighet att på nationell nivå utforma och genomföra alla de åtgärder som medlemsstaterna utanför euroområdet anser lämpliga för att samla in de statistiska uppgifter som behövs för att uppfylla ECB:s statistikrapporteringskrav och för att i tid fullborda förberedelserna på statistikområdet för att de ska bli medlemsstater i euroområdet.
(13)
Rapporteringskraven enligt denna förordning ska inte påverka de rapporteringskrav som fastställs i ECB:s övriga rättsakter och rättsliga instrument, som åtminstone till viss del även kan omfatta rapportering transaktion för transaktion eller aggregerad rapportering av statistik om penningmarknaderna.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. uppgiftslämnare och som har sin hemvist : den betydelse som framgår av artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98.
2. monetärt finansinstitut (MFI) : den betydelse som framgår av artikel 1 i Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) och ska anses innefatta det monetära finansinstitutets samtliga filialer som är belägna i EU och Efta, om inget annat uttryckligen anges i en bestämmelse i denna förordning.
3. andra finansförmedlare (OFI) : andra finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsinstitut i enlighet med det reviderade Europeiska nationalräkenskapssystemet (nedan kallat ENS 2010) som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (5).
4. Försäkringsbolag : alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av riskspridning, huvudsakligen i form av direkt försäkring eller återförsäkring enligt ENS 2010.
5. Pensionsinstitut : alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av spridning av sociala risker och de försäkrade personernas behov (social försäkring) enligt ENS 2010.
6. icke-finansiella bolag : den icke-finansiella bolagssektorn som fastställs i ENS 2010.
7. offentlig förvaltning : institutionella enheter som är icke-marknadsproducenter och vars produktion är avsedd för individuell och kollektiv konsumtion och finansierad med obligatoriska betalningar av enheter som hör till andra sektorer, och institutionella enheter som främst ägnar sig åt omfördelning av inkomst och förmögenhet enligt ENS 2010.
8. samlade huvudtillgångar i balansräkningen : samlade tillgångar minus övriga tillgångar enligt definitionen av dessa begrepp i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33).
9. Penningmarknadsstatistik : statistik avseende transaktioner med och utan säkerhet samt derivattransaktioner i penningmarknadsinstrument som har genomförts mellan monetära finansinstitut samt mellan monetära finansinstitut och andra finansförmedlare, försäkringsbolag, pensionsinstitut, centralbanker, offentlig förvaltning och icke-finansiella bolag, men exklusive koncerninterna transaktioner under den relevanta rapporteringsperioden.
10. Penningmarknadsinstrument : något av de instrument som anges i bilagorna I, II och III.
11. Penningmarknadsfond : företag för kollektiva investeringar för vilka det krävs auktorisering som fondföretag enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (6) eller som är AIF-fonder enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (7), investerar i kortfristiga tillgångar och har som uttalat eller kumulativt mål att erbjuda en avkastning i linje med penningmarknadsräntan eller behålla värdet på investeringen.
12. Centralbank : varje centralbank oavsett var den är belägen.
13. nationell centralbank : de nationella centralbankerna i EU:s medlemsstater.
14. referenspopulation av uppgiftslämnare : monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet utom centralbanker och penningmarknadsfonder som mottar eurodenominerad inlåning och/eller utfärdar andra skuldinstrument och/eller beviljar eurodenominerad utlåning enligt bilagorna I, II eller III från/till andra monetära finansinstitut och/eller från/till andra finansförmedlare, försäkringsbolag, pensionsinstitut, offentlig förvaltning, centralbanker för investeringsändamål eller icke-finansiella bolag.
15. Grupp : en grupp av företag, inklusive men inte begränsat till en bankgrupp som består av ett moderbolag och dess dotterbolag vars finansiella rapporter konsolideras för Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (8).
16. Filial : ett driftställe som utgör en rättsligt beroende del av ett institut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som är hänförliga till institutets verksamhet.
17. EU- och Eftafilial : filial som är belägen och inregistrerad i en EU-medlemsstat eller ett Eftaland.
18. Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta) : mellanstatlig organisation som har till syfte att främja frihandel och ekonomisk integration till gagn för medlemsstaterna.
