РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 234/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 207, параграф 2, член 209, параграф 1 и член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът следва да се стреми да развива отношения и да създава партньорства с трети държави. Настоящият регламент представлява нов и допълващ инструмент, който предоставя пряка подкрепа за външните политики на Съюза посредством разширяване на партньорствата за сътрудничество и диалога по политиките към области и теми извън сътрудничеството за развитие. Той се основава на придобития опит с индустриализирани държави и държави и територии с висок доход съгласно Регламент (ЕО) № 1934/2006 на Съвета (3).
(2)
Приложното поле на сътрудничеството по географските програми с развиващите се държави, територии и региони, определено съгласно Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕО) № 1905/2006 на Европейския парламент и на Съвета (4), е почти изцяло ограничено до финансирането на мерки, които изпълняват критериите за официална помощ за развитие (ОПР), установени от Комитета за подпомагане на развитието на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (КПР/ОИСР).
(3)
През последното десетилетие Съюзът последователно заздравява двустранните си отношения с широк кръг от индустриализирани и други държави и територии с висок или среден доход в различни региони на света.
(4)
Съюзът се нуждае от финансов инструмент за външната политика с глобален обхват, позволяващ финансирането на мерки, които може да не се определят като ОПР, но са от изключително значение за задълбочаването и заздравяването на неговите отношения със съответните трети държави, по-специално чрез диалог по политиките и развитие на партньорства. Този нов инструмент, новаторски по отношение на приложното поле и целите, следва да създаде положителна среда за задълбочаване на отношенията между Съюза и съответните трети държави и следва да отстоява основните интереси на Съюза.
(5)
В интерес на Съюза е да укрепва отношенията си и диалога с държави, с които има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, и по-специално с развитите и развиващите се държави, които играят все по-важна роля на световната сцена, включително в глобалното управление, външната политика, международната икономика, многостранните форуми и структури като Г-8 и Г-20, и да посреща предизвикателствата в световен план.
(6)
Необходимо е Съюзът да изгради всеобхватни партньорства с новите участници на международната сцена, с цел насърчаване на стабилен и приобщаващ международен ред, преследване на общи глобални обществени блага, отстояване на основните интереси на Съюза и увеличаване на познанията за него в тези държави.
(7)
Приложното поле на настоящия регламент трябва да е от световен мащаб и да дава възможност за подкрепа на мерките за сътрудничество, както е уместно, с оглед заздравяване на отношенията с всички държави, в които Съюзът има стратегически интереси, в съответствие с целите на настоящия регламент.
(8)
В интерес на Съюза е да продължи да насърчава диалога и сътрудничеството с държави, които вече не отговарят на изискванията за участие в двустранни програми по Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5) („Инструмент за сътрудничество за развитие“).
(9)
Освен това е в интерес на Съюза да има приобщаващи световни институции, основаващи се на ефективно многостранно сътрудничество и да работи за постигането на тази цел.
(10)
Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да подкрепя изпълнението на външното измерение на стратегията, очертана от Комисията в съобщението ѝ от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020: Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), обединяващо три стълба: икономически, социален и екологичен. По-конкретно, настоящият регламент следва да подкрепя цели, свързани с глобални въпроси, например изменението на климата, енергийната сигурност и ефективното използване на ресурсите, прехода към по-екологосъобразна икономика, науката, иновациите и конкурентоспособността, мобилността, търговията и инвестициите, икономическите партньорства, стопанската дейност, заетостта и регулаторното сътрудничество с трети държави, както и по-добрия достъп до пазара за предприятията от Съюза, включително интернационализацията на малките и средни предприятия (МСП). Регламентът следва също така да насърчава публичната дипломация, образователното и университетското сътрудничество и дейностите по осведомяване.
(11)
По-конкретно, борбата с изменението на климата е едно от най-големите глобални предизвикателства, пред които са изправени Съюзът и по-широката международна общност. Изменението на климата е област, в която са необходими неотложни международни действия и в която постигането на целите на Съюза изисква сътрудничество с партньорски държави. Ето защо Съюзът трябва да засили усилията си за насърчаване на глобален консенсус в това отношение. В съответствие със съобщението на Комисията от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, с което Съюзът се призовава да увеличи дела от бюджета си, свързан с климата, най-малко до 20 %, настоящият регламент следва да допринесе за постигането на тази цел.
