РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 декември 2014 година
за прекратяване на антисубсидийната процедура по отношение на вноса на полиестерни щапелни влакна с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам
(2014/918/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1), и по-специално член 14, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(1)
На 19 декември 2013 г. Европейската комисия („Комисията“) започна антисубсидийно разследване по отношение на вноса в Съюза на полиестерни щапелни влакна с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам („засегнатите държави“) въз основа на член 10 от Регламент (ЕО) № 597/2009 („основния регламент“). Тя публикува известие за започване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“).
(2)
Комисията започна разследването вследствие на жалба, подадена на 4 ноември 2013 г. от Международния комитет за изкуствена коприна и синтетични влакна (CIRFS) („жалбоподателя“) от името на седем производители. Жалбоподателят е представлявал над 70 % от общото производство на Съюза на полиестерни щапелни влакна (ПЩВ). Жалбата съдържаше prima facie доказателства за субсидиране и за произтичаща от него съществена вреда, които бяха сметнати за достатъчно основание за започване на разследване.
(3)
Преди започването на процедурата и в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент Комисията уведоми правителството на Китайската народна република (ПК), правителството на Индия (ПИ) и правителството на Виетнам (ПВ), че е получила надлежно документирана жалба, в която се твърди, че субсидираният внос на ПЩВ с произход от тези държави е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза. Съответните правителства бяха поканени на индивидуални консултации с цел да се изясни ситуацията по отношение на съдържанието на жалбата и да се постигне взаимноприемливо решение.
Китайска народна република (Китай)
(4)
ПК не прие предложението за консултации, като заяви, че е налице недоразумение относно датата на подаване на жалбата. Въпреки това ПК предостави коментари във връзка със съдържащите се в жалбата твърдения, че схемите не са подложени на изравнителни мерки.
Индия
(5)
ПИ прие поканата за консултации и те се проведоха. По време на консултациите не се стигна до взаимноприемливо решение. Независимо от това коментарите, направени от ПИ във връзка със схемите, посочени в жалбата, бяха надлежно взети предвид.
Виетнам
(6)
ПВ прие поканата за консултации и те се проведоха. По време на консултациите не се стигна до взаимноприемливо решение. Независимо от това коментарите, направени от ПВ във връзка със схемите, посочени в жалбата, бяха надлежно взети предвид.
1.2. ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(7)
В известието за започване Комисията прикани заинтересованите страни да се свържат с нея, за да вземат участие в разследването. Освен това Комисията изрично информира жалбоподателите, други известни производители от Съюза, известните производители износители и ПК, ПИ и ПВ, известните вносители, доставчиците и ползвателите, търговците, както и сдруженията, за които е известно, че са засегнати, за започването на разследването и ги прикани да вземат участие.
(8)
Заинтересованите страни имаха възможността да изразят становището си относно започването на разследването и да поискат да бъдат изслушани от Комисията и/или от служителя по изслушванията при търговските процедури.
а) Извадка
(9)
С оглед на очевидно големия брой производители износители, производители от Съюза и несвързани вносители, всички известни производители износители и несвързани вносители бяха приканени да заявят своя интерес пред Комисията и да предоставят, както е посочено в известието за започване, основна информация за своята дейност, свързана с ПЩВ по време на периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. Тази информация бе поискана съгласно член 27 от основния регламент с цел Комисията да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и - ако е необходимо - да направи подбор на такава. Бяха проведени консултации и с органите на Китай, Индия и Виетнам.
Изготвяне на извадка от производители от Съюза
(10)
В известието си за започване на процедура Комисията обяви, че е направила временен подбор на извадка от производители от Съюза. Комисията подбра извадката въз основа на продажбите и обема на производство на ПЩВ по време на разследвания период и като взе предвид географското разпределение. Тази извадка се състоеше от четирима производители от Съюза. Включените в извадката производители от Съюза са представлявали 54 % от общото производство в Съюза на ПЩВ.
(11)
Комисията покани всички заинтересовани страни да изложат коментарите си по временната извадка. Такива коментари не бяха получени. Извадката е представителна за промишлеността на Съюза.
Изготвяне на извадка от вносители
(12)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от несвързаните вносители да предоставят информацията, посочена в известието за започване.
(13)
Осем несвързани вносителя предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. В съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент Комисията първоначално подбра извадка от три несвързани вносителя въз основа на най-големия обем на вноса в Съюза. В съответствие с член 27, параграф 2 от основния регламент всички известни вносители, които са засегнати, бяха консултирани във връзка с подбора на извадката.
(14)
Един от включените в извадката вносители се оттегли от извадката, като уведоми Комисията, че няма да предостави отговор на въпросника. Впоследствие Комисията се отказа от изготвянето на извадка с оглед на ограничения брой оставащи (невключени в извадката) вносители, като всички бяха поканени да предоставят отговори на въпросника. Две дружества, които внасят и използват разглеждания продукт, заявиха, че не желаят да съдействат като вносители, а като ползватели. От останалите пет несвързани вносителя бяха получени четири отговора на въпросника.
Изготвяне на извадка от производители износители в Китай
(15)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от всички известни производители износители в Китай да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Китай към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(16)
Първоначално 23 производители износители/групи от производители износители предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. Въз основа на информацията, получена от производителите износители/групите от производители износители и в съответствие с член 27 от основния регламент, Комисията първоначално предложи извадка от петте оказали съдействие производители износители/групи от производители износители с най-голям обем на износ за Съюза по време на разследвания период. Други двама китайски производители износители/групи от производители износители предоставиха поисканата информация на по-късен етап. Размерът на двамата китайски производители износители/групи от производители износители обаче не е от такова естество, че да промени извадката, дори те да бяха предоставили поисканата информация в срок.
(17)
Двамата китайски производители износители/групи от производители износители поискаха извадката да бъде изготвена въз основа на суровините, използвани за производството на ПЩВ. Във връзка с това те заявиха, че в извадката трябва да бъде включен същият брой производители на ПЩВ, използващи пречистена терефталова киселина/моноетилен гликол (ПТК/МЕГ), като броя на производителите на ПЩВ, използващи люспи от PET. Освен това те заявиха, че производствените процеси биват различни в зависимост от използваната суровина и че производителите, които използват различни суровини, не се конкурират на един и същ пазар. Освен това бе заявено, че производителите на ПЩВ, които не използват ПТК/МЕГ като суровини, не са се ползвали от доставката на ПТК/МЕГ на занижени цени, посочени в жалбата.
(18)
Комисията подбра извадката въз основа на най-големия обем на износа за Съюза по време на разследвания период в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент. При изготвянето на извадката бе взе предвид фактът, че някои от схемите може да не са използвани от всички производители износители от Китай. Освен това бе посочено, че извадката включва дружества, използващи и двата производствени процеса.
(19)
Основаването на извадката единствено на вида на производствения процес би могло да предреши резултата от разследването, като се допусне, че подлежащи на изравнителни мерки субсидии ще бъдат установени само по отношение на производителите на ПЩВ, използващи като суровина ПТК/МЕГ, а не по отношение на производителите на ПЩВ, използващи като суровина люспи от PET. Освен това бе счетено, че подобни критерии за подбор биха били произволни, тъй като изготвената от равен брой дружества извадка не би била представителна от гледна точка на обема на износа за Съюза в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент и поради тази причина искането бе отхвърлено.
(20)
Един от китайските производители износители/група от производители износители заяви, че извадката следва да се основава на стойността на износа, а не на обема на износа и поиска да бъде включен в извадката. Изготвянето на извадка въз основа на стойностите на износа не би довело до представителни и обективни резултати, тъй като цените могат да бъдат изкривени от субсидирането. Комисията подбра петте най-големи производители износители/групи от производители износители по отношение на обема, които представляват 53 % от общия обем на износа за Съюза от оказалите съдействие китайски износители. Това се счита за най-големия представителен обем на износа, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент. Поради това искането бе отхвърлено.
(21)
Същата страна заяви, че суровината ѝ се е състояла изцяло от рециклирани текстилни отпадъци и тя не се е ползвала от никакви субсидии, които могат да бъдат свързани с употребата на ПТК/МЕГ. Тя отбеляза, че за нея не следва да се определя марж на субсидията, който е бил изчислен на базата на информация, отнасяща се до дружества, които са използвали като суровина ПТК/МЕГ. Както бе посочено в съображение 18 по-горе, при изготвянето на извадката се взема предвид фактът, че някои от схемите може да не са използвани от всички производители износители от Китай. Поради това искането бе отхвърлено.
(22)
Предварителната извадка от пет производители износители, посочена в съображение 16, бе потвърдена за окончателна извадка.
(23)
След разгласяването жалбоподателят оспори приложената от Комисията методология за изготвяне на извадката. Той изрази съмнения относно представителността на 23-те оказали съдействие китайски производители износители/групи от производители износители, посочени в съображение 16 по-горе, по отношение на общото количество на ПЩВ, изнесено от Китай за Съюза. Освен това той счита, че извадка, изготвена от пет дружества, не е достатъчна с оглед на твърдяния брой от 150 производители на ПЩВ в Китай. В допълнение той заяви, че при изготвянето на извадката не е взето предвид географското разпределение на китайските производители и делът на китайските производители, които използват различни производствени процеси. На последно място, жалбоподателят изтъкна, че Комисията не е разгласила действителния обем на ПЩВ, произведени от включените в извадката китайски дружества, и дали обемът на производството е представителен за общия обем на ПЩВ, произведени в Китай.
(24)
Вносът на 23-те оказали съдействие китайски производители износители/групи от производители износители е представлявал 83 % от общия обем на китайския внос и нивото на съдействие бе счетено за високо. Както бе посочено в съображение 16, Комисията подбра извадка от пет оказали съдействие при разследването производители износители/групи от производители износители с най-голям обем на износ за Съюза по време на разследвания период в съответствие с член 27 от основния регламент. Въз основа на това извадката бе счетена за представителна. От избраните дружества бе поискано да попълнят пълния въпросник. Във всеки случай, производителите износители, които не са готови да окажат съдействие на разследването, не може да бъде избрани в извадката, тъй като Комисията се стреми да прави констатации въз основа на информацията, събрана от оказалите съдействие производители износители чрез техните отговори на въпросника, които са проверявани на място.
(25)
По отношение на подбора на извадка от производители износители с оглед на тяхното географско разпределение в Китай, жалбоподателят не подкрепи твърдението си. По-специално жалбоподателят не обясни защо извадка, изготвена въз основа на критерия за географско разпределение, би била в съответствие с член 27 от основния регламент, който предвижда възможността за извадка въз основа на най-големия обем на износа.
(26)
Що се отнася до твърдението, че представителната извадка не е взела предвид дела на китайските производители, които използват различни производствени процеси, следва да се подчертае, че, както бе обяснено в съображение 18 по-горе, извадката включва дружества, използващи и двата производствени процеса. Освен това най-големите китайски износители използват ПТК/МЕГ за производството на ПЩВ за пазара на Съюза.
(27)
Освен това, макар жалбоподателят да се позовава по-скоро на производството, отколкото на износа за Съюза, следва да се отбележи, че не е необходимо Комисията да представи обема на ПЩВ, произведени от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, тъй като целта на настоящата процедура е оценката на субсидирането по отношение на обема на ПЩВ, произведени в Китай и изнасяни за Съюза.
(28)
Поради това всички твърдения на жалбоподателя във връзка с методологията за изготвяне на извадката бяха отхвърлени.
Изготвяне на извадка от производители износители в Индия
(29)
За да реши дали е необходимо изготвянето на извадка и ако е необходимо - да направи подбор на такава, Комисията поиска от всички известни производители износители в Индия да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Индия към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(30)
Осем производители износители в Индия предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката. В съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент Комисията подбра извадка от четири дружества въз основа на най-големия представителен обем на износа за Съюза, за който е разумно да се очаква, че може да бъде разследван в рамките на наличното време. В съответствие с член 27, параграф 2 от основния регламент, всички известни вносители, които са засегнати, и органите на Индия бяха консултирани във връзка с подбора на извадката. Не бяха получени коментари.
(31)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че в Индия има 17 производители на ПЩВ и постави под съмнение представителността на извадка от четирима производители износители. Комисията потвърждава, че извадката от четирима индийски производители износители е счетена за представителна, тъй като тя обхваща около 90 % от общия обем на индийския износ за Съюза през разследвания период.
Изготвяне на извадка от производители износители във Виетнам
(32)
Комисията поиска от всички известни производители износители във Виетнам да предоставят информацията, посочена в известието за започване. Освен това Комисията се обърна към Представителството на Виетнам към Европейския съюза с молба да посочи и/или да се свърже с други евентуални производители износители, които е възможно да проявят интерес към участие в разследването.
(33)
Петима производители износители във Виетнам предоставиха поисканата информация и се съгласиха да бъдат включени в извадката, но едно от тези дружества не е осъществявало експортни продажби за Съюза по време на разследвания период. Поради това Комисията реши да не разследва това дружество. С оглед на малкия брой на оставащите производители износители Комисията реши, че не е необходимо изготвяне на извадка.
(34)
След разгласяването жалбоподателят посочи, че за Виетнам бяха получени отговори на въпросника от трима от четиримата производители износители и че Комисията би трябвало да се опита да постигне същото покритие и за китайския и индийския износ. Комисията подчертава, че състоянието на промишлеността във Виетнам е било съвсем различно поради силно ограничения брой оказали съдействие производители износители (а именно 3) за разлика от значителния брой производители износители в Китай и Индия. Поради това е налице необходимост от изготвяне на извадка само в последните две държави. Комисията също така пояснява, че тримата оказали съдействие и разследвани виетнамски производители износители представляват над 99 % от общия обем на вноса на разглеждания продукт от Виетнам в Съюза.
б) Индивидуално разглеждане
(35)
Трима производители износители/групи от производители износители в Китай поискаха индивидуално разглеждане съгласно член 27, параграф 3 от основния регламент. Като се има предвид броят на исканията за индивидуално разглеждане и размерът на извадката от производители износители от Китай, разглеждането на тези искания би представлявало прекомерна тежест. Поради това тези искания бяха отхвърлени.
(36)
Един производител износител в Индия поиска индивидуално разглеждане съгласно член 27, параграф 3 от основния регламент. Разглеждането на това искане бе прието. По-специално бе решено, че индивидуалното разглеждане в този конкретен случай не би представлявало прекомерна тежест и не би възпрепятствало навременното приключване на разследването.
в) Отговори на въпросника
(37)
Комисията изпрати въпросници на представителите на Китай (включително специални въпросници за банките и производителите на ПТК и МЕГ), представителите на Индия (включително специални въпросници за банките) и представителите на Виетнам (включително специални въпросници за банките и производителите на ПТК и МЕГ). Освен това Комисията изпрати въпросници до петимата включени в извадката производители износители в Китай, петима производители износители (четиримата включени в извадката производители износители и един невключен в извадката) в Индия, четирима производители износители във Виетнам, четирима производители от Съюза, петима несвързани вносители и 105 ползватели.
(38)
Що се отнася до Китай, отговори на въпросника бяха получени от ПК (Министерството на търговията) и петимата включени в извадката производители износители/групи от производители износители в Китай. Що се отнася до Индия, отговори на въпросника бяха получени от ПИ (Министерството на търговията и промишлеността), четиримата включени в извадката производители износители в Индия и индийския производител износител, който поиска индивидуално разглеждане. Що се отнася до Виетнам, отговори бяха получени от ПВ (Виетнамския орган за защита на конкуренцията, Министерството на промишлеността и търговията, както и редица банки). Един производител износител, който представлява много малък обем на износа за Съюза, прекрати своето съдействие и не отговори на въпросника. Отговори на въпросника бяха получени от останалите трима производители износители (двама от които принадлежат на една и съща група) във Виетнам. Освен това отговори на въпросника изпратиха и четиримата производители от Съюза, четирима несвързани вносители и дванадесет ползватели.
(39)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че се наблюдава липса на пропорционалност по отношение на броя на въпросниците, изпратени на включените в извадката производители от Съюза, от една страна, и на вносителите и ползвателите, от друга страна. На първо място, броят на въпросниците, изпратени на една група от стопански субекти (производители от Съюза, производители износители, вносители или ползватели) не е показателен за важността, която Комисията придава на съответното положение. Единствената цел е да се постигне необходимото ниво и количество информация, която да позволи най-добрия възможен анализ на субсидирането, вредата и интереса на Съюза.
(40)
По-конкретно, въпросници бяха изпратени на четиримата включени в извадката производители от Съюза, петимата включени в извадката китайски производители износители, петима индийски производители износители, четирима виетнамски производители износители, петима вносители и всички известни ползватели, които бяха заявили своя интерес. В член 27 от основния регламент на практика не се предвижда изготвяне на извадка от ползватели. Освен това натрупаният до момента опит от разследванията за търговска защита показва, че макар в някои случаи, въз основа на наличната информация, да може да се осъществи контакт с голям брой ползватели, обикновено само малък брой от тях са готови да предоставят отговор на въпросника. Поради това Комисията, и в този случай, положи активни усилия за намиране на съдействие от максимален брой ползватели.
г) Проверки на място
(41)
Комисията издири и провери цялата информация, която сметна за необходима за определянето на субсидирането, произтичащата вреда и интереса на Съюза. В съответствие с член 26 от основния регламент проверки на място бяха извършени в следните държавни органи и финансови институции и дружества:
Правителство на Китай:
-
Министерство на търговията на КНР, Пекин, Китай
Правителство на Индия:
-
Министерство на търговията и промишлеността, Ню Делхи
Правителство на Виетнам:
-
Виетнамски орган за защита на конкуренцията, Министерство на промишлеността и търговията, Ханой
-
Министерство на финансите, Ханой (включително проверки на място в редица банки)
-
митнически органи на Thai Binh, Thai Binh City, провинция Thai Binh
Производители от Съюза:
-
Trevira GmbH, Bobingen, Германия
-
Wellman International Ltd., Kells, Ирландия
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Румъния
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Чешка република
Вносители:
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Обединено кралство
Ползватели:
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Германия
Производители износители в Китай:
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Производители износители в Индия:
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Mumbai
Производители износители във Виетнам:
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., Halong City
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy Town, Thai Binh Province и Hop Than Co. Ltd., Thai Binh City, Thai Binh Province (заедно наричани „групата Thai Binh“).
(42)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че повечето китайски производители са регионално концентрирани в югоизточната част на крайбрежните провинции Jiangsu и Zhejiang и нито една от петте проверки на място не е била проведена в някоя от тези две провинции. В тази връзка следва да се отбележи, че Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co и Jiangsu Huaxicun Co са разположени в провинция Jiangsu, а Zhejiang Anshun Pettechs Fibre е разположено в провинция Zhejiang. Поради това твърдението бе отхвърлено.
(43)
Освен това жалбоподателят заяви, че двама големи китайски производители, от гледна точка на производствения капацитет, не са включени в извадката. В тази връзка се припомня, че, както бе посочено в съображения 16 и 18 по-горе, Комисията подбра извадката въз основа на обема на износа за Съюза и избра петимата най-големи износители/групи от производители износители за Съюза в съответствие с член 27 от основния регламент. Сам по себе си фактът, че в Китай има други големи производители на ПЩВ, не поставя под съмнение представителността на извадката.
(44)
Жалбоподателят направи подобно твърдение и за Виетнам, като заяви, че двама основни виетнамски производители на ПЩВ не са били включени в обхвата на разследването. Както бе пояснено от Комисията в съображения 32-34 по-горе, разследването обхвана всички виетнамски производители износители на ПЩВ за Съюза, и отговори бяха получени от трима производители износители, представляващи почти целия износ на ПЩВ за Съюза. Фактът, че е възможно да съществуват други големи производители на ПЩВ във Виетнам, които не изнасят разглеждания продукт за Съюза, няма отношение към представителността на оказалите съдействие производители износители.
1.3. РАЗСЛЕДВАН ПЕРИОД И РАЗГЛЕЖДАН ПЕРИОД
(45)
Разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 октомври 2012 г. до 30 септември 2013 г. („разследван период“). Разглеждането на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2010 г. до края на разследвания период („разглеждан период“).
(46)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза по отношение на продължителността на разследвания период, че го намира за кратък и поради това е имал отрицателно отражение върху констатациите на Комисията. Той заяви, че при продължителност от дванадесет месеца не е бил взет предвид фактът, че вредата, понесена от промишлеността на Съюза, както се твърди, вече е била нанасяна в продължение на няколко години. Жалбоподателят бе също така на мнение, че субсидиите, изброени в жалбата, не са могли да бъдат анализирани по подходящ начин, като се е използвал разследван период от дванадесет месеца.
(47)
По отношение на анализа на вредата, трябва да се подчертае, че Комисията е направила оценка на 2010 г., 2011 г., 2012 г. и на разследвания период, а не, както твърди жалбоподателят, само на дванадесет месеца от разследвания период. Що се отнася до определянето на субсидирането, Комисията избра, в рамките на своята свобода на преценка и в съответствие с членове 5 и 11 от основния регламент, разследван период от дванадесет месеца. До момента на разгласяването нито жалбоподателят, нито която и да било друга заинтересована страна не изрази становището си по отношение на продължителността на разследвания период, която бе посочена в известието за започване и във въпросниците. Комисията счита, че разследван период от дванадесет месеца е подходящ, за да се направят представителни констатации за целите на разследването. Поради това твърдението се отхвърля.
1.4. РАЗГЛАСЯВАНЕ
(48)
На 2 октомври 2014 г. Комисията разгласи на всички заинтересовани страни съществените факти и съображения, въз основа на които възнамерява да прекрати процедурата и прикани всички заинтересовани страни да представят коментари. Коментари бяха получени от сдружение на ползвателите, жалбоподателя, един китайски производител износител и неговите филиали, четирима индийски производители износители, ПК и ПВ. Направените коментари бяха разгледани от Комисията и взети под внимание, когато това бе уместно.
(49)
В коментарите, получени от сдружението на ползвателите, се разглежда въпросът за интереса на Съюза, който не бе оценен, тъй като няма основания за налагането на мерки.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(50)
Разглежданият продукт са синтетични щапелни полиестерни влакна, некардирани, непенирани и необработени по друг начин, за предене, с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам, класирани понастоящем в код по КН 5503 20 00 („разглежданият продукт“).
(51)
Разглежданият продукт обикновено се произвежда или чрез използване на ПТК (пречистена терефталова киселина) и МЕГ (моноетилен гликол), или чрез използване на рециклирани люспи от бутилки от PET за производството на рециклирани ПЩВ. Продуктът се използва за широк кръг от приложения, например в секторите на облеклото, дрехите и обзавеждането на дома, както и в автомобилната промишленост, секторите, свързани с хигиената и медицинското обслужване, и строителната промишленост.
2.2. СХОДЕН ПРОДУКТ
(52)
Разследването показа, че следните продукти имат едни и същи основни физически, химически и технически характеристики, както и еднакви основни видове употреба:
-
разглежданият продукт;
-
продуктът, произвеждан и продаван на вътрешния пазар на засегнатите държави; и
-
продуктът, произвеждан и продаван в Съюза от промишлеността на Съюза.
(53)
Комисията прецени, че тези продукти следователно са сходни продукти по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
2.3. ТВЪРДЕНИЯ ОТНОСНО ОБХВАТА НА ПРОДУКТА
2.3.1. ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET
(54)
Два правителствени органа и едно сдружение, представляващо производителите износители на една от засегнатите държави, заявиха, че ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, следва да бъдат разглеждани като два различни продукта. Твърдението се основаваше на разликата в основните използвани суровини, тъй като за някои ПЩВ се използват ПТК/МЕГ, а за други - люспи от рециклирани бутилки от PET. Във връзка с това като важни разлики бяха изтъкнати и разходите и продажните цени. Също така бе заявено, че са налице значителни разлики в качеството между ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ, и ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от РЕТ, които се отразяват върху употребата и приложенията.
(55)
ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, и тези, произведени от рециклирани бутилки от PET, в действителност представляват два различни вида ПЩВ в продуктовия обхват. Двата вида обаче имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Общопризнат факт е, че не всички видове на продукта са взаимозаменяеми, но при предходни разследвания и при настоящото разследване бе установено, че е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Поради това твърдението бе отхвърлено.
(56)
Един производител износител отново подчерта в своето становище, че използването на рециклирани бутилки от PET, вместо люспи от рециклирани бутилки от PET, води до различен производствен процес и представлява различна суровина. Същата заинтересована страна добави, че разходите, продажната цена и качеството на ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, са значително по-ниски от тези на „нормалните ПЩВ“. Комисията остава на мнение, че суровината, било то рециклирани бутилки от PET, или люспи от рециклирани бутилки от PET, по същество е една и съща. За разлика от използването на люспи от РЕТ, при използването на бутилки от РЕТ трябва да се мине през допълнителни етапи, а именно сортиране и измиване на бутилките, последвано от нарязване на бутилките на люспи. Останалите етапи от производството са едни и същи. Освен това крайният продукт има същите характеристики, като се има предвид, че може да са налице разлики в качеството, както е предвидено в КНП. Ценовите разлики (ако има такива) в резултат на разликите в качеството също са отразени в КНП. Поради това твърдението се отхвърля.
2.3.2. Потребителски стоки от ПЩВ и специални ПЩВ
(57)
Един правителствен орган и четирима производители износители заявиха, че потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ трябва да се разглеждат като различни продукти, поради разликите в производствените разходи, продажните цени и употребата. Също така бе заявено, че промишлеността на Съюза е фокусирала производството си върху специални ПЩВ като основен вид ПЩВ, докато засегнатите държави доставят основно потребителски стоки от ПЩВ.
(58)
Правителственият орган и четиримата производители износители, които направиха твърдението, описано в съображение 57, не дадоха определение за специални ПЩВ.
(59)
Специалните ПЩВ, определени от включените в извадката производители от Съюза, варират от ПЩВ, произведени от смес от полиестер и полиетилен за употреба в продукти за хигиенни нужди, оцветени (боядисани) ПЩВ, ПЩВ със специфична здравина, ПЩВ за забавяне на горенето, ПЩВ за техническа употреба (като геотекстил и нетъкани текстилни материали, използвани в строителството), ПЩВ, определени, разработени и персонализирани заедно с клиента за специфични приложения, до ПЩВ, използвани в автомобилната промишленост (по-конкретно, външната част на облицовките на автомобили трябва да бъде в сходен цвят).
(60)
Според включените в извадката производители от Съюза стандартните ПЩВ обхващат ПЩВ, които се отличават с по-голяма гъвкавост на своите спецификации.