19. koncernintern transaktion : en transaktion i penningmarknadsinstrument som en uppgiftslämnare genomför med ett annat företag som utan förbehåll ingår i samma konsoliderade balansräkning. Företagen som är parter till transaktionen anses ingå utan förbehåll i ”samma konsolidering” om de båda antingen
a)
ingår i en konsolidering enligt direktiv 2013/34/EU eller IFRS-standarder (International Financial Reporting Standards) antagna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 (9) eller, om det rör sig om en grupp där moderbolaget har sitt huvudkontor i ett tredjeland, enligt god redovisningssed i detta tredjeland som får anses vara likvärdig med IFRS i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1569/2007 (10) (eller ett tredjelands redovisningsstandarder som får användas enligt artikel 4 i den förordningen), eller
b)
omfattas av samma gruppbaserade tillsyn enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (11) eller, om det rör sig om en grupp där moderbolaget har sitt huvudkontor i ett tredjeland, omfattas av samma gruppbaserade tillsyn utförd av en behörig myndighet i ett tredjeland som har fastställts vara likvärdig enligt principerna i artikel 127 i direktiv 2013/36/EU.
20. Affärsdag : dag som anges i ett avtal eller i en bekräftelse för en transaktion i ett penningmarknadsinstrument och som avser den dag då affärsbanker och valutamarknader är öppna för allmän affärsverksamhet (inklusive handel i det relevanta penningmarknadsinstrumentet) och avvecklar betalningar i samma valuta som det betalningsåtagande som ska betalas eller beräknas med hänvisning till samma dag. Om transaktionen i ett penningmarknadsinstrument regleras genom ett standardiserat ramavtal som har utfärdats av Europeiska bankförbundet (EBF), Loan Market Association (LMA), International Swaps and Derivatives Association, Inc. (ISDA) eller andra ledande europeiska eller internationella marknadssammanslutningar, ska den definition som anges där eller som införlivas i avtalet genom hänvisning användas. När det gäller avveckling av en transaktion i ett penningmarknadsinstrument som ska avvecklas genom ett utvalt avvecklingssystem avser affärsdag en dag då detta avvecklingssystem är öppet för att avveckla en sådan transaktion.
21. Target2-avvecklingsdag : varje dag då Target2 (det transeuropeiska automatiserade systemet för bruttoavveckling av betalningar i realtid) är öppet.
22. Återköpsavtal : ett avtal som innebär att avtalsparterna kan inleda transaktioner där den ena parten (”säljaren”) åtar sig att sälja vissa ”tillgångar” (”värdepapper”, ”råvaror” eller ”övriga finansiella tillgångar”) till den andra parten (”köparen”) på en närliggande dag i utbyte mot att köparen betalar inköpspriset till säljaren och köparen samtidigt åtar sig att återsälja tillgångarna till säljaren en viss dag i framtiden eller på begäran mot att säljaren betalar återköpspriset till köparen. Varje sådan transaktion kan vara en återköpstransaktion eller en köpe- och återförsäljningstransaktion. ”Återköpsavtal” kan även innebära ett avtal om pantsättning av tillgångar och ge en allmän rätt till återutnyttjande i utbyte mot lån av kontanter på en närliggande dag samt återbetalning av lånet med ränta vid en tidpunkt i framtiden i utbyte mot avkastningen på tillgångarna. Återköpstransaktionerna kan genomföras med förutbestämd förfallodag (återköpstransaktioner med ”fast löptid”) eller utan förutbestämd förfallodag, vilket varje dag ger båda parterna möjlighet att välja att överföra eller avsluta avtalet (”öppna” återköpstransaktioner).
23. Trepartsrepa : återköpstransaktion där en tredje part ansvarar för att välja ut och förvalta säkerheten under transaktionens löptid.
24. Valutaswap : swaptransaktion där en part säljer ett bestämt belopp av en bestämd valuta mot betalning av ett överenskommet belopp av en bestämd annan valuta som baseras på en överenskommen valutakurs (dvs. avistaväxelkursen eller spotväxelkursen) till den andra parten med en överenskommelse om att återköpa den sålda valutan vid en tidpunkt i framtiden (dvs. förfallodagen) i utbyte mot att den valuta som ursprungligen köptes säljs till en annan växelkurs (dvs. terminsväxelkursen).
25. OIS-swap (overnight index swap) : en ränteswap där den rörliga räntan för perioden motsvarar det geometriska genomsnittet av en dagslåneränta (eller ett dagslåneindex) för en viss löptid. Slutbetalning beräknas som mellanskillnaden mellan den fasta ränta och den effektiva dagslåneränta som har registrerats under OIS-swappens löptid, tillämpat på transaktionens nominella belopp. Eftersom denna förordning endast inriktas på eurodenominerade OIS-swappar, kommer Eonia att användas som dagslåneränta.