(12)
Транснационалните предизвикателства, например замърсяването на околната среда и достъпът до и устойчивото използване на суровини и редкоземни елементи, изискват основан на правила, приобщаващ подход.
(13)
Съюзът се ангажира да помогне за постигането на глобалните цели за биологичното разнообразие до 2020 г. и да допринесе за изпълнението на свързаната с това стратегия за мобилизиране на ресурсите.
(14)
В отношенията си със своите партньори по целия свят Съюзът се ангажира с насърчаването на достойния труд за всички хора, както и с ратифицирането и ефективното прилагане на международно признатите трудови стандарти и многостранни споразумения в областта на околната среда.
(15)
Важен стратегически интерес на Съюза е увеличаването на растежа и заетостта чрез насърчаване на справедлива и отворена търговия и инвестиции на многостранно и двустранно равнище и чрез подкрепа на преговорите и изпълнението на споразуменията за търговия и инвестиции, по които Съюзът е страна. Съгласно настоящия регламент Съюзът следва да спомогне за създаването на сигурна среда за повишаване на търговските и инвестиционни възможности в световен мащаб за предприятията от Съюза, в т.ч. МСП, включително посредством подкрепа за регулаторното сътрудничество и сближаване, защита на международните стандарти, подобряване опазването на правата на интелектуална собственост и премахване на неоправдани пречки пред достъпа до пазара.
(16)
Съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) дейността на Съюза на международната сцена се ръководи от основополагащите принципи за неговото създаване, развитие и разширяване, които той цели да насърчава в останалата част от света, а именно демокрацията, правовата държава, универсалността и неделимостта на правата на човека и на основните свободи, зачитането на човешкото достойнство, принципите на равенство и солидарност и зачитането на принципите на Устава на Организацията на обединените нации и на международното право.
(17)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза за външна дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между настоящия регламент, другите инструменти за финансиране на външната дейност и другите политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимното укрепване на програмите, разработени в рамките на инструментите за финансиране на външната дейност.
(18)
С цел да се осигури видимостта на помощта на Съюза за гражданите на държавите бенефициери и за гражданите на Съюза, по целесъобразност следва да има целенасочена комуникация и предоставяне на информация чрез подходящи средства.
(19)
За да се постигнат целите на настоящия регламент, е необходимо да се следва диференциран и гъвкав подход с ключовите партньорски държави, който отчита техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза, като същевременно се запази възможността за интервенция по целия свят при необходимост. Съюзът следва да прилага всеобхватен подход към външната политика, включително към секторните политики на Съюза.
(20)
С цел да увеличи ефективността на своя ангажимент за насърчаване и защита на своите интересите в отношенията си с трети държави, Съюзът следва да може да реагира гъвкаво и своевременно на променящи се и/или непредвидени нужди посредством приемането на специални мерки, които не са включени в многогодишни индикативни програми.
(21)
Когато е възможно и целесъобразно, целите на настоящия регламент следва да бъдат преследвани в консултации със съответните партньори и заинтересовани страни, включително организации на гражданското общество и местни власти, като се има предвид важността на функциите им.
(22)
Външната дейност на Съюза съгласно настоящия регламент следва да допринася за постигането на ясни резултати (включително краен резултат, постижение и въздействие) в държавите - бенефициери на помощта от Съюза. Когато е подходящо и възможно, резултатите от външната дейност на Съюза и ефикасността на инструмента, създаден с настоящия регламент следва да бъдат проследявани и оценявани на базата на показатели, които са предварително установени, ясни, прозрачни и по целесъобразност измерими, както и специфични за отделните държави, и адаптирани към особеностите и целите на този инструмент.
(23)
Действията по настоящия регламент следва по целесъобразност да отчитат надлежно резолюциите и препоръките на Европейския парламент.
(24)
С цел приложното поле на настоящия регламент да се адаптира към бързо развиващата се обстановка в трети държави, на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с приоритетите, определени в приложението. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване по подходящ начин на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (6). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално насочеността им към дадена политика и финансовото им отражение, за тяхното приемане следва да бъде използвана процедурата по разглеждане, освен в случай на техническите мерки за изпълнение с малък финансов размер.
(26)
Общите правила и процедури за изпълнение на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са определени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7).
(27)
С настоящия регламент се определя финансов пакет за целия срок на прилагане на регламента, който да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (8), за Европейския парламент и за Съвета в рамките на годишната бюджетна процедура.
