РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 231/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 март 2014 година
за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП II)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 212, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В нейното съобщение от 29 юни 2011 г., озаглавено „Бюджет за стратегията „Европа 2020““, Комисията определя рамката за инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност, включително Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II).
(2)
Тъй като срокът на действие на Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета (4) изтeче на 31 декември 2013 г. и с оглед да се постигне по-голяма ефективност на външната дейност на Съюза, следва да се поддържа рамка за планиране и предоставяне на външно подпомагане за периода от 2014 до 2020 г. Следва да продължи подкрепата за политиката на разширяване на Съюза посредством специален инструмент за финансиране на външната дейност. Във връзка с това следва да бъде създаден ИПП II.
(3)
Член 49 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) постановява, че всяка европейска държава, която поддържа ценностите за зачитане на човешкото достойнство, свобода, демокрация, равенство, правова държава и зачитане на правата на човека, включително. правата на лицата, които принадлежат към малцинства, може да поиска да членува в Съюза. Европейска държава, която е поискала да членува в Съюза, може да стане член едва когато е потвърдено, че отговаря на критериите за членство, установени на Европейския съвет през юни 1993 г. в Копенхаген („критериите от Копенхаген“), и при условие че присъединяването не надхвърля капацитета на Съюза за интегриране на новия член. Тези критерии са свързани със стабилността на институциите, гарантиращи демокрацията, правовата държава, правата на човека и зачитането и закрилата на малцинствата, наличието на функционираща пазарна икономика, капацитета за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в рамките на Съюза и способността за поемане както на правата, така и на задълженията по Договорите, включително присъединяване към целите на политическия, икономическия и паричния съюз.
(4)
Стратегията за разширяването, основана на консолидиране, изпълнение на конкретни условия и комуникация, съчетана с капацитета на Съюза да интегрира нови членове, продължава да представлява основата за подновен консенсус за разширяването. Процесът на присъединяване се основава на обективни критерии и на прилагането на принципа на равно третиране на всички кандидати за членство, като всеки един се оценява според собствените му заслуги. Напредъкът по пътя към присъединяването зависи от спазването от всеки кандидат на ценностите на Съюза, както и от способността му да предприеме необходимите реформи за хармонизиране на своята политическа, институционална, правна, административна и икономическа система с правилата, стандартите, политиките и практиките в Съюза.
(5)
Процесът на разширяване укрепва мира, демокрацията и стабилността в Европа и дава възможност на Съюза да бъде в по-добра позиция, за да посрещне глобалните предизвикателства. Преобразяващата сила на процеса на разширяване поражда дълбоки политически и икономически реформи в обхванатите от процеса на разширяване държави и носи ползи за Съюза като цяло.
(6)
Европейският съвет е дал статут на страни кандидатки на Исландия, Черна гора, бившата югославска република Македония, Турция и Сърбия. Той потвърди европейската перспектива на Западните Балкани. Без да се засягат позициите относно статута или евентуалните бъдещи решения на Европейския съвет или на Съвета, тези, които се ползват от подобна европейска перспектива и на които не е даден статут на страни кандидатки, могат да се считат за потенциални страни кандидатки единствено за целите на настоящия регламент.Финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да се предоставя на всички бенефициери, посочени в приложение I.
(7)
Подпомагането по настоящия регламент следва да се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и като се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Подпомагането следва да се предоставя също така в съответствие със споразуменията между Съюза и бенефициерите, посочени в приложение I, както и в съответствие с Европейските партньорства и Партньорствата за присъединяване. Подпомагането следва да се съсредоточи главно върху избрани области на политиката, които ще помогнат на бенефициерите, посочени приложение I, да укрепят демократичните институции и правовата държава, да реформират съдебната власт и публичната администрация, да зачитат основните права и да насърчават равенството между половете, толерантността, социалното приобщаване и недискриминацията. Чрез подпомагането следва да продължи да бъде оказвана подкрепа за техните усилия за развитие на регионалното, макрорегионалното и трансграничното сътрудничество, както и за териториално развитие, включително посредством изпълнението на макрорегионалните стратегии на Съюза. То следва да стимулира също така тяхното икономическо и социално развитие, което лежи в основата на програма за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, с особен акцент върху малките и средните предприятия), с оглед постигане на целите на стратегията за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж (стратегия „Европа 2020“) и постепенно привеждане в съответствие с критериите от Копенхаген. Следва да се подобри съгласуваността между финансовото подпомагане и цялостния напредък в прилагането на предприсъединителната стратегия.
(8)
С цел отчитане на промените в рамката на политиката на разширяване или на значителни събития в бенефициерите, посочени в приложение I, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с адаптирането и актуализирането на тематичните приоритети за помощта, изброени в приложение II. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително и на експертно равнище. При изготвянето и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(9)
Укрепването на правовата държава, включително борбата срещу корупцията и организираната престъпност, и доброто управление, включително реформата на публичната администрация, остават главните предизвикателства за повечето бенефициери, посочени в приложение I, и са от решаващо значение за о сближаването на тези бенефициери със Съюза, така че по-късно да могат изцяло да поемат задълженията, произтичащи от членството в него. С оглед на дългосрочния характер на реформите, които се извършват в тези области, и на необходимостта резултатите да бъдат регистрирани, финансовото подпомагане по настоящия регламент следва да отговаря на изискванията, поставени пред бенефициерите, посочени в приложение I, на възможно най-ранен етап.
(10)
Необходимо е бенефициерите, посочени в приложение I, да бъдат по-добре подготвени да се справят с глобалните предизвикателства, като устойчивото развитие и изменението на климата, и да се присъединят към усилията на Съюза за разрешаване на тези проблеми. Подпомагането от Съюза по настоящия регламент следва да допринася също за постигането на целта делът от бюджета на Съюза, свързан с климата, да достигне поне 20 %.
(11)
Съюзът следва също така да предоставя подкрепа за прехода по пътя към присъединяването, което е в полза на всички бенефициери, посочени в приложение I, въз основа на опита на държавите-членки. Това сътрудничество следва да се съсредоточи по-специално върху споделянето на опита, натрупан от държавите-членки в процеса на реформите.
(12)
Комисията и държавите-членки следва да гарантират съответствие, съгласуваност и взаимно допълване на предоставяната от тях помощ, по-конкретно чрез провеждането на редовни консултации и чест обмен на информация на различните етапи от цикъла на подпомагането. Освен това следва да се предприемат необходимите стъпки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с други донори, включително чрез провеждането на редовни консултации. Ролята на гражданското общество следва да се засили както по отношение на програмите, реализирани от държавните органи, така и когато гражданското общество се явява пряк бенефициер на помощ от Съюза.
(13)
Приоритетите за действия, насочени към изпълнение на целите в съответните области на политиката, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент, следва да се определят в индикативни стратегически документи, съставени от Комисията за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г. в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, въз основа на техните специфични потребности и програмата за разширяване, в съответствие с общите и конкретните цели, определени с настоящия регламент, и при надлежно отчитане на съответните национални стратегии. Стратегическите документи следва също да определят области на политиката, подлежащи на подпомагане, и без да се засягат прерогативите на Европейския парламент и на Съвета, следва да предвиждат индикативно разпределение на средствата на Съюза за всяка област на политиката, с разбивка по години, включително разчет на разходите, свързани с климата. Следва да бъде предвидена достатъчна гъвкавост с оглед удовлетворяване на нововъзникващите потребности и предоставяне на стимули за подобряване на резултатите. Стратегическите документи следва да гарантират последователност и съгласуваност с усилията на бенефициерите, посочени в приложение I, отразени в техните национални бюджети, и следва да отчитат подкрепата, която се предоставя от други донори. С оглед отчитане на развитието във вътрешен и външен план стратегическите документи следва при необходимост да се преразглеждат и да се преработват.