(61)
Съгласно предложеното определение на специалните ПЩВ и на потребителските стоки от ПЩВ и двата вида имат едни и същи основни физически, технически и химически характеристики. Фактът, че има няколко вида, категории или качества не означава, че те не могат да се считат за един и същ продукт. Обхватът на възможните употреби на потребителските стоки от ПЩВ изглежда по-широк от този на специалните ПВЩ, но тези различия не са били достатъчни те да се класифицират като два отделни продукта. Въпреки че отделните видове ПЩВ имат различни характеристики, съответстващи на техните специфични цели, основните им физически характеристики, приложения и употреба са еднакви.
(62)
Освен това е необходимо да се уточни, че през разследвания период специалните ПЩВ не са били основните видове ПЩВ, произведени от производителите от Съюза. Средно те са съставлявали около 40 % от всички видове ПЩВ, произведени от включените в извадката производители от Съюза, в съответствие с тяхното собствено определение на потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ.
(63)
След разгласяването един производител износител отново изтъкна, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ не са „сходни продукти“ и поради това не могат да бъдат разглеждани заедно. Същата страна заяви, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ се различават по своето крайно приложение, производствени разходи и продажни цени. Поради това тя смята, че непреглеждането на разликите в разходите и продажните цени на специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ е пропуск на Комисията. Тя заяви, че не е ясно как са били определени производствените разходи и продажните цени на продукта, предмет на разследването, и поиска от Комисията да разгледа анализа на подбиването на цените, като отдели данните за потребителските стоки от ПЩВ от тези за специалните ПЩВ.
(64)
Комисията потвърждава, че ПЩВ се продават под формата на различни видове на продукта за предене или за приложения като нетъкани текстилни материали. Така например ПЩВ могат да имат едно- или двукомпонентен състав и различни спецификации, като например линейна плътност, здравина, блясък, качество и др. Тези особености са отразени от КНП, за който Комисията не е получила каквито и да било коментари. Общопризнат факт е, че потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ не са взаимозаменяеми във всички възможни приложения, но е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Както бе описано в съображение 61 и бе установено в предишни процедури, свързани със същия продукт, физическите и химическите характеристики и крайните приложения на тези видове на практика са еднакви. Всички видове се базират на едни и същи суровини (ПТК/МЕГ или на рециклиран PET), които представляват над 60 % от производствените разходи. Освен това могат да бъдат добавени добавки или други компоненти, за да се осигурят определени специфични качества на влакното. КНП обхваща произхода на суровините и други елементи, които оказват отражение върху производствените разходи и продажните цени. Въпреки това няма съществена разлика в производствения процес на потребителските стоки от ПЩВ и специалните ПЩВ. Това може да се види при включените в извадката производители от Съюза: нито един от тях не е произвеждал изключително потребителски стоки от ПЩВ или специални ПЩВ. На последно място, изглежда липсва логично и общоприето определение на специалните ПЩВ. Така например, както е посочено в съображение 59, ПЩВ, използвани в хигиенната промишленост, се считат от някои производители от Съюза за специален вид на продукта. И обратното, редица ползватели и едно сдружение на ползвателите посочиха, че ПЩВ, които се използват в хигиенната промишленост, като например мокрите кърпички, са потребителски стоки, въпреки че е за предпочитане да не бъдат от рециклирани материали от съображения, свързани със здравето и безопасността. Освен това някои производители от Съюза считат, че видовете ПЩВ, които отговарят на специфични изисквания на клиента (напр. конкретен цвят на боята), са специални ПЩВ, въпреки че те могат да следват същия производствен процес и да имат едни и същи производствени разходи като всеки друг вид (потребителска стока). Поради това Комисията не може да се позовава на самопровъзгласена категоризация на потребителски стоки от ПЩВ или специални ПЩВ и следователно твърдението се отхвърля.
2.3.3. Други твърдения, направени по отношение на обхвата на продукта
(65)
Един ползвател и едно сдружение на ползвателите заявиха, че ПЩВ, внасяни от Китай, са с по-високо качество от ПЩВ, произвеждани в Съюза. Един от аргументите бе, че ПЩВ с произход от Китайската народна република не съдържат парчета от твърди полимери. Друг аргумент бе блясъкът на китайските ПЩВ, докато ПЩВ, произведени в Съюза, са, според тях, със сиви нюанси, тъй като повечето от ПЩВ в Съюза се произвеждат от рециклирани бутилки от PET.
(66)
Първият аргумент, а именно, че ПЩВ в Съюза съдържат парчета от твърди полимери, не бе подкрепен с никакви доказателства. Освен това в коментари на други ползватели и в отговори на въпросника за ползвателите бе изказано и обратното твърдение (а именно, че ПЩВ, произведени от производител от Съюза, обикновено са с по-високо качество от ПЩВ, произведени от засегнатите държави).
(67)
Що се отнася до втория аргумент, свързан с блясъка, информацията, предоставена в хода на разследването, потвърждава, че ПЩВ, произведени от ПТК/МЕГ, обикновено са по-блестящи от ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET (ако по време на производствения процес не се добавят пигменти и/или избелители). Независимо от това, двата вида ПЩВ имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Следва също да се отбележи, че при изчисляването на вредата бе взета предвид основната суровина. С други думи, вносът на ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET, ще бъде сравнен единствено с ПЩВ, произведени от рециклирани бутилки от PET в Съюза. Аналогично - внесените ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ, ще бъдат сравнени единствено с ПЩВ, произведени от ПТК и МЕГ в Съюза.
(68)
Едно сдружение на ползвателите, производител износител и правителствен орган заявиха, че ползвателите надолу по веригата, често изискват продуктите да са произведени от ПЩВ с произход от засегнатите държави (по-специално Китай).
(69)
Това твърдение не бе подкрепено с доказателства, нито пък бе обяснена причината, поради която се настоява ПЩВ да бъдат произведени в трите засегнати държави (ако клиентите надолу по веригата действително настояват за това).
(70)
Сдружението на ползвателите заяви по-конкретно, че автомобилната промишленост на Съюза приема само ПЩВ с произход от Китай.
(71)
То обаче не успя да аргументира своето твърдение и да докаже, че ПЩВ, произвеждани от производителите от Съюза, не могат да бъдат използвани от автомобилната промишленост на Съюза. Освен това проверените данни показаха, че производителите от Съюза също продават значителни количества ПЩВ на автомобилната промишленост на Съюза, което свидетелства точно за обратното.
(72)
Един производител износител заяви, че произвежданите от него ПЩВ и ПЩВ, произвеждани от производители от Съюза, са различни продукти, въпреки че и двата вида са произведени от рециклирани бутилки от РЕТ. Според същия производител износител неговите ПЩВ се произвеждат (основно) от рециклирани бутилки от PET (не от люспи), при което се следва различен производствен процес и се използват суровини, различни от суровините, използвани от производителите на ПЩВ, които употребяват люспи от рециклирани бутилки от PET.
(73)
Това твърдение също бе отхвърлено, тъй като бутилките от PET и люспите от бутилки от PET (които представляват натрошени на люспи бутилки от PET) са по същество една и съща суровина, макар и под различна форма.
2.3.4. Заключение
(74)
Следователно бе направено заключението, че всички видове ПЩВ, обхванати от разследването, имат едни и същи основни физически, технически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика едни и същи.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. КИТАЙ
3.1.1. Общи положения
(75)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителствените органи на Китай:
A.
Преференциално кредитиране за промишлеността на ПЩВ от държавни банки и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни банки и предоставяне на насоки в тази връзка.
Б.
Държавни доставки на стоки и услуги на занижени цени и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни доставчици и предоставяне на насоки в тази връзка;
-
държавни доставки на ПТК и МЕГ на занижени цени;
-
предоставяне от държавата на земя и на права за ползване на земя на занижени цени;
-
държавни доставки на електроенергия;
-
програма за доставка на вода на по-ниски цени.
В.
Отпускане на безвъзмездни помощи и лихвени субсидии за текстилния отрасъл;
-
специален фонд „Go Global“;
-
фонд за насърчаване на търговията в областта на селското стопанство, леката промишленост и текстилните продукти.
Г.
Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане за чуждестранни (инвестиционни) предприятия;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане на доходите от дивиденти, изплащани на местни предприятия;
-
намаления на подоходния данък за дружества в сферата на високите или новите технологии;
-
намаления на подоходния данък в специалните икономически зони;
-
намаления на подоходния данък за ориентирани към износ предприятия;
-
данъчни кредити в размер до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната.
Д.
Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита;
-
освобождаване от данъка върху добавената стойност и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване;
-
ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай.
Е.
Други програми на равнище регион/провинция;
-
освобождаване от данъци (и др.) в зоните за развитие в провинция Jiangsu;
-
данъчни облекчения в гр. Changzhou;
-
наеми на преференциални цени в гр. Changzhou;
-
програми за облекчения при осъществяване на износ в провинция Zhejiang;
-
безвъзмездни средства за технологични иновации в провинция Zhejiang;
-
облекчения във връзка с данъци и мита в зоните на развитие в провинция Guangdong;
-
облекчения при осъществяване на износ в провинция Guangdong;
-
възстановяване на правни такси в провинция Guangdong;
-
програма за подпомагане на външната търговия със (специални) средства в провинция Guangdong;
-
субсидии за лихвите по заеми за подпомагане на проекти за технологични иновации в провинция Guangdong;
-
преференциални данъчни ставки в зоните на развитие в провинция Shanghai;
-
преференциална инфраструктура в провинция Shanghai;
-
кредитни и данъчни политики за ориентираните към износ предприятия в провинция Shanghai.
(76)
Комисията провери всички посочени в жалбата схеми. За всяка схема бе разследвано дали, по силата на разпоредбите на член 3 от основния регламент, може да бъде установено финансово участие от страна на ПК и ползи, предоставени на включените в извадката производители износители. При разследването се установи, че в този случай всяка полза, установена за разследваните схеми, е под приложимия праг de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 (3) от основния регламент. Следователно бе сметнато, че не е необходимо да се определи дали отделните схеми подлежат на изравнителни мерки.
Подробности за схемите и съответните размери на ползите за отделните дружества са изложени по-долу.
3.1.2. Специфични схеми
Схеми, които не са използвани от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период
(77)
Установено бе, че посочените по-долу схеми не са били използвани от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители по време на разследвания период, поради което полза от тях не можа да бъде установена.
-
доставки на ПТК и МЕГ на занижени цени;
-
държавни доставки на електричество на занижени цени;
-
държавни доставки на евтина вода на занижени цени;
-
специален фонд „Go Global“;
-
фонд за насърчаване на търговията в областта на селското стопанство, леката промишленост и текстилните продукти;
-
освобождаване от подоходно данъчно облагане за чуждестранни (инвестиционни) предприятия;
-
намаления на подоходния данък за дружества в сферата на високите и новите технологии;
-
намаления на подоходния данък в специалните икономически зони;
-
намаления на подоходния данък за ориентирани към износ предприятия;
-
данъчни кредити в размер до 40 % от цената на закупуване на оборудване, произведено в страната;
-
други програми на равнище регион/провинция.
(78)
Що се отнася до доставките на ПТК и МЕГ на занижени цени, в жалбата се посочва, че ПК контролира някои сектори и продукти нагоре по веригата с цел да доставя на производителите на ПЩВ суровини на изгодни цени, по-специално ПТК и МЕГ. Въз основа на това производителите на ПЩВ получават подлежащи на изравнителни мерки субсидии, като закупуват ПТК и МЕГ от държавни предприятия на цени, по-ниски от пазарните, т.е. на занижени цени.
(79)
Разследването показа обаче, че китайските производители износители/групи от производители износители на ПЩВ са внасяли по-голямата част от суровините ПТК и МЕГ за производството на ПЩВ, предназначени за износ под режим за активно усъвършенстване.
(80)
В резултат на това за включените в извадката дружества не можаха да бъдат установени никакви субсидии в рамките на твърдяната програма.
(81)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза, че Комисията е направила частичен анализ само на една схема за субсидиране, която не е била използвана от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период, а именно доставките на ПТК/МЕГ на субсидирани цени. По отношение на тази схема жалбоподателят заяви, че начинът на изготвяне на извадката и фактът, че един голям производител на ПЩВ в Китай не е бил включен в разследването, са се отразили върху определянето на субсидирането по тази схема.
(82)
Както бе пояснено в съображения 16 и 18 по-горе, от 23-мата китайски производители износители/групи от производители износители, които оказаха съдействие при разследването, Комисията подбра представителна извадка, включваща петимата най-големи производители износители/групи от производители износители, която бе сметната за представителна по смисъла на член 27 от основния регламент. Китайският производител, на който жалбоподателят се позовава и който не бе включен в извадката, по време на разследвания период не е изнасял за Съюза ПЩВ в значителни количества. Следователно невключването на този производител не е повлияло на представителността на извадката и не е имало значително отражение върху заключенията по отношение на въпросната схема за субсидиране.
(83)
Комисията потвърждава, че е потърсила информация и отговори във връзка с всички схеми за субсидиране, посочени в жалбата, включително и тези, посочени от жалбоподателя в коментарите му относно разгласяването, но бе установено, че тези схеми не са били използвани от включените в извадката производители износители/групи от производители износители. В съображение 78 Комисията предостави допълнителна информация относно доставките на ПТК/МЕГ на занижени цени, тъй като тази схема за субсидиране фигурираше като основно твърдение в жалбата като вероятно предоставяща значителни по размер подлежащи на изравнителни мерки субсидии.
Схеми, използвани от включените в извадката китайски производители износители по време на разследвания период
3.1.3. Преференциални заеми за промишлеността на ПЩВ
(84)
Жалбоподателят заяви, че производителите на ПЩВ се ползват от нисколихвени (субсидирани) заеми, отпускани от стратегическите банки и от държавните банки, в съответствие с политиката на ПК за предоставяне на финансова помощ с цел насърчаване и оказване на подкрепа за растежа и развитието на текстилната промишленост и сектора за производство на химични влакна.
а) Правно основание
(85)
Кредитирането при преференциални условия в Китай е уредено в следните правни разпоредби: Закон на КНР за търговските банки („Закон за банковото дело“), Общи правила относно кредитирането, приети от Китайската народна банка (КНБ) на 28 юни 1996 г., и Решение № 40 на Държавния съвет.
б) Изчисляване на размера на субсидията
(86)
В член 6, буква б) от основния регламент се предвижда, че ползите от преференциално кредитиране следва да се изчислят като разлика между сумата на изплатените лихви и стойността, която предприятието би платило за подобен търговски заем на пазара. Комисията определи пазарна референтна стойност за сравними търговски заеми.
(87)
Референтната стойност бе конструирана въз основа на китайските лихвени проценти, коригирани така, че да отразяват обичайния пазарен риск (т.е. бе прието на всички дружества в Китай да бъде даден само най-високият рейтинг на облигациите - „Non-investment grade“ (BB при Bloomberg) и към стандартния кредитен лихвен процент на Китайската народна банка да бъдат приложени съответните премии, които могат да се очакват от облигации, издадени от дружества с такъв рейтинг).
(88)
Ползата за производителите износители/групите от производители износители бе изчислена въз основа на лихвения диференциал, изразен като процент, умножен по неизплатената част от заема, т.е. неизплатените през разследвания период лихви. Този размер след това се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители.
в) Заключение
(89)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,50 %.
3.1.4. Предоставяне на права за ползване на земя на занижени цени
а) Правно основание
(90)
Предоставянето на право за ползване на земя в Китай e съгласно Закона за управлението на земята на Китайската народна република и Закона за собствеността на Китайската народна република.
б) Практическо приложение
(91)
В член 2 от Закона за управление на земята се предвижда, че всички терени са собственост на държавата, тъй като съгласно китайската конституция и съответните правни разпоредби земята е обща собственост на китайския народ. Земята не може да се продава, но правата за ползване на земя могат да бъдат предоставяни по силата на законодателството. Държавните органи могат да я прехвърлят с публичен търг с явно и тайно наддаване и покани за подаване на оферти.
в) Констатации от разследването
(92)
Оказалите съдействие производители износители/групи от производители износители съобщиха информация за терените, които държат, както и за съответните договори/сертификати за права за ползване на земя, но ПК не представи данни за ценообразуването във връзка с тези права.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(93)
Поради заключението, че в Китай получаването на права за ползване на земя не се определя от пазара, явно в Китай изобщо не съществуват частни референтни стойности. Ето защо не е възможно да се извърши корекция за разходите или цените в Китай. При тези обстоятелства се счита, че не съществува пазар в Китай и в съответствие с член 6, буква г), подточка ii) от основния регламент е обосновано използването на външни референтни стойности за оценка на размера на предоставените ползи. Предвид на това, че ПК не представи никакво предложение за външна референтна стойност, Комисията трябваше да използва наличните факти, за да установи подходяща външна референтна стойност. Във връзка с това бе сметнато за целесъобразно за подходяща референтна стойност да се използва информация от Отделната митническа територия на Тайван, поради причините, посочени в съображение 94 по-долу.
(94)
Комисията счита, че цените на земята в Тайван представляват най-добрата алтернатива за зоните в Китай, където са установени оказалите съдействие производители износители. Всички производители износители са установени в източната част на Китай, в развити области с висок БВП (брутен вътрешен продукт), като те се намират в провинции с голяма гъстота на населението.
(95)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Ползите се изчисляват, като се взема предвид разликата между средствата, платени от всяко дружество за правата за ползване на земя, и средствата, които обичайно би трябвало да бъдат платени на базата на референтната стойност за Тайван.
(96)
При извършването на това изчисление Комисията използва средната цена на земята на квадратен метър в Тайван, коригирана с оглед на обезценката на валутата и промяната на БВП от датите на съответните договори за правата за ползване на земя. Информацията във връзка с цените на промишлените терени беше взета от уебсайта на Индустриалната служба на Министерството на икономическите въпроси в Тайван. Обезценката на валутата и промяната в БВП в Тайван бяха изчислени въз основа на инфлацията и промяната на БВП на глава от населението за текущите цени в USD в Тайван, публикувани от Международния валутен фонд в доклада „Световни икономически перспективи“ за 2011 г. (World Economic Outlook). В съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) се отнася към разследвания период, като се използва нормалният срок на правото за ползване на земя за промишлени цели в Китай, а именно 50 или 70 години. Този размер се отнася към общия оборот от продажбите на включените в извадката оказали съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(97)
Установената по тази схема полза варира между 0,02 % и 0,82 %.
3.1.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
3.1.5.1. Освобождаване от подоходно данъчно облагане на доходите от дивиденти, изплащани на местни предприятия
а) Правно основание
(98)
Правните основания на това освобождаване от данъчно облагане на доходите от дивиденти са членове 25-26 от Закона за облагането на доходите на предприятията и член 83 от Правилника за прилагане на Закона за подоходното данъчно облагане на предприятията.
б) Практическо приложение
(99)
Тази програма се състои от преференциално данъчно третиране на местни китайски предприятия, които са акционери в други местни китайски предприятия, под формата на освобождаване от данъчно облагане върху доходите от някои дивиденти, бонуси и други капиталови инвестиции на местните предприятия-майки.
в) Констатации от разследването
(100)
В отчета за данъците върху доходите на двамата включени в извадката производители износители/групи от производители износители е записана сума, освободена от данък върху доходите. Тази сума е описана като „Дивиденти, бонуси и други доходи от дялови инвестиции“ на допустимите местни лица и предприятия в съответствие с условията, определени в Допълнение 5 към Декларацията за данъците върху доходите (Годишен отчет относно данъчните преференции). Съответните дружества не са заплатили данък върху доходите за тези суми.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(101)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Предоставената на получателите полза се равнява на размера на общия дължим данък с включен доход от дивиденти от други местни китайски предприятия, след приспадане на размера на действително платения данък след освобождаване от данъка върху доходите от дивиденти. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(102)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,06 %.
3.1.6. Програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита
3.1.6.1. Освобождаване от данъка върху добавената стойност (ДДС) и отстъпки при вносните мита за използването на вносно оборудване
а) Правно основание
(103)
Правното основание на тази програма е циркулярно писмо на Държавния съвет относно адаптирането на данъчните политики по отношение на вносното оборудване Guo Fa № 37/1997, Обявление на Министерството на финансите, Главното управление на митниците и Държавната администрация относно данъчното облагане [2008 г.] № 43, Известие на НКРР относно въпросите от значение във връзка с връчването на потвърдителни писма за проекти с национално или чуждестранно финансиране, чието развитие се насърчава от държавата, № 316/2006 от 22 февруари 2006 г. и относно Каталога на неподлежащите на освобождаване от мита вносни артикули за предприятия с чуждестранни инвестиции или местни предприятия - 2008 г.
б) Практическо приложение
(104)
Тази програма предвижда освобождаване от ДДС и вносни мита в полза на предприятия с чуждестранно участие или местни предприятия по отношение на вноса на капиталово оборудване, използвано в производствения им процес. С цел да бъде освободено от ДДС, оборудването трябва да не е включено в списък с оборудване, което не отговаря на изискванията, а кандидатстващото предприятие трябва да получи сертификат за насърчаван от държавата проект, издаден от китайските органи или от Националната комисия за развитие и реформи в съответствие със съответното законодателство в областта на инвестициите, данъчното облагане и митниците.
в) Констатации от разследването
(105)
Четирима от включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители докладваха за освобождаване от ДДС и вносни мита за вносно оборудване.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(106)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Тази полза се равнява на освобождаването от ДДС и митата за вносно оборудване. Реализираната полза бе изчислена предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) се отнася към общия оборот от продажбите на оказалите съдействие производители износители през разследвания период, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
д) Заключение
(107)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,45 %.
3.1.6.2. ДДС с намалена ставка върху закупено от ПЧУ оборудване, произведено в Китай
а) Правно основание
(108)
Правните основания на тази програма са посочени в Циркуляр на Държавната данъчна администрация относно въвеждането на временни мерки на администрацията относно възстановяването на данъци върху произведено в страната оборудване, закупено от ПЧУ № 171, 199, 20.9.1999 г.; Известие на Министерството на финансите и Държавната данъчна администрация относно прекратяване на прилагането на политика за възстановяване на данъците върху произведено в страната оборудване, закупено от предприятия с чуждестранно участие, № 176 [2008 г.], Министерство на финансите.
б) Практическо приложение
(109)
Тази програма предвижда ползи под формата на възстановяване на ДДС, заплатен при закупуването от предприятия с чуждестранно участие на произведено в страната оборудване. Оборудването трябва да не е включено в каталога на неподлежащите на освобождаване артикули и стойността на оборудването не бива да превишава прага на общите инвестиции, определен за дадено предприятие с чуждестранно участие, съгласно Пробните административни мерки във връзка със закупуването на произведено в страната оборудване.
в) Констатации от разследването
(110)
Двамата включени в извадката производители износители/групи от производители износители представиха подробна информация за тази програма, включително относно размера на реализираната полза.
г) Изчисляване на размера на субсидията
(111)
Размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия се изчислява в зависимост от установената през разследвания период полза за получателите. Предоставените на получателите ползи се равняват на размера на възстановения ДДС върху закупеното произведено в страната оборудване. Реализираната полза бе изчислена предвид амортизацията за целия жизнен цикъл на оборудването съгласно обичайните счетоводни процедури на дружеството.
д) Заключение
(112)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,01 %.
3.1.7. Други програми на равнище регион/провинция
(113)
Разследването потвърди, че по време на разследвания период не са били получени ползи по програмите, посочени в съображение 75, от включените в извадката дружества.
3.1.8. Размер на субсидиите
(114)
Размерът на субсидиите за китайските производители износители, определен в съответствие с разпоредбите на основния антисубсидиен регламент, изразен ad valorem, варира между 0,76 % и 1,77 %.
(115)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че не е ясно как Комисията е изчислила интервала на общия марж на субсидията. Интервалът на общите агрегирани субсидии за включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, изразен ad valorem, посочен в съображение 114, представлява най-ниският и най-високият общ марж на субсидията на петимата включени в извадката китайски производители износители/групи от производители износители.
3.1.9. Заключение относно Китай
(116)
Като се имат предвид de minimis размерите на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за китайските производители износители, върху вноса на ПЩВ с произход от Китай не следва да бъдат налагани мерки. Бе направено заключението, че разследването трябва да бъде прекратено по отношение на вноса с произход от Китайската народна република, в съответствие с член 14, параграф 3 от основния регламент.
3.2. ИНДИЯ
3.2.1. Общи положения
(117)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителствените органи на Индия:
1)
схема за фокусиране върху пазара;
2)
схема за фокусиране върху продукта;
3)
схема за предварителни разрешителни;
4)
схема за възстановяване на мита;
5)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
6)
освобождаване от данъци и мита и облекчения за експортно ориентирани единици и специални икономически зони;
7)
схема за експортно кредитиране;
8)
схема на освобождаване от подоходен данък;
9)
схема за съдействие на развитието на износа;
10)
схема на лицензионен режим за безмитен внос;
11)
схема за съдействие на развитието на пазара и гаранции по заеми;
12)
схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции;
13)
насърчителна схема спрямо данъка върху продажбите в Гуджарат и схема за освобождаване от мито върху електроенергията;
14)
схеми за субсидиране на Западен Бенгал - облекчения и данъчни преференции, включително безвъзмездни помощи и освобождаване от данък върху продажбите;
15)
схема с пакет от насърчителни мерки, предоставян от щата Махаращра, в това число схема за освобождаване от мито върху електроенергията и субсидия за насърчаване на промишлеността.
Схеми за субсидиране, използвани от разследваните индийски производители износители по време на разследвания период
(118)
При разследването бе установено, че през разследвания период проверените производители износители са реализирали ползи по следните схеми:
1)
схема за фокусиране върху пазара (FMS);
2)
схема за фокусиране върху продукта (FPS);
3)
схема за възстановяване на мита (DDS);
4)
схема за предварителни разрешителни (AAS);
5)
схема на лицензионен режим за безмитен внос (DFIA);
6)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS);
7)
схема с пакет от насърчителни мерки, предоставян от щата Махаращра (PSI);
(119)
Схемите 1, 2, 4, 5 и 6, посочени в съображение 118 по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно Закона за външната търговия ПИ има право да отправя уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политиката за външната търговия“ (ПВТ), издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Документът относно политиката за външната търговия, който е от значение за разследвания период в настоящото разследване, е „Политика за външната търговия“, 2009-2014 г. (ПВТ 09-14). Освен това ПИ определя и процедурите, уреждащи ПВТ 09-14, в „Наръчник на процедурите, том I“ (НП I 09-14). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(120)
Схемата за възстановяване на мита, посочена в точка 3 от съображение 118 по-горе, се основава на раздел 75 от Закона за митниците от 1962 г., на раздел 37 от Закона за централните акцизи от 1944 г., на раздели 93А и 94 от Закона за данъците от 1994 г. и на Правилата от 1995 г. относно митниците, централните акцизи и възстановяването на данъка върху услугите. Ставките за възстановяване се публикуват редовно.