(28)
Организацията и функционирането на Европейската служба за външна дейност са установени в Решение 2010/427/ЕС на Съвета (9).
(29)
Тъй като целите на настоящия регламент, по-специално установяването на Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а поради своя мащаб може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(30)
Уместно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съобрази с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и цели
1. С настоящия регламент се създава Инструмент за партньорство за сътрудничество с трети държави („Инструмент за партньорство“), за да се благоприятстват и отстояват интересите на Съюза и взаимните интереси. Инструментът за партньорство подкрепя мерки, които отговарят по ефективен и гъвкав начин на целите, произтичащи от двустранните, регионалните или многостранните отношения на Съюза с трети държави, и служат за посрещане на предизвикателствата в световен план, и гарантират адекватни последващи действия на решенията, вземани на многостранно равнище.
2. Мерките, които ще бъдат финансирани по Инструмента за партньорство, отразяват следните конкретни цели на Съюза:
а)
подкрепа на стратегиите за партньорство на Съюза за двустранно, регионално и междурегионално сътрудничество чрез насърчаване на диалога относно политиките и разработване на колективни подходи и ответни мерки срещу предизвикателствата в световен план. Постигането на тази цел се измерва и чрез напредъка, постигнат от ключовите партньорски държави в борбата с изменението на климата или в насърчаването на свързаните с околната среда стандарти на Съюза;
б)
изпълнение на международното измерение на„Европа 2020“. Постигането на тази цел се измерва чрез възприемането на политиките и целите на „Европа 2020“ от страна на ключовите партньорски държави;
в)
подобряване на достъпа до пазарите на партньорски държави и стимулиране на търговията, инвестициите и бизнес възможностите за предприятията от Съюза, като се премахват пречките пред достъпа до пазари и инвестициите, посредством икономически партньорства, стопанско и регулаторно сътрудничество. Постигането на тази цел се измерва чрез дела на Съюза във външната търговия с ключовите партньорски държави и чрез търговските и инвестиционните потоци към партньорските държави, към които са специално насочени дейностите, програмите и мерките по настоящия регламент;
г)
подобряване на широкоразпространеното разбиране за Съюза, на обществената информираност за него и на ролята му на световната сцена посредством публична дипломация, контакти между хората, сътрудничество в областта на образователните и академичните въпроси, сътрудничество с мозъчни тръстове и дейности по осведомяване за защита на ценностите и отстояване на интересите на Съюза. Постигането на тази цел може да бъде измервано, inter alia, чрез проучвания или оценки на общественото мнение.
Член 2
Обхват
1. С настоящия регламент се подкрепят предимно мерки за сътрудничество с държави, в които Съюзът има стратегически интерес да насърчава изграждането на връзки, по-специално развитите и развиващите се държави, които играят все по-значима роля в световните отношения, включително външната политика, международната икономика и търговия, международните форуми и глобалното управление и посрещането на предизвикателствата в световен план, или в които Съюзът има други значими интереси.
2. Без да се засяга действието на параграф 1, всички трети държави, региони и територии могат да отговарят на условията за сътрудничество по настоящия регламент.
Член 3
Общи принципи
1. Съюзът се стреми да насърчава, развива и укрепва принципите на демокрацията, равенството, зачитането на правата на човека и основните свободи, както и принципа на правовата държава, на които той се основава, посредством диалог и сътрудничество с трети държави.
2. За да се засили въздействието на помощта от Съюза, при планирането на сътрудничеството с трети държави където е уместно се прилага диференциран и гъвкав подход, за да се отчетат техните икономически, социални и политически условия, както и конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
3. Съюзът насърчава съгласуван многостранен подход към глобалните предизвикателства и стимулира сътрудничеството с международни или регионални организации и органи, включително международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН и други двустранни донори.
4. При прилагането на настоящия регламент и при формулирането на политиката, стратегическото планиране и програмиране, както и на мерките за изпълнение, Съюзът има за цел да гарантира последователност и съгласуваност с други области на своята външна дейност, по-специално Инструмента за сътрудничество за развитие, както и с други подходящи политики на Съюза.
5. Мерките, финансирани по настоящия регламент, се основават, където е уместно, на политиките за сътрудничество, определени в инструменти като споразумения, декларации и планове за действие договорени между Съюза и съответните международните организации или между Съюза и съответните трети държави и региони.