(14)
В интерес на Съюза е да подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, в усилията им за провеждане на реформи с оглед на членството в Съюза. Подпомагането следва да се управлява, като се поставя силен акцент върху резултатите и се предвиждат стимули за онези, които показват ангажираност с реформите посредством ефективно прилагане на предприсъединителната помощ и напредък в изпълнението на критериите за членство.
(15)
За подпомагането следва да продължат да се използват структурите и инструментите, доказали своите качества в предприсъединителния процес. Преходът от пряко управление на предприсъединителните фондове от страна на Комисията към непряко управление от страна на бенефициерите, посочени в приложение I, следва да бъде постепенен и съобразно съответните възможностите на тези бенефициери. В съответствие с принципа на демокрация на участието Комисията следва да насърчава при всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, парламентарния контрол върху предоставяната на този бенефициер помощ.
(16)
За да се осигурят еднакви условия за прилагане на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия са свързани със стратегическите документи, програмните документи и със специалните правила за определяне на такива еднакви условия и следва да се упражняват в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (5). Като се има предвид естеството на тези актове за изпълнение, по-специално ориентационният им характер по отношение на дадена политика или финансовото им отражение, за тяхното приемане следва по принцип да се използва процедурата по разглеждане, с изключение на случаите на мерки с малък финансов размер. При определянето на еднакви условия за прилагане на настоящия регламент следва да се вземат под внимание извлечените поуки от управлението и прилагането на предприсъединителната помощ в миналото. При необходимост тези условия следва да се изменят.
(17)
Комитетът, създаден съгласно настоящия регламент, следва да бъде компетентен и за правните актове и ангажименти по Регламент (ЕО) № 1085/2006, както и за прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006 на Съвета (6).
(18)
Настоящият регламент установява финансов пакет за своя срок на прилагане, който е основна референтна сума за Европейския парламент и за Съвета при годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина, за сътрудничеството по бюджетните въпроси и за доброто финансово управление (7).
(19)
Съюзът следва да се стреми към най-ефективното използване на наличните ресурси с оглед оптимизиране на въздействието на външната си дейност. Това следва да бъде постигнато чрез съгласуваност и взаимно допълване между инструментите на Съюза в областта на външната дейност, както и чрез създаването на полезни взаимодействия между ИПП II, другите инструменти на Съюза за финансиране на външната дейност и други политики на Съюза. Това следва да доведе и до взаимно укрепване на програмите, разработвани в рамките на тези инструменти за финансиране на външната дейност.
(20)
Общи правила и процедури за изпълнението на инструментите на Съюза за финансиране на външната дейност са уредени в Регламент (ЕС) № 236/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8).
(21)
Доколкото целта на настоящия регламент не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, а може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(22)
Уместно е да се гарантира плавен преход без прекъсване между Инструмента за предприсъеднителна помощ (ИПП), създаден с Регламент (ЕО) № 1085/2006 и ИПП II и срокът на прилагане на настоящия регламент да се обвърже с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9). Поради това настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обща цел
Инструментът за предприсъединителна помощ а периода от 2014 до 2020 г. („ИПП II“) подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, при приемането и осъществяването на политическите, институционалните, правните, административните, социалните и икономическите реформи, които се изискват от тези бенефициери, за зачитане на ценностите на Съюза и постепенно привеждане в съответствие с правилата, стандартите, политиките и практиките на Съюза с оглед на членството в него.
Посредством това подпомагане ИПП II допринася за стабилността, сигурността и благоденствието на бенефициерите, посочени в приложение I.
Член 2
Специфични цели
1. Помощта, отпускана по настоящия регламент, е насочена към постигане на следните специфични цели в съответствие с нуждите на всеки един от бенефициерите, посочени в приложение I, както и с индивидуалните им програми за разширяване:
а)
подпомагане на политическите реформи, наред с другото, чрез:
i)
укрепване на демокрацията и нейните институции, включително независима и ефикасна съдебна власт, и на правовата държава, включително нейното изграждане;
ii)
популяризиране и защита на правата на човека и основните свободи, по-добро спазване на правата на лицата, които принадлежат към малцинства, включително на лесбийките, гейовете, бисексуалните, транссексуалните и интерсексуалните лица, насърчаване на равенството между половете, недискриминацията и толерантността, както и свобода на медиите и зачитане на културното многообразие;
iii)
регионално сътрудничество и добросъседски отношения;
iv)
насърчаване на мерки за помирение, укрепване на мира и изграждане на доверие;
v)
борбата с корупцията и организираната престъпност;
vi)
укрепване на публичната администрация и доброто управление на всички равнища;
vii)
мерки за изграждане на капацитет с цел подобряване на правоприлагането, управлението на границите и прилагането на миграционната политика, включително управлението на миграционните потоци;
viii)
развитие на гражданското общество;
ix)
подобряване на социалния диалог и укрепване на капацитета на социалните партньори;
б)
подпомагане на икономическото, социалното и териториалното развитие с цел постигане на интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж, наред с другото, чрез:
i)
постигане на стандартите на Съюза в икономиката, включително функционираща пазарна икономика, както и фискално и икономическо управление;
ii)
икономически реформи, които са необходими за справяне с конкурентния натиск и пазарните сили в Съюза, и същевременно принос за постигането на целите, свързани със социалната сфера и околната среда;
iii)
стимулиране на трудовата заетост и мобилност, насърчаване създаването на качествени работни места и развитието на човешкия капитал;
iv)
насърчаване на социалното и икономическото приобщаване, по-конкретно на малцинствата и уязвимите групи, включително на хората с увреждания, бежанците и разселените лица;
v)
насърчаване на приобщаваща и интегрирана образователна система и опазване и възстановяване на културното наследство;
vi)
развитие на физическия капитал, включително подобряване на инфраструктурата, и връзки с мрежите на Съюза и регионалните мрежи;
vii)
укрепване на капацитета за научни изследвания, технологично развитие и иновации;
в)
укрепване на всички равнища на способността на бенефициерите, посочени в приложение I, да изпълняват задълженията, произтичащи от членството в Съюза, като се подпомага постепенното привеждане в съответствие с достиженията на правото на Съюза и тяхното приемане, въвеждане и прилагане, включително подготовка за управлението на структурните фондове на Съюза, Кохезионния фонд и Европейския земеделски фонда за развитие на селските райони;
г)
укрепване на регионалната интеграция и териториалното сътрудничество с участието на бенефициерите, посочени в приложение I, на държавите-членки и по целесъобразност на трети държави в обхвата на Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10).
2. Напредъкът към постигане на специфичните цели, посочени в параграф 1, се проследява и оценява въз основа на предварително определени, ясни, прозрачни и където е приложимо специфични за държавата и измерими показатели, които обхващат наред с другото:
а)
напредъка в областите на укрепването на демокрацията, принципите на правовата държава и независимата и ефикасна съдебна власт, зачитането на правата на човека, включително на лицата, принадлежащи към малцинства и уязвими групи, и основните свободи, равенството между половете и правата на жените, борбата с корупцията и организираната престъпност, помиряването, добросъседските отношения и завръщането на бежанците, и по-специално регистрирането на резултати в тези области;
б)
напредъка на реформите в социално-икономическата и фискалната област, преодоляването на структурните и макроикономическите дисбаланси; обосноваността и ефективността на стратегиите за социално и икономическо развитие, напредъка към интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж и създаването на приобщаващо и интегрирано образование, качествено обучение и заетост, включително чрез публични инвестиции, подпомагани от ИПП II; напредъка към създаването на благоприятна стопанска среда;
в)
напредъка в хармонизирането на законодателството с достиженията на правото на Съюза, включително хронологическа справка за неговото прилагане; напредъка в институционалната реформа, свързана със Съюза, включително прехода към непряко управление на помощта, която се отпуска по настоящия регламент;
г)
напредъка в изграждането и укрепването на доброто управление и административния и институционалния капацитет и капацитета за усвояване на всички равнища, включително адекватни човешки ресурси, необходими за приемане и прилагане на законодателството, свързано с достиженията на правото на Съюза;
д)
инициативи за регионално и териториално сътрудничество и развитието на търговските потоци.