26. Basel III-regelverket om likviditetstäckningskvoten : likviditetstäckningskvot som föreslagits av Baselkommittén och den 7 januari 2013 godkändes av den grupp med centralbanks- och tillsynschefer som utgör tillsynsorgan för Baselkommittén för banktillsyn; utgör en global minimitillsynsstandard för kortfristiga likviditetsåtgärder inom banksektorn.
Artikel 2
Faktisk rapporterande population
1. Den faktiska rapporterande populationen ska bestå av monetära finansinstitut med hemvist i euroområdet som kommer från referenspopulationen av uppgiftslämnare och som av ECB-rådet har identifierats som uppgiftslämnare enligt punkt 2 eller 3, i tillämpliga fall, eller av monetära finansinstitut som har identifierats som uppgiftslämnare enligt punkt 4 på grundval av de kriterier som anges där och som har underrättats om sina rapporteringsskyldigheter enligt punkt 5 (nedan kallade uppgiftslämnare).
2. När denna förordning har trätt i kraft kan ECB-rådet besluta att ett monetärt finansinstitut är uppgiftslämnare om det monetära finansinstitutet har samlade huvudtillgångar i balansräkningen som överstiger 0,35 % av de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet enligt de senaste uppgifter som ECB har tillgång till, dvs.
a)
uppgifter per den 31 december det kalenderår som föregår den underrättelse som föreskrivs enligt punkt 5, eller
b)
om det inte finns några tillgängliga uppgifter enligt punkt a, uppgifter per den 31 december föregående år.
Inom ramen för detta beslut ska de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för respektive monetära finansinstitut beräknas utan de filialer som är belägna utanför värdlandet för respektive monetära finansinstitut.
3. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet besluta att klassificera varje annat monetärt finansinstitut som uppgiftslämnare utifrån storleken på deras samlade huvudtillgångar i balansräkningen i förhållande till de samlade huvudtillgångarna i balansräkningen för samtliga monetära finansinstitut i euroområdet, omfattningen av de monetära finansinstitutens verksamhet på handeln med penningmarknadsinstrument och dess betydelse för ett stabilt och välfungerande finansiellt system i euroområdet och/eller enskilda medlemsstater.
4. Från och med den 1 januari 2017 får ECB-rådet även besluta att minst tre monetära finansinstitut ska identifieras som uppgiftslämnare för varje medlemsstat i euroområdet. Detta innebär att om ECB-rådet enligt punkt 2 eller 3 beslutar att färre än tre monetära finansinstitut ska väljas ut i en viss medlemsstat i euroområdet, ska den faktiska rapporterande populationen även omfatta andra monetära finansinstitut från samma medlemsstat i euroområdet som den berörda nationella centralbanken har bedömt vara representativa (nedan kallade representativa uppgiftslämnare), så att minst tre uppgiftslämnare identifieras som uppgiftslämnare för den medlemsstaten i euroområdet.
De representativa uppgiftslämnarna ska väljas ut bland de största kreditinstituten med hemvist i den berörda medlemsstaten i euroområdet, på grundval av institutens samlade huvudtillgångar i balansräkningen, om inte de nationella centralbankerna har föreslagit alternativa kriterier som skriftligen har godkänts av ECB.
5. ECB eller berörd nationell centralbank ska underrätta de berörda monetära finansinstituten om varje beslut som ECB-rådet har fattat enligt punkt 2, 3 eller 4 och om deras skyldigheter enligt denna förordning. Denna underrättelse ska sändas skriftligen minst fyra månader innan den första rapporteringen påbörjas.
6. Trots ECB-rådets beslut enligt punkt 2, 3 eller 4 får de nationella centralbankerna på grundval av sina nationella statistikrapporteringskrav även samla in penningmarknadsstatistik från monetära finansinstitut med hemvist i respektive medlemsstat som inte är uppgiftslämnare enligt punkt 2, 3 eller 4 (nedan kallade ytterligare uppgiftslämnare). En nationell centralbank ska omedelbart underrätta ytterligare uppgiftslämnare som har fastställts på detta sätt.
Artikel 3
Statistikrapporteringskrav
1. För att penningmarknadsstatistik ska kunna produceras regelbundet ska uppgiftslämnarna dagligen, på konsoliderad basis, rapportera statistik om penningmarknadsinstrument, som även inbegriper alla deras filialer belägna i EU och Efta, till den nationella centralbank i den medlemsstat där de har sin hemvist. De statistiska uppgifter som ska lämnas specificeras i bilagorna I, II och III. Den nationella centralbanken ska överföra de statistiska uppgifter som den får från uppgiftslämnarna till ECB i enlighet med artikel 4.2 i denna förordning.
2. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av uppgiftslämnarna i fråga om penningmarknadsinstrument. Dessa rapporteringsförfaranden ska säkerställa att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att det är möjligt att kontrollera huruvida minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering har följts.
3. Utan att detta påverkar skyldigheten att lämna uppgifter enligt punkt 1 får en nationell centralbank besluta att uppgiftslämnare som har valts ut enligt artikel 2.2, 2.3 och 2.4 och som har sin hemvist i samma medlemsstat som den nationella centralbanken ska rapportera de statistiska uppgifter som specificeras i bilagorna I, II och III till ECB. Den nationella centralbanken ska underrätta ECB och uppgiftslämnarna i enlighet med detta, och ECB ska i så fall fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av uppgiftslämnarna samt överta uppgiften att samla in uppgifter direkt från uppgiftslämnarna.
4. Om en nationell centralbank har valt ut ytterligare uppgiftslämnare och underrättat dem i enlighet med artikel 2.6, ska de dagligen rapportera statistik om penningmarknadsinstrument till den nationella centralbanken. På ECB:s begäran ska den nationella centralbanken överföra de statistiska uppgifter som den får från de ytterligare uppgiftslämnarna till ECB i enlighet med artikel 4.2 i denna förordning.
5. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av de ytterligare uppgiftslämnarna i enlighet med sina nationella statistikrapporteringskrav. De nationella centralbankerna ska säkerställa att det i de nationella rapporteringsförfarandena fastställs att de ytterligare uppgiftslämnarna ska uppfylla krav som är likvärdiga med artiklarna 6-8, 10.3, 11 och 12 i denna förordning. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa förfaranden medför att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att det är möjligt att kontrollera huruvida minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering har följts.
Artikel 4
Tidsfrister
1. Om en nationell centralbank i enlighet med artikel 3.3 beslutar att uppgiftslämnare ska rapportera de statistiska uppgifter som specificeras i bilagorna I, II och III direkt till ECB, ska uppgiftslämnarna överföra dessa uppgifter till ECB enligt följande:
a)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.2 ska överföras till ECB en gång per dag mellan 18.00 på affärsdagen och 7.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
b)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.3 och 2.4 ska överföras till ECB en gång per dag mellan 18.00 på affärsdagen och 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
c)
Uppgifter för vilka den nationella centralbanken har ett undantag enligt artikel 5 ska överföras till ECB en gång per vecka mellan 18.00 på affärsdagen och 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser.
2. I samtliga andra fall än de som anges i punkt 1 ska de nationella centralbankerna till ECB överföra den dagliga penningmarknadsstatistik som specificeras i bilagorna I, II och III och som de får från uppgiftslämnarna enligt följande:
a)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.2 ska överföras till ECB en gång per dag före 7.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
b)
Uppgifter som har samlats in från de uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.3 och 2.4 ska överföras till ECB en gång per dag före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen.
c)
Uppgifter som har samlats in från de ytterligare uppgiftslämnare som valts ut enligt artikel 2.6 ska överföras till ECB en gång per dag före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter affärsdagen, en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser eller en gång per månad före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den månad som uppgifterna avser. De nationella centralbankerna ska besluta om rapporteringsfrekvens och omedelbart underrätta ECB om detta. De nationella centralbankerna får göra en årlig översyn av rapporteringsfrekvensen.
d)
Uppgifter för vilka den nationella centralbanken har ett undantag enligt artikel 5 ska överföras till ECB en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser.
3. De nationella centralbankerna ska besluta när de behöver få uppgifter från uppgiftslämnarna för att kunna hålla sina rapporteringsfrister enligt punkt 2 och ska underrätta uppgiftslämnarna om detta.
4. När en tidsfrist som avses i punkt 1 eller 2 infaller på dagar då Target2 håller stängt, ska tidsfristen förlängas till följande öppethållandedag för Target2, i enlighet med vad som meddelas på ECB:s webbsajt.
Artikel 5
Undantag
Om uppgiftslämnarna har valts ut enligt artikel 2.3 eller 2.4 och det finns operativa skäl till att de inte kan uppfylla kravet på daglig rapportering, kan en nationell centralbank besluta att dessa uppgiftslämnare får överföra daglig penningmarknadsstatistik till den nationella centralbanken en gång per vecka före 13.00 centraleuropeisk tid på den första Target2-avvecklingsdagen efter utgången av den vecka som uppgifterna avser. ECB får införa villkor för hur de nationella centralbankerna tillämpar detta undantag.