Мерките, финансирани по настоящия регламент, обхващат и областите, които имат отношение към насърчаване на конкретните интереси, политически приоритети и стратегии на Съюза.
6. Подкрепата на Съюза по настоящия регламент се предоставя в съответствие с Регламент (EС) № 236/2014.
Член 4
Програмиране и индикативно разпределение на средствата
1. Комисията приема многогодишни индикативни програми (МИП) в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (EС) № 236/2014.
2. В МИП се определят стратегическите и/или съвместните интереси и приоритети на Съюза, конкретните цели и очакваните резултати. За държавите или регионите, за които е изготвен съвместен рамков документ, установяващ всеобхватна стратегия на Съюза, МИП се основават на този документ.
3. В МИП се определят също така приоритетните области, избрани за финансиране от Съюза, и се очертава индикативното разпределение на средствата като цяло, по приоритетни области и по партньорски държави или групи от партньорски държави за съответния период, включително участието в глобални инициативи. По целесъобразност тези суми могат да бъдат изразени под формата на граници на вариране.
4. В МИП могат да се предвидят средства в размер, ненадвишаващ 5 % от общата сума, които не се разпределят за приоритетна област, за партньорска държава или за група държави. Тези средства се заделят в съответствие с член 2, параграфи 2, 3 и 5 от Регламент (EС) № 236/2014.
5. Процедурата, посочена в член 16, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, може да се прилага за целите на изменение на МИП по надлежно обосновани наложителни причини за спешност.
6. Във връзка с постигането на целите, посочени в член 1 Комисията може да взема предвид географската близост на най-отдалечените региони на Съюза и отвъдморските страни и територии в сътрудничеството си с трети държави.
7. При всяко програмиране или преглед на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед, посочен в член 17, параграф 4 от Регламент(EС) № 236/2014, се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в него.
Член 5
Тематични приоритети
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 6 за изменение на тематичните приоритети, които да бъдат осъществени чрез помощта на Съюза съгласно настоящия регламент и които са установени в приложението към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложението към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 6
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 5, се предоставя на Комисията за срока на действие на настоящия регламент.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 5 влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 7
Комитет
Комисията се подпомага от Комитета за Инструмента за партньорство. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 8
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода 2014-2020 г. е 954 765 000 EUR.
Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка.
2. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), за да се насърчи международното измерение на висшето образование, се отпуска индикативна сума в размер на 1 680 000 000 EUR от различните инструменти за финансиране на външната дейност (Инструмента за сътрудничество за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13) и Инструмента за партньорство, за действия за мобилност с цел учене към или от партньорски държави по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013, както и за сътрудничество и диалог относно политиките с органи,институции и организации от тези държави. Регламент (ЕС) № 1288/2013 се прилага към използването на посочените средства.
Финансирането се предоставя чрез два многогодишни транша, покриващи съответно само първите четири години и останалите три години. Разпределянето на това финансиране се отразява в многогодишното индикативно програмиране, предвидено в настоящия регламент, съгласно набелязаните потребности и приоритети на съответните държави. Разпределените суми могат да бъдат преразгледани в случай на значими непредвидени обстоятелства или важни политически промени в съответствие с приоритетите на външната дейност на Съюза.
3. Действията от обхвата на Регламент (ЕС) № 1288/2013 се финансират от Инструмента за партньорство, само доколкото те не отговарят на условията за финансиране по другите инструменти за финансиране на външната дейност и допълват или подсилват други инициативи по настоящия регламент.
Член 9
Европейска служба за външна дейност
Настоящият регламент се прилага в съответствие с Решение 2010/427/ЕС.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 март 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 234/2014
av den 11 mars 2014
om inrättande av ett partnerskapsinstrument för samarbete med tredjeländer
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 207.2, 209.1 och 212.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Unionen bör sträva efter att utveckla förbindelser och bygga partnerskap med tredjeländer. Denna förordning utgör ett nytt och kompletterande instrument som direkt understöder unionens yttre politik och utvidgar samarbetspartnerskapen och den politiska dialogen till områden och ämnen utanför utvecklingssamarbete. Det bygger vidare på erfarenheterna i samband med industriländer och höginkomstländer och territorier enligt rådets förordning (EG) nr 1934/2006 (3).
(2)
Samarbetet inom ramen för de geografiska program med utvecklingsländer, territorier och regioner som fastställs genom finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1905/2006 (4), har nästan uteslutande begränsats till finansiering av åtgärder som har utformats för att uppfylla de kriterier för offentligt utvecklingsbistånd (ODA) som fastställts av OECD:s kommitté för utvecklingsbistånd (OECD/DAC).