3. Показателите, посочени в параграф 2, се използват по целесъобразност за мониторинг, оценка и преглед на резултатите. Годишните отчети на Комисията, посочени в член 4, се вземат като отправна точка при оценката на резултатите от подпомагането от ИПП II. Съответните показатели за изпълнение се определят и включват в стратегическите документи и програмите, посочени в членове 6 и 7, и се определят по такъв начин, че да се даде възможност за обективна оценка на напредъка във времето и, когато е уместно, за всички програми.
Член 3
Области на политиката
1. Помощта, отпускана по силата на настоящия регламент, е насочена основно към следните области на политиката:
а)
реформи в хода на подготовката за членство в Съюза и свързаното с това институционално изграждане и изграждане на капацитет;
б)
социално-икономическо и регионално развитие;
в)
трудова заетост, социални политики, образование, насърчаване на равенството между половете и развитие на човешките ресурси;
г)
земеделие и развитие на селските райони;
д)
регионално и териториално сътрудничество.
2. Помощта във всички области на политиката, посочени в параграф 1 от настоящия член, подпомага бенефициерите, посочени в приложение I, за постигане на общите и конкретните цели по член 1 и член 2, по-специално чрез реформи на политиките, сближаване на законодателството, изграждане на капацитет и инвестиции.
Когато е уместно, особено внимание се обръща на доброто управление, правовата държава и борбата с корупцията и организираната престъпност.
3. Помощта в рамките на областите на политиката, посочени в параграф 1, букви б)-д), може да включва финансиране на видовете дейности, предвидени в Регламент (ЕС) № 1301/2013 на Европейския парламент и на Съвета (11), Регламент (ЕС) № 1300/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), Регламент (ЕС) № 1304/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13), Регламент (ЕС) № 1299/2013 на Европейския парламент и на Съвета (14) и Регламент (ЕС) № 1305/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15).
4. Помощта в рамките на областта на политиката, посочена в параграф 1, буква д), може да финансира по-специално дейности с участието на няколко държави или хоризонтални дейности, както и дейности за трансгранично, транснационално и междурегионално сътрудничество.
Член 4
Рамка за помощта
1. Помощта по настоящия регламент се предоставя в съответствие с рамката за политиката на разширяване, определена от Европейския съвет и Съвета, и се отчита надлежно съобщението относно стратегията в областта на разширяването и докладите за напредъка, включени в годишния пакет на Комисията в областта на разширяването, както и съответните резолюции на Европейския парламент. Комисията гарантира съответствието между политическата рамка за предоставяне на помощ и политическата рамка за разширяване.
2. Помощта се насочва и адаптира към конкретното положение на бенефициерите, посочени в приложение I, като се вземат предвид необходимите допълнителни усилия за спазване на критериите за членство, както и капацитета на бенефициерите. Помощта е с различен обхват и интензивност в зависимост от потребностите, ангажимента за реформи и напредъка по изпълнението на тези реформи. Основната ѝ цел е да се подпомогнат бенефициерите, посочени в приложение I, да определят и изпълняват секторните реформи. Секторните политики и стратегии са всеобхватни и допринасят за постигането на конкретните цели, определени в член 2, параграф 1.
3. В съответствие с конкретните цели, изложени в член 2, параграф 1, тематичните приоритети за предоставяне на помощ според нуждите и капацитета на бенефициерите, посочени в приложение I, са изброени в приложение II. Всеки един от тези тематични приоритети може да допринесе за постигането на повече от една конкретна цел.
4. В съответствие с конкретната цел, посочена в член 2, параграф 1, буква г), помощта е в подкрепа на трансграничното сътрудничество както между бенефициерите, посочени в приложение I, така и между тях и държавите-членки или държавите от Европейския инструмент за съседство (ЕИС), създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 с оглед насърчаването на добросъседските отношения, засилването на интеграцията със Съюза и стимулирането на социално-икономическото развитие. Тематичните приоритети в областта на помощта за териториално сътрудничество са изброени в приложение II.
Член 5
Съответствие, съгласуваност и взаимно допълване
1. Финансовата помощ в рамките на настоящия регламент е съгласувана с политиките на Съюза. Тя е в съответствие със споразуменията, които Съюзът е сключил с бенефициерите, посочени в приложение I, и спазва ангажиментите, произтичащи от многостранните споразумения, по които Съюзът е страна.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, допринася за изпълнението на ангажиментите на Съюза посредством засилена прозрачност и отчетност при предоставянето на помощта, включително. чрез публичното оповестяване на информация относно обема на помощта и отпуснатите средства, като гарантира, че данните са сравними в международен план, като да тях има лесен достъп и те могат да бъдат споделени и публикувани.
3. Комисията, държавите-членки и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) си сътрудничат при осигуряването на съгласуваността на отпуснатата по силата на настоящия регламент помощ и се стремят да избягват дублирането между нея и друга помощ, предоставяна от Съюза, държавите-членки и ЕИБ, включително чрез редовни и отворени за всички участници заседания, насочени към координиране на помощта.
4. Комисията, държавите-членки и ЕИБ гарантират координирането на съответните си програми за помощ с цел повишаване ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране в съответствие с установените принципи за укрепване на оперативната координация в областта на външното подпомагане и за хармонизиране на политиките и процедурите, по-специално на международните принципи за ефективност на помощта. Координацията обхваща редовни консултации и честа обмяна на информация през отделните етапи на цикъла на подпомагането, по-конкретно консултации на място, и представлява основен етап от процеса на програмиране на държавите-членки и на Съюза.
5. С оглед повишаване на ефективността и ефикасността при предоставянето на помощта и за избягване на двойното финансиране Комисията заедно с държавите-членки предприема необходимите мерки за осигуряване на по-добра координация и взаимно допълване с многостранните и регионалните организации и структури, като международните финансови институции, агенциите, фондовете и програмите на ООН, както и донорите извън Съюза.
6. Като правило, в хода на подготовката, прилагането и мониторинга на помощта, отпускана по настоящия регламент, Комисията ще действа в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I. Партньорството включва по целесъобразност компетентни национални и местни органи, както и организации на гражданското общество. Комисията насърчава координацията между съответните заинтересовани страни.
Капацитетът на организациите на гражданското общество се укрепва, включително по целесъобразност в качеството им на преки бенефициери на помощ.
ДЯЛ II
СТРАТЕГИЧЕСКО ПЛАНИРАНЕ
Член 6
Стратегически документи
1. Финансовата помощ по настоящия регламент се предоставя на базата на индикативни стратегически документи, включващи една или няколко държави („стратегическите документи“), които са съставени от Комисията в партньорство с бенефициерите, посочени в приложение I, за срока на многогодишната финансова рамка на Съюза за периода от 2014 до 2020 г.
2. Стратегическите документи определят приоритетите за действие за изпълнение на целите в съответните области на политиката, посочени в член 3, които ще бъдат подпомагани по настоящия регламент в съответствие с общите и специфичните цели, посочени съответно в членове 1 и 2. Стратегическите документи се приемат съгласно рамката за помощта, посочена в член 4, при надлежно отчитане на съответните национални стратегии.
