РЕШЕНИЕ № 472/2014/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
относно Европейската година за развитие (2015 г.)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 209 и член 210, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет от 10 декември 2013 г. (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на сътрудничество за развитие има за първостепенна цел намаляването, а в дългосрочен план, премахването на бедността, както е предвидено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) и в член 208 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Борбата с бедността в световен мащаб ще допринесе също така и за изграждането на по-стабилен, по-мирен, по-проспериращ и по-справедлив свят, който отразява взаимозависимостта между по-богатите и по-бедните страни.
(2)
Съгласно резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2012 г., озаглавена „Програма за промяна: бъдещето на политиката на ЕС за развитие“, сътрудничеството за развитие се състои също така в насърчаване на човешкото развитие и реализирането на човешкото същество във всичките му измерения, включително културното измерение.
(3)
Съюзът предоставя подпомагане за сътрудничество за развитие от 1957 г. насам и в момента е най-големият донор на официално подпомагане за развитие в света.
(4)
Съгласно Договора от Лисабон политиката за развитие е твърдо залегнала във външната дейност на Съюза в подкрепа на интереса на Съюза за стабилен и проспериращ свят. Политиката за развитие също така спомага за справянето с други световни предизвикателства и допринася за изпълнението на стратегията „Европа 2020“, установена в Съобщение на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020, стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“.
(5)
Съюзът е има водеща роля в изготвянето и прилагането на идеята за последователност на политиките за развитие, която има за цел засилване на полезните взаимодействия между политиките, които не са свързани с отпускането на помощ, и целите за развитие, така че да се гарантира, че политиките на Съюза подкрепят нуждите за развитие на развиващите се страни или най-малко не противоречат на целта за премахване на бедността.
(6)
През 2000 г. с приемането на Целите на хилядолетието за развитие (ЦХР) - цели, които бяха приети от Съюза и неговите държави членки, - международната общност се ангажира да предприеме до 2015 г. конкретни стъпки за борба с бедността.
(7)
Съвместната декларация на Съвета и представителите на правителствата на държавите членки, заседаващи в рамките на Съвета, Европейския парламент и Комисията относно политиката на Европейския съюз за развитие - „Европейският консенсус“ (3), която продължава да бъде най-всеобхватната основа за сътрудничеството за развитие на Съюза, призовава Съюза да съдейства за укрепването на ролята на новите държави членки като нови донори.
(8)
През последните години светът претърпя огромни промени, включително значителни размествания в глобалното икономическо и политическо равновесие. В световен мащаб се появиха нови участници, в това число частни и други неправителствени субекти. Въпреки че страните с развити и бързо развиващи се икономики съставляват най-големия дял от световния брутен вътрешен продукт, вторите се превърнаха в основни двигатели на световния растеж и вече оказват значително въздействие върху световната икономика.
(9)
В настоящия бързо променящ се свят е от жизненоважно значение подкрепата за сътрудничеството за развитие да продължи. Около 1,3 милиарда души все още живеят в изключителна бедност, а нуждите от човешко развитие на много други все още не са задоволени. Вътрешните неравенства в самите държави са се увеличили в повечето части на света. Околната среда е подложена на все по-силен натиск, а развиващите се страни са особено тежко засегнати от последствията от изменението на климата. Тези предизвикателства са всеобщи и свързани помежду си и с тях трябва да се опитат да се справят всички страни чрез съвместни действия.
(10)
Започнаха дискусиите за рамката за периода след 2015 г.: като се основава на Съобщението на Комисията от 13 октомври 2011 г., озаглавено „Повишаване на въздействието на политиката на ЕС за развитие: програма за промяна“ и на заключенията на Съвета от 14 май 2012 г. относно програмата за промяна, които вече доведоха до основно преориентиране на политиките на Съюза за развитие, Комисията изложи своето виждане в съобщението от 27 февруари 2013 г., озаглавено „Достоен живот за всички: Премахване на бедността и осигуряване на устойчиво бъдеще за света“, а в своите заключения от 25 юни 2013 г. Съветът прие „Всеобхватна програма за периода след 2015 г.“, с цел да преодолее недостатъците на настоящата рамка за развитие и да въведе общ подход за обединяване в цялостна международна рамка проблемите, свързани с премахване на бедността и постигане на устойчивост.
(11)
2015 година следва да бъде емблематична година от ключово значение, тъй като тя е последната година за постигане на съвместно договорените ЦХР, предоставяйки по този начин уникална възможност да се направи равносметка на международните ангажименти. 2015 година ще бъде и годината, в която следва да се вземат важни международни решения относно рамката за развитие, която ще замени рамката на ЦХР през следващите десетилетия.
(12)
2015 година е подходящата година, за представяне на резултатите от политиката на Съюза за развитие след прилагането на принципите, установени в Съобщението на Комисията за програмата за промяна.