(3)
Under det senaste årtiondet har unionen konsekvent stärkt sina bilaterala förbindelser med ett stort antal industriländer och andra höginkomst- eller medelinkomstländer och höginkomst- eller medelinkomstterritorier i olika delar av världen.
(4)
Unionen behöver ett utrikespolitiskt finansiellt instrument med global täckning, som tillåter finansiering av åtgärder som kanske inte kan betraktas som ODA men som är av stor betydelse för att fördjupa och befästa unionens förbindelser med de berörda tredjeländerna, särskilt genom politisk dialog och utvecklandet av partnerskapet. Det nya instrumentet, som är innovativt med avseende på tillämpningsområde och mål, bör stärka de strategiska partnerskapen och skapa gynnsamma förutsättningar för en fördjupad förbindelse mellan unionen och berörda tredjeländer, samt bör främja unionens kärnintressen.
(5)
Det ligger i unionens intresse att fördjupa sina förbindelser och sin dialog med länder med vilka unionen har ett strategiskt intresse av att främja förbindelser, framför allt utvecklade länder och utvecklingsländer som spelar en allt viktigare roll i internationella frågor, däribland i global styrning, utrikespolitik, den internationella ekonomin, multilaterala forum och organ som G8 och G20, och av att bemöta globala utmaningar.
(6)
Unionen behöver bygga upp heltäckande partnerskap med nya aktörer på den internationella arenan för att kunna främja en stabil internationell ordning för alla, eftersträva globala kollektiva nyttigheter, främja unionens kärnintressen och öka kunskapen om unionen i dessa länder.
(7)
Denna förordnings tillämpningsområde bör omfatta hela världen för att, efter behov, möjliggöra stöd till samarbetsåtgärder för att stärka förbindelserna med alla de länder i vilka unionen har strategiska intressen, i enlighet med denna förordnings mål.
(8)
Det ligger i unionens intresse att fortsätta att främja dialog och samarbete med länder som inte längre omfattas av bilaterala program inom ramen instrumentet för utvecklingssamarbete inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (5) (nedan kallat instrumentet för utvecklingssamarbete).
(9)
Det ligger vidare i unionens intresse att ha inkluderande globala institutioner som grundas på faktisk multilateralism och att arbeta för det målet.
(10)
Enligt denna förordning bör unionen stödja genomförandet av den yttre dimensionen i den strategi som kommissionen beskriver i sitt meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020), som sammanför de tre pelarna ekonomi, samhälle och miljö. I synnerhet bör denna förordning stödja mål som gäller globala frågor, såsom klimatförändringen, energitrygghet och resurseffektivitet, övergången till en grönare ekonomi, vetenskap, innovation och konkurrenskraft, rörlighet, handel och investeringar, ekonomiska partnerskap, samarbete med tredjeländer om företagande, sysselsättning och tillsyn samt förbättrat marknadstillträde för företag från unionen, inbegripet internationaliseringen av små och medelstora företag. Den bör även främja offentlig diplomati, samarbete inom utbildningsområdet och det akademiska området och upplysningsverksamhet.
(11)
Bekämpning av klimatförändringen erkänns i synnerhet som en av de stora globala utmaningar som unionen och det bredare internationella samfundet står inför. Klimatförändringen är ett område där internationella åtgärder krävs utan dröjsmål och där samarbete med partnerländer fordras för att unionens klimatmål ska uppnås. Unionen bör därför intensifiera sina ansträngningar för att främja globalt samförstånd på detta område. I enlighet med kommissionens meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020, som uppmanar unionen att öka den klimatrelaterade andelen av dess budget till minst 20 %, bör denna förordning bidra till att uppnå det målet.
(12)
Gränsöverskridande utmaningar, såsom miljöförstöring samt tillgång till och hållbar användning av råvaror och sällsynta jordartsmetaller, kräver en regelbaserad, inkluderande strategi.
(13)
Unionen har som åtagande att bidra till att uppfylla de globala 2020-målen för biologisk mångfald och den tillhörande strategin för resursmobilisering.
(14)
Unionens åtagande gentemot sina partner i hela världen är att främja anständigt arbete för alla, samt ratificering och effektivt genomförande av internationellt erkända arbetsnormer och multilaterala miljööverenskommelser.