3. Стратегическите документи включват индикативното разпределение на средства от Съюза за отделните области на политиката, по правило разбити по години, и позволяват да се реагира на възникващи нужди, без да се засяга възможността за комбиниране на помощта в различни области на политиката. Стратегическите документи включват показатели за оценка на напредъка към постигане на посочените в тях цели.
4. Комисията прави годишна оценка на изпълнението на стратегическите документи и на тяхната актуалност с оглед на развитието на политическата рамка, посочена в член 4. Комисията уведомява комитета по член 13, параграф 1 за резултатите от тази оценка и може да предложи преразглеждане на стратегическите документи, посочени в настоящия член, и/или на програмите и мерките по член 7, параграф 1 според случая. Тези стратегически документи се подлагат и на междинен преглед, и при необходимост се преработват.
5. Комисията приема стратегическите документи, посочени в настоящия член, и всички техни преработки в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
ДЯЛ III
ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 7
Програмиране
1. Помощта от Съюза в рамките на настоящия регламент се осъществява пряко, непряко или при съвместно управление чрез програмите и мерките, посочени в членове 2 и 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014 и в съответствие със специалните правила за определяне на единни условия за прилагане на настоящия регламент, по-конкретно по отношение на управленските структури и процедури, които Комисията приема в съответствие с член 13 от настоящия регламент. По правило изпълнението се осъществява под формата на едногодишни или многогодишни програми, включващи една или няколко държави, както и на трансгранични програми за сътрудничество, създадени в съответствие със стратегическите документи съгласно член 6 и съставени от съответните бенефициери, посочени в приложение I към настоящия регламент, и/или Комисията, според случая.
2. При всяко програмиране или преразглеждане на програмите, което се прави след публикуването на доклада за междинен преглед по член 17 от Регламент (ЕС) № 236/2014 („доклада за междинен преглед“), се отчитат резултатите, констатациите и заключенията в този доклад.
Член 8
Рамкови и допълнителни споразумения
1. Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, сключват рамкови споразумения за реализиране на помощта.
2. Допълнителни споразумения за реализиране на помощта може да се сключват, между Комисията и съответните бенефициери, посочени в приложение I, или техни изпълнителни органи, ако е необходимо.
Член 9
Хоризонтални разпоредби във връзка с инструментите
1. В надлежно обосновани случаи и с оглед да се гарантират съгласуваността и ефективността на финансирането от Съюза или да се насърчи регионалното сътрудничество, Комисията може да реши да разшири обхвата за допустимост на програмите и мерките, посочени в член 7, параграф 1 за да включи страни, територии и региони, които в противен случай не биха се ползвали от правото на финансиране по член 1, когато програмата или мярката, която ще се прилага, е с глобален, регионален или трансграничен характер.
2. Европейският фонд за регионално развитие (ЕФРР) участва в създадени съгласно настоящия регламент програми или мерки за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки. Сумата, с която участва ЕФРР, се определя съгласно член 4 от Регламент (ЕС) № 1299/2013. Настоящият регламент се прилага по отношение на използването на тази сума.
3. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за транснационално и междурегионално сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 1299/2013 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
4. Когато е уместно, ИПП II може да допринася за програми за трансгранично сътрудничество или мерки, които са въведени и се прилагат съгласно Регламент (ЕС) № 232/2014 и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
5. Когато е уместно, ИПП може да допринася за програми или мерки, които са въведени като част от макрорегионална стратегия и в които участват бенефициерите, посочени в приложение I.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 10
Делегиране на правомощия
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 за изменение на приложение II към настоящия регламент. По-специално, след публикуването на доклада за междинен преглед и въз основа на препоръките, съдържащи се в този доклад, Комисията приема делегиран акт за изменение на приложение II към настоящия регламент до 31 март 2018 г.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 10, се предоставя на Комисията до 31 декември 2020 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 10, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Приемане на допълнителни правила за прилагане
В допълнение към правилата, предвидени в Регламент (ЕС) № 236/2014 се приемат специални правила за определяне на еднакви условия за прилагането на настоящия регламент в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
Член 13
Комитет
1. Създава се Комитет за Инструмента за предприсъединителна помощ („Комитет за ИПП II“), съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. Комитетът за ИПП II подпомага Комисията по отношение на всички области на политиката, посочени в член 3. Комитетът за ИПП II е компетентен и по отношение на законодателните актове и задълженията съгласно Регламент (ЕО) № 1085/2006 и на прилагането на член 3 от Регламент (ЕО) № 389/2006.
Член 14
Възнаграждение за резултатите
1. В стратегическите документи, посочени в член 6, се предвижда заделянето на помощ в подходящ размер, за да бъде възнаграден един от посочените в приложение I бенефициери за:
а)
особен напредък за изпълнение на критериите за членство; и/или
б)
ефикасно прилагане на предприсъединителната помощ, в хода на което са постигнати особено добри резултати по отношение на специфичните цели, заложени в съответния стратегически документ.
2. В случай че напредъкът и/или резултатите, постигнати от бенефициер, посочен в приложение I, остават значително под договорените равнища, заложени в стратегическите документи, Комисията коригира пропорционално отпуснатите средства, в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 16, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 236/2014.
3. За тази цел се заделя подходяща сума за възнаграждаването посочено в параграф 1 от настоящия член, и се разпределя въз основа на оценка на резултатите и напредъка за срок от няколко години, но не по-късно съответно от 2017 г. и 2020 г. Предвид се вземат показателите за изпълнение, посочени в член 2, параграф 2, както са конкретизирани в стратегическите документи.
4. При индикативното разпределяне на средства от Съюза в стратегическите документи, посочени в член 6, се взема предвид възможността за разпределение на съответните допълнителни средства въз основа на резултатите и/или напредъка.
Член 15
Финансов пакет
1. Финансовият пакет за изпълнението на настоящия регламент за периода от 2014 до 2020 г. се определя на 11 698 668 000 EUR (по текущи цени). До 4 % от финансовия пакет се заделят за програми за трансгранично сътрудничество между бенефициерите, посочени в приложение I, и държавите-членки, в съответствие с техните нужди и приоритети.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в границите, посочени в многогодишната финансова рамка за периода от 2014 до 2020 г.
3. В съответствие с член 18, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1288/2013 на Европейския парламент и на Съвета (16), индикативна сума от 1 680 000 000 EUR се отпуска от различните инструменти за финансиране на външната дейност, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (17), ЕИС, ИПП II и Инструментът за партньорство, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18) за действия по мобилността с учебна цел към или от партньорски държави, по смисъла на Регламент (ЕС) № 1288/2013 и за сътрудничество и политически диалог с органи, институции и организации от тези държави. По отношение на усвояването на тези средства се прилага Регламент (ЕС) № 1288/2013.
Средствата се предоставя посредством два многогодишни транша, които покриват съответно първите четири години и оставащите три години. Размерът на това финансиране се отразява в програмирането, предвидено в настоящия регламент, в съответствие с установените нужди и приоритети на съответните държави. Размерът на отпуснатите средства може да бъде преразгледан в случай на непредвидени обстоятелства или на значителни политически промени в съответствие с приоритети на външната дейност на Съюза.
Член 16
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 декември 2013 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 231/2014
av den 11 mars 2014
om inrättande av ett instrument för stöd inför anslutningen (IPA II)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 212.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
I sitt meddelande av den 29 juni 2011 med titeln En budget för Europa 2020, fastställde kommissionen ramen för unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder och instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II).