Artikel 6
Fusioner, uppdelningar, rekonstruktioner och insolvens
1. Vid en fusion, uppdelning, spin-off eller någon annan rekonstruktion som kan påverka uppgiftslämnarens fullgörande av sina skyldigheter på statistikområdet, ska denne - så snart avsikten att genomföra en sådan åtgärd har offentliggjorts och i god tid innan den får verkan - underrätta ECB och den berörda nationella centralbanken om de förfaranden som planeras för att uppfylla statistikrapporteringskraven enligt denna förordning. Uppgiftslämnaren ska även underrätta ECB och den berörda nationella centralbanken inom 14 dagar efter det att en sådan åtgärd har slutförts.
2. Om en uppgiftslämnare fusioneras med en annan enhet genom förvärv enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/35/EU (12) och en av de fusionerande enheterna har varit uppgiftslämnare, ska den fusionerade enheten fortsätta rapporteringen enligt denna förordning.
3. Om en uppgiftslämnare fusioneras med en annan enhet genom bildande av ett nytt bolag enligt definitionen i direktiv 2011/35/EU och en av de fusionerande enheterna har varit uppgiftslämnare, ska den resulterande enheten rapportera enligt denna förordning om den motsvarar definitionen för uppgiftslämnare.
4. Om en uppgiftslämnare delas upp i två eller flera enheter genom antingen förvärv eller bildande av nya bolag enligt definitionen i rådets sjätte direktiv 82/891/EEG (13) och en av de nya enheterna är uppgiftslämnare, ska den nya enheten rapportera enligt denna förordning. Uppdelning omfattar även en spin-off där en uppgiftslämnare överför alla eller delar av sina tillgångar och skulder till ett nytt bolag i utbyte mot aktier i det nya bolaget.
5. Om en uppgiftslämnare blir insolvent, förlorar sitt banktillstånd eller på annat sätt upphör att bedriva bankverksamhet, vilket har bekräftats av den behöriga tillsynsmyndigheten, ska denna uppgiftslämnare inte längre omfattas av rapporteringsskyldigheten enligt denna förordning.
6. Vid tillämpning av punkt 5 ska en uppgiftslämnare anses vara insolvent om en eller flera av följande händelser inträffar:
a)
Uppgiftslämnaren gör en allmän överlåtelse till förmån för fordringsägarna eller ingår en rekonstruktion, ett ackord eller en uppgörelse med fordringsägarna.
b)
Uppgiftslämnaren bekräftar skriftligen sin oförmåga att betala sina skulder när de förfaller till betalning.
c)
Uppgiftslämnaren ansöker om, samtycker till eller godkänner passivt att en förvaltare, konkursförvaltare, likvidator eller motsvarande utses för dennes räkning eller för samtliga eller väsentliga delar av dennes egendom.
d)
Det har gjorts en framställan vid domstol alternativt har lämnats en framställan till ett annat behörigt organ eller en annan behörig myndighet i fråga om uppgiftslämnarens insolvens (som inte utgör en motparts framställan om uppgiftslämnarens åtagande gentemot motparten).
e)
Uppgiftslämnaren likvideras eller blir insolvent (eller går in i motsvarande förfarande) eller om uppgiftslämnaren eller någon offentlig myndighet eller annan enhet eller person ansöker om dennes rekonstruktion, ackord, frivillig uppgörelse, förvaltning, likvidation, upplösning eller liknande undsättning enligt någon nu gällande eller framtida lag eller författning, förutsatt att en sådan framställan inte har skjutits upp eller avslagits inom 30 dagar efter framställan (utom i de fall då framställan gäller likvidation eller något liknande förfarande där 30-dagarsperioden inte ska gälla).
f)
En förvaltare, konkursförvaltare, likvidator eller motsvarande har utsetts för uppgiftslämnaren eller för alla eller väsentliga delar av dennes egendom.
g)
Det har kallats till ett möte med uppgiftslämnarens fordringsägare för att överväga en frivillig uppgörelse (eller något motsvarande förfarande).
Artikel 7
Konfidentialitetsbestämmelser
1. När ECB och de nationella centralbankerna i enlighet med denna förordning tar emot och hanterar uppgifter som innehåller konfidentiell information, vilket också inbegriper spridning av sådana uppgifter till andra nationella centralbanker i euroområdet, ska de tillämpa de standarder för skydd och användning av konfidentiella statistiska uppgifter som fastställs i artikel 8 och 8c i förordning (EG) nr 2533/98.