(121)
Схемата с пакет от насърчителни мерки, посочена в точка 7 по-горе, се основава на Схемата с пакет от насърчителни мерки от 2007 г., приети от правителството на Махаращра, резолюции № PSI-1707/(CR-50)/IND-8 от 30 март 2007 г.
3.2.2. Схема за фокусиране върху пазара (FMS)
а) Правно основание
Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграф 3.14 от ПВТ 09-14 и в параграф 3.8 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(122)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(123)
При тази схема износът на всички продукти, който включва износа на ПЩВ за държавите, изброени в таблици 1 и 2 от допълнение 37(В) към НП I 09-14, има право на митнически кредит, който се равнява на 3 % от стойността франко борд. Считано от 1 април 2011 г., износът на всички продукти до държавите, изброени в таблица 3 от допълнение 37(В) (Special Focus Markets), има право на митнически кредит, който се равнява на 4 % от стойността франко борд. От схемата са изключени някои видове eкспортни дейности, като износът на внесени или претоварени стоки, планираният износ, износът на услуги и оборотът от износа на единици, функциониращи в специални икономически зони/експортно ориентирани единици. От схемата са изключени и определени видове продукти, напр. диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и петролни продукти.
(124)
Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешаване на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
(125)
Удостоверението за разрешаване на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако жалбоподателят представи пред органите копия на всички съответни документи за износа (напр. заповед за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма право на преценка при предоставянето на митническия кредит.
(126)
Четирима от проверените производители износители са използвали тази схема по време на разследвания период.
(127)
При разгласяването трима от включените в извадката индийски производители износители заявиха, че макар и да са отговаряли на условията за схемата, те не са кандидатствали за нея за експортните продажби за Съюза, поради което не може да се направи заключение за възползване от схемата. Те заявиха също така, че схемата FMS е географски обвързана с държави, които не са част от Съюза, и поради това не може да бъде предмет на изравнителни мерки от страна на Съюза. Във връзка с това проверките на място потвърдиха, че за схемата FMS се е кандидатствало по отношение на износа за трети държави, тъй като схемата се отнася главно за износ за трети държави. Въпреки това въпросните производители износители не бяха в състояние да оспорят нито практическото прилагане на схемата, описано в съображения 123-125, нито факта, че ползите по FMS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FMS могат да се прехвърлят свободно и че могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. По-специално страната не успя да оспори факта, че митническите кредити по FMS, предоставени за износ към отговарящи на условията трети държави, могат да бъдат използвани за компенсиране на вносни мита, дължими върху суровините, вложени в разглеждания продукт, изнасян за Съюза.
(128)
На последно място, тези ползи са осчетоводени в сметките на дружеството при текущо начисляване на датите, на които се извършват експортните сделки, което показва, че правото на полза е създадено в момента на експортната сделка и че няма съмнение, че митническите кредити ще бъдат използвани на по-късен етап. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
г) Заключение относно схемата FMS
(129)
В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Митническият кредит по схемата FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, митническите кредити по FMS предоставят полза на износителя, тъй като подобряват неговата ликвидност.
(130)
Освен това FMS зависи по закон от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(131)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право да се възползва от FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че то не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(132)
Размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии бе изчислен въз основа на ползата за получателя, установена по време на разследвания период, както е била осчетоводена от оказалия съдействие производител износител при текущо начисляване като приход при осъществяване на експортната сделка. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия (числител) бе отнесен към оборота от износа през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(133)
Ставката на субсидията, определена по отношение на тази схема за четирите засегнати дружества по време на разследвания период, възлиза съответно на 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % и 0,63 %.
3.2.3. Схема за фокусиране върху продукта (FPS)
а) Правно основание
(134)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 3.15-3.17 от ПВТ 09-14 и в глави 3.9-3.11 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(135)
Съгласно параграф 3.15.2 от ПВТ 09-14 износителите на продукти, посочени в допълнение 37D към НП I 09-14, отговарят на условията за участие в схемата.
в) Практическо приложение
(136)
Износител на продукти, включени в списъка от допълнение 37D към НП I 09-14, може да кандидатства за одобрение на митнически кредит в рамките на схемата за FPS в размер на 2 % или 5 % от стойността франко борд на износа. Разглежданият продукт, предмет на разследването, е включен в таблица 1 от допълнение 37D и има право на митнически кредит в размер на 2 %.
(137)
FPS е следекспортна схема, т.е. дружеството трябва да осъществи износ, за да има право на ползите съгласно тази схема. В резултат на това дружеството подава онлайн заявление до съответния орган заедно с копия на поръчката за износ и фактурата, банковата разписка, показваща, че са платени приложимите такси, копие от товарителниците и банковото удостоверение за получено плащане или удостоверение за входящ валутен превод при пряко договаряне на документите. Когато оригиналните екземпляри на товарителниците и/или банковите удостоверения за получено плащане са представени с цел получаване на ползи по друга схема, дружеството може да подаде заверени от него самото копия, като посочи съответния орган, на който са били представени оригиналните документи. Онлайн заявлението за кредити по FPS може да включва не повече от 50 товарителници.
(138)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по FPS могат да бъдат осчетоводени при текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на мита при последващ внос на каквито и да било стоки, с изключение на производствено оборудване и на стоки, за които са въведени ограничения върху вноса. Стоките, внасяни за сметка на такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по FPS могат да се прехвърлят свободно и са валидни в рамките на 24 месеца от датата на отпускане.
(139)
Петимата проверени производители износители са използвали тази схема по време на разследвания период.
(140)
След разгласяването три от включените в извадката индийски производители износители заявиха, че макар и да са отговаряли на условията за схемата, те не са кандидатствали за нея поне за някои експортни продажби, поради което не може да се направи заключение за възползване от схемата. Въпреки това въпросните производители износители не бяха в състояние да оспорят нито практическото прилагане на схемата, описано в съображения 123-125, нито факта, че ползите по FPS могат да се използват при производството на разглеждания продукт, и по-конкретно че митническите кредити по FPS могат да се прехвърлят свободно и че могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване. Отново се посочва, че тези ползи са осчетоводени в сметките на дружеството при текущо начисляване на датите, на които се извършват експортните сделки, което показва, че правото на полза е създадено в момента на експортната сделка и че няма съмнение, че митническите кредити ще бъдат използвани на по-късен етап.
г) Заключение относно схемата FPS
(141)
В рамките на FPS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредитът по FPS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като кредитът в крайна сметка ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Наред с това от кредитите по FPS произтичат ползи за износителя, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(142)
Освен това, съгласно нормативната уредба, FPS зависи от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(143)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или като система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, тъй като не отговаря на правилата, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят не е задължен действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са вложени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в превишен размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител може да бъде допуснат до участие в FPS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може да се ползва от схемата, достатъчно е износителят само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които доставят суровините си изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се възползват от FPS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(144)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, бе изчислен с оглед на установената полза за получателя по време на разследвания период. В това отношение бе прието, че ползата е предоставена на получателя в момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ е длъжно да откаже да събира митата, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по FPS, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията. Предвид на изложеното по-горе се счита за целесъобразно оценката на ползата от FPS да се извършва чрез сумиране на кредитите от сделките за износ, осъществени по тази схема по време на разследвания период.
(145)
При отправени основателни искания таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия бе отнесен към общия оборот от износа през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(146)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за петте засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % и 1,95 %.
3.2.4. Схема за възстановяване на мита (DDS)
а) Правно основание
(147)
В Митническите правила и правилата за централните акцизи и за възстановяването на митата от 1995 г. (Custom & Central Excise Duties Drawback Rules), изменени с последващи уведомления, е направено подробно описание на DDS.
б) Допустимост
(148)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(149)
Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за възстановяване на сума, чийто размер се изчислява като процент от стойността франко борд на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставките за възстановяване са установени от ПИ за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те са определени въз основа на средното количество или стойност на материалите, използвани като суровини за производството на даден продукт, и средния размер на митата, платени върху суровините. Те се прилагат независимо дали вносните мита са действително платени, или не. Ставката по схемата DDS за разглеждания продукт през разследвания период бе: 3 % до 9 октомври 2012 г., 2,1 % за периода между 10 октомври 2012 г. и 20 септември 2013 г. и 1,7 %, считано от 21 септември 2013 г., от стойността франко борд.
(150)
За да може да участва в схемата, дружеството трябва да има износна дейност. В момента на вписване на данните за пратката в митническия сървър (ICEGATE) се посочва, че износът се осъществява по DDS и размерът на субсидията се фиксира неотменимо. След като корабоплавателното дружество е подало манифест за износ и митническата служба е направила задоволително сравнение на този документ с данните в товарителницата, са изпълнени всички условия, за да се разреши изплащането на сумата за възстановяване - чрез директно плащане по банковата сметка на износителя или с менителница.
(151)
Износителят също така трябва да представи доказателства за реализиране на постъпленията от износа чрез банково удостоверение. Този документ може да се представи и след изплащането на сумата за възстановяване, но ПИ ще възстанови изплатената сума, ако износителят не предостави банково удостоверение в рамките на определен срок.
(152)
Сумата за възстановяване може да бъде използвана за всякаква цел.
(153)
Установено бе, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти сумата за възстановяване на мита може да бъде осчетоводена на основата на текущо начисляване като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ.
(154)
Двама от проверените производители износители са използвали схемата DDS по време на разследвания период.
г) Заключение относно схемата DDS
(155)
В рамките на DDS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Възстановяването на сума от мита е финансово участие на ПИ, тъй като представлява директен трансфер на средства от страна на ПИ. Освен това със сумата за възстановяване на мита се облагодетелства износителят, тъй като се подобрява неговата ликвидност, при условия, които не са налични на пазара.
(156)
Ставката на схемата за възстановяване на мита при износ се определя от ПИ за всеки отделен продукт. Въпреки че субсидията се определя като възстановяване на мита, схемата няма характеристиките на допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Заплащането в брой на износителя не е свързано с действителното заплащане на вносни мита върху суровини и не представлява митнически кредит за компенсиране на вносни мита върху минал или бъдещ внос на суровини.
(157)
Това се потвърждава от Циркулярен документ № 24/2001 на ПИ, в което е ясно посочено, че „[ставките за възстановяване на мита] нямат връзка с модела на действителното потребление на суровините и с действителното мито върху суровините на конкретен износител или отделни пратки […]“ и което информира регионалните органи, че „компетентните местни органи не могат да изискват представянето на доказателства по отношение на действителните мита, наложени върху внесени суровини или суровини с местен характер […], заедно с [искането на възстановяване], подадено от износителите“.
(158)
Плащането под формата на директно прехвърляне на средства от страна на ПИ след осъществения от износителите износ трябва да се разглежда като директна безвъзмездна помощ от ПИ, която зависи от осъществяването на износ и следователно се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(159)
С оглед на изложеното по-горе се стигна до заключението, че схемата DDS подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(160)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии бе изчислен с оглед на установената полза за получателя по време на разследвания период. В това отношение бе прието, че ползата е предоставена на получателя в момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ е длъжно да изплати сумата за възстановяване на мита, която представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата, в която, inter alia, е посочена сумата за възстановяване на мита, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията, или не. С оглед на изложеното по-горе се счита за целесъобразно оценката на ползата от DDS да се извършва чрез сумиране на възстановените мита по сделките за износ, осъществени по тази схема по време на разследвания период.
(161)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерите на тези субсидии бяха отнесени към общия оборот от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(162)
Въз основа на изложеното по-горе ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за двете засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 0,24 % и 2,12 %.
3.2.5. Схема за предварителни разрешителни (AAS)
а) Правно основание
(163)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от ПВТ 09-14 и в глави 4.1-4.30 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(164)
AAS се състои от шест подсхеми, които са описани по-подробно в съображение 165. Тези подсхеми се различават, inter alia, по отношение на обхвата на допустимост. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ поддържащи производители, отговарят на условията за участие в AAS за „физически износ“ и в подсхеми на AAS за годишни потребности. Производителите износители, които снабдяват крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки за категориите за „планиран износ“, посочени в параграф 8.2 от ПВТ 09-14, например доставчиците на експортно ориентирани единици, имат право да участват в подсхеми на AAS за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители могат да се възползват от свързаните с „планирания износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо приложение
(165)
Разрешение по AAS може да бъде издадено за:
а)
физически износ: това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Физически“ в този контекст означава, че продуктът, предназначен за износ, трябва да напусне територията на Индия. Разрешителното за внос и задължението за износ, включително видът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза;
б)
годишни потребности: това разрешително не е свързано с конкретен продукт, предназначен за износ, а с по-широка група продукти (напр. химически продукти и свързани с тях продукти). В рамките на определен праг на стойността, определен от осъществения внос, притежателят на лиценза може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от артикулите, попадащи в такава група продукти. Той може да изнася всеки продукт, който попада в групата и за който са били използвани освободени от мито суровини;
в)
междинни доставки: тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, като разделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел AAS за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт;
г)
планиран износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от ПВТ 09-14. Според ПИ планираният износ се отнася за онези сделки, при които доставените стоки не напускат страната. Няколко категории доставки са считани за планиран износ, при условие че стоките се произвеждат в Индия, т.е. представляват доставка на стоки на експортно ориентирана единица или на дружество, разположено в специална икономическа зона („SEZ“).
д)
предварително нареждане за освобождаване (ARO): притежателят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо посредством пряк внос, може да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешителни се признават за предварителни нареждания за освобождаване и се прехвърлят в полза на местния доставчик при доставката на посочените в тях суровини. Чрез прехвърлянето на ARO местният доставчик получава право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 09-14 (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Чрез механизма на ARO се възстановяват данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни, така и за вносни суровини;
е)
насрещен вътрешен акредитив: тази подсхема също се прилага за местните доставки на притежател на предварително разрешително. Притежателят на предварително разрешително може да се обърне към банка за издаване на насрещен вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Разрешителното ще бъде признато от банката за пряк внос само по отношение на стойността и обема на суровините, които са набавени на местния пазар, а не чрез внос. Местният доставчик ще има право да се ползва от предимствата на планирания износ, предвидени в параграф 8.3 от ПВТ 09-14 (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз).
(166)
Три проверени дружества са получили отстъпки по схемата AAS във връзка с разглеждания продукт по време на разследвания период. Тези дружества са използвали подсхеми а), г) и д), посочени по-горе. Следователно не е необходимо да се установи дали останалите неизползвани подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
(167)
За целите на извършването на проверки от страна на индийските органи притежателят на предварително разрешително е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НП I 09-14), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че определеният регистър и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно формата от допълнение 23, е вярна и точна във всяко отношение.
(168)
Що се отнася до използването на схемата AAS за физически износ, посочен в буква а) от съображение 165, използвана от две проверени дружества по време на разследвания период, разрешителното за внос и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в предварителното разрешително. В допълнение към това, към момента на вноса и износа държавните служители трябва да отразят в предварителното разрешително съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по AAS, се определя от ПИ въз основа на стандартните норми за вложените материали в крайния продукт (SION), които съществуват за повечето продукти, включително за разглеждания продукт.
(169)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт, предназначен за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предвидения срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(170)
При разследването бе установено, че изискванията за проверка, определени от индийските органи, на практика не са били спазени.
(171)
Само едно от двете проверени дружества, които са използвали тази подсхема, са водили регистър на производството и потреблението. Въпреки това регистърът на потреблението не е дал възможност да се провери кои суровини са били използвани при производството на изнасяния продукт и в какво количество. Що се отнася до изискванията за проверка, посочени по-горе, дружествата не са водели регистри, които да доказват, че е извършен външен одит на регистъра на потреблението. В обобщение се смята, че разследваните износители не са били в състояние да докажат, че са спазени съответните разпоредби на ПВТ.
(172)
Що се отнася до използването на схемата AAS за ARO, посочена в буква д) от съображение 165, използвана от едно проверено дружество по време на разследвания период, обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя като процент от стойността на изнесените крайни продукти. Тези предварителни лицензи уточняват или количеството, или стойността на материалите, за които е разрешен вносът. И в двата случая ставките, използвани за определяне на разрешените за безмитен внос покупки, за по-голямата част от продуктите, сред които и този, предмет на настоящото разследване, се установяват въз основа на SION. Различните видове суровини, които се влагат, уточнени в предварителните лицензи, са елементи, които се използват в производството на крайния изнасян продукт, за който се отнасят.
(173)
Притежателят на предварително разрешително, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо посредством пряк внос, може да използва ARO. В такива случаи предварителните лицензи се признават за предварителни нареждания за освобождаване и се прехвърлят в полза на доставчика при доставката на посочените в тях суровини. Чрез прехвърлянето на ARO доставчикът получава право на ползите от планирания износ, като отстъпки при планиран износ и възстановяване на т.нар. краен акциз.
(174)
При разследването бе установено, че изискванията за проверка, определени от индийските органи, на практика не са били спазени.
(175)
Що се отнася до използването на схемата AAS за планиран износ, посочен в буква г) от съображение 165, използвана от едно проверено дружество по време на разследвания период, както разрешителното за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешителното. В допълнение към това, към момента на вноса и износа държавните служители трябва да отразят в разрешителното съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ въз основа на SION.
(176)
Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на разрешението (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(177)
Установено бе, че няма връзка между внасяните суровини и изнасяните крайни продукти. Освен това бе установено, че въпреки че това е задължително, заявителят не е водел посочения в съображение 167 регистър на потреблението, който подлежи на проверка от страна на външен счетоводител. Независимо от неспазването на това изискване, заявителят се е възползвал от предимствата, които предоставя схемата AAS.
г) Заключение относно схемата AAS
(178)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансово участие на ПИ, тъй като намалява приходите от мита, които иначе биха били дължими, и от него произтичат ползи за разследваните износители, тъй като по този начин се подобрява тяхната ликвидност.
(179)
Съгласно нормативната уредба всички подсхеми, разгледани по настоящия случай, несъмнено зависят от осъществяването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да получава ползи от тази схема.
(180)
Нито една от подсхемите, разгледани по настоящия случай, не може да бъде считана за допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно система за проверка или процедура, с която да се потвърди дали и в какви количества са вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент и, в случай на схеми за възстановяване за заместители, приложение III, раздел II, точка 2 от основния регламент). Също така се счита, че SION за разглеждания продукт не са били достатъчно точни и че те сами по себе си не могат да представляват система за проверка на действителното потребление, тъй като естеството на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да провери с достатъчна точност какво количество суровини са вложени в производството на продукта, предназначен за износ. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 от основния регламент).
(181)
След разгласяването един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като дружеството е изпълнило своето правно задължение по отношение на провеждането на независими одити на регистъра на потреблението на суровините и това следва да се разглежда като достатъчна проверка за ПИ. Този довод не може да бъде приет. Проверката на ПИ трябва да се счита за отделна от всички задължения, наложени на дружествата. Проверката на място потвърди, че въведената система за проверка от страна на ПИ не съответства на правилата, предвидени в приложение II, раздел II, точка 4 от основния регламент. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(182)
Същата страна заяви, че обединяването на лицензи в Индия е законна практика и че дружеството не трябва да търпи неблагоприятни последици поради използването на общия оборот на износа, вместо оборота на разглеждания продукт, при изчисляването на маржа на субсидията. Фактът, че обединяването на лицензи в Индия е законна практика обаче, е без значение в този контекст. Разследването разкри, че в резултат на обединяването не би могло да бъде извършено никакво разумно разпределение на лицензи за ПЩВ. Действително, за изчислението на маржа на субсидията е трябвало да бъде използвана ползата на ниво раздел, а не на ниво ПЩВ, тъй като проверената информация не даде възможност за адекватно разпределение на използването на суровини (използвани за производството на други продукти) само в ПЩВ. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(183)
Следователно подсхемите, посочени в съображение 165, букви а), г) и д), подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(184)
Поради липсата на допустими системи за възстановяване на мита или за възстановяване за заместители, подлежащата на изравнителни мерки полза е освобождаването от задължението за заплащане на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент не предвижда само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерно“ освобождаване от задължението за заплащане на мита. Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент прекомерното освобождаване от задължението за заплащане на мита може да бъде предмет на изравнителни мерки, само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В конкретния случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно ако не бъде доказано, че е проведен адекватен процес на мониторинг, посоченото по-горе изключение за схемите за възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителните мерки спрямо сумата на неплатените мита (пропуснати приходи), а не спрямо предполагаемо прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, той трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразността на твърдяна система за проверка.
(185)
Размерът на субсидията за дружествата, които са използвали AAS, бе изчислен въз основа на пропуснатите вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху материалите, внесени по подсхемата през разследвания период (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията бе отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(186)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за трите засегнати дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 0,11 %, 1,89 % и 4,31 %.
3.2.6. Схема на лицензионен режим за безмитен внос (DFIA)
а) Правно основание
(187)
Подробно описание на DFIA се съдържа в параграфи 4.2.1-4.2.47 от ПВТ 09-14 и в глави 4.31-4.36 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(188)
Всеки производител износител или търговец износител може да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(189)
DFIA е схема, прилагана преди и след осъществяването на износа, която позволява безмитен внос на стоки, определени съгласно нормите SION, които обаче в случая на подлежаща на прехвърляне DFIA не е необходимо да бъдат непременно използвани в производството на изнасяния продукт.
(190)
DFIA обхваща само суровините, определени в SION. Правото за внос е ограничено до количеството и стойността, посочени в SION, но при поискване могат да бъдат преразгледани от регионалните компетентни органи.
(191)
Към задължението за износ се прилага изискването за минимална добавена стойност от 20 %. Износът може да бъде осъществен в очакване на разрешително за DFIA, като в този случай правото за внос се определя пропорционално на очаквания износ.
(192)
След изпълняване на задължението за износ, износителят може да поиска прехвърлянето на разрешителното за DFIA, което на практика означава позволение за продажба на лиценза за безмитен внос на пазара.
(193)
Един от проверените производители износители е използвал схемата DFIA по време на разследвания период.
г) Заключение относно схемата DFIA
(194)
Освобождаването от вносни мита представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Схемата представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като намалява приходите от мита, които иначе биха били дължими, и от нея произтичат ползи за разследваните износители, тъй като по този начин се подобрява тяхната ликвидност.
(195)
Освен това DFIA зависи по закон от осъществяването на износ и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(196)
Тази схема не може да бъде счетена за допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално: i) тя позволява възстановяването ex-post на вносни такси върху суровини, които са вложени в производствения процес на друг продукт; ii) не съществува система или процедура за проверка, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерна полза по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент; и iii) правото за прехвърляне на удостоверения/разрешителни означава, че даден износител, на който е предоставена схема DFIA, не е задължен действително да използва удостоверението за внос на суровините.
(197)
След разгласяването един от включените в извадката индийски производители износители заяви, че системата за проверка, въведена в Индия, е подходяща, ефективна и в съответствие с търговските практики в Индия, поради което „основната“ причина за прилагане на изравнителни мерки по отношение на схемата вече не съществува. За разлика от това, което бе заявено, разследването не потвърди, че действащата в Индия система позволява да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерна полза по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Освен това производителят не оспори нито факта, че системата позволява възстановяването ex-post на вносни такси върху суровини, които са вложени в производствения процес на друг продукт, нито, че правото за прехвърляне на удостоверения/разрешителни означава, че даден износител, на който е предоставена схема DFIA, не е задължен в действителност да използва удостоверението при вноса на суровините. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(198)
Поради липсата на допустими системи за възстановяване на мита или за възстановяване за заместители, подлежащата на изравнителни мерки полза е освобождаването от задължението за заплащане на всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент не предвижда само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерно“ освобождаване от задължението за заплащане на мита.
(199)
Съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент прекомерното освобождаване от задължението за заплащане на мита може да бъде предмет на изравнителни мерки, само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В конкретния случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно ако не бъде доказано, че е проведен адекватен процес на мониторинг, посоченото по-горе изключение за схемите за възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителните мерки спрямо сумата на неплатените мита (пропуснати приходи), а не спрямо предполагаемо прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване от задължението за заплащане на мита не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, той трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразността на твърдяна система за проверка.
(200)
Размерът на субсидията за дружествата, които са използвали DFIA, бе изчислен въз основа на пропуснатите вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху материалите, внесени по подсхемата през разследвания период (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията бе отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през разследвания период като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(201)
Ставките на субсидията, определени по отношение на тази схема за единственото засегнато дружество по време на разследвания период, възлизат на 4,95 %.
3.2.7. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (EPCGS)
а) Правно основание
(202)
Подробното описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ПВТ 09-14, както и в глава 5 от НП I 09-14.
б) Допустимост
(203)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани“ с доставчици производители и доставчици на услуги, се допускат до участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(204)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, дружеството получава разрешение да внася производствено оборудване (ново и употребявано оборудване, но не по-старо от 10 години) при намалена митническа ставка. За тази цел след подаване на заявление и заплащане на такса ПИ издава лиценз по EPCGS. Схемата предвижда намалена митническа ставка от 3 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. С цел да бъде спазено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да бъде използвано за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период от време. Съгласно ПВТ 09-14 производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на задължението за износ е по-кратък.
(205)
Притежателят на лиценз по EPCGS може да си набави производственото оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването му. В противен случай местният производител може да поиска да получи ползите за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на притежателя на лиценз по EPCGS.
(206)
Установено бе, че трите дружества в извадката са получили отстъпки по схемата EPCGS, които биха могли да бъдат отнесени към разглеждания продукт през разследвания период.
г) Заключение относно схемата EPCGS
(207)
В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение, намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността на дружеството.
(208)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от осъществяването на износ, тъй като тези лицензи не могат да бъдат получени без поемането на задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(209)
EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(210)
Размерът на субсидията бе изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени за период, който съответства на нормалната амортизация на такова производствено оборудване в разглежданата промишленост. Размерът на субсидията за разследвания период следователно бе изчислен, като общата сума на неплатеното мито бе разделена на периода на амортизация. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до разследвания период, бе коригиран с добавянето на лихвите за този период, за да представя общата стойност на ползите през това време. За тази цел бе счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия по време на разследвания период. В случаите, в които бяха отправени основателни искания, таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент, за да се получи размерът на субсидията като числител.