(2)
Eftersom rådets förordning (EG) nr 1085/2006 (4) upphörde att gälla den 31 december 2013, samt för att göra unionens yttre åtgärder mer effektiva, bör en ram för planering och utbetalning av externt stöd bibehållas för perioden 2014-2020. Unionens utvidgningspolitik bör även i fortsättningen stödjas genom ett särskilt instrument för finansiering av yttre åtgärder. IPA II bör därför upprättas.
(3)
I artikel 49 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) anges att varje europeisk stat som respekterar värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter, får ansöka om att bli medlem av unionen. En europeisk stat som har ansökt om det kan bli medlem av unionen först när det har bekräftats att den uppfyller de kriterier för medlemskap som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993 (nedan kallade Köpenhamnskriterierna) och förutsatt att anslutningen inte överskrider unionens förmåga att integrera den nya medlemmen. Dessa kriterier gäller stabiliteten hos de institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter, förekomsten av en fungerande marknadsekonomi och kapaciteten att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen samt kapaciteten att inte bara utnyttja rättigheterna utan även axla skyldigheterna enligt fördragen och att ansluta sig till den politiska, ekonomiska och monetära unionens mål.
(4)
Utvidgningsstrategin som grundar sig på konsolidering, villkorlighet och kommunikation i kombination med unionens kapacitet att integrera nya medlemmar fortsätter att utgöra grundvalen för en förnyad konsensus om utvidgning. Anslutningsprocessen bygger på objektiva kriterier och tillämpningen av principen om likabehandling av alla sökande, som var och en bedöms på grundval av sina egna meriter. Framstegen mot anslutning beror på varje sökandes respekt för unionens värderingar och dess kapacitet att genomföra nödvändiga reformer för att anpassa sina politiska, institutionella, rättsliga, förvaltningsmässiga och ekonomiska system till unionens bestämmelser, standarder, politik och praxis.
(5)
Utvidgningsprocessen stärker freden, demokratin och stabiliteten i Europa och gör det möjligt för unionen att hantera globala utmaningar bättre. Den omvandlande kraften i utvidgningsprocessen leder till långtgående politiska och ekonomiska reformer i utvidgningsländerna, vilket även gynnar unionen som helhet.
(6)
Europeiska rådet har beviljat Island, Montenegro, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Turkiet och Serbien status som kandidatländer. Det har bekräftat det europeiska perspektivet för västra Balkan. Utan att det påverkar ståndpunkter om status eller eventuella framtida beslut som fattas av Europeiska rådet eller rådet, får de länder som har ett sådant europeiskt perspektiv och som inte har beviljats status som kandidatländer betraktas som potentiella kandidater enbart för tillämpningen av denna förordning. Finansiellt stöd enligt denna förordning bör beviljas alla stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
(7)
Stöd enligt denna förordning bör tillhandahållas i enlighet med den ram för utvidgningspolitiken som definierats av Europeiska rådet och rådet, med vederbörlig hänsyn till meddelandet om utvidgningsstrategin och framstegsrapporterna i kommissionens årliga utvidgningspaket, samt relevanta resolutioner från Europaparlamentet. Stöd bör även ges i enlighet med de avtal som unionen ingått med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och i enlighet med de europeiska partnerskapen och anslutningspartnerskapen. Stödet bör i huvudsak inriktas på ett utvalt antal politikområden som hjälper de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att stärka de demokratiska institutionerna och rättstaten, reformera rättsväsendet och den offentliga förvaltningen, respektera de grundläggande rättigheterna och främja jämställdhet mellan könen, tolerans, social delaktighet och icke-diskriminering. Stödet bör fortsätta att bistå deras ansträngningar att främja regionalt, makroregionalt och gränsöverskridande samarbete samt territoriell utveckling, bland annat genom genomförande av unionens makroregionala strategier. Det bör också stärka ländernas ekonomiska och sociala utveckling samt stödja en agenda för smart och hållbar tillväxt för alla med särskild inriktning på små och medelstora företag, för att uppnå målen för Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin) och en gradvis anpassning till Köpenhamnskriterierna. Samstämmigheten mellan det finansiella stödet och de övergripande framstegen i genomförandet av föranslutningsstrategin bör förstärkas.
(8)
I syfte att beakta förändringar av utvidgningspolitikens ramverk eller väsentlig utveckling hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på antagande och uppdatering av de tematiska prioriteringar för stöd som anges i bilaga II. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(9)
Att stärka rättsstatsprincipen, däribland kampen mot korruption och organiserad brottslighet, och god samhällsstyrning, inbegripet reform av den offentliga förvaltningen, är fortfarande centrala utmaningar för de flesta stödmottagare som förtecknas i bilaga I och är avgörande för att dessa stödmottagare ska kunna närma sig unionen och senare fullt ut åta sig de förpliktelser som ett unionsmedlemskap medför. Med tanke på det långsiktiga perspektivet för de reformer som eftersträvas på dessa områden och behovet av att uppnå resultat, bör det finansiella stöd som ges i enlighet med denna förordning så snart som möjligt möta de krav som ställs på de stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
(10)
De stödmottagare som förtecknas i bilaga I behöver vara bättre rustade för att ta itu med globala utmaningar såsom hållbar utveckling och klimatförändringar och anpassa sig till unionens insatser för att hantera dessa problem. Unionsstödet enligt denna förordning bör också bidra till att uppnå målet att höja den klimatrelaterade delen av unionens budget till minst 20 %.
(11)
Unionen bör även stödja övergången mot anslutning till gagn för samtliga stödmottagare som förtecknas i bilaga I på grundval av dess medlemsstaters erfarenheter. Samarbetet bör i synnerhet inriktas på att förmedla de erfarenheter som dragits av medlemsstaterna under reformprocessen.
(12)
Kommissionen och medlemsstaterna bör se till att deras stöd uppfyller kraven på överensstämmelse, samordning och komplementaritet, särskilt genom regelbundna samråd och täta utbyten av information i alla skeden av stödprocessen. Nödvändiga steg bör också tas för att förbättra samordningen och komplementariteten, bland annat genom regelbundna samråd med andra givare. Det civila samhället bör få en mer framträdande roll, både inom program som genomförs genom statliga organ och i dess egenskap av direktmottagare av unionsstöd.
(13)
Prioriterade åtgärder för att uppnå målen på de relevanta politikområden som kommer att få stöd enligt denna förordning bör definieras i vägledande strategidokument som utarbetas av kommissionen för hela den tid som unionens fleråriga budgetram för perioden 2014-2020 gälleri partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, med utgångspunkt i deras specifika behov och utvidgningsagendor, i linje med de allmänna och särskilda mål som fastställs i denna förordning och med beaktande av relevanta nationella strategier. I strategidokumenten bör även de politikområden som ska få stöd identifieras och, utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets privilegier, de vägledande unionsanslagen per politikområde per år fastställas, inbegripet en uppskattning av de klimatrelaterade utgifterna. Tillräcklig flexibilitet bör byggas in för att klara framväxande behov och ge incitament till att förbättra resultaten. Strategidokumenten bör säkra samstämmighet och överensstämmelse med de ansträngningar som gjorts av de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, och som avspeglas i deras nationella budgetar, och bör ta hänsyn till stöd från andra givare. För att ta hänsyn till inre och yttre utveckling bör strategidokumenten ses över och vid behov revideras.
(14)
Det ligger i unionens intresse att bistå de stödmottagare som förtecknas i bilaga I i deras reformarbete för att kunna gå med i unionen. Stödet bör förvaltas med stark inriktning på resultat och med incitament för dem som visar sitt engagemang för reformer genom ett effektivt genomförande av föranslutningsstöd och framsteg i riktning mot uppfyllande av medlemskapskriterierna.