(13)
2015 година ще бъде също така година, през която ще се проведат важни международни събития в държавите членки, като Световното изложение „Изхранването на планетата: енергия за живот“ в Милано, което ще предостави специална възможност за обсъждане на политиките за развитие в световен мащаб и за провеждане на широкомащабни всеобхватни обществени дейности за устойчивото развитие и свързани с него въпроси.
(14)
В резолюцията си за програмата за промяна Европейският парламент прикани Комисията да обяви 2015 г. за Европейска година за развитие, като изрази надежда, че това ще популяризира сътрудничеството за развитие.
(15)
2015 година следователно следва да бъде определена за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“), за да осигури навременна възможност за повишаване на обществената информираност като цяло относно текущата ориентация на политиката на Съюза за развитие. Необходимо е предоставянето на информация за това как отвореният към външния свят Съюз може да допринесе за осигуряване на устойчиво развитие в световен мащаб. За това е необходимо да се повиши осведомеността относно глобалната взаимозависимост и да се демонстрира, че развитието е нещо повече от помощ.
(16)
Ключовият фактор за успеха на действията на Съюза за развитие е степента, в която те се ползват с широка обществена и политическа подкрепа и предоставят доказателства за ефективно и ефикасно използване на публични средства за постигането на резултати в областта на развитието. Европейската година следва да действа като катализатор за повишаване на осведомеността, включително чрез обществени политически дебати и образование по въпросите на развитието, набиране на инерция и обмен на най-добри практики между държавите членки, местните и регионалните власти, гражданското общество, частния сектор, социалните партньори, частния сектор и международните структури и организации, които се занимават с въпросите на развитието. Тя трябва да допринесе за фокусиране на политическото внимание и мобилизиране на всички засегнати страни, за да се придвижат и насърчат по-нататъшни действия и инициативи на равнище ЕС и държави членки, в сътрудничество с бенефициерите на подпомагането за развитие и техните представители.
(17)
Европейската година следва да повиши осведомеността за всички форми на основана на пола дискриминация, с която се сблъскват жените и момичетата в различни региони, по-специално по отношение на достъпа до образование, работни места и здравеопазване, както и за принудителните бракове, сексуалната експлоатация, гениталното осакатяване и други видове незаконни практики.
(18)
Специалното проучване на Евробарометър № 392, озаглавено „Солидарност без граници - европейците и помощта за развитие“, публикувано през октомври 2012 г., разкри че 85 % от гражданите на Съюза подкрепят подпомагането на населението в партньорските държави (). Както твърди докладът,въпреки настоящата икономическа обстановка над шест на всеки десет граждани смятат, че помощта за населението в партньорските държави следва да бъде увеличена. Същевременно посоченият доклад недвусмислено показа, че за сътрудничеството на Съюза за развитие не се знае достатъчно, което налага осъществяването на по-добра комуникация.
(19)
Осъществяването на ефикасна координация между всички партньори, които участват на съюзно, национално, регионално и местно равнище, е основна предпоставка за провеждането на ефективна Европейска година. Местните и регионалните партньори играят в този случай особена роля за насърчаването на политиката на Съюза за развитие.
(20)
Различните национални социалноикономически и културни условия и нагласи налагат някои от дейностите в рамките на Европейската година да бъдат децентрализирани на национално равнище, в съответствие с член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4). Определянето на политическите приоритети на национално равнище обаче следва да се координира с Комисията с цел да се осигури съгласуваност със стратегическите цели на Европейската година. Тясната координация между дейностите на Комисията и на държавите членки е от първостепенно значение за създаването на полезни взаимодействия и за успешното провеждане на Европейската година.
(21)
Освен държавите членки, в дейностите, които подлежат на финансиране в рамките на европейската година, следва да могат да участват и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения и решенията на Съвета по асоцииране. Следва да се насърчава координацията с национални мерки, по-специално национални програми за „Образование и повишаване на осведомеността по въпросите на развитието“ (DEAR). Степента и формите на участие в Европейската година следва да бъдат оставени на преценката на всяка държава членка.
(22)
Следва да се осигури съгласуваност и взаимно допълване с друго законодателство и действия на Съюза, по-специално с Инструмента за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5), включително с програма DEAR, Европейския фонд за развитие, Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6)и други финансови инструменти на Съюза за финансиране на външна дейност, когато имат връзка с политиката за развитие.
(23)
През целия цикъл на разходите финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитавани с пропорционални мерки, включително посредством предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, събиране на изгубени, недължимо платени или неправилно използвани средства, и, когато е необходимо, административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(24)
За оптимална ефективност и ефикасност на дейностите, предвидени за Европейската година, е важно през 2014 г. да се изпълни набор от подготвителни действия.
(25)
Комисията вече предприе различни мерки за насърчаване на политиките за развитие и информиране на гражданите на Съюза за сътрудничеството си за развитие. Съществуващите мерки следва да се използват във възможно най-голяма степен за Европейската година.