(211)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия бе отнесен към съответния оборот от износа през разследвания период като знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ, а не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(212)
След разгласяването двама включени в извадката индийски производители износители поискаха преразглеждане на изчислението на размера на субсидията. Те заявиха, че може да настъпи анулиране на лиценза за EPCG, което да доведе до набавяне на производствено оборудване от местния пазар, към което ще се прилагат централните акцизи. Тук обаче няма изрично позоваване на конкретни анулирани лицензи. Този въпрос не бе повдигнат и по време на разследването, което би позволило твърдението да бъде надлежно проверено. Във всички случаи, определянето на размера на субсидията се е основавало на проверения регистър на дружеството на суровините, закупени по тази схема. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
(213)
Ставката на субсидията, определена по отношение на тази схема за трите засегнати дружества по време на разследвания период, възлиза съответно на 0,37 %, 0,40 % и 0,46 %.
3.2.8. Схема с пакет от насърчителни мерки
а) Правно основание
(214)
С цел да насърчи навлизането на промишлените производства в по-слабо развитите региони, правителството на Махаращра (ПМ) стимулира новоразгръщащи се единици, създавани в развиващите се региони на щата от 1964 г. по схема, известна като „схема с пакет от насърчителни мерки“. От въвеждането ѝ схемата е била многократно изменяна и версиите, приложими за целите на настоящото разследване, са версиите от 2001 и 2007 г. Схема с пакет от насърчителни мерки от 2001 г., 31 март 2001 г., с Резолюция № IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Схема с пакет от насърчителни мерки от 2007 г., 30 март 2007 г., с Резолюция № PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
б) Допустимост
(215)
Посочените по-горе резолюции съдържат списък на категориите промишлени отрасли и предприятия, за които може да се счита, че отговарят на условията за участие в насърчителните мерки.
в) Практическо приложение
(216)
С цел да насърчи навлизането на промишлените производства в по-слабо развитите региони, правителството на Махаращра осигури пакет от насърчителни мерки за нови/разгръщащи се промишлени единици, създавани в развиващия се регион на щата Махаращра. За целите на схемата приложение I към резолюцията класифицира регионите на щата като отговарящи на условията за насърчителни мерки. За насърчителни мерки по схемата от 2007 г. обаче може да се кандидатства само ако бъде издаден сертификат за право на участие по схемата от 2007 г. и бенефициерът е изпълнил разпоредбите/условията на сертификата за право на участие. Сертификатът се издава от Изпълнителната агенция (държавен орган), който започва да действа от датата на започване на производството с търговска цел от страна на бенефициера (наричан още единица, имаща право на участие).
(217)
PSI се състои от няколко подсхеми, следните две от които са предоставили полза на двама от проверените производители износители по време на разследвания период:
-
схема за освобождаване от данък върху електроенергията (EDE);
-
субсидия за насърчаване на промишлеността (IPS).
(218)
EDE се предоставя на нови единици, имащи право на участие, установени в определени региони за период, определен в сертификатите за право на участие. В този случай двамата засегнати производители износители са освободени от плащане на данък върху електроенергията - съответно за 9 и 7 години. В други части на щата изцяло експортно ориентираните единици, единиците в областта на информационните технологии и биотехнологиите са освободени от задължението да плащат данък върху електроенергията за срок от 10 години.
(219)
По време на разследването бе установено, че един производител износител, установен в Махаращра, се е възползвал от подсхемата за освобождаване от данък върху електроенергията по време на разследвания период.
(220)
Подсхемата IPS дава право на бенефициера на субсидия, равна на 75 - 100 % от размера на допустимите инвестиции, намален с размера на ползите, получени по други подсхеми на схемата PSI, като например EDE. Ползата се предоставя за срок, посочен в сертификата за право на участие, и не може да надвишава размера на ДДС, платен на щата Махаращра през същия период. Допустимите инвестиции са капиталови разходи, направени във връзка със строителни дейности, машини и съоръжения.
(221)
По време на разследването бе установено, че двама производители износители, установени в Махаращра, са се възползвали от подсхемата IPS.
(222)
След разгласяването двама включени в извадката индийски производители износители заявиха, че подсхемата IPS, предлагана от ПМ, не се отнася до етапите на изработване, производство или износ на ПЩВ, пряко или непряко, и че ползата зависи от размера на платените местни данъци. Освен това те заявиха, че целта на схемата не е да се предоставят ползи на производителите износители, а да се компенсират разходите във връзка с изостаналостта на региона и че поради това схемата не подлежи на изравнителни мерки. Освен това те изтъкнаха, че схемата следва да се разглежда като капиталова субсидия, а не като редовна субсидия, и че получената обща полза следва да се разпредели през целия обичаен срок на амортизация на субсидирания капитал. В това отношение разследването показа, както бе посочено в съображение 220, че безвъзмездните средства се изплащат ежегодно за допустимите инвестиции, които са направени във връзка със строителни дейности, машини и съоръжения. Тези инвестиции са пряко свързани с ПЩВ. Сам по себе си фактът, че годишната сума, за която може да се кандидатства, е ограничена до размера на местните данъци, платени на ПМ през същия период, не променя факта, че годишните ползи на ПМ представляват финансово участие на ПИ, което предоставя полза на разследваните производители износители. И на последно място - изплащаните всяка година безвъзмездни средства не представляват капиталова субсидия, дори и ако в основата на това плащане е инвестиция в производствено оборудване. Поради това твърдението трябваше да бъде отхвърлено.
г) Заключение относно подсхемите EDE и IPS
(223)
Двете подсхеми представляват субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като представляват финансово участие от страна на ПИ, като по този начин е реализирана полза за разследваните износители.
(224)
Подсхемите за субсидиране са специфични по смисъла на член 4, параграф 3 от основния регламент предвид това, че самите правни разпоредби, които уреждат дейността на предоставящия субсидията орган, ограничават достъпа до тази схема до определен брой дружества в определен географски регион.
(225)
Поради това субсидията следва да се счита за подлежаща на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(226)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на подлежащата на изравнителни мерки субсидия бе изчислен с оглед на установената полза за получателя във връзка с разглеждания продукт по време на разследвания период. Този размер (числител) бе отнесен към общия оборот от продажбите на разглеждания продукт от производителя износител по време на разследвания период, тъй като субсидията не зависи от реализирания износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества, съгласно член 7, параграф 2 от основния регламент.
(227)
Ставката на субсидията, определена по отношение на подсхемата EDE за единственото дружество, възползвало се от тези ползи, възлиза на 0,31 %.
(228)
Ставките на субсидията, определени по отношение на подсхемата IPS за засегнатите дружества по време на разследвания период, възлизат съответно на 1,03 % и 1,91 %.
3.2.9. Размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии
(229)
Въз основа на констатациите, общият размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за проверените производители износители, изразен ad valorem, варира от 4,16 % до 7,65 %, както е обобщено в таблицата по-долу.
Таблица 1
Размер на подлежащите на изравнителни мерки субсидии - Индия
(%)
Схема
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Общо
Дружество
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. ВИЕТНАМ
3.3.1. Общи положения
(230)
Въз основа на информацията, съдържаща се в жалбата, и отговорите на въпросника на Комисията бяха разследвани следните схеми, за които се твърди, че включват отпускането на субсидии от страна на правителството на Виетнам:
А.
държавно кредитиране при преференциални условия за промишлеността на ПЩВ от държавни банки и възлагане от страна на държавата на поръчки на частни банки и предоставяне на насоки в тази връзка, както и подпомагане под формата на лихвен процент;
Б.
държавни доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени;
В.
предоставяне от държавата на земя на занижени цени и други свързани със земята ползи;
Г.
програми за освобождаване и намаляване на преки данъци;
Д.
програми за косвено данъчно облагане и за налагане на вносни мита;
Е.
ускорена амортизация на дълготрайните активи;
Ж.
други програми за субсидиране, включително държавни, регионални и местни схеми.
(231)
Комисията провери всички посочени в жалбата схеми. За всяка схема бе разследвано дали, по силата на разпоредбите на член 3 от основния регламент, може да бъде установено финансово участие от страна на ПВ и ползи, предоставени на производителите износители. При разследването се установи, че в този случай всяка полза, установена за разследваните схеми, е под приложимия праг de minimis, предвиден в член 14, параграф 5 (4) от основния регламент. Следователно бе сметнато, че не е необходимо да се определи дали отделните схеми подлежат на изравнителни мерки.
(232)
За постигането на по-голяма яснота и прозрачност обаче по-долу са посочени подробности за схемите и съответните ставки на субсидиите за отделните дружества, независимо от това дали субсидиите се считат за подлежащи на изравнителни мерки, или не. Ползата бе изчислена в съответствие с член 6 от основния регламент.
3.3.2. Специфични схеми за субсидиране
Схеми за субсидиране, които не са използвани от виетнамските производители износители по време на разследвания период
(233)
При разследването бе установено, че следните схеми не са били използвани от разследваните виетнамски производители износители:
а)
държавни доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени;
б)
ускорена амортизация на дълготрайните активи;
в)
други програми за субсидиране, включително държавни, регионални и местни схеми.
(234)
Що се отнася по-специално до държавните доставки на стоки за промишлеността на ПЩВ от държавни предприятия на занижени цени, твърдението, съдържащо се в жалбата в тази връзка, бе, че ПТК/МЕГ, които могат да бъдат използвани като основни суровини за производството на ПЩВ, са получени на субсидирани цени от виетнамските производители. Разследването обаче показа, че нито един от разследваните производители износители не е използвал ПТК/МЕГ като основна суровина и че всички те са използвали рециклирани бутилки от PET или люспи от рециклирани бутилки от PET.
(235)
След разгласяването жалбоподателят отбеляза, че Комисията е направила частичен анализ само на една от тях, а именно доставките на ПТК/МЕГ на субсидирани цени. По отношение на тази програма жалбоподателят заяви, че начинът на изготвяне на извадката и фактът, че големи производители на ПЩВ във Виетнам не са били включени в разследването, са се отразили върху определянето по отношение на тази програма. Жалбоподателят посочи и други твърдяни програми за субсидиране във Виетнам, за които са подадени данни в жалбата.
(236)
Както бе пояснено от Комисията в съображения 32-34 и 42 по-горе, за Виетнам не бе необходимо изготвяне на извадка, тъй като всички виетнамски производители износители изразиха намерението си да сътрудничат и отговорите, получени от тримата оказали съдействие производители, обхванаха над 99 % от вноса от Виетнам. Поради това аргументите на жалбоподателя относно изготвянето на извадката не са от значение за констатациите от разследването. Освен това сам по себе си фактът, че във Виетнам има други големи производители на ПЩВ, не поставя под съмнение представителността на извадката. Комисията потвърждава, че е потърсила информация и отговори във връзка с всички твърдяни субсидии, посочени в жалбата, включително и тези, посочени от жалбоподателя в коментарите му относно разгласяването, но бе установено, че тези програми не са били използвани от оказалите съдействие износители. Комисията предостави информация относно доставките на ПТК/МЕГ, тъй като тази програма фигурираше като основно твърдение в жалбата като вероятно предоставяща значителни по размер подлежащи на изравнителни мерки субсидии.
Схеми за субсидиране, използвани от разследваните виетнамски производители износители по време на разследвания период
(237)
Установено бе, че посочените по-долу схеми са били използвани от разследваните виетнамски производители износители по време на разследвания период.
3.3.3. Преференциално кредитиране
3.3.3.1. Слединвестиционно подпомагане под формата на лихвен процент от страна на Виетнамската банка за развитие
(238)
Виетнамската банка за развитие (VDB) е държавна стратегическа банка, създадена през 2006 г. по силата на Решение № 108/2006/QD-TTg за изпълнение на държавните политики в областта на инвестиционните кредити и експортните кредити за развитие. По време на разследвания период Виетнамската банка за развитие е ръководила програма за подпомагане под формата на лихвен процент по някои заеми от търговски банки. В тази връзка дружествата от групата Thai Binh са сключили договори с VDB за подпомагане на заеми от банките BIDV и Vietcom Bank.
(239)
Правното основание на програмата е Указ № 75/2011/ND-CP от 30 август 2011 г., който заменя Указ № 151/2006/ND-CP, Указ № 106/2008/ND-CP и Указ 106/2004 ND-CP. В случаите, в които договорите са били подписани преди прилагането на Указ № 75/2011, се прилагат предходните укази.
(240)
Ползата по тази програма се равнява на разликата между лихвените проценти, предлагани от VDB, и лихвените проценти, начисляване от търговските банки за заемите, отпуснати на тези две дружества. Програмата се прилага за дългосрочни и средносрочни заеми от търговски банки, използвани за финансирането на инвестиционни проекти.
(241)
Установената по тази схема полза варира между 0 % и 0,28 %.
3.3.3.2. Нисколихвени заеми, отпуснати от някои държавни търговски банки
(242)
Разследването показа, че значителна част от банковия сектор във Виетнам е държавна собственост; почти 50 % от заемите във виетнамската икономика по време на разследвания период, са отпуснати от петте най-големи държавни банки (5). Чуждестранната собственост на банки, установени във Виетнам, е ограничена (6). На търговските банки са дадени указания да предоставят на предприятията подпомагане под формата на лихвен процент (7). Държавната банка на Виетнам определя максималните лихвени проценти, които търговските банки могат да прилагат по заемите, отпуснати на някои субекти (8). Информацията по преписката показва, че държавните търговски банки предлагат по-ниски лихвени проценти от други банки.
(243)
В редица виетнамски закони в областта на банковия сектор и отпускането на заеми се предвижда преференциално кредитиране. Сред тях са Регламент 1627 от 2001 г., в който се предвижда отпускането на заеми за клиенти, които са предмет на политика за преференциално кредитиране (членове 20 и 26), или Закона за кредитните институции, в който се предвижда отпускането на кредити при облекчени условия (член 27).
(244)
Размерът на субсидията се изчислява с оглед на реализираната от получателите полза по време на разследвания период. Съгласно член 6, буква б) от основния регламент се счита, че реализираната от получателите полза е равна на разликата между стойността, която дружеството заплаща по преференциалния заем, и стойността, която би платило в действителност за сравним търговски заем на пазара.
(245)
Информацията, описана в съображения 242 и 243 по-горе, свидетелства за съществени нарушения във виетнамския финансов сектор. Поради това Комисията прибягна до външна референтна стойност за изчисляването на ползата от преференциалните заеми. Както бе посочено в съображение 231 по-горе, това не засяга въпроса с изравнителните мерки по отношение на субсидията, произтичаща от преференциалното кредитиране. Също така поради равнищата de minimis на субсидирането, Комисията не е направила каквито и да било окончателни заключения относно това дали въпросните банки са публични органи или дали оценката на кредитния риск, извършена от банките, е достатъчна.
(246)
Външната референтна стойност е била необходима да покрие единствено заеми във виетнамски донги (VND), тъй като не са били открити доказателства, че заемите, отпуснати в щатски долари (USD), са били субсидирани. От оказалите съдействие дружества само групата Thai Binh е получила заеми във VND. Референтната стойност бе изчислена въз основа на лихвените проценти по кредитите на група от 48 държави с по-нисък среден доход (БВП) през последния известен период (2012 г.). Тези държави бяха избрани, защото техният БВП бе близък до този на Виетнам. След това тези проценти бяха коригирани спрямо инфлацията през разследвания период, за да се получат реалните лихвени проценти, и за 48-те държави бе изчислена средна стойност за държавите, за които бяха налични данни. Източникът на данните за лихвените и инфлационните проценти на държавите бе Световната банка. През разследвания период средният реален лихвен процент за тези държави с по-нисък среден доход е бил 8,23 %. Тази референтна стойност е била сравнена с коригираните спрямо инфлацията лихвени проценти по всички заеми, отпуснати във VND на разследваните дружества.
(247)
Ползата по тази програма варира между 0 % и 1,34 %.
(248)
След разгласяването ПВ оспори заключенията относно нарушенията на виетнамската финансова система и заяви, че Комисията е трябвало да прецени дали държавните търговски банки са публични органи или дали оценката на кредитния риск, извършена от банките, е достатъчна. Според ПВ този анализ е щял да се отрази върху заключението относно наличието на финансово участие, както и върху използването на външна референтна стойност за определяне на реализираната по тази програма полза.
(249)
Както бе посочено в съображения 242-243 по-горе, информацията и доказателствата, събрани по време на разследването, показват значителни нарушения във виетнамската банкова система. С оглед на тези нарушения, в съответствие с разпоредбите на основния регламент, трябва да се използва външна референтна стойност, за да се определи размерът на ползата (ако има такава). Тъй като ползите за виетнамските производители износители са de minimis, Комисията не счита, че е необходимо да се проучи дали банките са публични органи и/или дали оценката на риска е достатъчна, както бе пояснено в съображения 231 и 232 по-горе.
3.3.4. Предоставяне на права за ползване на земя
(250)
И двамата оказали съдействие производители износители са получили права за ползване на земя в специални промишлени зони. Докато групата Thai Binh е получила своите права за ползване на земята директно от държавата, земята, предоставена на Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (VNC), е преотдадена на лизинг от дружество, частична собственост на държавата.
(251)
Групата Thai Binh притежава три парцела земя в промишлената зона. По време на разследвания период групата е била изцяло освободена от плащането на наем за два от парцелите. Освобождаването се основава на Указ № 121/2010/ND-CP и Указ № 142/2005/ND-CP. Групата не е заплащала наем и за третия парцел, тъй като е подала искане за освобождаване, което е в процес на разглеждане. Освободените от плащане наеми са доста по-ниски от наемите, заплащани от групата за други подобни парцели в непосредствена близост до промишлената зона, и изглеждат доста под нормалните цени на земята в региона.
(252)
Дружеството VNC не е било напълно освободено от заплащане на правата за ползване на земята, но е установено, че то е реализирало полза по време на разследвания период. VNC получава на лизинг три парцела земя от дружество, частична собственост на държавата. Въпреки че ПВ заяви, че това са сделки между частни субекти, информацията по преписката свидетелства за обратното. В инвестиционния лиценз на VNC отдаването на земя под наем се посочва като преференциална полза. В лиценза народният комитет на Quang Ninh задължава VNC да вземе под наем земите от това дружество. Освен това съгласно първоначалния договор между дружеството, частична собственост на държавата, което отдава парцела на VNC, и местния орган по поземлена собственост последващото прехвърляне на земята е възможно само при определени условия, определени от местния орган по поземлена собственост. Това показва, че държавата участва в сделките със земя между двете страни.
(253)
За целите на изчисляването на ползата Комисията сравни ниските цени на земята по сделки в промишлените зони с референтна цена на подобна земя. Разследването установи, че пазарът на земя във Виетнам изглежда е регламентиран, но подлежи на изкривяване в резултат на държавна намеса, тъй като е налице освобождаване или преференциално възнаграждение за права за ползване на земя за парцели, разположени в специални промишлени зони и/или насърчавани бизнес отрасли. В този конкретен случай Комисията установи, че сделката за право на ползване на земя е достатъчно надеждна, тъй като въпросната земя се намира извън насърчавани зони и поради това, че дружеството извършва дейност в сектор, който не е свързан с ПЩВ и не е подпомаган от държавни политики. Цените при тази сделка се използват като референтна стойност за изчисляване на ползата, без да се засяга каквото и да било заключение относно цялостната ситуация на пазара на земя във Виетнам.
(254)
Ползата по тази схема варира между 0,17 % и 0,37 %.
3.3.5. Програми за освобождаване и намаляване на преки данъци
(255)
И двамата оказали съдействие производители износители са се възползвали от няколко преки данъчни облекчения въз основа на освобождаването, предвидено в инвестиционните им лицензи. Правното основание за освобождаването са Указ № 164/2003/ND-CP, заменен с Укази № 124/2008/ND-CP и № 122/2011/ND-CP, циркулярно писмо № 140/2012, Указ № 164/2003/ND-CP, изменен и допълнен с Указ № 152/204/ND-CP относно освобождаването от мито и ДДС на вноса на машини.
(256)
В съответствие с посоченото по-горе законодателство от освобождаване и намаляване на преки данъци могат да се ползват, inter alia, дружества, разположени в специални промишлени зони/паркове, или дружества, които наемат голям брой служители, или дружества, извършващи дейност в определени сектори на икономиката.
(257)
Размерът на субсидията се изчислява с оглед на реализираната от получателите полза по време на разследвания период. Реализираната от получателите полза е равна на сумата, получена след изваждане на заплатените при преференциалната занижена данъчна ставка суми от общия размер на данъка, платим при нормална данъчна ставка, или на сумата на изцяло освободения данък, в зависимост от случая. Сумите, считани за субсидия, се основават на последните годишни данъчни декларации. Субсидията е била разпределена за цялото дружество и изразена като процент от оборота CIF на износа на Съюза.
(258)
Ползата по тази схема варира между 0,11 % и 0,36 %.
3.3.6. Освобождаване от вносни мита върху внесените суровини
(259)
И двамата оказали съдействие производители износители са били освободени от заплащане на мита върху внесени суровини по време на разследвания период. Правното основание за освобождаването е Закон за данъка върху вноса и износа № 45/2005/QH11, въведен в изпълнение с Указ № 87/2010/ND-CP. Правилата относно системата и процедурите за инспекция и надзор са уредени в циркулярно писмо № 194/2010TT.
(260)
В своя отговор на въпросника ПВ посочи, че прилага система за възстановяване/отложено плащане на мита. Съгласно законодателството освобождаването се прилага за внесени суровини, влагани в производството на изнасяните продукти. Митата могат да бъдат възстановени до степен, определена от това колко внесени суровини са използвани за изнасяния краен продукт.
(261)
Установено бе, че по време на разследвания период двамата оказали съдействие производители износители не са получили никаква икономическа полза по тази схема по време на разследвания период. Въпреки че те са били освободени от плащането на вносни мита върху суровините, не бе установено прекомерно освобождаване по време на разследвания период. И двете дружества са реализирали относително малки продажби на вътрешния пазар на разглеждания продукт. Освен това те са набавяли значителен дял от основните суровини на вътрешния пазар, тъй като обемът, който са внасяли за производството на изнасяния продукт, не е бил достатъчен.
(262)
С оглед на изложеното по-горе не бе счетено за необходимо да се направи заключение дали докладваната система за възстановяване на мита е в съответствие с правилата на СТО и с членовете на приложения II и III към основния регламент.
(263)
След разгласяването ПВ подкрепи констатациите на Комисията относно тази програма. То обаче пожела да подчертае, че виетнамската система за възстановяване на мита е в пълно съответствие с правилата в приложение II и приложение III към основния регламент въпреки липсата на заключения по този въпрос. Комисията взема под внимание позицията на ПВ. Предвид това, че ползите за виетнамските производители износители са de minimis, Комисията запазва становището си, че не счита за необходимо, за целите на настоящото разследване, да провери дали схемата за възстановяване на мита е в съответствие с правилата в приложение II и приложение III към основния регламент, както бе обяснено в съображения 231-232 по-горе.
3.3.7. Освобождаване от вносни мита върху внесените машини
(264)
И двамата оказали съдействие производители износители са били освободени от заплащане на мита и ДДС върху внесени машини по време на разследвания период. Правното основание за освобождаването е Закон за данъка върху вноса и износа № 45/2005/QH11, въведен в изпълнение с Указ № 87/2010/ND-CP. Правилата относно системата и процедурите за инспекция и надзор са уредени в Правителствен указ № 154/2005/N-CP, циркулярно писмо № 194/2010TT и циркулярно писмо № 117/2011.
(265)
От тези дружества бе поискано да представят информация за вноса на машини за 10-годишен период. Въпреки че стана ясно, че оказалите съдействие производители износители са реализирали ползи по схемата, те не са били съществени. Причината за това е фактът, че обемът на вноса на машини от дружествата не е бил толкова голям в сравнение с оборота на продажбите на ПЩВ в ЕС. Освен това размерът на реализираните ползи бе намален, тъй като машините се амортизират за няколко години (обикновено 10) и затова ползата през разследвания период бе съответно намалена.
(266)
Ползата по тази схема варира между 0,08 % и 0,1 %.
3.3.8. Размер на субсидиите
(267)
Размерът на субсидиите за виетнамските производители износители, определен в съответствие с разпоредбите на основния антисубсидиен регламент, изразен ad valorem, варира между 0,6 % и 2,31 %. Маржът на субсидията в национален мащаб е среднопретеглената стойност на двата маржа, а именно 1,25 %. Посочените по-горе субсидии са били разпределени за дружествата като цяло и изразени като процент от оборота CIF на износа на Съюза.
(268)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че не е ясно как Комисията е изчислила този интервал на маржа на субсидията и причините, поради които не е взела горната граница на тези маржове, която би била над маржа de minimis. Както Комисията обясни в предходното съображение, интервалът на общите агрегирани субсидии за включените в извадката китайски производители износители/групи от производители износители, изразен ad valorem, варира между най-малко 0,6 % и най-много 2,31 %. От друга страна, изчисляването на среднопретеглената стойност на тези маржове води до среден марж на субсидията за всяка държава, равен на 1,25 %, което е под прага de minimis. Това е постоянно използваната методология за изчисляване на средния марж на субсидията за всяка държава съгласно съответните разпоредби на основния регламент.
3.3.9. Заключение относно Виетнам
(269)
Ставката на субсидията в национален мащаб за Виетнам е 1,25 %. Тъй като този марж е de minimis, бе направено заключението, че в съответствие с член 14, параграф 3 от основния регламент разследването трябва да бъде прекратено по отношение на вноса с произход от Виетнам.
4. ВРЕДА
4.1. ОПРЕДЕЛЕНИЕ ЗА ПРОМИШЛЕНОСТ НА СЪЮЗА И ПРОИЗВОДСТВО НА СЪЮЗА
(270)
Сходният продукт е бил произвеждан от 18 производители от Съюза по време на разследвания период. Те представляват „промишлеността на Съюза“ по смисъла на член 4, параграф 1 от основния регламент.
(271)
Общото производство на Съюза по време на разследвания период бе изчислено на около 401 000 тона. Комисията изчисли тази стойност въз основа на цялата налична информация относно промишлеността на Съюза, като проверените данни за производството на включените в извадката оказали съдействие производители от Съюза, както и на данните, предоставени от жалбоподателя. Както бе посочено в съображение 10, в извадката бяха включени четирима производители от Съюза, представляващи 54 % от общото производство на сходния продукт в Съюза.
4.2. ПОТРЕБЛЕНИЕ НА СЪЮЗА
(272)
Комисията определи потреблението на Съюза въз основа на обема на продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза въз основа на данните, предоставени от жалбоподателя, и вноса от трети държави - въз основа на данни от Евростат.