2. Om inte annat följer av punkt 1 får konfidentiell information i de statistiska uppgifter som samlas in av ECB eller en nationell centralbank enligt denna förordning inte överföras eller på annat sätt spridas till någon annan myndighet eller tredje part än ECB och de nationella centralbankerna i euroområdet, om inte den berörda uppgiftslämnaren på förhand har lämnat sitt uttryckliga skriftliga godkännande till ECB eller om ECB eller, i förekommande fall, den berörda nationella centralbanken har undertecknat ett lämpligt konfidentialitetsavtal med denna uppgiftslämnare.
Artikel 8
Kontroll och obligatorisk insamling
Rätten att kontrollera och obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna ska lämna i enlighet med statistikrapporteringskraven i artikel 3 och bilagorna I, II och III till denna förordning ska utövas av ECB och, i förekommande fall, de nationella centralbankerna. Denna rätt kan särskilt utövas då en uppgiftslämnare inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga IV. Även artikel 6 i förordning (EG) nr 2533/98 ska gälla.
Artikel 9
Förenklat ändringsförfarande
ECB:s direktion har rätt att, med beaktande av de synpunkter som ECBS statistikkommitté framför, göra sådana tekniska ändringar i bilagorna till den här förordningen som varken ändrar den underliggande begreppsramen eller påverkar rapporteringsbördan för uppgiftslämnarna. Direktionen ska omedelbart informera ECB-rådet om alla sådana ändringar.
Artikel 10
Första rapportering
1. För de uppgiftslämnare som har valts enligt artikel 2.2 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas med uppgifter för den 1 april 2016, om inte annat följer av övergångsbestämmelserna i artikel 12.
2. För de uppgiftslämnare som har valts enligt artikel 2.3 och 2.4 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas den dag som ECB eller berörd nationell centralbank har meddelat uppgiftslämnaren i enlighet med artikel 2.5 och under alla omständigheter tidigast 12 månader efter det att ECB-rådets beslut har antagits enligt artikel 2.3 eller 2.4.
3. När representativa uppgiftslämnare har valts enligt artikel 2.4 får en representativ uppgiftslämnare dessutom lämna en skriftlig begäran till ECB eller berörd nationell centralbank om en tillfällig senareläggning av den första rapporteringsdagen och i denna begäran ange orsaken till fördröjningen. Den begärda senareläggningen får beviljas för upp till sex månader med ytterligare möjlighet till förlängning på upp till sex månader. ECB eller berörd nationell centralbank får godkänna att den första rapporteringsdagen senareläggs för de representativa uppgiftslämnare som begär detta om en sådan fördröjning anses vara motiverad. Om de representativa uppgiftslämnarna inte har några uppgifter att rapportera eller om de enligt såväl ECB:s som den nationella centralbankens bedömning inte kommer att kunna rapportera uppgifter som är representativa den första rapporteringsdagen, kan den nationella centralbanken godkänna att dessa uppgiftslämnare ska uteslutas den första rapporteringsdagen. Ett sådant undantag får endast beviljas av den nationella centralbanken i samverkan med ECB om såväl ECB som den nationella centralbanken bedömer att denna begäran är befogad och inte riskerar att inverka negativt på rapporteringsurvalets representativitet.
4. För monetära finansinstitut som har valts ut som ytterligare uppgiftslämnare enligt artikel 2.6 ska den första rapporteringen enligt denna förordning inledas den dag som den nationella centralbanken har meddelat den ytterligare uppgiftslämnaren i enlighet med artikel 2.6.
Artikel 11
Klausul om regelbunden översyn
ECB ska se över hur denna förordning fungerar 12 månader efter den första rapporteringen och utfärda en rapport om detta. I enlighet med rekommendationerna i rapporten kan ECB öka eller minska antalet uppgiftslämnare och/eller statistikrapporteringskrav. Efter denna inledande översyn ska regelbundna uppdateringar av den faktiska rapporterande populationen genomföras vartannat år.
Artikel 12
Övergångsbestämmelse
Under perioden 1 april 2016-1 juli 2016 ska uppgiftslämnare tillåtas rapportera penningmarknadsstatistik för vissa men inte samtliga relevanta dagar till ECB eller den berörda nationella centralbanken. ECB eller den berörda nationella centralbanken får specificera för vilka dagar som rapportering krävs.
Artikel 13
Slutbestämmelser
Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2015.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Frankfurt am Main den 26 november 2014.