(26)
Държавите членки носят основната отговорност за повишаване на осведомеността на гражданите относно проблемите в областта на развитието. Действията на равнището на Съюза са допълнение и добавка към мерките, предприемани на национално, регионално и местно равнища в това отношение, както се подчертава в политическата декларация, озаглавена „Да общуваме на тема Европа в партньорство“, подписана на 22 октомври 2008 г. от Европейския парламент, Съвета и Комисията.
(27)
Доколкото целите на настоящото решение не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради необходимостта от многостранни партньорства, транснационален обмен на информация и повишаване на осведомеността и разпространение на добри практики на цялата територия на Съюза, а поради обхвата на Европейската година могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
2015 година се обявява за „Европейска година за развитие“ („Европейската година“).
Девизът на Европейската година е „Нашият свят, нашето достойнство, нашето бъдеще“.
Член 2
Цели
Целите на Европейската година са:
а)
да информира гражданите на Съюза за сътрудничеството на Съюза и на държавите членки за развитие, като подчертае резултатите, които Съюза, заедно с държавите членки, вече постигна като фактор в световен мащаб и които той ще продължи да осъществява в съответствие с последните обсъждания на всеобхватната рамка за периода след 2015 г.;
б)
да насърчава прякото участие, критичното мислене и активния интерес на гражданите на Съюза и заинтересовани страни към въпросите на сътрудничеството за развитие, включително в изготвянето на политиката и нейното изпълнение; и
в)
да повиши осведомеността за ползите от сътрудничеството на Съюза за развитие не само за бенефициерите от подкрепата за развитие на Съюза, но и за гражданите на Съюза и да постигне по-широко разбиране на последователността на политиките за развитие, както и да засили сред гражданите в Европа и развиващите се страни чувството за споделена отговорност, солидарност и възможности в настоящия променящ се и все по-взаимозависим свят.
Член 3
Мерки
1. Мерките, предприети за постигане на предвидените цели на Европейската година, включват следните мерки, които могат да бъдат организирани на съюзно, национално, регионално или местно равнище, както е предвидено в приложението, и в партньорски държави, в съответствие с член 6, параграф 5:
а)
комуникационни кампании за разпространяване на ключови послания, насочени към широката общественост и по-конкретно дефинирани групи, по-специално младите хора и други ключови целеви групи, включително чрез социалните мрежи;
б)
организиране на конференции, прояви и инициативи с всички заинтересовани страни с цел насърчаване на активното участие и дебат и повишаване на осведомеността на всички равнища;
в)
конкретни мерки в държавите членки, насочени към популяризиране на целите на Европейската година, по-специално чрез образование по въпросите на развитието, обмен на информация и споделяне на опит и добри практики сред националните, регионалните или местните административни органи и други организации; и
г)
извършване на проучвания и изследвания и разпространение на резултатите от тях.
2. Комисията може да прецени, че и други мерки допринасят за осъществяване на целите на Европейската година, и да позволи наименованието на Европейската година и девизът да се използват за тяхното популяризиране, доколкото те допринасят за постигане на посочените целите.
Член 4
Координация с държавите членки
1. Комисията приканва всяка от държавите членки да назначи национален координатор, отговарящ за организирането на участието на съответната държава членка в Европейската година. Държавите членки информират Комисията за всяко такова назначение.
2. Националните координатори, в тясно сътрудничество с Комисията, провеждат консултации и си сътрудничат с широк кръг от заинтересовани страни, в това число гражданското общество и частния сектор, националните парламенти, социалните партньори, и когато е уместно, националните агенции, органите на федерално държавно или поднационално равнище, включително регионалните и местните органи, и когато е приложимо - с асоциираните отвъдморски страни и територии (ОСТ) или звената за контакт за съответните програми на Съюза.
3. Комисията приканва държавите членки да ѝ предадат до 1 септември 2014 г. своята работна програма, в което се съдържа подробна информация за националните дейности, планирани в рамките на Европейската година, в съответствие с целите на Европейската година и подробните мерки в приложението.
4. Преди да одобри работните програми, Комисията проверява дали в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 и Делегиран регламент (ЕС) № 1268/2012 на Комисията (7) тези дейности са съобразени с целите на Европейската година.
Член 5
Участие
В дейностите в рамките на Европейската година, които подлежат на финансиране от бюджета на Съюза, могат да участват държавите членки и страните кандидатки, ползващи се от предприсъединителна стратегия, в съответствие с общите принципи и общите условия за участие на тези страни в програмите на Съюза, установени в съответното рамково споразумение и в решенията на Съвета за асоцииране.