(15)
Stödet bör även i fortsättningen använda de strukturer och instrument som under föranslutningsprocessen visat sig fungera. Övergången från kommissionens direkta förvaltning av föranslutningsmedel till indirekt förvaltning av de stödmottagare som förtecknas i bilaga I bör ske successivt och i linje med dessa stödmottagares respektive kapacitet. I enlighet med principen om deltagandedemokrati bör kommissionen hos varje stödmottagare som förtecknas i bilaga I uppmuntra till parlamentarisk tillsyn över det stöd som erhålls.
(16)
För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter gäller strategidokumenten, programplaneringsdokumenten och de särskilda bestämmelser i vilka sådana enhetliga villkor fastställs, och bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (5). Med beaktande av dessa genomförandeakters karaktär, särskilt deras policyinriktning eller deras ekonomiska konsekvenser, bör granskningsförfarandet i princip tillämpas vid antagandet av dem, utom när det gäller ekonomiskt småskaliga åtgärder. När de enhetliga villkoren för tillämpningen av den här förordningen fastställs bör hänsyn tas till de erfarenheter som gjorts vid förvaltningen och genomförandet av tidigare föranslutningsstöd. Dessa enhetliga villkor bör ändras om utvecklingen så kräver.
(17)
Den kommitté som inrättas enligt denna förordning bör även ha behörighet när det gäller rättsakter och åtaganden enligt förordning (EG) nr 1085/2006 samt för genomförandet av artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 389/2006 (6).
(18)
I denna förordning fastställs en finansieringsram för dess tillämpningsperiod, som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (7), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(19)
Unionen bör eftersträva en så effektiv användning av de tillgängliga resurserna som möjligt för att optimera sina yttre åtgärders inverkan. Detta bör uppnås genom samstämmighet och komplementaritet mellan unionens instrument för yttre åtgärder samt genom skapande av synergieffekter mellan IPA, andra unionsinstrument för finansiering av yttre åtgärder och annan unionspolitik. Detta bör vidare leda till ömsesidigt förstärkande av de program som planeras inom ramen för instrumenten för finansiering av yttre åtgärder.
(20)
Gemensamma bestämmelser och förfaranden för genomförandet av unionens instrument för finansiering av yttre åtgärder fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2014 (8).
(21)
Eftersom målet för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(22)
En smidig, oavbruten övergång från instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA), som inrättades genom förordning (EG) nr 1085/2006, till IPA II bör säkerställas, och den här förordningens tillämpningsperiod bör anpassas till tillämpningsperioden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (9). Den här förordningen bör därför tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Allmänt mål
Instrumentet för stöd inför anslutningen för perioden 2014-2020 (IPA II) ska stödja de stödmottagare som förtecknas i bilaga I vid antagandet och genomförandet av de politiska, institutionella, rättsliga, administrativa, sociala och ekonomiska reformer som krävs av dessa stödmottagare för att de ska uppfylla unionens värderingar och successivt anpassa sig till unionens bestämmelser, standarder, politik och praxis, med ett medlemskap i unionen som mål.
Genom sådant stöd ska IPA II bidra till stabiliteten, säkerheten och välståndet hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I.
Artikel 2
Särskilda mål
1. Stöd enligt denna förordning ska syfta till att följande särskilda mål uppnås i enlighet med de specifika behoven hos varje stödmottagare som förtecknas i bilaga I och deras individuella utvidgningsagendor.
a)
Stöd för politiska reformer, bland annat genom
i)
stärkande av demokratin och dess institutioner, inklusive ett effektivt och oberoende rättsväsende, och av rättsstatsprincipen och tillämpningen av denna,
ii)
främjande av och skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, ökad respekt för rättigheterna för personer som tillhör minoriteter, inklusive homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella, främjande av jämställdhet, icke-diskriminering och tolerans samt mediefrihet och respekt för kulturell mångfald,
iii)
regionalt samarbete och goda grannskapsrelationer,
iv)
främjande av försoning, fredsbyggande och förtroendeskapande åtgärder,
v)
bekämpning av korruption och organiserad brottslighet,
vi)
stärkande av den offentliga förvaltningen och god samhällsstyrning på alla nivåer,
vii)
kapacitetsuppbyggnadsåtgärder som syftar till att förbättra brottsbekämpningen, gränsförvaltningen och genomförandet av migrationspolitiken, inklusive hanteringen av migrationsströmmar,
viii)
utveckling av det civila samhället,
ix)
förbättrad social dialog och stärkt kapacitet hos arbetsmarknadens parter.
b)
Stöd för ekonomisk, social och territoriell utveckling i syfte att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla, bland annat genom
i)
uppnående av unionens standarder för ekonomi, inklusive en fungerande marknadsekonomi, liksom finanspolitisk och ekonomisk styrning,
ii)
de ekonomiska reformer som krävs för att hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna i unionen, samtidigt som uppnåendet av ekonomiska, sociala och miljörelaterade mål främjas,
iii)
främjande av sysselsättning och arbetskraftens rörlighet, skapande av kvalitativa arbetstillfällen och utveckling av mänskligt kapital,
iv)
främjande av social och ekonomisk delaktighet, särskilt för minoriteter och sårbara befolkningsgrupper, inklusive personer med funktionshinder, flyktingar och fördrivna personer,
v)
främjande av ett inkluderande och integrerat utbildningssystem och bevarande och restaurering av kulturarvet,
vi)
utveckling av fysiskt kapital, inklusive förbättring av infrastrukturen och förbindelserna med unionens nätverk och regionala nätverk.
vii)
stärkande av forskning, teknisk utveckling och innovationskapacitet.
c)
Förstärkning av förmågan på alla nivåer hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att uppfylla de skyldigheter ett unionsmedlemskap medför genom stöd till en gradvis anpassning till och antagande, genomförande och verkställighet av unionens regelverk, inklusive förberedelser för förvaltningen av unionens strukturfonder, Sammanhållningsfonden, och Europeiska jordbruks- och landsbygdsutvecklingsfonden.
d)
Förstärkning av regional integration och territoriellt samarbete som inbegriper de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, tredjeländer som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (10).
2. Framsteg i arbetet med att uppnå de särskilda målen i punkt 1 ska övervakas och bedömas på grundval av på förhand fastställda, tydliga, transparenta och, om lämpligt, landsspecifika och mätbara indikatorer som bland annat omfattar
a)
framsteg på områdena stärkande av demokratin, rättsstatsprincipen och ett oberoende och effektivt rättsväsende, respekten för mänskliga rättigheter, inklusive rättigheterna för personer som tillhör minoriteter eller sårbara befolkningsgrupper, grundläggande friheter, jämställdhet och kvinnors rättigheter, kampen mot korruption och organiserad brottslighet, försoning, goda grannskapsrelationer och flyktingars återvändande, och framför allt fastställande av uppnådda resultat på dessa områden,
b)
framsteg med socioekonomiska och finanspolitiska reformer för att komma till rätta med strukturella och makroekonomiska obalanser; sunda och effektiva strategier för ekonomisk och social utveckling, framsteg i arbetet för en smart och hållbar utveckling för alla och med att skapa inkluderande och integrerade högkvalitativa utbildningar och arbetstillfällen, bland annat genom offentliga investeringar som stöds genom IPA II; framsteg på vägen mot skapandet av ett gynnsamt företagsklimat,
c)
framsteg när det gäller att anpassa lagstiftningen till unionens regelverk, inklusive uppnådda resultat när det gäller dess genomförande, framsteg i fråga om unionsrelaterade institutionella reformer, inbegripet övergången till en indirekt förvaltning av det stöd som tillhandahålls enligt denna förordning,
d)
framsteg med att på alla nivåer bygga upp och stärka god samhällsstyrning och den administrativa och institutionella kapacitet och absorptionskapacitet - inklusive ändamålsenliga mänskliga resurser - som krävs för att anpassa och genomföra lagstiftning med koppling till unionens regelverk,
e)
regionala och territoriella samarbetsinitiativ samt utvecklingen av handelsflöden.