(15)
Ett viktigt strategiskt intresse för unionen är att stärka tillväxten och sysselsättningen genom att främja rättvis och öppen handel och rättvisa och öppna investeringar på multilateral och bilateral nivå samt genom att stödja förhandlingarna om och genomförandet av handels- och investeringsavtal som unionen är part i. Inom ramen för denna förordning bör unionen bidra till att skapa ett säkert klimat för ökade handels- och investeringsmöjligheter i hela världen för företag från unionen, inte minst för små och medelstora företag, bland annat genom att stödja samarbete och konvergens på regleringsområdet, främja internationella standarder, förbättra skyddet av immateriella rättigheter och verka för ett upphävande av obefogade hinder för marknadstillträde.
(16)
I enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska unionens åtgärder i internationella sammanhang utgå från de principer som har legat till grund för dess egen tillblivelse, utveckling och utvidgning och som den strävar efter att föra fram i resten av världen: demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för principerna i FN-stadgan och i folkrätten.
(17)
Unionen bör sträva efter den mest effektiva användningen av tillgängliga resurser i syfte att optimera effekterna av sina yttre åtgärder. Detta bör uppnås genom samstämmighet och komplementaritet mellan unionens instrument för yttre åtgärder samt genom skapande av synergieffekter mellan denna förordning, andra instrument för finansiering av yttre åtgärder och annan unionspolitik. Detta bör vidare leda till ömsesidigt förstärkande av de program som planeras inom ramen för instrumenten för finansiering av yttre åtgärder.
(18)
För att säkerställa synligheten för unionens stöd bland mottagarländernas medborgare och unionsmedborgarna bör om lämpligt riktad kommunikation och information förmedlas genom lämpliga medel.
(19)
För att uppnå denna förordnings mål krävs ett mångsidigt och flexibelt tillvägagångssätt med viktiga partnerländer, där hänsyn tas till deras ekonomiska, sociala och politiska sammanhang, samt till unionens särskilda intressen, politiska prioriteringar och strategier, samtidigt som kapaciteten att ingripa överallt i världen närhelst så krävs behålls. Unionen bör tillämpa en övergripande strategi inom utrikespolitiken inbegripet inom unionens sektorspolitik.
(20)
För att effektivare uppfylla sitt åtagande att främja och försvara sina intressen i sina förbindelser med tredjeländer, bör unionen på ett flexibelt sätt och i god tid kunna bemöta nya eller oförutsedda behov genom att anta särskilda åtgärder som inte omfattas av de fleråriga vägledande programmen.
(21)
Målen i denna förordning bör om möjligt och lämpligt uppnås i samråd med berörda partner och intressenter, däribland det civila samhällets organisationer och lokala myndigheter, med beaktande av den viktiga roll de spelar.
(22)
Unionens yttre åtgärder inom ramen för denna förordning bör bidra till tydliga resultat (som omfattar prestationer, resultat och effekter) i länder som får stöd från unionen. När det är lämpligt och möjligt bör resultaten av unionens yttre åtgärder och effektiviteten vad gäller det instrument som inrättas genom denna förordning övervakas och bedömas på grundval av på förhand fastställda, tydliga, öppna och i förekommande fall landsspecifika och mätbara indikatorer som är anpassade till det instrumentets särdrag och mål.
(23)
Vid åtgärder inom ramen för denna förordning bör i lämpliga fall vederbörlig hänsyn tas till Europaparlamentets resolutioner och rekommendationer.
(24)
I syfte att anpassa denna förordnings tillämpningsområde till den snabba utvecklingen i tredjeländer bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på de prioriteringar som anges i bilagan. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(25)
I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). Med tanke på dessa genomförandeakters karaktär, särskilt deras policyinriktning och deras budgetkonsekvenser, bör granskningsförfarandet tillämpas vid antagandet av dem, utom när det gäller finansiellt småskaliga tekniska genomförandeåtgärder.
(26)
Gemensamma regler och förfaranden för genomförandet av unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2014 (7).
(27)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för dess tillämpningsperiod som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (8), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(28)
Hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder (Europeiska utrikestjänsten) ska organiseras och arbeta fastställs i rådets beslut 2010/427/EU (9).