Член 6
Координация на равнището на Съюза и изпълнение
1. Комисията прилага настоящото решение на равнището на Съюза, по-специално чрез приемане на необходимите решения за финансиране в съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, а именно Инструментът за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейският инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8), Европейският инструмент за съседство, Инструментът, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (9), Инструментът за предприсъединителна помощ, създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (10) и Инструментът за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (11), („Инструментите за финансиране на външната дейност“).
2. Комисията, заедно с Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), работи в тясно сътрудничество с Европейския парламент, Съвета и държавите членки, Европейския икономически и социален комитет, Комитета на регионите и органите и асоциациите, които се занимават с въпросите на развитието на равнището на Съюза.
3. Комисията свиква работни срещи на националните координатори с оглед координиране на изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година и с цел обмен на информация относно изпълнението на равнището на Съюза и на национално равнище. Комисията може да отправи покани до представители на гражданското общество, регионалните и местните органи, както и до членове на Европейския парламент, да присъстват на съответните срещи като наблюдатели.
4. Комисията свиква работни срещи на всички компетентни заинтересовани страни, участващи в сътрудничеството на Съюза за развитие, за да я подпомагат при изпълнението на дейностите във връзка с Европейската година на съюзно равнище. На тези работни срещи са поканени и националните координатори.
5. Комисията отдава на Европейската година приоритетно значение в комуникационните дейности на представителствата си в държавите членки и на делегациите на ЕС в партньорските държави. С оглед на участието им в дейности, свързани с Европейската година, когато тези дейности се провеждат в Съюза или в трети държави, делегациите на ЕС подкрепят партньорите за развитие в трети държави чрез делегациите на ЕС, докато отвъдморските страни и територии се подкрепят чрез подходящи институционални канали.
6. ЕСВД и делегациите на ЕС превръщат Европейската година в неизменна част от текущите си информационни и комуникационни дейности.
Член 7
Съгласуваност и взаимно допълване
В съответствие с регламентите за създаване на инструменти за финансиране на външната дейност, отнасящи се до съответните действия, Комисията гарантира, че предвидените в настоящото решение мерки са съгласувани с всички други съюзни, национални и регионални мерки, които спомагат за постигане на целите на Европейската година, и допълват в максимална степен съществуващите съюзни, национални и регионални мерки.
Член 8
Специални разпоредби за финансовата и нефинансовата подкрепа
1. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част А от приложението довеждат до процедура за възлагане на обществена поръчка или отпускане на безвъзмездни средства от Съюза в съответствие с дялове V и VI от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
2. Мерките, които обхващат целия Съюз и са посочени в част Б от приложението, могат да бъдат съфинансирани от Съюза.
3. Комисията може да отпусне съфинансиране на всеки национален координатор в съответствие с процедурата по част В от приложението.
4. Когато е уместно, Европейската година може да се ползва с подкрепа по линия на съществуващите програми, които допринасят за популяризиране на развитието, без това да се отразява на техните цели и бюджет. Освен това в националните работни програми могат да бъдат взети предвид и извънредните усилия на държавите членки да организират международни прояви или международни направления за работа по въпросите на развитието.
5. Комисията може да предоставя нефинансова подкрепа за дейности, предприети от публични и частни организации и, които са в съответствие с член 3, параграф 2.
6. За да бъдат счетени за допустими за финансиране съгласно настоящото решение, за мерките се изисква да осигуряват ефективно използване на публичните разходи, да създават добавена стойност и да са ориентирани към постигането на резултати.
Член 9
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема необходимите мерки, за да гарантира, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящото решение, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и инспекции и в случай на установяване на нередности - чрез възстановяване на недължимо платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, пропорционални и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Сметната палата имат правомощия за извършване на одити по документи и проверки и инспекции на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза по силата на настоящото решение.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да извършва разследвания - включително проверки и инспекции на място съгласно реда и условията, определени в Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (12) и Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (13) - с оглед установяването на извършени измами, корупция или друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение за отпускане на безвъзмездни средства или решение или договор за отпускане на безвъзмездни средства, предоставени по силата на настоящето решение.
Член 10
Докладване и оценка
До 31 декември 2016 г. Комисията представя доклад до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите относно изпълнението, резултатите и общата оценка на мерките, предвидени в настоящото решение с цел да се разгледат подходящи последващи действия.
Член 11
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 април 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 472/2014/EU
av den 16 april 2014
om Europaåret för utvecklingssamarbete (2015)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 209 och 210.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande den 10 december 2013 (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1)
Det främsta målet för politiken i fråga om utvecklingssamarbete är att minska och på lång sikt utrota fattigdomen i enlighet med artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Kampen mot den globala fattigdomen bidrar också till att bygga upp en stabilare, fredligare, mer välmående och mer jämlik värld som återspeglar de rikare och fattigare ländernas beroende av varandra.
(2)
Såsom angavs i Europaparlamentets resolution av den 23 oktober 2012 med titeln En agenda för förändring: framtiden för EU:s utvecklingspolitik, består utvecklingssamarbete även i att främja mänsklig utveckling och tillgodose människors behov i alla avseenden, inbegripet kulturella aspekter.