(273)
Потреблението на Съюза се е променяло по следния начин:
Таблица 2
Потребление на Съюза (в тонове)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Общо потребление на Съюза
838 397
869 025
837 066
890 992
Индекс
100
104
100
106
Източник: данни от жалбата, Евростат
(274)
Потреблението на Съюза е достигнало най-високата си стойност през 2011 г. поради рязкото увеличение на цените на памука, настъпило вследствие на проблеми, свързани с памуковата реколта през 2010 г. В резултат на това търсенето на ПЩВ като заместител на памука се е повишило, но е спаднало отново през следващата година. По време на разследвания период отново се е наблюдавало 6 % увеличение на потреблението на Съюза.
4.3. ВНОС ОТ ЗАСЕГНАТИТЕ ДЪРЖАВИ
4.3.1. Кумулативна оценка на въздействието на вноса от засегнатите държави
(275)
Комисията проучи въпроса дали вносът на ПЩВ с произход от засегнатите държави следва да се оценява кумулативно в съответствие с член 8, параграф 3 от основния регламент.
(276)
Маржът на субсидията, установен по отношение на вноса от Китайската народна република и Виетнам, бе под прага de minimis, предвиден в член 8, параграф 3, буква а) от основния регламент.
(277)
Поради това условията за кумулиране не са изпълнени и анализът на причинно-следствената връзка следователно се ограничава до влиянието на вноса от Индия.
4.3.2. Обем и пазарен дял на вноса от Индия
(278)
Комисията установи обема на вноса по данни на Евростат. Пазарният дял на вноса бе установен въз основа на обема на вноса от Индия като част от общото потребление на Съюза (като то се определя от всички продажби в Съюза от производителите от Съюза плюс целия внос на ПЩВ в Съюза).
(279)
Вносът в Съюза от Индия се е променял по следния начин:
Таблица 3
Обем на вноса (в тонове) и пазарен дял
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на вноса от Индия (в тонове)
51 258
59 161
63 191
60 852
Индекс
100
115
123
119
Пазарен дял
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Индекс
100
111
123
112
Източник: Евростат
(280)
Като цяло вносът от Индия е останал сравнително стабилен: пазарният му дял в Съюза е бил между 6 % и 7,5 % през разглеждания период.
4.3.3. Цени на вноса от Индия и подбиване на цените
(281)
Комисията установи цените на вноса въз основа на статистическите данни на Евростат и проверените данни, предоставени от оказалите съдействие производители износители. Подбиването на цените от страна на вноса бе установено въз основа на проверените данни, предоставени от оказалите съдействие производители износители и оказалите съдействие производители от Съюза.
(282)
Средната цена на вноса от Индия в Съюза се е променяла по следния начин:
Таблица 4
Цени на вноса (EUR/t)
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Индия
1 025
1 368
1 239
1 212
Индекс
100
134
121
118
Източник: Евростат и проверени данни, предоставени от оказалите съдействие износители
(283)
През 2011 г. (годината, в която е настъпила посочената по-горе криза с памука) се е наблюдавало увеличение на цените на ПЩВ. През следващите години цените са отбелязали спад, но са останали по-високи от тези, наблюдавани през 2010 г. По време на разследвания период цената е била с 18 % по-висока от цената на ПЩВ през 2010 г.
(284)
Комисията определи размера на подбиването на цените през разследвания период чрез сравняване на среднопретеглените цени на получения внос за всеки вид на продукта от вноса от включените в извадката оказали съдействие индийски производители за първия независим клиент на пазара на Съюза, със съответните корекции за митата и разходите след вноса, и среднопретеглените продажни цени на същите видове на продукта на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти на пазара на Съюза, коригирани на ниво франко завода.
(285)
Сравнението на цените бе извършено за всеки вид на продукта по отношение на сделки, извършени на едно и също ниво на търговия, със съответните корекции при необходимост и след приспадане на всички намаления и отстъпки. Резултатът от сравнението бе изразен като процент от оборота на включените в извадката производители от Съюза по време на разследвания период. Той показа, че е налице среднопретеглен марж на подбиване на цените между 4,1 % и 43,7 % от вноса от Индия на пазара на Съюза.
4.4. ИКОНОМИЧЕСКО СЪСТОЯНИЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
4.4.1. Общи бележки
(286)
В съответствие с член 8, параграф 4 от основния регламент при проверката на въздействието на субсидирания внос върху промишлеността на Съюза бе направена оценка на всички икономически показатели, имащи отражение върху състоянието на промишлеността на Съюза по време на разглеждания период.
(287)
Както беше посочено в съображение 10, за определянето на евентуалната вреда, понесена от промишлеността на Съюза, беше използвана извадка.
(288)
За определянето на вредата Комисията направи разлика между макроикономическите и микроикономическите показатели за вреда. Комисията анализира макроикономическите показатели въз основа на данните, съдържащи се в жалбата, допълнителната информация, предоставена от жалбоподателя в хода на процедурата, и Евростат. Данните се отнасяха за всички производители от Съюза. Комисията направи оценка на микроикономическите показатели въз основа на надлежно проверените данни, съдържащи се в отговорите на въпросника, предоставени от включените в извадката производители от Съюза. И двата набора от данни бяха счетени за представителни за икономическото състояние на промишлеността на Съюза.
(289)
Макроикономическите показатели са: производство, производствен капацитет, оползотворяване на капацитета, обем на продажбите, пазарен дял, растеж, заетост и производителност.
(290)
Микроикономическите показатели са: средни единични цени, разходи за единица продукция, разходи за труд, запаси, рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитал.
4.4.2. Макроикономически показатели
4.4.2.1. Производство, производствен капацитет и оползотворяване на капацитета
(291)
През разглеждания период общото производство на Съюза, производственият капацитет и оползотворяването на капацитета са се променяли по следния начин:
Таблица 5
Производство, производствен капацитет и оползотворяване на капацитета
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на производството (в тонове)
362 195
355 240
361 159
401 119
Индекс
100
98
100
111
Производствен капацитет (в тонове)
492 059
451 310
468 115
466 744
Индекс
100
92
95
95
Оползотворяване на капацитета
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Индекс
100
107
105
117
Източник: жалбоподателя (CIRFS)
(292)
По време на разглеждания период обемът на производството се е увеличил с 11 %. Увеличението е настъпило едва през разследвания период (който обхваща последните 12 месеца на разглеждания период). По време на тази част от разглеждания период, предхождаща разследвания период (2011 г. и 2012 г.), обемът на производството на промишлеността на Съюза е намалял или се е задържал на същото ниво.
(293)
Обратно на това, производственият капацитет е отбелязал низходяща тенденция, със спад от 5 % през разследвания период. Наред с възходящата тенденция на обема на производството, описана в съображение 292, оползотворяването на капацитета се е увеличило със 17 %. Трябва да се подчертае обаче, че оползотворяването на капацитета през 2010 г., използвано като основа за анализа на тенденцията, е било ниско за капиталоемка промишленост каквато е промишлеността на ПЩВ, а през разследвания период степента на оползотворяване на капацитета е била 85,9 %.
4.4.2.2. Обем на продажбите и пазарен дял
(294)
През разглеждания период обемът на продажбите и пазарният дял на промишлеността на Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 6
Обем на продажбите и пазарен дял
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Общ обем на продажбите на пазара на Съюза (в тонове)
379 840
366 341
344 134
358 130
Индекс
100
96
91
94
Пазарен дял
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Индекс
100
93
91
89
Източник: Евростат, жалбоподателя (CIRFS)
(295)
Обемът на продажбите на пазара на Съюза е намалял през 2011 г. и 2012 г., но леко се е повишил през разследвания период. Като цяло обаче все още се е наблюдавал спад с 6 % спрямо обема на продажбите през 2010 г.
(296)
Пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял значително през разглеждания период. Най-големият спад на пазарния дял е настъпил през 2011 г., но низходящата тенденция се е запазила през 2012 г. и през разследвания период, като е довела до обща загуба на пазарен дял по време на разглеждания период в размер на 11 %.
4.4.2.3. Растеж
(297)
Въпреки умерения ръст на потреблението в Съюза по време на разглеждания период (+ 6 %) и увеличението на обема на производството на производителите от Съюза (+ 11 %), продажбите на производителите от Съюза е спаднал с 6 %.
4.4.2.4. Заетост и производителност
(298)
През разглеждания период заетостта и производителността са се променяли, както следва:
Таблица 7
Заетост и производителност
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Брой на наетите лица
1 914
1 935
2 000
2 036
Индекс
100
101
105
106
Производителност (тон/наето лице)
189,3
183,6
180,6
197,0
Индекс
100
97
95
104
Източник: жалбоподателя (CIRFS)
(299)
През разглеждания период броят на наетите лица е отбелязал постоянен ръст, което е довело до 6 % увеличение, успоредно с нарастването на производството, както е показано в съображение 292.
(300)
През 2011 г. и 2012 г. производителността е отбелязала спад, тъй като броят на наетите лица е нараснал, а обемът на производството през тези години е останал на същото равнище. Като цяло, през разглеждания период тя се е увеличила с 4 %.
4.4.3. Микроикономически показатели
4.4.3.1. Цени и фактори, влияещи върху цените
(301)
През разглеждания период средните единични продажни цени на включените в извадката производители от Съюза за несвързани клиенти в Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 8
Продажни цени в Съюза
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Средни единични продажни цени в Съюза на общия пазар (EUR/t)
1 283
1 608
1 509
1 489
Индекс
100
125
118
116
Производствени разходи за единица продукция (EUR/t)
1 453
1 666
1 629
1 542
Индекс
100
115
112
106
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(302)
Най-голямото увеличение на продажните цени в Съюза е било наблюдавано през 2011 г., когато ПЩВ са били продавани на цена, 25 % по-висока от средната продажна цена през 2010 г. Причина за това е настъпилата през 2011 г. криза с памука, когато търсенето на ПЩВ като заместител на памука се е увеличило вследствие на лошата памукова реколта през 2010 г. Като цяло през разглеждания период продажните цени в Съюза са се увеличили с 16 %.
(303)
Производствените разходи за единица продукция също са се увеличили по време на разглеждания период, като през 2011 г. са достигнали рекордната стойност от 15 % поради увеличение на цените на петрола през тази година, който е важен фактор за определяне на разходите. Цялостното увеличение на производствените разходи за единица продукция възлиза на 6 % по време на разглеждания период.
4.4.3.2. Разходи за труд
(304)
През разглеждания период средните разходи за труд на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 9
Средни разходи за труд за наето лице
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Средни разходи за труд за наето лице (в евро)
31 561
31 080
31 661
32 356
Индекс
100
98
100
103
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(305)
Средните разходи за труд за наето лице първо са отбелязали спад през 2011 г., след което леко са се увеличили през следващите години. През разглеждания период е наблюдавано увеличение от 3 %.
4.4.3.3. Запаси
(306)
През разглеждания период запасите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 10
Запаси
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Складови наличности в края на периода (в тонове)
15 731
16 400
15 039
19 108
Индекс
100
104
96
121
Складови наличности в края на периода като процент от продукцията
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Индекс
100
107
97
120
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(307)
С изключение на 2012 г., складовите наличности в края на периода са се увеличили, и са довели до общо увеличение от 21 % през разследвания период. Това съответства на увеличение на производствения обем (общо увеличение от 11 %), докато обемът на продажбите през разглеждания период е намалял (общо с 6 %). Тези тенденции са отразени и от складовите наличности в края на периода като процент от производството.
4.4.3.4. Рентабилност, паричен поток, инвестиции, възвръщаемост на инвестициите и способност за привличане на капитал
(308)
През разглеждания период рентабилността, паричният поток, инвестициите и възвръщаемостта на инвестициите на включените в извадката производители от Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 11
Рентабилност, паричен поток, инвестиции и възвръщаемост на инвестициите
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Рентабилност на продажбите в Съюза за несвързани клиенти (% от оборота на продажбите)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Индекс
- 100
18
- 14
5
Паричен поток (в евро)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Индекс
- 100
100
108
89
Инвестиции (в евро)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Индекс
100
146
86
79
Възвръщаемост на инвестициите
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Индекс
- 100
22
- 18
6
Източник: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(309)
Комисията определи рентабилността на включените в извадката производители от Съюза чрез изразяване на печалбата преди облагане с данъци от продажбите на сходния продукт на несвързани клиенти в Съюза като процент от оборота от тези продажби. През разглеждания период маржовете на рентабилността са отбелязали колебания. Като цяло рентабилността се е подобрила значително - от съществена загуба през 2010 г. до отбелязване на рентабилност по време на разследвания период.
(310)
Нетният паричен поток е способността на производителите от Съюза да самофинансират дейностите си. Нетният паричен поток е отбелязал положително развитие през разглеждания период.
(311)
Инвестициите са достигнали най-високата си стойност през 2011 г., когато са отбелязали ръст от 46 % в сравнение с инвестициите, направени през 2010 г., но през годините след това са следвали низходяща тенденция. По време на разглеждания период инвестициите са намалели с 21 %.
(312)
Възвръщаемостта на инвестициите представлява печалбата в процент от нетната балансова стойност на инвестициите. През разглеждания период тя е отбелязала положително развитие.
(313)
Нито един от включените в извадката производители от Съюза не е заявил, че е срещнал трудности при привличането на капитал през разглеждания период.
4.4.4. Заключение относно вредата
(314)
Вносът от Индия е останал стабилен (пазарният му дял в Съюза е бил между 6 % и 7 % през разглеждания период). Подбиването на цените е било значително (до 43,7 %).
(315)
Повечето от показателите за вреда са се подобрили. Рентабилността на производителите от Съюза се е увеличила с близо 6 процентни пункта, а средният марж на печалбата е останал на постигнатата през разследвания период незадоволителна точка на рентабилност от 0,3 %. Степента на оползотворяване на капацитета се е увеличила от 74 % на 86 %. Това обаче е било в резултат на увеличаване на обема на производството на Съюза, както и на намаляване на капацитета на Съюза. Средните продажни цени в Съюза са достигнали най-високото си равнище през 2011 г. вследствие на рязкото покачване на цените на памука и петрола. Като цяло средните продажни цени на вноса са се увеличили с 16 % през разглеждания период. Възвръщаемостта на инвестициите и паричният поток са отбелязали положително развитие. Заетостта също се е увеличила през разглеждания период. Следователно са били наблюдавани признаци на възстановяване в момент, когато промишлеността все още е понасяла вреда.
(316)
Следните показатели за вреда са отбелязали отрицателно развитие през разглеждания период: делът на пазара на Съюза на производителите от Съюза е спаднал от 45,3 % на 40,2 %, тъй като обемът на продажбите е намалял с 6 %. Равнището на инвестициите като цяло е намаляло, с изключение на 2011 г. По време на разглеждания период капацитетът е намалял с 5 %, както бе посочено в съображение 293.
(317)
Като цяло състоянието на промишлеността на Съюза все още може да бъде описано като понасящо вреда, въпреки че то несъмнено се е подобрило през последните години. С оглед на изложеното по-горе Комисията на този етап стигна до заключението, че промишлеността на Съюза е понесла съществена вреда по смисъла на член 8, параграф 4 от основния регламент.
(318)
Във връзка с разгласяването жалбоподателят заяви, че счита стабилността на индийския пазарен дял на пазара на Съюза за резултат от значително субсидиране. Комисията действително установи подлежащи на изравнителни мерки субсидии (вж. съображение 229), но не бе установена причинно-следствена връзка с вредата, понесена от промишлеността на Съюза (вж. съображения 319-323).
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
(319)
В съответствие с член 8, параграф 5 от основния регламент Комисията проучи дали субсидираният внос от Индия е нанесъл съществена вреда на промишлеността на Съюза. В съответствие с член 8, параграф 6 от основния регламент Комисията също така проучи дали е възможно и други известни фактори да са нанесли вреда на промишлеността на Съюза. Комисията се увери, че евентуалната вреда, причинена от фактори, различни от субсидирания внос от Индия, не е отдадена на субсидирания внос. Тези фактори са вносът от други трети държави, износът на промишлеността на Съюза и потреблението.
5.1. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА СУБСИДИРАНИЯ ВНОС
(320)
С оглед на констатациите за посоченото по-долу наличие на субсидиране de minimis по отношение на Китай и Виетнам (вж. съображения 76 и 231), условията за кумулиране не са изпълнени. Поради това анализът на причинно-следствената връзка е ограничен до въздействието на вноса от Индия.
(321)
През разглеждания период пазарният дял на промишлеността на Съюза е намалял от 45,3 % на 40,2 %, докато пазарният дял на индийския внос е останал сравнително стабилен между 6 % и 7 %. Заетостта се е увеличила с 6 % по време на разглеждания период. Поради това промишлеността на Съюза не е била в състояние да се възползва от този ръст под формата на пазарен дял, но е малко вероятно това да се дължи на индийския пазарен дял, който е останал постоянен.
(322)
По данни от Евростат средните цени на ПЩВ от Индия са били по-ниски от средните цени на ПЩВ от повечето други държави, но е важно да се отбележи, че съществуват големи разлики в качеството и вида на продукта. Във всеки случай, при точното сравнение, извършено за всеки отделен вид, стана ясно, че е налице значително подбиване на цените по отношение на вноса от Индия.
(323)
Въпреки значителното подбиване на цените, не може да се направи заключението, че индийският внос е довел до вреда. Намалението на пазарния дял на промишлеността на Съюза (- 5,1 процентни пункта) на практика не може да бъде отдадено на развитието на обема на вноса от Индия, тъй като пазарният му дял е останал сравнително стабилен (увеличение от само 0,7 процентни пункта по време на разглеждания период). Освен това средните цени на вноса от Индия са нараснали с 18 % през разглеждания период. Цените на индийския внос изглежда не са довели до спад в цените, тъй като финансовото състояние на промишлеността на Съюза, макар и все още застрашено по време на разследвания период, се е подобрило значително през разглеждания период.
5.2. ВЪЗДЕЙСТВИЕ НА ДРУГИ ФАКТОРИ
5.2.1. Внос от трети държави
(324)
През разглеждания период обемът на вноса от трети държави се е променял по следния начин:
Таблица 12
Износ от трети държави
Държава
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Република Корея
Обем (в тонове)
129 918
165 365
163 540
181 540
Индекс
100
127
126
140
Пазарен дял
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Индекс
100
123
126
131
Средна цена (EUR/t)
1 116
1 367
1 361
1 300
Индекс
100
123
122
116
Тайван
Обем (в тонове)
121 656
108 645
100 072
92 423
Индекс
100
89
82
76
Пазарен дял
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Индекс
100
86
82
71
Средна цена (EUR/t)
1 131
1 416
1 383
1 369
Индекс
100
125
122
121
Китай
Обем (в тонове)
5 198
8 980
23 209
44 651
Индекс
100
173
446
859
Пазарен дял
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Индекс
100
167
447
808
Средна цена (EUR/t)
1 065
1 279
1 265
1 209
Индекс
100
120
119
113
Турция
Обем (в тонове)
32 921
29 969
34 303
36 908
Индекс
100
91
104
112
Пазарен дял
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Индекс
100
88
104
105
Средна цена (EUR/t)
1 133
1 466
1 383
1 382
Индекс
100
129
122
122
Виетнам
Обем (в тонове)
24 884
25 487
26 410
29 717
Индекс
100
102
106
119
Пазарен дял
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Индекс
100
99
106
112
Средна цена (EUR/t)
978
1 182
1 175
1 096
Индекс
100
121
120
112
Индонезия
Обем (в тонове)
25 902
30 285
24 032
24 699
Индекс
100
117
93
95
Пазарен дял
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Индекс
100
113
93
90
Средна цена
1 055
1 329
1 267
1 167
Индекс
100
126
120
111
Тайланд
Обем (в тонове)
17 548
23 510
17 103
18 952
Индекс
100
134
97
108
Пазарен дял
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Индекс
100
129
98
102
Средна цена (EUR/t)
1 140
1 449
1 310
1 298
Индекс
100
127
115
114
Друг внос
Обем (в тонове)
49 272
51 282
41 074
43 120
Индекс
100
104
83
88
Пазарен дял
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Индекс
100
100
83
82
Средна цена (EUR/t)
1 323
1 681
1 603
1 532
Индекс
100
127
121
116
Източник: Евростат
(325)
Най-големият дял на вноса (181 540 тона, което представлява пазарен дял от 20,4 % по време на разследвания период) идва от Република Корея, чийто пазарен дял през разглеждания период се е увеличил с 4,9 процентни пункта. Тайван е вторият най-голям износител за Съюза. Въпреки че по време на разглеждания период вносът от Тайван е намалял (- 4,1 процентни пункта), Тайван все още е държал пазарен дял от 10,4 % през разследвания период. На четвърто място в списъка на износителите (след Индия, която е третият по големина износител) е Китай, чийто пазарен дял се е увеличил с 4,4 процентни пункта и е достигнал 5 %. Вносът от други трети държави е по-малък от вноса от Индия, но значителни количества ПЩВ се внасят и от Турция, Виетнам, Индонезия и Тайланд (и четирите със сравнително стабилен пазарен дял). Взет заедно, вносът от Турция, Виетнам, Индонезия и Тайланд представлява около 12 % пазарен дял (12,4 % през разследвания период).
(326)
Увеличаването на вноса, по-специално от Република Корея, заслужава да бъде отбелязано. През разследвания период обемът на корейския внос е достигнал равнища, три пъти по-високи от тези на обема на индийския внос. Той се е увеличил с 40 % през разглеждания период, а пазарният му дял се е увеличил с 4,9 процентни пункта до 20,4 %. Вносът от Китай също се е увеличил значително, с повече от 700 % по отношение на обема или 4,4 процентни пункта по отношение на пазарния дял. Вносът от Китай е подбивал значително и цените на промишлеността на Съюза.
(327)
Въз основа на изложеното по-горе може да се направи заключението, че ако вредата, понесена от промишлеността на Съюза, е била следствие от внос, това се дължи по-скоро на вноса от държави, различни от Индия.
(328)
След разгласяването жалбоподателят заяви, че Комисията не е проучила допълнително експортните цени от Китай и Виетнам. Следва да се припомни, че за Китай и Виетнам бяха установени равнища de minimis на субсидиите. Ето защо Комисията оцени експортните цени за тези две държави в своя анализ на причинно-следствената връзка по отношение на въздействието на други фактори и в действителност не извърши кумулативна оценка на вноса на трите държави, засегнати от настоящата процедура, тъй като бе констатирано, че субсидиите, установени в Китай и Виетнам, са били на равнище de minimis, както бе посочено в съображения 275-277.
(329)
Жалбоподателят представи коментари относно средната цена на вноса от Корея, както и (незначителното) увеличение на неговия обем между 2011 и 2012 г. С оглед на цялостното увеличение на обема и пазарния дял на корейския внос през разглеждания период и предвид факта, че неговите средни цени са по-ниски от средните продажни цени на промишлеността на Съюза, Комисията остава на мнение, че корейският внос е друг съществен фактор при анализа на причинно-следствената връзка.
(330)
Жалбоподателят се позовава и на средните експортни цени от трите държави, първоначално засегнати от настоящата процедура, и от Корея и Тайван за периода от януари до юли 2014 г. Това обаче не отговаря на разглеждания период, който се простира от 2010 г. до края на разследвания период. Поради това коментарът се отхвърля.
5.2.2. Равнище на износа на промишлеността на Съюза
(331)
През разглеждания период обемът и средната стойност на износа на промишлеността на Съюза са се променяли по следния начин:
Таблица 13
Равнище на износа на производителите от Съюза
2010 г.
2011 г.
2012 г.
Разследван период
Обем на износа (в тонове)
31 158
32 204
41 279
36 149
Индекс
100
103
132
116
Средна цена (EUR/t)
1 760
1 945
1 924
1 962
Индекс
100
111
109
112
Източник:
Обем: жалбоподателя (CIRFS)
Стойност: проверени данни, предоставени от включените в извадката производители от Съюза
(332)
Промишлеността на Съюза продава извън ЕС основно специални продукти, което обяснява по-високите средни продажни цени, наблюдавани на тези пазари.
(333)
Обемът на износа на включените в извадката производители от Съюза се е увеличил с почти 30 % по време на разглеждания период и е достигнал най-високата си стойност през 2012 г. Средните продажни цени са се повишили през 2011 г., а след това са останали стабилни до разследвания период.
(334)
Въпреки доброто равнище на износа на включените в извадката производители от Съюза абсолютната стойност на изнесените обеми е била относително малка в сравнение с обема на продажбите, продавани в Съюза. Тяхното въздействие съответно не е било достатъчно, за да се компенсират трудностите и вредата, нанесена на вътрешния пазар на Съюза.
5.2.3. Потребление
(335)
Пазарът на Съюза на ПЩВ е представлявал 838 397 тона през 2010 г. и през разследвания период е достигнал 890 992 тона. Това означава растеж на пазара от 6 % през разглеждания период. С други думи, не е бил налице спад в търсенето, което да е могло да допринесе за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
5.2.4. Икономическа криза
(336)
Едно сдружение на ползвателите, търговската камара на една от засегнатите държави, както и един държавен орган заявиха, че вредата е била причинена от икономическата криза. Този довод не може да бъде приет, тъй като пазарът на Съюза на ПЩВ се е увеличил с 6 % и средните продажни цени в Съюза са се повишили с 16 %.
(337)
Търговската камара също така заяви, че поради икономическата криза търсенето на специални ПЩВ е спаднало, а търсенето на потребителските стоки от ПЩВ се е увеличило. Припомня се, че специалните ПЩВ и потребителските стоки от ПЩВ имат едни и същи физически и химически характеристики и техните крайни приложения са на практика еднакви. Общопризнат факт е, че не всички видове на продукта са взаимозаменяеми, но при предходни разследвания и при настоящото разследване бе установено, че е налице поне частична взаимозаменяемост и припокриваща се употреба между различните видове на продукта. Поради това твърдението не се взема под внимание.
5.2.5. Висока степен на оползотворяване на капацитета
(338)
Един държавен орган заяви, че вредата по отношение на загубата на пазарен дял не е могла да бъде причинена от субсидиран внос с оглед на високата степен на оползотворяване на капацитета на промишлеността на Съюза. Оползотворяването на капацитета на промишлеността на Съюза действително се е увеличило по време на разглеждания период, но в нито един момент не се е доближило до границите на наличния капацитет. При най-високата стойност, отбелязана по време на разследвания период, степента на оползотворяване на капацитета е била 85,9 %. Това дава широк марж за по-нататъшно увеличаване на производството. Въпреки това, тъй като обемът на продажбите в Съюза на производителите от Съюза не е последвал възходящата тенденция в потреблението, загубата на пазарен дял, продължава да се счита за един от показателите за вредата, понесена от промишлеността на Съюза.