(29)
Eftersom målen för denna förordning, särskilt inrättandet av ett partnerskapsinstrument för samarbete med tredjeländer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(30)
Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (10). Den här förordningen bör därför gälla från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och mål
1. Genom denna förordning inrättas ett partnerskapsinstrument för samarbete med tredjeländer (nedan kallat partnerskapsinstrumentet) för att främja unionens och ömsesidiga intressen. Partnerskapsinstrumentet ska stödja åtgärder som på ett effektivt och flexibelt sätt hanterar mål som följer av unionens bilaterala, regionala eller multilaterala förbindelser med tredjeländer och ska möta globala utmaningar och säkerställa en lämplig uppföljning av beslut som fattas på en multilateral nivå.
2. Åtgärder som finansieras enligt partnerskapsinstrumentet ska avspegla följande specifika EU-mål:
a)
Stöd till unionens partnerskapsstrategier för bilateralt, regionalt och interregionalt samarbete, genom främjande av politisk dialog och utveckling av gemensamma strategier och reaktioner på globala utmaningar. Huruvida det målet har uppnåtts ska bland annat mätas genom de framsteg som viktiga partnerländer har gjort med bekämpningen av klimatförändringen eller främjandet av unionens miljöstandarder.
(b)
Genomförande av den internationella dimensionen av Europa 2020. Huruvida det målet har uppnåtts ska mätas genom viktiga partnerländers upptagning av politik och mål inom Europa 2020.
c)
Förbättring av tillträdet till partnerländers marknader och främjande av handel, investeringar och affärsmöjligheter för företag från unionen, samtidigt som hinder för marknadstillträde och investeringar undanröjs, med hjälp av ekonomiska partnerskap och företags- och regleringssamarbete. Huruvida det målet har uppnåtts ska mätas genom unionens andel i utrikeshandeln med viktiga partnerländer och genom handels- och investeringsflöden till de partnerländer mot vilka åtgärder och program enligt denna förordning är särskilt riktade.
d)
Arbete för en bred förståelse av och synlighet för unionen och dess roll på världsscenen genom offentlig diplomati, direkta personkontakter, samarbete inom utbildningsområdet och det akademiska området, samarbete med tankesmedjor samt upplysningsverksamhet för att främja unionens värderingar och intressen. Huruvida det målet har uppnåtts kan bland annat mätas genom opinionsundersökningar och utvärderingar.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Denna förordning stödjer i första hand samarbetsåtgärder med länder med vilka unionen har ett strategiskt intresse av att främja förbindelser, särskilt utvecklade länder och utvecklingsländer som spelar en allt viktigare roll i globala frågor, däribland i utrikespolitiken, den internationella ekonomin och handeln, i multilaterala forum, i global styrning och i hantering av globala utmaningar eller i vilka unionen har andra betydande intressen.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 kan alla tredjeländer, regioner och territorier komma i fråga för samarbete enligt denna förordning.
Artikel 3
Allmänna principer
1. Unionen strävar efter att genom dialog och samarbete med tredjeländer främja, utveckla och stödja de principer om demokrati, jämlikhet, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och rättsstaten på vilka den är grundad genom dialog och samarbete med tredjeländer.
2. För att förstärka verkan av unionens stöd ska i tillämpliga fall en differentierad och flexibel strategi för utformningen av samarbetet med tredjeländer följas, med beaktande av deras ekonomiska, sociala och politiska sammanhang samt unionens specifika intressen, politiska prioriteringar och strategier.
3. Unionen ska främja en samstämmig multilateral strategi för globala utmaningar och främja samarbete med internationella eller regionala organisationer och organ, inbegripet internationella finansinstitut, FN:s organ, fonder och program samt andra bilaterala givare.
4. Vid genomförandet av denna förordning och vid utformningen av politiken, den strategiska planeringen och genomförandeåtgärderna ska unionen sträva efter att säkerställa samstämmighet och konsekvens med andra områden inom yttre åtgärder, särskilt med instrumentet för utvecklingssamarbete och med annan relevant unionspolitik.
5. Åtgärder som finansieras enligt denna förordning ska i tillämpliga fall bygga på samarbetspolitik som har fastställts i instrument som överenskommelser, förklaringar och handlingsplaner, överenskomna mellan unionen och berörda internationella organisationer, eller mellan unionen och berörda tredjeländer och regioner.
Åtgärder som finansieras enligt denna förordning ska också omfatta områden med koppling till främjandet av unionens särskilda intressen, politiska prioriteringar och strategier.