(3)
Unionen har tillhandahållit stöd till utvecklingssamarbete sedan 1957 och är nu den största givaren av offentligt utvecklingsbistånd i världen.
(4)
Lissabonfördraget har gett utvecklingspolitiken en fast förankring inom ramen för unionens yttre åtgärder till stöd för unionens intresse av välstånd och stabilitet i hela världen. Utvecklingspolitiken bidrar också till att tackla andra globala utmaningar och till Europa 2020-strategin, som anges i kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 - En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla.
(5)
Unionen har varit ledande i utformningen och genomförandet av begreppet konsekvens i utvecklingspolitiken, som syftar till att stärka synergieffekterna mellan unionens politik på andra områden och utvecklingsmålen, så att unionens politik stöder utvecklingsbehoven i utvecklingsländer eller åtminstone inte strider mot målet att utrota fattigdomen.
(6)
År 2000 åtog sig världssamfundet att vidta konkreta åtgärder senast 2015 för att bekämpa fattigdomen, genom antagandet av millennieutvecklingsmålen, vilka godkändes av unionen och medlemsstaterna.
(7)
I den gemensamma förklaringen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, Europaparlamentet och kommissionen om Europeiska unionens utvecklingspolitik: Det europeiska samförståndet (3), som fortfarande är den mest heltäckande grunden för unionens utvecklingssamarbete, uppmanas unionen att hjälpa till att stärka de nya medlemsstaternas roll som nya givare.
(8)
Världen har genomgått stora förändringar under de senaste åren, inklusive betydande förskjutningar av den globala ekonomiska och politiska balansen. Nya aktörer, inbegripet privata och andra icke-statliga aktörer, har gjort sitt inträde på den globala arenan. Industri- och tillväxtländer svarar för den största delen av den globala bruttonationalprodukten, men tillväxtländerna har nu blivit den viktigaste drivkraften bakom den globala tillväxten och har redan en betydande inverkan på världsekonomin.
(9)
Fortsatt stöd för utvecklingssamarbete är av avgörande betydelse i en snabbt föränderlig värld. Omkring 1,3 miljarder människor lever fortfarande i extrem inkomstfattigdom och mångfalt fler får fortfarande inte humanitära utvecklingsbehov tillgodosedda. Ojämlikheten inom länder har ökat i de flesta delar av världen. Naturmiljön utsätts för allt mer stress, och utvecklingsländerna drabbas särskilt hårt av effekterna av klimatförändringen. Dessa utmaningar är universella och kopplade till varandra och måste tas upp i alla länder i samverkan.
(10)
Diskussionerna om ramverket efter 2015 har inletts: på grundval av kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011 med titeln Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring och rådets slutsatser av den 14 maj 2012 beträffande agendan för förändring, vilka redan har lett till en genomgripande omställning av unionens utvecklingspolitik, har kommissionen lagt fram sina synpunkter i sitt meddelande av den 27 februari 2013 med titeln Ett anständigt liv för alla: Att avskaffa fattigdomen och ge världen en hållbar framtid och rådet har i sina slutsatser av den 25 juni 2013 antagit Den övergripande agendan för tiden efter 2015, i syfte att råda bot på bristerna i den nuvarande ramen för utvecklingssamarbetet och utarbeta en gemensam strategi för att sammanföra fattigdomsbekämpning och strategier för hållbar utveckling i ett övergripande internationellt ramverk.
(11)
År 2015 bör ha stort symbolvärde och stor effekt, eftersom det är det sista året för att uppnå de gemensamt överenskomna millennieutvecklingsmålen och det därmed innebär ett unikt tillfälle att se över de internationella åtagandena. År 2015 kommer också att vara det år då viktiga internationella beslut ska fattas om den utvecklingsram som ska ersätta millennieutvecklingsmålen under de närmaste årtiondena.
(12)
År 2015 är det år då det är lämpligt att lägga fram resultaten av unionens utvecklingspolitik efter genomförandet av principerna i kommissionens meddelande om en agenda för förändring.
(13)
År 2015 arrangeras även viktiga internationella evenemang i medlemsstaterna, såsom världsutställningen Feeding the Planet: Energy for Life i Milano, som kommer att utgöra ett speciellt tillfälle att diskutera global utvecklingspolitik och lämna omfattande information till allmänheten om hållbar utveckling och andra frågor i anknytning till detta.
(14)
I sin resolution om en agenda för förändring uppmanade Europaparlamentet kommissionen att göra 2015 till Europaåret för utvecklingssamarbete och uttryckte sin förhoppning om att detta skulle kunna höja profilen för utvecklingssamarbetet.