5.3. ЗАКЛЮЧЕНИЕ ОТНОСНО ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНАТА ВРЪЗКА
(339)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията счита, че не е възможно да установи причинно-следствена връзка между вредата, понесена от промишлеността на Съюза, и субсидирания внос от Индия. Това заключение се основава на първо място на факта, че пазарният дял на вноса от Индия е сравнително малък и е нараснал съвсем слабо (от 6,1 % на 6,8 %), в сравнение с пазарния дял на промишлеността на Съюза, който е много по-голям, но продължава значително да намалява (от 45,3 % на 40,2 %). На второ място, обемът на вноса от някои други държави (Корея, Тайван, Китай) е бил по-голям и/или е отбелязал значителен ръст; поради това, ако вносът е допринесъл за вредата, понесена от промишлеността на Съюза, това следва да се отдаде на вноса от тези държави, а не на вноса от Индия (вж. съображения 325- 327).
(340)
Причинно-следствената връзка по смисъла на член 8, параграфи 5 и 6 от основния регламент между субсидирания внос от Индия и съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза, не може да бъде установена.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(341)
С оглед на това процедурата следва да бъде прекратена, тъй като равнището на субсидиите за Китайската народна република и Виетнам бе счетено за de minimis и не бе установена причинно-следствена връзка между вредата и субсидиите, предоставени на вноса с произход от Индия.
(342)
Комитетът, създаден с член 25, параграф 1 от основния регламент, не представи становище,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Прекратява се антисубсидийната процедура по отношение на вноса на синтетични щапелни полиестерни влакна, некардирани, непенирани и необработени по друг начин, за предене, класирани понастоящем в код по КН 5503 20 00, с произход от Китайската народна република, Индия и Виетнам.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 16 декември 2014 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 16 december 2014
om avslutande av ett antisubventionsförfarande beträffande import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Folkrepubliken Kina, Indien och Vietnam
(2014/918/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 14.2, och
av följande skäl:
1. FÖRFARANDE
1.1 INLEDANDE
(1)
Den 19 december 2013 inledde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) en antisubventionsundersökning beträffande import till unionen av polyesterstapelfibrer med ursprung i Folkrepubliken Kina, Indien och Vietnam (nedan kallade de berörda länderna) på grundval av artikel 10 i förordning (EG) nr 597/2009 (nedan kallad grundförordningen). Kommissionen offentliggjorde ett tillkännagivande om inledande i Europeiska unionens officiella tidning (2) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande).
(2)
Undersökningen inleddes av kommissionen efter ett klagomål som lämnades in den 4 november 2013 av European Man-made Fibres Association (CIRFS) (nedan kallad klaganden), som företrädde sju tillverkare. Klaganden svarar för mer än 70 % av unionens sammanlagda tillverkning av polyesterstapelfibrer. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning på subventionering och på väsentlig skada som orsakats av denna, vilket var tillräckligt för att motivera en undersökning.
(3)
Innan förfarandet inleddes underrättade kommissionen, i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen, Folkrepubliken Kinas myndigheter, Indiens myndigheter och Vietnams myndigheter om att den hade mottagit ett vederbörligen underbyggt klagomål i vilket det påstods att subventionerad import av polyesterstapelfibrer med ursprung i deras länder vållade unionsindustrin väsentlig skada. Myndigheterna bjöds in till enskilda samråd för att klargöra den situation som togs upp klagomålet och finna en gemensam lösning.
Folkrepubliken Kina (Kina)
(4)
Kinas myndigheter accepterade inte inbjudan till samråd och hävdade att det förelåg ett missförstånd beträffande datumet för klagomålet. Kinas myndigheter lämnade dock in synpunkter beträffande påståendena i klagomålet om systemens brist på utjämningsbarhet.
Indien
(5)
Indiens myndigheter accepterade inbjudan till samråd och samrådet ägde rum. Vid samrådet kunde ingen ömsesidigt tillfredsställande lösning nås. Synpunkterna från Indiens myndigheter beträffande de system som tas upp i klagomålet noterades dock.
Vietnam
(6)
Vietnams myndigheter accepterade inbjudan till samråd och samrådet ägde rum. Vid samrådet kunde ingen ömsesidigt tillfredsställande lösning nås. Synpunkterna från Vietnams myndigheter beträffande de system som tas upp i klagomålet noterades dock.
1.2 BERÖRDA PARTER
(7)
I tillkännagivandet om inledande uppmanades berörda parter att kontakta kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom informerade kommissionen särskilt klaganden, andra kända unionstillverkare, kända exporterande tillverkare och myndigheterna i Kina, Indien och Vietnam, kända importörer, leverantörer och användare, handlare samt intresseorganisationer om inledandet av undersökningen och bjöd in dem att delta.
(8)
Berörda parter hade möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att få bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelsförfaranden.
a) Stickprovsförfarande
(9)
Eftersom antalet exporterande tillverkare, unionstillverkare och icke-närstående importörer föreföll vara stort, ombads alla kända exporterande tillverkare och icke-närstående importörer att ge sig till känna för kommissionen och att lämna de grundläggande uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande om sin verksamhet under perioden 1 oktober 2012-30 september 2013 med avseende på polyesterstapelfibrer. Dessa uppgifter begärdes enligt artikel 27 i grundförordningen för att kommissionen skulle kunna besluta huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval. Samråd ägde också rum med Kinas, Indiens och Vietnams myndigheter.
Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(10)
I tillkännagivandet om inledande uppgav kommissionen att den gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Kommissionen gjorde urvalet till stickprovet utifrån försäljnings- och produktionsvolymen för polyesterstapelfibrer under undersökningsperioden och med hänsyn till den geografiska spridningen. Detta stickprovsförfarande omfattade fyra unionstillverkare. Unionstillverkarna i stickprovet stod för 54 % av den totala tillverkningen av polyesterstapelfibrer i unionen.
(11)
Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Inga synpunkter inkom. Urvalet är representativt för unionsindustrin.
Stickprovsförfarande avseende importörer
(12)
För att avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval bad kommissionen icke-närstående importörer att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande.
(13)
Åtta icke-närstående importörer lämnade den begärda informationen och gick med på att ingå i stickprovet. I enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen gjorde kommissionen först ett urval av tre icke-närstående importörer på grundval av den största importvolymen till unionen. I enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen genomfördes samråd med alla kända importörer som berördes avseende stickprovsurvalet.
(14)
En av importörerna i stickprovet drog sig ur och informerade kommissionen om att den inte skulle lämna in ett besvarat frågeformulär. Följaktligen frångick kommissionen stickprovsförfarandet med anledning av det begränsade antalet återstående (icke utvalda) importörer, som alla ombads att lämna in ett besvarat frågeformulär. Två företag som både importerar och använder den berörda produkten uppgav att de inte ville samarbeta i egenskap av importörer utan som användare. Fyra besvarade frågeformulär togs emot från de återstående fem icke-närstående importörerna.
Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina
(15)
För att avgöra om ett urval var nödvändigt och i så fall göra ett stickprov bad kommissionen alla kända exporterande tillverkare i Kina att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande. Dessutom bad kommissionen Kinas beskickning i EU att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande tillverkare som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.
(16)
Till en början lämnade 23 exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare in de begärda uppgifterna och gick med på att ingå i stickprovet. På grundval av de uppgifter som erhölls från de exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare och i enlighet med artikel 27 i grundförordningen föreslog kommissionen till en början ett urval av de fem samarbetande exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare med den största exportvolymen till unionen under undersökningsperioden. Ytterligare två kinesiska exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare lämnade in de begärda uppgifterna i ett senare skede. Storleken på dessa två kinesiska exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare var dock inte sådan att den hade ändrat urvalet om de hade lämnat in de begärda uppgifterna inom tidsfristen.
(17)
Två kinesiska exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare begärde att urvalet skulle göras på grundval av det råmaterial som används för tillverkningen av polyesterstapelfibrer. Således hävdade de att ett lika stort antal tillverkare av polyesterstapelfibrer som använder renad tereftalsyra/monoetylenglykol (nedan kallat PTA/MEG) som antalet tillverkare av polyesterstapelfibrer som använder PET-flingor skulle väljas ut till urvalet. Vidare menade de att tillverkningsprocesserna var olika beroende på vilket råmaterial som används och att tillverkare som använder olika typer av råmaterial inte konkurrerar på samma marknad. Det har också framhållits att tillverkare av polyesterstapelfibrer som inte använder PTA/MEG som råmaterial inte skulle dra nytta av tillhandahållandet av PTA/MEG mot för låg ersättning enligt beskrivningen i klagomålet.
(18)
Kommissionen gjorde urvalet på grundval av den största exportvolymen till unionen under undersökningsperioden i enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen. Urvalet tog även hänsyn till att vissa av systemen kanske inte användes av alla exporterande tillverkare i Kina. Det noterades att urvalet innehöll företag som använde båda tillverkningsprocesserna.
(19)
Att enbart grunda urvalet på typen av tillverkningsprocess skulle riskera att påverka undersökningens resultat, genom antagandet att utjämningsbara subventioner endast skulle hittas för tillverkare av polyesterstapelfibrer som använder PTA/MEG som råmaterial, och inte för tillverkare av polyesterstapelfibrer som använder PET-flingor som råmaterial. Dessutom ansågs det att ett sådant urvalskriterium skulle vara godtyckligt eftersom ett efterföljande urval med samma antal företag inte skulle vara representativt beträffande exportvolym till unionen i enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen, och begäran avslogs därmed.
(20)
En av de kinesiska exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare begärde att urvalet skulle grundas på exportvärde snarare än exportvolym och bad om att få ingå i stickprovet. Att göra ett urval med grund i exportvärde skulle inte ge representativa och objektiva resultat, eftersom priserna kan vara snedvridna p.g.a. subventionering. Kommissionen hade valt ut de fem största exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare avseende volym, som representerade 53 % av den sammanlagda exportvolymen till unionen, bland de samarbetsvilliga kinesiska exportörerna. Detta anses vara den största representativa exportvolym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande i enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen. Begäran avvisades därför.
(21)
Samma part hävdade att dess råmaterial helt och hållet utgjordes av återvunnet textilavfall och att den inte drog fördel av några subventioner som kan förknippas med användningen av PTA/MEG. Parten begärde att någon subventionsmarginal inte skulle tillskrivas den som beräknades utifrån upplysningar från företag som använde PTA/MEG som råmaterial. Som förklaras i skäl 18 tar urvalet hänsyn till att vissa av systemen kanske inte används av alla exporterande tillverkare i Kina. Denna begäran avslogs därför.
(22)
Enligt beskrivningen i skäl 16 bekräftades följaktligen ett preliminärt urval av fem exporterande tillverkare som det slutliga urvalet.
(23)
Efter meddelandet av uppgifter ifrågasatte klaganden den stickprovsmetod som kommissionen använt sig av. Den tvivlade på att de 23 samarbetande kinesiska exporterande tillverkare/grupperna exporterande tillverkare som nämns i skäl 16 var representativa när det gäller den totala mängd polyesterstapelfibrer som exporteras från Kina till unionen. Dessutom ansåg den att ett urval på fem företag inte var tillräckligt med tanke på de 150 tillverkare av polyesterstapelfibrer som uppgavs vara verksamma i Kina. Dessutom hävdade klaganden att man vid stickprovsförfarandet inte har tagit hänsyn till de kinesiska tillverkarnas geografiska spridning och andelen kinesiska tillverkare som använder de olika tillverkningsprocesser som berörs. Slutligen framhöll klaganden att kommissionen inte har offentliggjort den faktiska volym polyesterstapelfibrer som tillverkas av de kinesiska företag som ingår i urvalet och huruvida volymen är representativ med avseende på den totala volym polyesterstapelfibrer som tillverkas i Kina.
(24)
De 23 samarbetande exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare i Kina stod för 83 % av den totala kinesiska importvolymen, och samarbetsviljan ansågs därför vara hög. Enligt skäl 16 gjorde kommissionen ett urval på fem exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare som deltog i undersökningen med den största exportvolymen till unionen under undersökningsperioden i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. På denna grundval ansågs urvalet vara representativt. De utvalda företagen uppmanades att fylla i hela frågeformuläret. I vilket fall som helst kan endast exporterande tillverkare som vill delta i undersökningen ingå i urvalet eftersom kommissionen strävar efter att dra slutsatser på grundval av den information som samlats in från de samarbetande exporterande tillverkarna via deras svar på frågeformuläret, som kontrolleras på plats.
(25)
Klaganden underbyggde inte sin invändning gällande urvalet av exporterande tillverkare med hänsyn till deras geografiska spridning i Kina. Klaganden förklarande bl.a. inte varför ett urval baserat på kriteriet om geografisk spridning skulle ha varit i linje med artikel 27 i grundförordningen, som tar upp möjligheten att göra ett urval på grundval av den största exportvolymen.
(26)
När det gäller invändningen om att urvalet inte beaktande den andel kinesiska tillverkare som använder de olika tillverkningsprocesser som berörs, framhålls det att i enlighet med skäl 18 inkluderade urvalet företag som använde sig av båda tillverkningsprocesserna. Dessutom använder de största kinesiska exportörerna sig av PTA/MEG för att tillverka polyesterstapelfibrer för unionsmarknaden.
(27)
Även om klaganden hänvisar till tillverkning snarare än export till unionen påpekas att kommissionen inte behöver lämna uppgifter om den volym polyesterstapelfibrer som tillverkas av de kinesiska exporterande tillverkare/grupperna exporterande tillverkare som ingår i urvalet, eftersom syftet med förfarandet är att bedöma subventioneringen med avseende på den volym polyesterstapelfibrer som tillverkas i Kina och exporteras till unionen.
(28)
Därför avvisades alla invändningar från klaganden med avseende på stickprovsmetoden.
Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Indien
(29)
För att avgöra om ett stickprov är nödvändigt och i så fall göra ett urval bad kommissionen alla kända exporterande tillverkare i Indien att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande. Dessutom bad kommissionen Indiens beskickning i EU att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande tillverkare som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.
(30)
Åtta exporterande tillverkare i Indien lämnade den begärda informationen och gick med på att ingå i stickprovet. I enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av fyra företag på grundval av den största representativa exportvolym till EU som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. I enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen skedde ett samråd om urvalet med alla kända exporterande och berörda tillverkare och myndigheterna i Indien. Inga synpunkter lämnades.
(31)
Efter meddelandet av uppgifter hänvisade klaganden till de 17 tillverkarna av polyesterstapelfibrer i Indien och ifrågasatte huruvida ett urval på fyra exporterande tillverkare var tillräckligt. Kommissionen bekräftar att urvalet på fyra indiska exporterande tillverkare är att anse som representativt, eftersom de stod för omkring 90 % av den totala indiska exporten till unionen under undersökningsperioden.
Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Vietnam
(32)
Kommissionen bad alla kända exporterande tillverkare i Vietnam att lämna de upplysningar som specificerades i tillkännagivandet om inledande. Dessutom bad kommissionen Vietnams beskickning i EU att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande tillverkare som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.
(33)
Fem exporterande tillverkare i Vietnam lämnade de begärda uppgifterna och gick med på att ingå i stickprovet, men ett av dessa företag hade ingen exportförsäljning till EU under undersökningsperioden. Följaktligen valde kommissionen att inte undersöka detta företag. Med beaktande av det låga antalet återstående exporterande tillverkare beslutade kommissionen att ett stickprov inte krävdes.
(34)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade klaganden att för Vietnam togs svar på frågeformulären emot från tre av de fyra exporterande tillverkarna och att kommissionen borde ha försökt uppnå samma täckning även för den kinesiska och den indiska exporten. Kommissionen understryker att situationen i fråga om Vietnams industri var ganska annorlunda med tanke på det mycket begränsade antalet samarbetsvilliga exporterande tillverkare (dvs. tre stycken) jämfört med det stora antalet exporterande tillverkare i Kina och i Indien. Ett stickprovsförfarande krävdes alltså bara för de två sistnämnda länderna. Kommissionen klargör också att de tre samarbetsvilliga och undersökta exporterande tillverkarna i Vietnam står för mer än 99 % av den totala importvolymen för den berörda produkten från Vietnam till unionen.
b) Enskild undersökning
(35)
Tre exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare i Kina begärde enskild undersökning enligt artikel 27.3 i grundförordningen. Med tanke på det antal som begärde enskild undersökning och storleken på stickprovet av exporterande tillverkare från Kina skulle dessa enskilda undersökningar ha varit orimligt betungande. Exportörernas begäran avslogs därför.
(36)
En exporterande tillverkare i Indien begärde enskild undersökning enligt artikel 27.3 i grundförordningen. Denna begäran om undersökning accepterades. En enskild undersökning i just detta fall ansågs inte orimligt betungande och skulle inte ha förhindrat att undersökningen avslutades i tid.
c) Svar på frågeformuläret
(37)
Kommissionen skickade frågeformulär till företrädare för Kina (inbegripet specifika frågeformulär till banker och tillverkare av PTA och MEG), företrädare för Indien (inbegripet specifika frågeformulär till banker) och företrädare för Vietnam (inbegripet specifika frågeformulär till banker och tillverkare av PTA och MEG). Kommissionen skickade dessutom frågeformulär till fem exporterande tillverkare i Kina som ingick i stickprovet, fem exporterande tillverkare (fyra som ingick i stickprovet och en som inte gjorde det) i Indien, fyra exporterande tillverkare i Vietnam, fyra unionstillverkare, fem icke-närstående importörer och 105 användare.
(38)
När det gäller Kina togs svar på frågeformulären emot från myndigheterna i Kina (handelsministeriet) och de fem exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare i Kina som ingick i stickprovet. Med avseende på Indien togs svar på frågeformulären emot från myndigheterna i Indien (handels- och industriministeriet), de fyra exporterande tillverkare i Indien som ingick i stickprovet och den exporterande tillverkaren i Indien som begärde enskild undersökning. Vad gäller Vietnam togs svar emot från myndigheterna i Vietnam (Vietnams konkurrensmyndighet, industri- och handelsministeriet och flera banker). En exporterande tillverkare, som stod för en mycket låg exportvolym till EU, drog sig ur samarbetet och svarade inte på frågeformuläret. Svar på frågeformulär togs emot från de återstående tre exporterande tillverkarna (två av dem tillhörde samma grupp) i Vietnam. Dessutom lämnade fyra unionstillverkare, fyra icke-närstående importörer och tolv användare in svar på frågeformulär.
(39)
Efter meddelandet av uppgifter anmärkte klaganden att det tycktes råda brist på proportionalitet i fråga om antalet frågeformulär som skickats till de unionstillverkare som ingick i urvalet och till importörerna och användarna. För det första visar antalet frågeformulär som skickats till en grupp av ekonomiska aktörer (unionstillverkare, exporterande tillverkare, importörer eller användare) inte på den vikt som kommissionen tillskriver deras respektive situation. Målet är bara att uppnå rätt nivå och erhålla rätt mängd uppgifter för att kunna göra en så bra analys som möjligt av subventionen, skadan och unionens intresse.
(40)
I det här fallet skickades frågeformulär till de fyra unionstillverkare som ingick i urvalet, de fem kinesiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet, fem indiska exporterande tillverkare, fyra vietnamesiska exporterande tillverkare, fem importörer och alla kända användare och de användare som hade gett sig till känna. Artikel 27 i grundförordningen kräver inte att användare ska ingå i stickprovet. Dessutom har erfarenhet från undersökningar av handelspolitiska skyddsåtgärder hittills visat att trots att ett stort antal användare, baserat på den tillgängliga informationen, i vissa fall kan kontaktas, är normalt sett bara ett fåtal villiga att besvara frågeformuläret. Därför arbetade kommissionen även i detta fall aktivt för att samarbeta med ett så stort antal användare som möjligt.
d) Kontrollbesök
(41)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för fastställandet av huruvida subventionering förelåg, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök i enlighet med artikel 26 i grundförordningen genomfördes hos följande statliga myndigheter, finansinstitut och företag:
Kinas myndigheter
-
Kinas handelsministerium, Beijing, Kina
Indiens myndigheter
-
Handels- och industriministeriet, New Delhi
Vietnams myndigheter
-
Vietnams konkurrensmyndighet, industri- och handelsministeriet, Hanoi
-
Finansministeriet, Hanoi (inbegripet kontrollbesök hos flera banker)
-
Thai Binhs tullmyndighet, Thai Binh, Thai Binh-provinsen
Unionstillverkare
-
Trevira GmbH, Bobingen, Tyskland
-
Wellman International Ltd, Kells, Irland
-
Greenfiber International SA, Buzău, Rumänien
-
Silon s.r.o., Sezimovo Ústí, Republiken Tjeckien
Importörer
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Förenade kungariket
Användare
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Tyskland
Exporterande tillverkare i Kina
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd, Shanghai
-
Jiangsu Huaxicun Co, Huaxi Village, Jiangyin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Suzhou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Xiamen
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fuyang
Exporterande tillverkare i Indien
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd, Mumbai
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd, Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Mumbai
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd, Mumbai
Exporterande tillverkare i Vietnam
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd, Ha Long
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, Thai Thuy, Thai Binh-provinsen och Hop Than Co. Ltd, Thai Binh, Thai Binh-provinsen (nedan kallade Thai Binh-gruppen).
(42)
Efter meddelandet av uppgifter menade klaganden att de flesta kinesiska tillverkare är koncentrerade till de sydöstra kustprovinserna Jiangsu och Zhejiang och att inget av de fem kontrollbesöken ägde rum i någondera av dessa två provinser. I detta sammanhang påpekas det att Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co och Jiangsu Huaxicun Co ligger i Jiangsu-provinsen, medan Zhejiang Anshun Pettechs Fibre ligger i Zhejiang-provinsen. Därför avvisades detta påstående.
(43)
Klaganden påstod också att två stora kinesiska tillverkare, i fråga om produktionskapacitet, inte ingick i urvalet. I detta avseende erinras det om (se skälen 16 och 18) att kommissionen gjorde urvalet utifrån exportvolymen till unionen och valde de fem största exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare till unionen i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. Det faktum att det finns andra stora tillverkare av polyesterstapelfibrer i Kina ifrågasätter inte i sig urvalets representativitet.
(44)
Klaganden gjorde en liknande invändning för Vietnam och påpekade att två större vietnamesiska tillverkare av polyesterstapelfibrer inte omfattades av undersökningen. Som kommissionen förklarar i skälen 32-34 inkluderade undersökningen alla vietnamesiska tillverkare som exporterar polyesterstapelfibrer till unionen, och svar togs emot från tre exporterande tillverkare som står för nästan all export av polyesterstapelfibrer till unionen. Att det kan finnas andra större tillverkare av polyesterstapelfibrer i Vietnam som inte exporterar den berörda produkten till unionen är inte relevant för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas representativitet.
1.3 UNDERSÖKNINGSPERIOD OCH SKADEUNDERSÖKNINGSPERIOD
(45)
Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden 1 oktober 2012-30 september 2013 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2010 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
(46)
Efter meddelandet av uppgifter anmärkte klaganden på undersökningsperiodens varaktighet, som ansågs vara för kort och därför ha ”haft en negativ inverkan” på kommissionens slutsatser. Klaganden uppgav av varaktigheten på tolv månader inte tog hänsyn till att den skada som unionsindustrin lidit skulle ha pågått under flera år. Klaganden ansåg också att de subventioner som tas upp i klagomålet inte kunde ha analyserats på ett tillfredsställande sätt under en undersökningsperiod på tolv månader.
(47)
Vad gäller skadeanalysen måste det framhållas att kommissionen bedömde åren 2010, 2011, 2012 och undersökningsperioden, och inte, som uppges i klagomålet, endast de tolv månader som undersökningsperioden omfattar. Vad gäller fastställandet av huruvida subventionering förelåg valde kommissionen, enligt sitt utrymme för skönsmässig bedömning och i linje med artiklarna 5 och 11 i grundförordningen, en undersökningsperiod på tolv månader. Fram till meddelandet av uppgifter hade vare sig klaganden eller någon annan berörd part några synpunkter på undersökningsperiodens längd, vilken uppgavs i tillkännagivandet om inledande och i frågeformulären. Kommissionen anser att en undersökningsperiod på tolv månader är tillräcklig för att säkerställa att resultaten är representativa med avseende på undersökningen. Därför avvisas detta påstående.
1.4 MEDDELANDE AV UPPGIFTER
(48)
Den 2 oktober 2014 underrättade kommissionen de berörda parterna om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens förslag om att avsluta undersökningen. De gavs också tillfälle att lämna synpunkter. Synpunkter togs emot från en användarorganisation, klaganden, en kinesisk exporterande tillverkare och dess dotterbolag, fyra indiska exporterande tillverkare, de kinesiska myndigheterna och de vietnamesiska myndigheterna. Kommissionen övervägde och tog hänsyn till synpunkterna i förekommande fall.
(49)
Synpunkterna från användarorganisationen tog upp frågan om unionens intresse, som inte bedömdes eftersom det inte finns någon grund för att införa åtgärder.
2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
2.1 BERÖRD PRODUKT
(50)
Den berörda produkten är syntetstapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, med ursprung i Kina, Indien och Vietnam, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00 (nedan kallade den berörda produkten).
(51)
Den berörda produkten tillverkas vanligtvis antingen med hjälp av PTA (renad tereftalsyra) och MEG (monoetylenglykol) eller med hjälp av flingor från återvunna PET-flaskor för tillverkning av återvunna polyesterstapelfibrer. Produkten används i en mängd tillämpningar, t.ex. i kläder, beklädnader och heminredning, och även inom bilindustrin, hygien- och läkemedelsindustrin och byggnadsindustrin.
2.2 LIKADAN PRODUKT
(52)
Undersökningen visade att följande produkter har samma grundläggande fysikaliska, kemiska och tekniska egenskaper och används på samma sätt:
-
Den berörda produkten.
-
Den produkt som tillverkas och säljs på de berörda ländernas inhemska marknader.
-
Den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin.
(53)
Kommissionen beslutade därför att dessa produkter är likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.
2.3 INVÄNDNINGAR GÄLLANDE PRODUKTDEFINITION
2.3.1 Polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA/MEG och polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor
(54)
Två myndigheter och en sammanslutning som representerar exporterande tillverkare i ett av de berörda länderna hävdade att polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA/MEG och polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor bör behandlas som två olika produkter. Invändningen grundades på skillnaden i de huvudsakliga råmaterial som används, eftersom PTA/MEG används för vissa typer av polyesterstapelfibrer, medan flingor från återvunna PET-flaskor används för vissa andra typer. I detta sammanhang nämndes kostnader och försäljningspriser som viktiga skillnader. Det hävdades även att skillnaden i kvalitet mellan polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA/MEG och polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor är stor, vilket påverkar användningen och tillämpningen.