6. Unionsstöd enligt denna förordning ska genomföras i enlighet med förordning (EU) nr 236/2014.
Artikel 4
Programplanering och vägledande tilldelning av medel
1. Fleråriga vägledande program ska antas av kommissionen i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
2. De fleråriga vägledande programmen ska ange unionens strategiska och/eller ömsesidiga intressen och prioriteringar, specifika mål och förväntade resultat. För länder eller regioner för vilka ett gemensamt ramdokument med en heltäckande unionsstrategi har fastställts ska de fleråriga vägledande programmen bygga på detta dokument.
3. De fleråriga vägledande programmen ska även ange de prioriterade områden som valts ut för unionsfinansiering och den vägledande tilldelningen av medel, både totalt, per prioriterat områden och per partnerland eller grupp av partnerländer för den berörda perioden, inbegripet deltagande i globala initiativ. Dessa belopp får när så är lämpligt uttryckas som intervall.
4. I de fleråriga vägledande programmen får ett belopp motsvarande högst 5 % av det totala beloppet fastställas, som inte tilldelas något prioriterat område eller partnerland eller någon grupp av partnerländer. Dessa medel ska anslås i enlighet med artikel 2.2, 2.3 och 2.5 i förordning (EU) nr 236/2014.
5. Förfarandet enligt artikel 16.4 i förordning (EU) nr 236/2014 får tillämpas för ändring av fleråriga vägledande program, när det föreligger vederbörligen motiverade tvingande skäl till skyndsamhet.
6. Kommissionen får vad gäller uppnåendet av de mål som anges i artikel 1 i unionens samarbete med tredjeländer ta hänsyn till geografisk närhet mellan unionens yttersta randområden och utomeuropeiska länder och territorier.
7. Vid programplanering och programöversyn som genomförs efter offentliggörandet av den rapport om halvtidsöversyn som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 236/2014 (nedan kallad rapporten om halvtidsöversyn) ska resultaten, rönen och slutsatserna i den rapporten beaktas.
Artikel 5
Tematiska prioriteringar
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 6 för att ändra de tematiska prioriteringar som ska omfattas av unionsstöd enligt denna förordning och som fastställs i bilagan till denna förordning. Särskilt efter offentliggörandet av rapporten om halvtidsöversyn, och på grundval av rekommendationerna i den rapporten, ska kommissionen anta en delegerad akt om ändring av bilagan till denna förordning senast den 31 mars 2018.
Artikel 6
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter som avses i artikel 5 ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 5 ska ges till kommissionen för denna förordnings giltighetstid.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 5 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 5 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 7
Kommitté
Kommissionen ska biträdas av kommittén för partnerskapsinstrumentet. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
Artikel 8
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av denna förordning under perioden 2014-2020 ska vara 954 765 000 EUR.
De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen.
2. I enlighet med artikel 18.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 (11) ska, för att främja den internationella dimensionen inom den högre utbildningen, ett preliminärt belopp på 1 680 000 000 EUR från de olika instrumenten för finansiering av yttre åtgärder instrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska grannskapsinstrumentet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (12), instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (13),och partnerskapsinstrumentet anslås till insatser inom rörlighet i utbildningssyfte till eller från partnerländer i den mening som avses i förordning (EU) nr 1288/2013 och till samarbete och politisk dialog med myndigheter, institutioner och organisationer från dessa länder. Förordning (EU) nr 1288/2013 ska gälla för användningen av dessa medel.
Medel ska göras tillgängliga på grundval av två fleråriga anslag som omfattar de fyra första åren respektive de tre återstående åren. Tilldelningen av denna finansiering ska återspeglas i den fleråriga vägledande programplaneringen för instrumentet enligt den här förordningen, i linje med fastställda behov och prioriteringar i länderna i fråga. Anslagen får ses över om betydande oförutsedda omständigheter eller betydande förändringar i de politiska förutsättningarna skulle komma att påverka prioriteringarna för unionens yttre åtgärder.
3. Åtgärder inom ramen för förordning (EU) nr 1288/2013 får endast finansieras av partnerskapsinstrumentet om de inte är berättigade till stöd från andra instrument för finansiering av yttre åtgärder och om de kompletterar eller förstärker andra initiativ enligt denna förordning.
Artikel 9
Europeiska utrikestjänsten
Denna förordning ska tillämpas i överensstämmelse med beslut 2010/427/EU.
Artikel 10
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.