(15)
År 2015 bör därför ges benämningen Europaåret för utvecklingssamarbete (nedan kallat Europaåret) för att tillhandahålla ett tillfälle att öka allmänhetens medvetenhet om den gällande inriktningen för unionens utvecklingspolitik. Information behövs om hur en utåtriktad union kan bidra till att säkerställa global hållbarhet. Detta inbegriper att öka medvetenheten om det ömsesidiga beroendet på global nivå och att visa att utveckling är mer än bara bistånd.
(16)
Nyckeln till verkningsfulla åtgärder för utveckling från unionens sida är i hur hög grad åtgärderna har ett brett folkligt och politiskt stöd och utgör bevis för en effektiv användning av offentliga medel för att uppnå utvecklingsresultat. Europaåret bör därför fungera som en katalysator för att öka medvetenheten, inbegripet genom offentlig politisk debatt och utbildning om utvecklingsfrågor, intensifiera arbetet och utbyta bästa metoder mellan medlemsstater, lokala och regionala myndigheter, det civila samhället, den privata sektorn, arbetsmarknadens parter och internationella organ och organisationer som arbetar med utvecklingsfrågor. Det bör också bidra till att fokusera den politiska uppmärksamheten och mobilisera alla berörda parter för att föra fram och främja ytterligare åtgärder och initiativ på unionsnivå och medlemsstatsnivå, i samarbete med stödmottagarna för utvecklingsbistånd och deras företrädare.
(17)
Europaåret bör öka medvetenheten om alla former av könsdiskriminering mot kvinnor och flickor i många regioner, särskilt när det gäller tillgång till utbildning, arbete och hälso- och sjukvårdssystem samt tvångsäktenskap, sexuellt utnyttjande, könsstympning och annat missbruk.
(18)
Den särskilda Eurobarometerundersökningen 392 med titeln Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid, som offentliggjordes i oktober 2012, visade att 85 % av unionens medborgare var positivt inställda till att hjälpa människor i partnerländerna. Såsom framgick av den rapporten anser mer än sex av tio medborgare, trots det rådande ekonomiska klimatet, att stödet till befolkningsgrupper i partnerländerna bör ökas. Samtidigt visade rapporten tydligt att kunskapen om unionens utvecklingssamarbete brister, vilket i sin tur visar att bättre kommunikation behövs.
(19)
Effektiv samordning mellan alla parter som bidrar på unionsnivå och nationell, regional och lokal nivå är en förutsättning för att Europaåret ska bli verkningsfullt. Lokala och regionala partner har i detta fall en särskild roll att spela när det gäller att främja unionens utvecklingspolitik.
(20)
Eftersom det socioekonomiska och kulturella sammanhanget och känsligheten skiljer sig åt mellan länder måste en del av verksamheten inom ramen för Europaåret decentraliseras till nationell nivå, i enlighet med artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (4). Fastställandet av politiska prioriteringar på nationell nivå bör dock samordnas med kommissionen, för att säkerställa att prioriteringarna överensstämmer med de strategiska målen för Europaåret. En nära samordning mellan kommissionens och medlemsstaternas verksamhet är av yttersta vikt för att skapa synergier och se till att Europaåret blir en framgång.
(21)
Utöver medlemsstaterna bör deltagande i de aktiviteter som ska finansieras inom ramen för Europaåret vara öppet för de kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och beslut av associeringsrådet. Samordning med nationella åtgärder, särskilt med nationella program för utbildning och information om utvecklingsfrågor (Dear), bör uppmuntras. Det bör vara upp till varje medlemsstat att bestämma i vilken utsträckning och i vilken form den vill medverka i Europaåret.
(22)
Samstämmighet och komplementaritet med annan unionslagstiftning och andra unionsåtgärder bör säkerställas, särskilt med finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete som upprättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (5), inbegripet Dear-programmet, Europeiska utvecklingsfonden, det europeiska grannskapsinstrumentet som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (6) och övriga unionsinstrument för finansiering av yttre åtgärder i de fall dessa är relevanta för utvecklingspolitiken.
(23)
Unionens ekonomiska intressen bör skyddas genom proportionella åtgärder under hela utgiftscykeln, inbegripet förebyggande, upptäckt och utredning av oriktigheter, krav på återbetalning av belopp som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt samt i tillämpliga fall administrativa och ekonomiska sanktioner i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
(24)
I syfte att optimera effektiviteten och ändamålsenligheten i de verksamheter som planeras för Europaåret är det viktigt att vissa förberedande åtgärder genomförs 2014.
(25)
Kommissionen har redan vidtagit flera olika åtgärder för att främja utvecklingspolitik och informera allmänheten om sitt utvecklingssamarbete. De befintliga åtgärderna bör utnyttjas i så stor utsträckning som möjligt för Europaåret.