(55)
Polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA/MEG och polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor utgör två olika typer av polyesterstapelfibrer enligt produktdefinitionen för polyesterstapelfibrer. Icke desto mindre har de två typerna samma fysikaliska och kemiska egenskaper, och deras slutanvändning är i princip densamma. Alla produkttyper är dock inte utbytbara men tidigare undersökningar och den nuvarande undersökningen fastställer att det åtminstone föreligger en delvis utbytbarhet och överlappande användning för de olika produkttyperna. Invändningen avvisades därför.
(56)
En exporterande tillverkare upprepade på nytt i sin invändning om att användningen av återvunna PET-flaskor i motsats till användningen av flingor av återvunna PET-flaskor innebär en annan tillverkningsprocess och ett annat råmaterial. Samma part tillade också att kostnaden och försäljningspriset, liksom kvaliteten på de polyesterstapelfibrer som tillverkas av återvunna PET-flaskor, är betydligt lägre än för ”vanliga polyesterstapelfibrer”. Kommissionen håller fast vid att råmaterialet, oavsett om det rör sig om återvunna PET-flaskor eller flingor av återvunna PET-flaskor, i grund och botten är detsamma. När man använder PET-flaskor är de extra steg som krävs, jämfört med PET-flingor, sortering och rengöring av flaskorna, följt av malningen av flaskorna till flingor. Alla efterföljande produktionssteg är desamma. Dessutom har slutprodukten samma egenskaper trots att olika kvalitetsnivåer kan förekomma, vilket också anges i produktkontrollnumret. Prisskillnaden (om sådan förekommer) som en följd av de olika kvalitetsnivåerna framgår därför också av produktkontrollnumret. Därför avvisas detta påstående.
2.3.2 Polyesterstapelfibrer som handelsvara och specialpolyesterstapelfibrer
(57)
En myndighet och fyra exporterande tillverkare hävdade att polyesterstapelfibrer som handelsvara och specialpolyesterstapelfibrer ska behandlas som olika produkter p.g.a. skillnader i produktionskostnader, försäljningspris och användning. De hävdade också att unionsindustrin fokuserar på specialpolyesterstapelfibrer som den främsta typen av polyesterstapelfibrer, medan de berörda länderna huvudsakligen levererar polyesterstapelfibrer som handelsvara.
(58)
Myndigheten och de fyra exporterande tillverkare som gjorde den invändning som beskrivs i skäl 57 tillhandahöll inte någon definition av specialpolyesterstapelfibrer.
(59)
Specialpolyesterstapelfibrer, enligt definitionen från de unionstillverkare som ingick i stickprovet, bl.a. polyesterstapelfibrer tillverkade av en kombination av polyester och polyetylen för användning i hygienprodukter, färgade polyesterstapelfibrer, polyesterstapelfibrer med en specifik seghet, svårantändliga polyesterstapelfibrer, polyesterstapelfibrer för teknisk användning (t.ex. geotextilier och fiberdukar som används inom byggindustrin), polyesterstapelfibrer som definieras, utvecklas och skräddarsys tillsammans med kunden för specifika tillämpningar samt polyesterstapelfibrer som används i bilindustrin (i synnerhet måste synlig klädsel i bilar vara enhetlig till färgen).
(60)
Enligt de unionstillverkare som ingick i stickprovet omfattar standardpolyesterstapelfibrer sådana polyesterstapelfibrer som har en större flexibilitet för dess specifikationer.
(61)
Med den föreslagna definitionen av specialpolyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som handelsvara delar de två typerna samma grundläggande fysikaliska, tekniska och kemiska egenskaper. Det faktum att det finns flera typer, klasser eller kvaliteter utesluter inte att de kan betraktas som en enda produkt. De möjliga användningarna för polyesterstapelfibrer som handelsvara tycks vara fler än för specialpolyesterstapelfibrer, men dessa skillnader var otillräckliga för att de skulle klassificeras som två olika produkter. Trots att typerna av polyesterstapelfibrer har olika egenskaper som motsvarar deras specifika syfte är deras grundläggande fysikaliska egenskaper, tillämpningar och användningar desamma.
(62)
Vidare måste det förtydligas att typerna av specialpolyesterstapelfibrer inte var de främsta typerna av polyesterstapelfibrer som tillverkades av unionstillverkarna under undersökningsperioden. I genomsnitt utgjorde specialpolyesterstapelfibrer omkring 40 % av alla typer av polyesterstapelfibrer som tillverkas av de unionstillverkare som ingick i stickprovet, enligt deras egen definition av polyesterstapelfibrer som handelsvara och specialpolyesterstapelfibrer.
(63)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade en exporterande tillverkare på nytt att specialpolyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som handelsvara inte är ”likadana produkter” och därför inte kan granskas tillsammans. Samma part framhöll att specialpolyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som handelsvara har olika slutanvändning, produktionskostnad och försäljningspris. Därför ansåg den att kommissionen gjort fel som inte hade granskat skillnaderna i kostnad och försäljningspris i fråga om specialpolyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som handelsvara. Den uppgav att det är oklart hur produktionskostnaden och försäljningspriset för den produkt som undersöks har fastställts och begärde att kommissionen skulle granska analysen av målprisunderskridande efter att ha delat upp uppgifterna rörande specialpolyesterstapelfibrer respektive polyesterstapelfibrer som handelsvara.
(64)
Kommissionen bekräftar att polyesterstapelfibrer säljs i olika produkttyper för användning för spinning eller i fiberdukstillämpningar. Till exempel kan polyesterstapelfibrer bestå av en eller två komponenter liksom ha olika specifikationer, som decitex, elasticitet, lyster, kvalitet osv. Sådana särdrag framgår av produktkontrollnumret, och kommissionen tog inte emot några synpunkter på detta. Det medges att polyesterstapelfibrer som handelsvara och specialpolyesterstapelfibrer inte är utbytbara i alla möjliga användningar, men att det föreligger en delvis utbytbarhet och överlappande användning mellan olika produkttyper. Enligt beskrivningen i skäl 61 och vad som fastställts i tidigare förfaranden gällande samma produkt är de fysikaliska och kemiska egenskaperna liksom slutanvändningen för dessa olika typer i stort sett desamma. Alla typer baseras på samma råmaterial (PTA/MEG eller på återvunnen PET) som står för mer än 60 % av produktionskostnaden. Sedan kan man tillsätta tillsatsmedel eller ytterligare komponenter för att säkerställa att fibrerna får vissa specifika egenskaper. Produktkontrollnumret omfattar råmaterialets ursprung och andra inslag som påverkar produktionskostnaden och försäljningspriserna. Det finns emellertid ingen väsentlig skillnad i tillverkningsprocessen för polyesterstapelfibrer som handelsvara och specialpolyesterstapelfibrer. Detta framgår av de unionstillverkare som ingår i urvalet, där ingen uteslutande tillverkade antingen polyesterstapelfibrer som handelsvara eller specialpolyesterstapelfibrer. Slutligen verkar det inte finnas någon enhetlig och gemensamt överenskommen definition av specialpolyesterstapelfibrer. Enligt skäl 59 anser vissa unionstillverkare t.ex. att de polyesterstapelfibrer som används i hygienindustrin är en specialtyp. Tvärtemot har olika användare och en användarorganisation uppgett att de polyesterstapelfibrer som används i hygienindustrin för t.ex. våtservetter är en handelsvara, även om de av hälso- och säkerhetsskäl helst inte ska tillverkas av återvunna material. Dessutom anser vissa unionstillverkare att polyesterstapelfibrer som uppfyller vissa kundspecifika krav (t.ex. en särskild färg) är specialpolyesterstapelfibrer, även om sådana typer kan följa exakt samma tillverkningsprocess och har samma produktionskostnad som någon annan typ (av handelsvara). Därför kunde kommissionen inte förlita sig på en egenhändigt förfärdigad kategorisering av polyesterstapelfibrer som handelsvara kontra specialpolyesterstapelfibrer, och denna invändning avvisades därmed.
2.3.3 Andra invändningar gällande produktdefinitionen
(65)
En användare och en användarorganisation hävdade att polyesterstapelfibrer som importeras från Kina är av högre kvalitet än polyesterstapelfibrer som tillverkas i unionen. Ett argument som framhölls var att polyesterstapelfibrer från Folkrepubliken Kina inte innehåller hårda polymerbitar. Ett annat argument som lades fram är att kinesiska polyesterstapelfibrer är ljusa, medan polyesterstapelfibrer som tillverkas i unionen sades innehålla grå nyanser eftersom de flesta polyesterstapelfibrer som tillverkas i unionen tillverkas av återvunna PET-flaskor.
(66)
Det första argumentet gällande att polyesterstapelfibrer från unionen skulle innehålla hårda polymerbitar underbyggdes inte med några bevis. Dessutom har motsatsen angetts i upplysningar som lämnats in från andra användare och svar på frågeformuläret (vilket innebär att polyesterstapelfibrer som tillverkas av unionstillverkare vanligtvis är av bättre kvalitet än polyesterstapelfibrer som tillverkats i de berörda länderna).
(67)
Vad gäller det andra argumentet gällande ljushet bekräftar de upplysningar som lämnats in under undersökningen att polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA/MEG vanligtvis är ljusare än polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor (när inga pigment och/eller glansmedel tillsätts under tillverkningsprocessen). De två typerna av polyesterstapelfibrer har dock samma fysikaliska och kemiska egenskaper och deras slutanvändning är i princip densamma. Det bör också noteras att vid beräkningen av skada var råmaterialet en av de egenskaper som togs i beaktande. Med andra ord skulle importerade polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor endast jämföras med unionstillverkade polyesterstapelfibrer tillverkade av återvunna PET-flaskor. Likaså skulle importerade polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA och MEG endast jämföras med unionstillverkade polyesterstapelfibrer tillverkade av PTA och MEG.
(68)
En användarorganisation, en exporterande tillverkare och en myndighet hävdade att nedströmsanvändare ofta efterfrågar produkter som är tillverkade av polyesterstapelfibrer från de berörda länderna (särskilt Kina).
(69)
Inga bevis lades fram som stöd för detta uttalande eller för att vidare förklara resonemanget bakom insisterandet på polyesterstapelfibrer från de tre berörda länderna (om nedströmsanvändare verkligen insisterar på detta).
(70)
Användarorganisationen hävdade mer specifikt att unionens bilindustri bara accepterar polyesterstapelfibrer av kinesiskt ursprung.
(71)
Den kunde dock inte underbygga sitt påstående och bevisa att polyesterstapelfibrer som tillverkas av unionstillverkare inte kan användas av unionens bilindustri. Dessutom har bekräftade uppgifter visat att unionstillverkare också säljer stora mängder polyesterstapelfibrer till unionens bilindustri, vilket pekar på motsatsen.
(72)
En exporterande tillverkare hävdade att polyesterstapelfibrer tillverkade av denna exporterande tillverkare och polyesterstapelfibrer tillverkade av unionstillverkare är olika produkter, trots att båda tillverkas av återvunna PET-flaskor. Enligt denna exporterande tillverkare är dennes polyesterstapelfibrer (främst) tillverkade av återvunna PET-flaskor (inte flingor), vilket innebär en annan tillverkningsprocess och andra råmaterial jämfört med tillverkare av polyesterstapelfibrer som använder flingor från återvunna PET-flaskor.
(73)
Även denna invändning avvisades, eftersom PET-flaskor och flingor från PET-flaskor (vilket är PET-flaskor som krossats till flingor) i stort sett är samma råmaterial, om än i annan form.
2.3.4 Slutsats
(74)
Slutsatsen är att alla typer av polyesterstapelfibrer som omfattas av undersökningen har samma fysikaliska, tekniska och kemiska egenskaper och att deras slutanvändning i princip är densamma.
3. SUBVENTIONER
3.1 KINA
3.1.1 Allmänt
(75)
På grundval av uppgifterna i klagomålet och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system, som påstods inbegripa beviljande av subventioner från statliga myndigheter i Kina:
A.
Förmånliga lån till industrin för polyesterstapelfibrer från statligt ägda banker och statliga uppmaningar och direktiv till privata banker.
B.
Statligt tillhandahållande av varor och tjänster mot för låg ersättning och statliga uppmaningar och direktiv till privata leverantörer:
-
Statligt tillhandahållande av PTA och MEG mot för låg ersättning.
-
Statligt tillhandahållande av mark och markanvändningsrättigheter mot för låg ersättning.
-
Statligt tillhandahållande av elektricitet.
-
Program bestående av tillhandahållande av billigt vatten.
C.
Utvecklingsbidrag och räntesubventioner för textilindustrin:
-
Den särskilda fonden ”Go Global”.
-
Fonden för främjande av handel inom jordbruket, den lätta industrin och textilindustrin.
D.
Program för direkta skattebefrielser och skattelättnader:
-
Inkomstskattebefrielse för utländska företag (investeringsföretag).
-
Inkomstskattebefrielse för utdelning mellan godkända inhemska företag.
-
Nedsatt inkomstskatt för erkända företag med ny och avancerad teknik.
-
Nedsatt inkomstskatt i särskilda ekonomiska zoner.
-
Nedsatt inkomstskatt för exportinriktade företag.
-
Skatteavdrag på upp till 40 % av inköpsvärdet för inhemskt tillverkad utrustning.
E.
Program för indirekt skatt och importtullsatser:
-
Momsbefrielse och importtullsrabatter för användning av importerad utrustning.
-
Momsrabatter för inköp som företag med utländska investeringar (FIE-företag) gjort av utrustning tillverkad i Kina.
F.
Andra regionala/provinsiella program:
-
Skattebefrielser och andra avgiftsbefrielser i utvecklingszonerna i Jiangsu-provinsen.
-
Skatteincitament i staden Changzhou.
-
Förmånliga hyresavtal i staden Changzhou.
-
Exportincitamentprogram i Zhejiang-provinsen.
-
Teknikinnovationsbidrag i Zhejiang-provinsen.
-
Incitament i fråga om skatter och andra avgifter i utvecklingszonerna Guangdong-provinsen.
-
Exportincitament i Guangdong-provinsen.
-
Återbetalning av lagstadgade avgifter i Guangdong-provinsen.
-
Ett särskilt finansieringsprogram för utrikeshandel i Guangdong-provinsen.
-
Subventioner för låneräntor till stöd för tekniska innovationsprojekt i Guangdong-provinsen.
-
Förmånliga skatter i utvecklingszonerna i Shanghai-provinsen.
-
Förmånlig infrastruktur i Shanghai-provinsen.
-
Utlånings- och skatteprogram för exportinriktade företag i Shanghai-provinsen.
(76)
Kommissionen undersökte alla system som pekades ut i klagomålet. För varje system undersökte kommissionen i enlighet med artikel 3 i grundförordningen huruvida ett finansiellt bidrag från Kinas myndigheter och en förmån som ges till de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet kunde konstateras. Undersökningen avslöjade i detta fall att sådana förmåner som hittas för de undersökta systemen understiger det tillämpliga tröskelvärdet i artikel 14.5 (3) i grundförordningen. Det är därför inte nödvändigt att dra slutsatser gällande de enskilda systemens utjämningsbarhet.
Närmare uppgifter om systemen och motsvarande förmånsnivåer för enskilda företag anges nedan.
3.1.2 Enskilda system
System som inte användes av de kinesiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet under undersökningsperioden
(77)
Det konstaterades att systemen nedan inte användes av de kinesiska exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare som ingick i stickprovet under undersökningsperioden, och därmed kunde ingen förmån konstateras.
-
Tillhandahållande av PTA och MEG mot för låg ersättning.
-
Statligt tillhandahållande av elektricitet mot för låg ersättning.
-
Statligt tillhandahållande av billigt vatten mot för låg ersättning.
-
Den särskilda fonden ”Go Global”.
-
Fonden för främjande av handel inom jordbruket, den lätta industrin och textilindustrin.
-
Inkomstskattebefrielse för utländska företag (investeringsföretag).
-
Nedsatt inkomstskatt för erkända företag med ny och avancerad teknik.
-
Nedsatt inkomstskatt i särskilda ekonomiska zoner.
-
Nedsatt inkomstskatt för exportinriktade företag.
-
Skatteavdrag på upp till 40 % av inköpsvärdet för inhemskt tillverkad utrustning.
-
Andra regionala/provinsiella program.
(78)
Vad gäller tillhandahållande av PTA och MEG mot för låg ersättning påstods i klagomålet att de kinesiska myndigheterna kontrollerar vissa industrier och produkter uppströms för att kunna ge förmånligt prissatta insatsvaror till tillverkare av polyesterstapelfibrer, dvs. för PTA och MEG. Därigenom får tillverkare av polyesterstapelfibrer utjämningsbara subventioner genom inköp från statligt ägda företag av statligt tillverkad PTA och MEG till priser under marknadspris och därmed mot för låg ersättning.
(79)
Undersökningen avslöjade dock att kinesiska exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare av polyesterstapelfibrer importerade huvuddelen av sina PTA- och MEG-insatsvaror för att tillverka polyesterstapelfibrer för export genom ett system för aktiv förädling.
(80)
Följaktligen kunde inga subventioner för de företag som ingick i stickprovet konstateras under detta påstådda program.
(81)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade klaganden att kommissionen tillhandahöll en partiell analys för endast ett subventionssystem som inte användes av de exporterande kinesiska tillverkare som ingick i urvalet under undersökningsperioden, dvs. tillhandahållandet av PTA/MEG mot subventionerade priser. När det gäller detta system hävdade klaganden att det sätt som urvalet fastställdes på och det faktum att en större tillverkare av polyesterstapelfibrer i Kina inte omfattades av undersökningen påverkade fastställandet av huruvida detta system innebar en subventionering.
(82)
Enligt förklaringen i skäl 16 och 18 gjorde kommissionen ett urval bland de 23 kinesiska exporterande tillverkare/gruppen exporterande tillverkare som deltog i undersökningen, vilket bestod av de fem största exporterande tillverkare/grupperna exporterande tillverkare som ansågs representativa i den mening som avses i artikel 27 i grundförordningen. Den kinesiska tillverkare som klaganden hänvisade till och som inte ingick i urvalet exporterade inte polyesterstapelfibrer till unionen i några betydande mängder under undersökningsperioden. Därför påverkade inte uteslutningen av denna tillverkare stickprovets representativitet och hade ingen betydande inverkan på slutsatserna rörande subventionssystemet i fråga.
(83)
Kommissionen bekräftar att den inhämtade information och svar gällande alla subventionssystem som togs upp i klagomålet, även de som nämns av klaganden i synpunkterna efter meddelandet av uppgifter, men det slogs fast att dessa system inte användes av de exporterande tillverkare/gruppen exporterande tillverkare som ingick i urvalet. I skäl 78 lämnar kommissionen ytterligare uppgifter om tillhandahållandet av PTA/MEG mot för låg ersättning, eftersom detta subventionssystem framhölls i klagomålet som att det möjligen innebar en betydande utjämningsbar subvention.
System som användes av de kinesiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet under undersökningsperioden
3.1.3 Förmånliga lån till industrin för polyesterstapelfibrer
(84)
Klaganden hävdade att tillverkare av polyesterstapelfibrer drar nytta av lån med låg (subventionerad) ränta från programbanker och statligt ägda affärsbanker, i enlighet med de kinesiska myndigheternas policy att tillhandahålla finansiellt stöd för att uppmuntra och stödja tillväxten och utvecklingen inom textilindustrin och den kemiska fiberindustrin.
a) Rättslig grund
(85)
Följande rättsliga bestämmelser gäller för förmånliga lån i Kina: den kinesiska lagen om affärsbanker (nedan kallad banklagen), de allmänna låneregler som utfärdades av Kinas folkbank den 28 juni 1996 och beslut nr 40 från statsrådet.
b) Beräkning av subventionens storlek
(86)
Enligt artikel 6 b i grundförordningen ska förmånen med förmånliga lån beräknas som skillnaden mellan den ränta som betalas och det belopp som skulle ha betalats för ett likvärdigt kommersiellt lån som företaget skulle ha kunnat få på marknaden. Kommissionen har upprättat ett riktvärde för marknaden för likvärdiga kommersiella lån.
(87)
Riktmärket upprättades baserat på de kinesiska räntesatserna, justerade för att återspegla normal marknadsrisk (dvs. det ansågs att alla företag i Kina endast skulle beviljas den högsta nivån av ”Non-investment grade”-obligationer (BB hos Bloomberg) och att en lämplig premie som förväntas för obligationer som ställs ut av företag med denna rankning till en standardlåneränta från Kinas folkbank tillämpades).
(88)
Förmånen för de exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare har beräknats med beaktande av ränteskillnaden, uttryckt som en procentsats, multiplicerat med den utestående delen av lånet, dvs. den ränta som inte erlagts under undersökningsperioden. Detta belopp fördelades sedan över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning.
c) Slutsats
(89)
Den förmån som fastställs för detta system ligger på mellan 0 % och 0,50 %.
3.1.4 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning
a) Rättslig grund
(90)
Tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter i Kina omfattas av Folkrepubliken Kinas lag om markförvaltning och Folkrepubliken Kinas lag om fastighetsrättigheter.
b) Praktiskt genomförande
(91)
Enligt artikel 2 i markförvaltningslagen ägs all mark av staten, eftersom mark enligt den kinesiska författningen och tillämpliga lagbestämmelser tillhör den kinesiska befolkningen kollektivt. Ingen mark kan säljas, men markanvändningsrättigheter kan tilldelas i enlighet med lagen. De statliga myndigheterna kan tilldela rätten genom offentlig anbudsinfordran, anbud eller auktion.
c) Undersökningens resultat
(92)
De samarbetsvilliga exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare har rapporterat vilken mark som de besitter samt berörda avtal eller licenser för markanvändning, men de kinesiska myndigheterna lämnade ingen information om prissättningen av markanvändningsrättigheter.
d) Beräkning av subventionens storlek
(93)
Eftersom det konstaterades att situationen för markanvändning i Kina inte är marknadsstyrd verkar det inte finnas några tillgängliga privata jämförelsegrunder alls i Kina. Därför är det omöjligt att justera kostnaderna eller priserna i landet i fråga. Under dessa omständigheter anser man att det inte finns någon marknad i Kina och i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen är det befogat att använda en extern jämförelse för att avgöra förmånens storlek. Eftersom de kinesiska myndigheterna underlät att lämna förslag på ett externt riktmärke var kommissionen tvungen att förlita sig på tillgängliga uppgifter för fastställandet av en lämplig extern jämförelsegrund. I detta avseende ansågs det lämpligt att använda information från det separata tullområdet Taiwan som en lämplig grund för jämförelse, av de anledningar som anges i skäl 94.
(94)
Kommissionen anser att markpriserna i Taiwan erbjuder den bästa jämförelsegrunden för de områden i Kina där de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna är etablerade. Majoriteten av de exporterande tillverkarna är etablerade i den östra delen av Kina, i utvecklade områden med hög BNP (bruttonationalprodukt) i provinser med hög befolkningstäthet.
(95)
Det utjämningsbara subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna beräknas på grundval av skillnaden mellan det belopp som betalas av varje företag för markanvändningsrättigheterna och det belopp som normalt skulle ha betalats enligt det taiwanesiska riktvärdet.
(96)
I denna beräkning använde kommissionen det genomsnittliga markpris per kvadratmeter som fastställts i Taiwan, korrigerat för den valutadepreciering och den BNP-utveckling som skett efter det att avtalen om markanvändningsrätten slöts. Informationen om priser på industrimark hämtades från webbplatsen för industribyrån inom det taiwanesiska näringsministeriet. Valutadeprecieringen och BNP-utvecklingen för Taiwan beräknades på grundval av inflationstakten och utvecklingen av BNP per capita i löpande priser i USD för Taiwan som offentliggjordes av IMF i 2011 World Economic Outlook. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över undersökningsperioden genom användning av den normala brukstiden för markanvändningsrättigheter för industrimark i Kina, dvs. 50 år eller 70 år. Beloppet fördelades sedan över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljas på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
e) Slutsats
(97)
Den förmån som fastställs för detta system ligger på mellan 0,02 % och 0,82 %.
3.1.5 Program för direkta skattebefrielser och skattelättnader
3.1.5.1 Inkomstskattebefrielse för utdelning mellan godkända inhemska företag
a) Rättslig grund
(98)
De rättsliga grunderna för en sådan befrielse från skatt på utdelning är artiklarna 25-26 i lagen om bolagsskatt och artikel 83 i genomförandeföreskrifterna för den lagen.
b) Praktiskt genomförande
(99)
Detta program består av en förmånlig skattebehandling av kinesiska inhemska företag som är aktieägare i andra kinesiska inhemska företag i form av skattebefrielse på inkomst från viss utdelning, vissa bonusar och andra kapitalinvesteringar för det inhemska moderföretaget.
c) Undersökningens resultat
(100)
På inkomstskattedeklarationen för två exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare som ingick i stickprovet finns det ett belopp som är befriat från inkomstskatt. Detta belopp kallas för utdelningar, bonusar och annan inkomst från kapitalinvesteringar för berättigade invånare och företag i överensstämmelse med villkoren i bilaga 5 till självdeklarationen (årsrapport om skatteförmåner). De berörda företagen betalade inte någon inkomstskatt på dessa belopp.
d) Beräkning av subventionens storlek
(101)
Det utjämningsbara subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas inklusive inkomst i form av utdelningar från andra inhemska företag i Kina, efter avdrag av det belopp som faktiskt betalats med skattebefrielsen för aktieutdelningar. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp (täljare) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
e) Slutsats
(102)
Den förmån som fastställs för detta system ligger på mellan 0 % och 0,06 %.
3.1.6 Program för indirekt skatt och importtullsatser
3.1.6.1 Momsbefrielse och importtullsrabatter för användning av importerad utrustning
a) Rättslig grund
(103)
De rättsliga grunderna för detta program är statsrådets cirkulär nr 37/1997 om anpassning av skattepolitiken för importerad utrustning, meddelande nr 43 [2008] från finansministeriet, den allmänna tullförvaltningen och den statliga skatteförvaltningen, meddelande nr 316 2006 av den 22 februari 2006 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen om berörda frågor beträffande handläggning av bekräftelseskrivelse om inhemska eller utlandsfinansierade projekt vars utveckling främjas av staten samt katalogen över icke-tullbefriade importerade varor för FIE-företag och inhemska företag, 2008.
b) Praktiskt genomförande
(104)
Detta program innebär befrielse från moms och importtullar för FIE-företag eller inhemska företag för import av kapitalvaror som används vid deras produktion. Om undantaget ska kunna utnyttjas får utrustningen inte finnas med på någon förteckning över icke stödberättigande utrustning, och det företag som ansöker om undantag måste erhålla ett intyg om att de ingår i statligt främjade projekt från de kinesiska myndigheterna eller den nationella utvecklings- och reformkommissionen i enlighet med relevant investerings-, skatte- och tullagstiftning.
c) Undersökningens resultat
(105)
Fyra av de kinesiska exporterande tillverkarna/grupperna exporterande tillverkare som ingick i stickprovet uppgav sig vara befriade från moms och importtullar för den importerade utrustningen.
d) Beräkning av subventionens storlek
(106)
Det utjämningsbara subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Den förmån som beviljas mottagarna anses vara beloppet av den moms och de tullar på den importerade utrustningen som undantas. Den förmån som erhölls skrevs av över utrustningens livslängd i enlighet med företagets normala redovisningsrutiner. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp (täljare) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
e) Slutsats
(107)
Den förmån som fastställs för detta system ligger på mellan 0 % och 0,45 %.