3. De indikatorer som avses i punkt 2 ska användas för att på lämpligt sätt övervaka, bedöma och se över resultaten. De årsapporter från kommissionen som avses i artikel 4 ska fungera som referenspunkt vid bedömningen av resultaten av IPA II-stödet. Relevanta resultatindikatorer ska definieras och ingå i de strategidokument och program som avses i artiklarna 6 och 7 och ska fastställas så att framsteg kan bedömas på ett objektivt sätt över tid och, i lämpliga fall, mellan olika program.
Artikel 3
Politikområden
1. Stöd enligt denna förordning ska huvudsakligen gälla följande politikområden:
a)
Reformer som ett led i förberedelserna för unionsmedlemskap och därtill hörande institutions- och kapacitetsuppbyggnad.
b)
Socioekonomisk och regional utveckling.
c)
Sysselsättning, socialpolitik, utbildning, främjande av jämställdhet och utveckling av mänskliga resurser.
d)
Jordbruk och landsbygdsutveckling.
e)
Regionalt och territoriellt samarbete.
2. Stöd inom samtliga politikområden som avses i punkt 1 i denna artikel ska hjälpa de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att uppnå de allmänna och särskilda mål som fastställs i artiklarna 1 och 2, särskilt genom politiska reformer, tillnärmning av lagar, kapacitetsuppbyggnad och investeringar.
I förekommande fall ska särskild uppmärksamhet ägnas åt god samhällsstyrning, rättsstatlighet samt kampen mot korruption och organiserad brottslighet.
3. Stöd inom de politikområden som aves i punkt 1 b-e får inbegripa finansiering av den typ av åtgärder som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1301/2013 (11), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1300/2013 (12), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1304/2013 (13), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1299/2013 (14) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 1305/2013 (15).
4. Stöd inom det politikområde som avses i punkt 1 e kan särskilt finansiera såväl åtgärder som omfattar flera länder eller är horisontella som gränsöverskridande, transnationella och interregionala samarbetsåtgärder.
Artikel 4
Ram för stödet
1. Stöd enligt denna förordning ska tillhandahållas i enlighet med den ram för utvidgningspolitiken som definierats av Europeiska rådet och rådet, och ska ta vederbörlig hänsyn till meddelandet om utvidgningsstrategin och framstegsrapporterna i kommissionens årliga utvidgningspaket samt relevanta resolutioner från Europaparlamentet. Kommissionen ska säkerställa samstämmighet mellan stödet och ramen för utvidgningspolitiken.
2. Stödet ska vara riktat och anpassas till de specifika omständigheterna för de stödmottagare som förtecknas i bilaga I, med beaktande av ytterligare insatser som krävs för att uppfylla medlemskapskriterierna och stödmottagarnas kapacitet. Stödet ska differentieras i fråga om omfattning och intensitet med hänsyn till behoven, engagemanget för reformerna och framstegen med att genomföra dem. Det ska i huvudsak inriktas på att hjälpa de stödmottagare som förtecknas i bilaga I att utforma och genomföra sektorsreformer. Sektorspolitik och sektorsstrategier ska vara heltäckande och bidra till att de särskilda mål som anges i artikel 2.1 uppnås.
3. I enlighet med de särskilda mål som anges i artikel 2.1, anges i bilaga II de tematiska prioriteringarna för tillhandahållande av stöd i enlighet med behoven och kapaciteten hos de stödmottagare som förtecknas i bilaga I. Var och en av dessa tematiska prioriteringar kan bidra till att mer än ett särskilt mål uppnås.
4. I enlighet med de särskilda mål som anges i artikel 2.1 d ska stöd ges till gränsöverskridande samarbete, både mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och mellan dem och medlemsstater eller länder som omfattas av det europeiska grannskapsinstrumentet (ENI), som inrättas genom förordning (EU) nr 232/2014, för att främja goda grannförbindelser, unionens integration och socioekonomisk utveckling. De tematiska prioriteringarna för territoriellt samarbete anges i bilaga III.
Artikel 5
Överensstämmelse, samstämmighet och komplementaritet
1. Finansiellt stöd enligt denna förordning ska stå i överensstämmelse med unionens politik. Det ska vara förenligt med de avtal som ingåtts av unionen med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och beakta åtaganden enligt de multilaterala avtal som unionen är part i.
2. Kommissionen ska i samverkan med medlemsstaterna bidra till genomförandet av unionens åtaganden för ökad öppenhet och ansvarsutkrävande vid tillhandahållande av stöd, bland annat genom att offentliggöra information om stödets omfattning och fördelning och säkerställa att uppgifterna är internationellt jämförbara och att det är enkelt att få tillgång till dem, dela med sig av dem och offentliggöra dem.
3. Kommissionen, medlemsstaterna och Europeiska investeringsbanken (EIB) ska samarbeta för att säkerställa samstämmighet och sträva efter att undvika överlappning mellan det stöd som tillhandahålls enligt denna förordning och annat stöd som tillhandahålls av unionen, medlemsstaterna och EIB, bland annat genom regelbundna och inkluderande möten för samordning av stödet.
4. Kommissionen, medlemsstaterna och EIB ska samordna sina respektive stödprogram för ett effektivare och mer välfungerande tillhandahållande av stöd och för att förhindra dubbelfinansiering, i linje med de fastställda riktlinjerna för förstärkt operativ samordning på området för externt stöd och för harmonisering av politik och förfaranden, särskilt de internationella principerna för biståndseffektivitet. Samordningen ska innefatta regelbundna samråd och ett tätt informationsutbyte genom alla skeden av stödprocessen, särskilt på fältet, samt vara ett centralt led i medlemsstaternas och unionens programplanering.
5. För ett effektivare och mer välfungerande tillhandahållande av stöd och för att förhindra dubbelfinansiering ska kommissionen i samverkan med medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att sörja för bättre samordning och komplementaritet med multilaterala och regionala organisationer och enheter, såsom internationella finansinstitut och organ, fonder och program inom Förenta nationerna, samt givare utanför unionen.
6. I samband med planeringen, genomförandet och övervakningen av stöd enligt denna förordning ska kommissionen i princip verka i partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I. Partnerskapet ska omfatta behöriga nationella och lokala myndigheter samt civilsamhällets organisationer, beroende på vad som är lämpligt. Kommissionen ska uppmuntra samordning mellan relevanta intressenter.
Kapaciteten hos civilsamhällets organisationer, bland annat som direktmottagare av stöd, ska stärkas på lämpligt sätt.
AVDELNING II
STRATEGISK PLANERING
Artikel 6
Strategidokument
1. Stöd enligt denna förordning ska tillhandahållas på grundval av strategidokument för enskilda respektive flera länder (nedan kallade strategidokument) som utarbetas av kommissionen i partnerskap med de stödmottagare som förtecknas i bilaga I för hela den tid som unionens fleråriga budgetram för perioden 2014-2020 gäller.
2. Strategidokumenten ska ange prioriteringarna för åtgärder för att uppnå målen för de relevanta politikområden som avses i artikel 3, som ska få stöd enligt denna förordning i linje med de allmänna och särskilda mål som avses i artiklarna 1 respektive 2. Strategidokumenten ska antas i enlighet med den ram för stödet som anges i artikel 4 och ska ta vederbörlig hänsyn till relevanta nationella strategier.