(26)
Huvudansvaret för att öka allmänhetens medvetenhet om utvecklingsfrågor ligger hos medlemsstaterna. Åtgärder på unionsnivå kompletterar och understöder åtgärder som vidtas på nationell, regional och lokal nivå, i enlighet med det politiska uttalande med titeln Samarbete för kommunikation om Europa som Europaparlamentet, rådet och kommissionen undertecknade den 22 oktober 2008.
(27)
Eftersom målen för detta beslut inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av behovet av multilaterala partnerskap, gränsöverskridande informationsutbyte och unionsomfattande folkbildningskampanjer och spridning av god praxis utan snarare, på grund av den omfattning som Europaåret kommer att få, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen som anges i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
2015 ska benämnas Europaåret för utvecklingssamarbete (nedan kallat Europaåret).
Mottot för Europaåret ska vara Vår värld, vår värdighet, vår framtid.
Artikel 2
Mål
Europaårets mål ska vara att
a)
informera unionsmedborgarna om unionens och medlemsstaternas utvecklingssamarbete och på så sätt belysa de resultat som unionen tillsammans med medlemsstaterna i egenskap av global aktör har uppnått och kommer att fortsätta att uppnå, i enlighet med de senaste diskussionerna om det övergripande ramverket för tiden efter 2015,
b)
främja unionsmedborgarnas och berörda parters direkta deltagande i, kritiska tänkande om och aktiva intresse för utvecklingssamarbete, vilket även omfattar utformningen och genomförandet av politiken,
c)
öka medvetenheten om fördelarna med unionens utvecklingssamarbete, inte bara för mottagarna av unionens utvecklingsbistånd utan även för unionsmedborgarna, och för att få till stånd en bredare förståelse för en konsekvent politik för utveckling, samt att bland medborgare i Europa och utvecklingsländerna sprida en känsla av gemensamt ansvar, solidaritet och möjligheter i en föränderlig värld där det ömsesidiga beroendet ökar allt mer.
Artikel 3
Åtgärder
1. De åtgärder som vidtas för att uppnå Europaårets mål ska omfatta följande åtgärder, som kan genomföras på unionsnivå eller nationell, regional eller lokal nivå i enlighet med vad som anges i bilagan, och i partnerländer, i enlighet med artikel 6.5:
a)
PR-kampanjer för att sprida de viktigaste budskapen som riktar sig till allmänheten eller till särskilda målgrupper, särskilt ungdomar och andra viktiga målgrupper, till exempel genom sociala medier.
b)
Anordnande av konferenser, evenemang och initiativ med alla berörda parter för att främja ett aktivt deltagande och debatt och för att öka medvetenheten på alla nivåer.
c)
Konkreta åtgärder i medlemsstaterna för att främja Europaårets mål, framför allt genom utbildning om utvecklingsfrågor, informationsutbyte och utbyte av erfarenheter och goda metoder mellan nationella, regionala och lokala myndigheter och andra organisationer.
d)
Genomförande av studier och undersökningar och spridning av deras resultat.
2. Kommissionen får identifiera andra åtgärder som är i linje med Europaårets mål och tillåta att hänvisningar till Europaåret och till mottot används vid marknadsföringen av dessa åtgärder, förutsatt att de bidrar till att uppnå de målen.
Artikel 4
Samordning med medlemsstaterna
1. Kommissionen ska anmoda medlemsstaterna att utse en nationell samordnare som ska ansvara för att organisera medlemsstatens medverkan i Europaåret. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om en sådan utnämning.
2. De nationella samordnarna ska, i nära samordning med kommissionen, samråda och samarbeta med ett brett urval av berörda parter, bland annat det civila samhället och den privata sektorn, de nationella parlamenten, arbetsmarknadens parter och, i tillämpliga fall, de nationella programkontoren, förbundsstaten eller myndighetsnivåer under den nationella nivån, inbegripet de regionala och lokala myndigheterna och, i tillämpliga fall, associerade utomeuropeiska länder och territorier eller kontaktpunkterna för relevanta unionsprogram.
3. Kommissionen ska anmoda medlemsstaterna att senast den 1 september 2014 översända sina arbetsprogram, som i detalj ska ange de nationella verksamheter som planeras för Europaåret, i enlighet med Europaårets mål och den detaljerade beskrivningen av åtgärderna som anges i bilagan.
4. Innan den godkänner arbetsprogrammen ska kommissionen i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 och kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (7) kontrollera att de verksamheter som bedrivs överensstämmer med de Europaårets mål.
Artikel 5
Deltagande
Deltagande i Europaårets verksamhet som ska finansieras genom unionens budget ska vara öppet för medlemsstater och kandidatländer som omfattas av en strategi inför anslutningen, i enlighet med de allmänna principer och allmänna villkor för dessa länders deltagande i unionsprogram som fastställs i respektive ramavtal och associeringsrådens beslut.