3. Strategidokumenten ska innefatta den vägledande tilldelningen av unionsmedel till respektive politikområde, i tillämpliga fall, fördelade per år och ska möjliggöra åtgärdande av akuta behov utan att det påverkar möjligheten att kombinera stöd inom olika politikområden. Strategidokumenten ska innefatta indikatorerna för att bedöma framstegen när det gäller att uppnå de mål som fastställs i strategidokumenten.
4. Kommissionen ska varje år bedöma genomförandet av strategidokumenten och deras fortsatta relevans mot bakgrund av utvecklingen av den politiska ram som avses i artikel 4. Kommissionen ska informera den kommitté som avses i artikel 13.1 om resultaten av denna bedömning och får vid behov föreslå ändringar i de strategidokument som avses i den här artikeln och/eller de program och åtgärder som avses i artikel 7.1. Dessa strategidokument ska även ses över efter halva tiden och i tillämpliga fall revideras.
5. Kommissionen ska anta de strategidokument som avses i denna artikel och eventuella revideringar av dessa i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
AVDELNING III
GENOMFÖRANDE
Artikel 7
Programplanering
1. Unionsstödet enligt denna förordning ska genomföras direkt, indirekt eller med delad förvaltning genom de program och åtgärder som avses i artiklarna 2 och 3 i förordning (EU) nr 236/2014 och i enlighet med särskilda bestämmelser som fastställer enhetliga villkor för genomförande av den här förordningen, särskilt när det gäller strukturer och förfaranden för förvaltning, som kommissionen ska anta i enlighet med artikel 13 i den här förordningen. Genomförandet ska i regel ske i form av årliga eller fleråriga program för ett eller flera länder liksom gränsöverskridande samarbetsprogram som inrättats i enlighet med de strategidokument som avses i artikel 6 och utarbetats av respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen och/eller kommissionen, beroende på vad som är lämpligt.
2. Vid all programplanering och programöversyn som genomförs efter offentliggörandet av den rapport om halvtidsöversyn som avses i artikel 17 i förordning (EU) nr 236/2014 (nedan kallad rapporten om halvtidsöversyn) ska resultaten, rönen och slutsatserna i den rapporten beaktas.
Artikel 8
Ram- och tilläggsavtal
1. Kommissionen och respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I ska ingå ramavtal om genomförandet av stödet.
2. Vid behov får tilläggsavtal om genomförandet av stödet ingås av kommissionen och respektive stödmottagare som förtecknas i bilaga I eller dess genomförandemyndigheter.
Artikel 9
Instrumentövergripande bestämmelser
1. Under vederbörligen motiverade förhållanden och för att säkerställa att unionens finansiering är enhetlig och effektiv, eller för att främja regionalt samarbete, får kommissionen besluta att även länder, territorier och regioner som annars inte skulle vara berättigade till stöd enligt artikel 1 ska omfattas av de program och åtgärder som avses i artikel 7.1, om det program eller den åtgärd som ska genomföras är av global, regional eller gränsöverskridande karaktär.
2. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) ska bidra till de program eller åtgärder som inrättas enligt denna förordning för gränsöverskridande samarbete mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och medlemsstater. Storleken på Eruf:s bidrag ska fastställas i enlighet med artikel 4 i förordning (EU) nr 1299/2013. Den här förordningen ska gälla för användningen av det bidraget.
3. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till transnationella och interregionala samarbetsprogram eller åtgärder som inrättas och genomförs enligt förordning (EU) nr 1299/2013 och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen deltar.
4. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till gränsöverskridande samarbetsprogram eller åtgärder som inrättas och genomförs enligt förordning (EU) nr 232/2014 och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I till den här förordningen deltar.
5. I tillämpliga fall kan IPA II bidra till program eller åtgärder som införs som en del i en makroregional strategi och i vilka de stödmottagare som förtecknas i bilaga I deltar.
AVDELNING IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 10
Delegering av befogenhet
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 11 med avseende på ändring av bilaga II till denna förordning. Efter offentliggörandet av rapporten om halvtidsöversyn, och på grundval av rekommendationerna i den rapporten ska kommissionen särskilt anta en delegerad akt om ändring av bilaga II till den här förordningen senast den 31 mars 2018.
Artikel 11
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10 ska ges till kommissionen till och med den 31 december 2020.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 10 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 10 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 12
Antagande av ytterligare tillämpningsbestämmelser
Utöver bestämmelserna i förordning (EU) nr 236/2014, ska särskilda bestämmelser om fastställande av enhetliga villkor för tillämpningen av den här förordningen antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
Artikel 13
Kommitté
1. Det ska inrättas en kommitté för instrumentet för stöd inför anslutningen (nedan kallad IPA II-kommittén) bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. IPA II-kommittén ska bistå kommissionen med avseende på alla politikområden som anges i artikel 3. IPA II-kommittén ska också vara behörig för rättsakter och åtaganden enligt förordning (EG) nr 1085/2006 och för genomförande av artikel 3 i förordning (EG) nr 389/2006.
Artikel 14
Resultatbaserad belöning
1. De strategidokument som avses i artikel 6 ska föreskriva att en lämplig mängd stöd ska förbli tillgängligt för att belöna en enskild stödmottagare som förtecknas i bilaga I för
a)
särskilda framsteg mot uppfyllandet av medlemskapskriterierna, och/eller
b)
ett effektivt genomförande av föranslutningsstödet varvid särskilt goda resultat har uppnåtts med avseende på de särskilda mål som anges i strategidokumentet i fråga.
2. Om de framsteg som uppnåtts av en stödmottagare som förtecknas i bilaga I fortsätter att ligga långt under de överenskomna nivåer som anges i strategidokumenten ska kommissionen anpassa anslagen därefter, i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 16.3 i förordning (EU) nr 236/2014.
3. Ett lämpligt belopp ska öronmärkas för den belöning som avses i punkt 1 i den här artikeln och ska anslås på grundval av en bedömning av resultat och framsteg över en period på flera år, dock senast 2017 respektive 2020. De resultatindikatorer som avses i artikel 2.2 och som anges i strategidokumenten ska beaktas.
4. De vägledande anslagen av unionsmedel enligt de strategidokument som avses i artikel 6 ska ta hänsyn till möjligheten att tilldela dessa extra medel på grundval av resultaten och/eller framstegen.
Artikel 15
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av denna förordning under perioden 2014-2020 ska vara 11 698 668 000 EUR i löpande priser. Upp till 4 % av finansieringsramen ska tilldelas program för gränsöverskridande samarbete mellan de stödmottagare som förtecknas i bilaga I och medlemsstaterna, i enlighet med deras behov och prioriteringar.
2. De årliga anslagen ska godkännas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen för perioden 2014-2020.
3. I enlighet med artikel 18.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 (16), ska ett preliminärt belopp på 1 680 000 000 EUR från de olika instrumenten för finansiering av yttre åtgärder, nämligen instrumentet för utvecklingssamarbete inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (17), ENI, IPA II och partnerskapsinstrumentet inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (18), anslås till insatser inom rörlighet i utbildningssyfte till eller från partnerländer, i den mening som avses i förordning (EU) nr 1288/2013, och till samarbete och politisk dialog med myndigheter, institutioner och organisationer från dessa länder. Förordning (EU) nr 1288/2013 ska gälla för användningen av dessa medel.
Medlen ska göras tillgängliga på grundval av två fleråriga anslag som ska omfatta de fyra första åren respektive de tre återstående åren. Tilldelningen av dessa medel ska återspeglas i den programplanering som föreskrivs i denna förordning, i linje med fastställda behov och prioriteringar hos länderna i fråga. Anslagen får ses över vid betydande oförutsedda omständigheter eller vid betydande politiska förändringar i linje med prioriteringarna för unionens yttre åtgärder.
Artikel 16
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2020.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 11 mars 2014.