Artikel 6
Samordning på unionsnivå och genomförande
1. Kommissionen ska genomföra detta beslut på unionsnivå, särskilt genom att anta nödvändiga finansieringsbeslut i enlighet med förordningarna om inrättande av de instrument för finansiering av yttre åtgärder som är relevanta för de berörda åtgärderna, nämligen instrumentet för utvecklingssamarbete, det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 235/2014 (8), det europeiska grannskapsinstrumentet, instrumentet som bidrar till stabilitet och fred, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 230/2014 (9), instrumentet för stöd inför anslutningen, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (10), och partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer, som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (11) (nedan kallade instrumenten för finansiering av yttre åtgärder).
2. Kommissionen ska tillsammans med Europeiska utrikestjänsten (nedan kallad utrikestjänsten) samarbeta nära med Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén och organ och sammanslutningar som arbetar med utvecklingsfrågor på unionsnivå.
3. Kommissionen ska sammankalla möten för de nationella samordnarna för att samordna genomförandet av Europaåret och utbyta information om genomförandet på unionsnivå och nationell nivå. Kommissionen får bjuda in företrädare för det civila samhället och regionala och lokala myndigheter samt Europaparlamentets ledamöter att delta i dessa möten i egenskap av observatörer.
4. Kommissionen ska sammankalla möten med alla relevanta berörda parter som är verksamma inom unionens utvecklingssamarbete för att bistå kommissionen i genomförandet av Europaåret på unionsnivå. De nationella samordnarna ska bjudas in till dessa möten.
5. Kommissionen ska prioritera Europaåret i kommunikationsverksamheten för sina representationer i medlemsstaterna och unionens delegationer i partnerländerna. För att kunna delta i verksamheter i samband med Europaåret, oberoende av om verksamheten äger rum i unionen eller i tredjeländer, ska utvecklingspartner i tredjeländer få stöd av unionens delegationer medan utomeuropeiska länder och territorier ska få stöd genom lämpliga institutionella kanaler.
6. Utrikestjänsten och unionens delegationer ska integrera Europaåret i sin fortgående informations- och kommunikationsverksamhet.
Artikel 7
Samstämmighet och komplementaritet
I enlighet med förordningarna om inrättande av de instrumenten för finansiering av yttre åtgärder som är relevanta för åtgärderna i fråga, ska kommissionen se till att de åtgärder som föreskrivs i detta beslut stämmer överens med andra unionsåtgärder och nationella och regionala åtgärder som bidrar till att uppnå målen för Europaåret, och till fullo kompletterar befintliga unionsåtgärder och nationella och regionala åtgärder.
Artikel 8
Särskilda bestämmelser om finansiellt och icke-finansiellt stöd
1. Åtgärder som är unionsomfattande och som avses i del A i bilagan ska ge upphov till ett upphandlingsförfarande eller tilldelning av bidrag som finansieras av unionen i enlighet med avdelningarna V och VI i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
2. Åtgärder som är unionsomfattande och som avses i del B i bilagan får samfinansieras av unionen.
3. Kommissionen får tilldela samfinansiering för varje nationell samordnare i enlighet med det förfarande som anges i del C i bilagan.
4. När så är lämpligt, och utan att det påverkar deras mål och budget, kan befintliga program som bidrar till att främja utveckling stödja Europaåret. Dessutom kan exceptionella insatser av medlemsstaterna vid hanteringen av arrangemang eller arbetsflöden som rör internationell utveckling även beaktas i nationella arbetsprogram.
5. Kommissionen får bevilja icke-finansiellt stöd för verksamheter som bedrivs av offentliga eller privata organisationer och som är förenliga med artikel 3.2.
6. För att åtgärder ska anses berättigade till finansiering inom ramen för detta beslut ska det krävas att de innebär en effektiv användning av offentliga medel, skapar mervärde och är resultatinriktade.
Artikel 9
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. När åtgärder som genomförs enligt detta beslut finansieras ska kommissionen vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att unionens ekonomiska intressen skyddas genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom verkningsfulla kontroller och inspektioner och, där oegentligheter uppdagats, med återkrävande av felaktigt utbetalda belopp och, när så är lämpligt, med effektiva, proportionella och avskräckande administrativa eller ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha befogenhet att utföra revision, på grundval av handlingar och kontroller och inspektioner på plats, hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering inom ramen för det beslutet.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får genomföra undersökningar, inklusive kontroller och inspektioner på plats, i enlighet med de bestämmelser och förfaranden som fastställs i rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (12) och Europaparlamentet och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (13), i syfte att fastställa huruvida det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med ett avtal eller beslut om bidrag eller ett kontrakt som finansieras genom detta beslut.
Artikel 10
Rapportering och utvärdering
Senast den 31 december 2016 ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet, resultaten och den övergripande utvärderingen av de åtgärder som föreskrivs i detta beslut i syfte att överväga en ändamålsenlig uppföljning.
Artikel 11
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Strasbourg den 16 april 2014.