3.1.6.2 Momsrabatter för FIE-företags inköp av utrustning tillverkad i Kina
a) Rättslig grund
(108)
Den rättsliga grunden för detta program är cirkulär nr 171/1999 av den 20 september 1999 från den statliga skatteförvaltningen om tillfälliga åtgärder för tilldelning av skatteåterbetalning för inköp av inhemskt tillverkad utrustning av FIE-företag samt meddelande nr 176 [2008] från finansministeriet och den statliga skatteförvaltningen om att stoppa tillämpningen av återbetalning av skatt till FIE-företag för deras inköp av inhemskt tillverkad utrustning.
b) Praktiskt genomförande
(109)
Detta program ger FIE-företag förmåner i form av återbetalning av moms för inköp av inhemskt tillverkad utrustning. Utrustningen får inte vara upptagen i katalogen över icke undantagna varor och dess värde får inte överstiga den totala investeringsgränsen för ett FIE-företag i enlighet med de ”administrativa försöksåtgärderna för inköp av inhemskt tillverkad utrustning”.
c) Undersökningens resultat
(110)
Två exporterande tillverkare/grupper exporterande tillverkare lämnade in utförliga uppgifter gällande detta system, inklusive storleken på den förmån som erhölls.
d) Beräkning av subventionens storlek
(111)
Det utjämningsbara subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna anses motsvara den återbetalda momsen för inköp av inhemskt tillverkad utrustning. Den förmån som erhölls skrevs av över utrustningens livslängd i enlighet med sedvanlig branschpraxis.
e) Slutsats
(112)
Den förmån som fastställs för detta system ligger på mellan 0 % och 0,01 %.
3.1.7 Andra regionala/provinsiella program
(113)
Undersökningen bekräftade att inga förmåner hade mottagits inom ramen för de program som anges i skäl 75 av de företag som ingick i stickprovet under undersökningsperioden.
3.1.8 Subventionernas storlek
(114)
För de kinesiska exporterande tillverkarna varierar subventionernas storlek enligt bestämmelserna i grundförordningen, uttryckta som andel av värdet, mellan 0,76 % och 1,77 %.
(115)
Efter meddelandet av uppgifter framhöll klaganden att det var otydligt hur kommissionen beräknade intervallet för den totala subventionsmarginalen. Intervallet för de totala sammanlagda subventionerna för de kinesiska exporterande tillverkare/gruppen exporterande tillverkare som ingick i urvalet uttryckt som andel av värdet (se skäl 114) står för den lägre och högre totala subventionsmarginalen för de fem exporterande tillverkare/gruppen exporterande tillverkare som ingick i urvalet.
3.1.9 Slutsatser rörande Kina
(116)
Då de utjämningsbara subventionerna understiger minimitröskeln för de kinesiska exporterande tillverkarna bör åtgärder gällande importen av polyesterstapelfibrer från Kina inte införas. Det har konstaterats att undersökningen bör avslutas beträffande import från Folkrepubliken Kina i enlighet med artikel 14.3 i grundförordningen.
3.2 INDIEN
3.2.1 Allmänt
(117)
På grundval av uppgifterna i klagomålet och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system, som påstods inbegripa beviljande av subventioner från Indiens myndigheter:
1.
Fokusmarknadssystemet.
2.
Fokusproduktsystemet.
3.
Systemet med förhandstillstånd.
4.
Tullrestitutionssystem.
5.
Export Promotion Capital Goods Scheme (systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror).
6.
Skatte- och tullbefrielser och skatte- och tullnedsättningar för exportorienterade företag och de särskilda ekonomiska zonerna.
7.
Exportkreditsystemet.
8.
Systemet med befrielse från inkomstskatt.
9.
Incitamentsystemet för ökad export.
10.
Systemet med tillstånd för tullfri import.
11.
Systemet för marknadsutvecklingsstöd och lånegarantier.
12.
Delstaten Gujarats system för att stimulera kapitalinvesteringar.
13.
Gujarats system för omsättningsskatteincitament och med befrielse från skatt på elektricitet.
14.
Västbengalens subventionssystem - incitament och skattelättnader, inklusive bidrag och befrielse från omsättningsskatt.
15.
Maharashtras stimulanssystem, inklusive Maharashtras system för befrielse från skatt på elektricitet och systemet med subventionering för främjande av industrin.
Subventionssystem som användes av de undersökta indiska exporterande tillverkarna under undersökningsperioden
(118)
Undersökningen fann att under undersökningsperioden gav följande system förmåner till de exporterande tillverkare som kontrollerades:
1.
Fokusmarknadssystemet (FMS i tabeller).
2.
Fokusproduktsystemet (FPS i tabeller).
3.
Tullrestitutionssystemet (DDS i tabeller).
4.
Systemet med förhandstillstånd (AAS i tabeller).
5.
Systemet med tillstånd för tullfri import (DFIA i tabeller).
6.
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS i tabeller).
7.
Maharashtras stimulanssystem (PSI i tabeller).
(119)
Systemen i skäl 118.1-2 och 118.4-6 grundar sig på utrikeshandelslagen (Foreign Trade Development and Regulation Act 1992) (nr 22/1992), som trädde i kraft den 7 augusti 1992. Genom denna lag bemyndigas de indiska myndigheterna att utfärda tillkännagivanden om export- och importpolitiken. Dessa sammanfattas i dokument om utrikeshandelspolitiken (FTP) som utfärdas av handelsministeriet vart femte år och uppdateras regelbundet. Det dokument om utrikeshandelspolitiken som är relevant för undersökningsperioden för denna undersökning är dokumentet Foreign Trade Policy 2009-2014 (FTP 09-14). De förfaranden som de indiska myndigheterna tillämpar för FTP 09-14 beskrivs också närmare i deras förfarandehandbok 09-14 (volym I). Denna handbok uppdateras regelbundet.
(120)
Det tullrestitutionssystem som anges i skäl 118.3 grundar sig på avsnitt 75 i tullagen (Customs Act) från 1962, avsnitt 37 i lagen om centrala punktskatter (Central Excise Act) från 1944 och avsnitten 93A och 94 i budgetlagen (Financial Act) från 1994 samt på restitutionsreglerna för tullar, centrala punktskatter och skatter på tjänster (Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules) från 1995. Restitutionssatserna offentliggörs regelbundet.
(121)
Det stimulanssystem som anges i skäl 118.7 grundas på Maharashtras myndigheters ”Package Scheme of Incentives” från 2007, beslut nr PSI-1707/(CR-50)/IND-8, av den 30 mars 2007.
3.2.2 Fokusmarknadssystemet (FMS i tabeller)
a) Rättslig grund
Fokusmarknadssystemet beskrivs närmare i punkt 3.14 i FTP 09-14 och punkt 3.8 i förfarandehandboken 09-14 (volym I).
b) Stödberättigande
(122)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(123)
Enligt detta system är export av alla produkter, vilket inkluderar export av polyesterstapelfibrer, till de länder som anges i tabellerna 1 och 2 i tillägg 37(C) till förfarandehandboken 09-14 (volym I), berättigad till en tullkredit som motsvarar 3 % av fob-värdet. Från och med den 1 april 2011 är export av alla produkter till de länder som anges i tabell 3 i tillägg 37 C (särskilda fokusmarknader) berättigade till en tullkredit som motsvarar 4 % av fob-värdet. Vissa typer av exportverksamhet omfattas inte av systemet, t.ex. export av importerade eller omlastade varor, leverans likställd med export, export av tjänster och exportomsättning hos företag som omfattas av systemet med särskilda ekonomiska zoner/exportorienterade företag. Vissa produkttyper, t.ex. diamanter, ädelmetaller, malm, spannmål, socker och petroleumprodukter, omfattas inte heller av systemet.
(124)
Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med det datum då intyget om berättigande till krediterna utfärdas. De kan användas för betalning av tull för efterföljande import av alla slags insatsvaror eller andra varor, inbegripet kapitalvaror.
(125)
Intyget om berättigande till krediterna utfärdas vid den hamn från vilken exporten har gjorts och efter det att exporten utförts eller varorna avsänts. Förutsatt att sökanden ger myndigheterna kopior av alla relevanta exporthandlingar (t.ex. exportorder, fakturor, fraktsedlar, bankintyg om att exporten utförts) kan de indiska myndigheterna inte påverka beviljandet av tullkrediterna.
(126)
Fyra av de kontrollerade exporterande tillverkarna använde detta system under undersökningsperioden.
(127)
I samband med meddelandet av uppgifter menade tre av de indiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet att även om de var berättigade till förmånen hade de inte alls ansökt om den för exportförsäljningen till unionen, och därför kan ingen slutsats dras gällande utnyttjandet av en sådan förmån. De hävdade dessutom att fokusmarknadssystemet geografiskt sett har anknytning till länder som inte ingår i unionen och därför inte kan utjämnas av unionen. I detta avseende bekräftade kontrollbesöken att den förmån som ges genom fokusmarknadssystemet begärdes för export till tredjeländer eftersom systemet i huvudsak rör export till tredjeländer. De exporterande tillverkarna i fråga kunde dock inte bestrida vare sig det praktiska genomförandet av systemet (som beskrivs i skälen 123-125) eller att förmånen enligt fokusmarknadssystemet kan användas för den berörda produkten, nämligen att tullkrediter enligt fokusmarknadssystemet kan överföras fritt och kan användas för betalning av tull på efterföljande import av alla slags insatsvaror eller andra varor, inbegripet kapitalvaror. I synnerhet kunde parten inte bestrida det faktum att tullkrediter som beviljas enligt fokusmarknadssystemet på export till stödberättigande tredjeländer kan användas för att avräkna importtullar som ska betalas på insatsvaror som ingår i den berörda produkt som exporteras till unionen.
(128)
Slutligen periodiseras dessa förmåner och bokförs i företagets redovisning på de datum då exporttransaktionerna inträffar, vilket visar att rätten till förmånen skapas vid tidpunkten för exporttransaktionen och att det inte finns någon tvekan om att den tullkredit som erhålls kommer att användas i ett senare skede. Detta påstående måste därför avvisas.
d) Slutsats om fokusmarknadssystemet
(129)
Fokusmarknadssystemet innebär att subventioner beviljas i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för fokusmarknadssystemet utgör ett finansiellt bidrag från Indiens myndigheter, eftersom krediten i slutändan kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar de tullinkomster som Indiens myndigheter annars skulle ha fått. Tullkrediter inom ramen för fokusmarknadssystemet innebär dessutom att exportören beviljas en förmån eftersom dennes likviditet förbättras.
(130)
Fokusmarknadssystemet är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(131)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a led ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. En exportör har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen, och krediten beräknas inte på grundval av de insatsvaror som faktiskt används. Det finns inget system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten eller om det skett en alltför stor betalning av importtull enligt led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. En exportör är berättigad till förmåner enligt fokusmarknadssystemet oavsett om några insatsvaror verkligen importerats. En exportör erhåller förmånen genom att helt enkelt exportera varor, dvs. utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror lokalt och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror har därför ändå rätt till förmåner enligt fokusmarknadssystemet. Dessutom kan en exportör använda tullkrediterna enligt fokusmarknadssystemet för att importera kapitalvaror, även om kapitalvarorna inte omfattas av ett godkänt tullrestitutionssystem enligt led i i bilaga I till grundförordningen, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportvaran.
e) Beräkning av subventionens storlek
(132)
Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som det konstaterats att mottagaren beviljats under undersökningsperioden och som av den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren periodiserats och bokförts som en inkomst vid tidpunkten för exporttransaktionen. I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen under undersökningsperioden (täljare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(133)
Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system under undersökningsperioden för de fyra berörda företagen uppgick till 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % och 0,63 %.
3.2.3 Fokusproduktsystemet (FPS i tabeller)
a) Rättslig grund
(134)
Detta system beskrivs närmare i punkterna 3.15-3.17 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 09-14 och punkterna 3.9-3.11 i förfarandehandboken 09-14 (volym I).
b) Stödberättigande
(135)
Enligt punkt 3.15.2 i dokumentet om utrikeshandelspolitiken 09-14 kan exportörer av anmälda produkter i tillägg 37D till förfarandehandboken 09-14 (volym I) komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(136)
En exportör av de produkter som ingår i förteckningen i tillägg 37D till förfarandehandboken 09-14 (volym I) kan ansöka om tullkrediter inom ramen för fokusproduktsystemet motsvarande 2 % eller 5 % av fob-värdet på exporten. Den produkt som berörs av undersökningen förtecknas i tabell 1 i tillägg 37D och är berättigad till en tullkredit på 2 %.
(137)
Fokusproduktsystemet är tillämpligt efter export, dvs. ett företag måste exportera för att vara berättigat till förmåner inom ramen för systemet. Företaget ska följaktligen lämna in en ansökan på nätet till den relevanta myndigheten tillsammans med kopior av exportordern och fakturan, ett bankkvitto som visar att ansökningsavgifterna har betalats, en kopia av fraktsedlarna och ett bankintyg om att betalning erhållits eller ett intyg om inbetalning från utlandet (foreign inward remittance certificate) i fall av direkt överlåtelse av handlingar. I fall där originalet av fraktsedlar och/eller bankintyg om att betalning har erhållits har lämnats in i samband med ansökan om förmåner inom ramen för något annat system, kan företaget lämna in egenhändigt intygade kopior med uppgift om till vilken myndighet originalhandlingarna har lämnats in. En nätansökan om krediter inom ramen för fokusproduktsystemet kan omfatta som mest upp till 50 fraktsedlar.
(138)
Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera krediter inom ramen för fokusproduktsystemet och bokföra dem som inkomster i affärsredovisningen, efter det att exportåtagandet uppfyllts. Sådana krediter kan användas för betalning av tull för efterföljande import av alla slags varor, med undantag för kapitalvaror och varor för vilka det finns importbegränsningar. Varor som importeras med hjälp av sådana krediter kan säljas på den inhemska marknaden (och påläggs då omsättningsskatt) eller användas på annat sätt. Krediter inom ramen för fokusproduktsystemet får överföras fritt och gäller under en period på 24 månader från och med utfärdandedagen.
(139)
Alla fem av de kontrollerade exporterande tillverkarna använde detta system under undersökningsperioden.
(140)
Efter meddelandet av uppgifter menade tre av de indiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet att även om de var berättigade till förmånen hade de inte ansökt om den för åtminstone viss exportförsäljning, och därför kan ingen slutsats dras gällande utnyttjandet av förmånen. De exporterande tillverkarna i fråga kunde inte desto mindre bestrida vare sig det praktiska genomförandet av systemet (som beskrivs i skälen 123-125) eller att förmånen enligt fokusproduktsystemet kan användas för den berörda produkten, nämligen att tullkrediter enligt fokusproduktsystemet kan överföras fritt och kan användas för betalning av tull på efterföljande import av alla slags insatsvaror eller andra varor, inbegripet kapitalvaror. Det bör åter påpekas att dessa förmåner periodiseras och bokförs i företagets redovisning på de datum då exporttransaktionerna inträffar, vilket visar att rätten till förmånen skapas vid tidpunkten för exporttransaktionen och att det inte finns någon tvekan om att den tullkredit som erhålls kommer att användas i ett senare skede.
d) Slutsatser om fokusproduktsystemet
(141)
Fokusproduktsystemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. En kredit inom ramen för fokusproduktsystemet utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom krediten slutligen kommer att användas för att avräkna importtullar, vilket minskar beloppet av de tullintäkter som de indiska myndigheterna normalt sett skulle ha tagit ut. Krediter inom ramen för fokusproduktsystemet innebär dessutom att exportörerna beviljas en förmån eftersom deras likviditet förbättras.
(142)
Fokusproduktsystemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat och anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 a i grundförordningen.
(143)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen eftersom det inte uppfyller de regler som fastställs i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Detta beror bl.a. på att en exportör inte är skyldig att faktiskt förbruka de varor som importeras tullfritt i tillverkningsprocessen och att krediten inte beräknas på grundval av de insatsvaror som faktiskt används. Det finns inte heller något system eller förfarande för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukats vid tillverkningen av exportprodukten eller om ett alltför stort belopp av importtullar har betalats i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen. Slutligen är exportörer berättigade till förmåner enligt fokusproduktsystemet oavsett om de importerar några insatsvaror över huvud taget. En exportör erhåller förmånen genom att helt enkelt exportera varor, dvs. utan att behöva visa att insatsvaror importerats. Exportörer som köper alla sina insatsvaror på den inhemska marknaden och inte importerar några varor som kan användas som insatsvaror är således ändå berättigade till förmåner enligt systemet.
e) Beräkning av subventionens storlek
(144)
I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den fördel som konstaterats för mottagaren under undersökningsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren erhåller förmånen vid den tidpunkt då en exporttransaktion sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att avstå från att ta ut tullen, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a led ii i grundförordningen. När tullmyndigheterna har utfärdat en exporthandling som innehåller uppgifter om bl.a. storleken på den kredit som enligt fokusproduktsystemet ska beviljas för exporttransaktionen i fråga, kan de indiska myndigheterna inte längre påverka beviljandet av subventionen. Mot denna bakgrund bör förmånerna inom ramen för fokusproduktsystemet beräknas som summan av alla krediter som förvärvats i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under undersökningsperioden.
(145)
Vid beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs i de fall en berättigad begäran lämnats in sådana avgifter som var nödvändiga för att erhålla subventionen av från de krediter som fastställts, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över den totala exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(146)
Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system för de fem berörda företagen under undersökningsperioden uppgick till 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % och 1,95 %.
3.2.4 Tullrestitutionssystemet (DDS i tabeller)
a) Rättslig grund
(147)
Tullrestitutionssystemet beskrivs närmare i restitutionsreglerna för tull och centrala punktskatter (Customs & Central Excise Duties Drawback Rules) från 1995, ändrade genom efterföljande meddelanden.
b) Stödberättigande
(148)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(149)
Exportörer som omfattas av detta system kan ansöka om ett restitutionsbelopp, vilket beräknas som andel av värdet av de produkter som exporteras enligt detta system. Tullrestitutionssatserna har fastställts av de indiska myndigheterna för ett antal produkter, inklusive den berörda produkten. Tullrestitutionssatserna fastställs på grundval av den genomsnittliga mängden eller det genomsnittliga värdet för det material som används som insatsvaror vid tillverkning av en produkt och som de genomsnittliga tullbelopp som betalats på insatsvaror. De är tillämpliga oberoende av om importtullar faktiskt har betalats eller inte. Tullrestitutionsatsen för den berörda produkten under undersökningsperioden var 3 % fram till den 9 oktober 2012, 2,1 % mellan den 10 oktober 2012 och den 20 september 2013 och 1,7 % från och med den 21 september 2013 av fob-värdet.
(150)
För att kunna beviljas förmåner inom ramen för detta system måste ett företag exportera. Vid den tidpunkt då uppgifter om transporten matas in i tullservern (ICEGATE) anges det att exporten äger rum inom ramen för tullrestitutionssystemet och tullrestitutionsbeloppet fastställs oåterkalleligen. Efter det att det levererande företaget har lämnat in sitt exportintyg, EGM (Export General Manifest), och tullkontoret med tillfredsställande resultat har jämfört dokumentet med uppgifterna i exporthandlingen, är alla villkor uppfyllda för utbetalning av restitutionsbeloppet, antingen genom direkt utbetalning till exportörens bankkonto eller i form av en växel.
(151)
Exportören måste också lämna bevis för exportinkomsten i form av ett bankintyg om att exporten utförts (BRC, Bank Realisation Certificate). Detta dokument kan tillhandahållas efter det att restitutionsbeloppet har betalats ut, men de indiska myndigheterna kommer att återvinna det utbetalda beloppet om exportören inte lämnar in ett BRC inom en viss tidsfrist.
(152)
Restitutionsbeloppet kan användas för valfritt ändamål.
(153)
Det konstaterades att det enligt indiska redovisningsprinciper är möjligt att periodisera tullrestitutionsbelopp och bokföra dem som inkomster i affärsredovisningen när exportåtagandet uppfylls.
(154)
Två av de kontrollerade exporterande tillverkarna använde tullrestitutionssystemet under undersökningsperioden.
d) Slutsats om tullrestitutionssystemet
(155)
Tullrestitutionssystemet innebär att subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a i och 3.2 i grundförordningen beviljas. Det så kallade tullrestitutionsbeloppet är ett ekonomiskt bidrag från de indiska myndigheterna eftersom det tillhandahålls som en direkt överföring. Tullrestitutionsbeloppet innebär också att exportörer får en förmån genom att deras likviditet förbättras enligt villkor som inte finns tillgängliga på marknaden.
(156)
Tullrestitutionsbeloppet för export bestäms av de indiska myndigheterna för varje produkt. Trots att man kallar systemet för ett tullrestitutionssystem har det inte de egenskaper som tillskrivs ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Den kontanta betalningen till exportören är inte knuten till faktiska betalningar av importtullar för råmaterial och är ingen tullkredit för att avräkna importtullar för tidigare eller framtida importer av råmaterial.
(157)
Detta bekräftas av de indiska myndigheternas cirkulärskrivelse nr 24/2001, där det tydligt anges att ”[tullrestitutionssatserna] har inget samband med det faktiska förbrukningsmönstret för insatsvaror och det faktiska tullbeloppet för insatsvaror för en viss exportör eller enskilda avsändningar […]” och där regionala myndigheter anvisas att ”inga bevis för faktiska tullar som erlagts på importerade eller inhemska insatsvaror […] bör krävas av fältkontoren tillsammans med [begäran om restitution] som lämnas av exportörer”.
(158)
Den betalning som sker i form av en direkt överföring av medel från de indiska myndigheterna efter export av exportörer måste betraktas som ett direkt bidrag från de indiska myndigheterna som är knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen.
(159)
Mot denna bakgrund dras slutsatsen att tullrestitutionssystemet är utjämningsbart.
e) Beräkning av subventionens storlek
(160)
I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den fördel som konstaterats för mottagaren under undersökningsperioden. I detta avseende ansågs det att mottagaren erhåller förmånen vid den tidpunkt då exporttransaktionen sker enligt detta system. Vid denna tidpunkt blir de indiska myndigheterna förpliktade att erlägga restitutionsbeloppet, vilket utgör ett finansiellt bidrag enligt artikel 3.1 a i i grundförordningen. De indiska myndigheterna kan inte längre påverka beviljandet av subventionen när tullmyndigheterna väl utfärdat en exporthandling som innehåller uppgift om bl.a. storleken på tullrestitutionen för exporttransaktionen i fråga. Mot denna bakgrund bör förmånerna inom ramen för tullrestitutionssystemet beräknas som summan av alla tullrestitutionsbelopp som erhållits i samband med exporttransaktioner inom ramen för detta system under undersökningsperioden.
(161)
I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades dessa subventionsbelopp över den totala exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(162)
Baserat på ovanstående fastställdes subventionsmarginalerna för detta system för de två berörda företagen under undersökningsperioden till 0,24 % respektive 2,12 %.
3.2.5 Systemet med förhandstillstånd (AAS i tabeller)
a) Rättslig grund
(163)
Systemet med förhandstillstånd beskrivs närmare i punkterna 4.1.1-4.1.14 i FTP 09-14 och punkt 4.1-4.30 i förfarandehandboken 09-14 (volym I).
b) Stödberättigande
(164)
Systemet med förhandstillstånd består av sex delsystem, som beskrivs närmare i skäl 165. Delsystemen skiljer sig åt bl.a. vad beträffar vilka företag och verksamheter som omfattas. Exporterande tillverkare och exporterande handlare som ”har anknytning till” stödjande tillverkare kan få förhandstillstånd för fysisk export och förhandstillstånd för årligt behov. Exporterande tillverkare som levererar till en slutgiltig exportör kan få förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Huvudleverantörer som levererar till företag som ingår i de kategorier av ”leverans likställd med export” som nämns i punkt 8.2 i FTP 09-14, t.ex. leverantörer till exportorienterade företag, kan få förhandstillstånd för leverans likställd med export. Slutligen kan mellanliggande leverantörer till exporterande tillverkare få förmåner från leveranser likställda med export inom ramen för delsystemen med dokument för förhandsbefrielse och med ömsesidig inhemsk remburs.
c) Praktiskt genomförande
(165)
Förhandstillstånd kan utfärdas i fråga om följande:
a)
Fysisk export: Detta är det viktigaste delsystemet. Det möjliggör tullfri import av insatsvaror för att tillverka en specifik resulterande exportprodukt. Med ”fysisk” i detta avseende menas att exportprodukten måste lämna Indiens territorium. I licensen anges den tillåtna importmängden och exportskyldigheten, inbegripet typen av exportprodukt.
b)
Årligt behov: Denna typ av tillstånd är inte knutet till någon specifik exportprodukt utan till en bredare produktgrupp (t.ex. kemiska och närstående produkter). Licensinnehavaren kan - upp till ett visst tröskelvärde som bestäms av företagets tidigare exportresultat - tullfritt importera varje insatsvara som ska användas för att tillverka en produkt som ingår i en sådan produktgrupp. Företaget kan välja att exportera varje typ av resulterande produkt som ingår i produktgruppen och som tillverkats av sådant tullfritt material.
c)
Mellanliggande leverans: Detta delsystem omfattar fall där två tillverkare avser att tillverka en bestämd exportprodukt och delar upp tillverkningsprocessen mellan sig. Den tillverkande exportören som tillverkar halvfabrikatet kan tullfritt importera insatsvaror och för detta syfte få ett förhandstillstånd för mellanliggande leverans. Den slutgiltiga exportören slutför tillverkningen och är skyldig att exportera den färdiga produkten.
d)
Leverans likställd med export: Genom detta delsystem kan en huvudleverantör tullfritt importera insatsvaror som behövs för att tillverka varor som ska säljas som leveranser likställda med export till de kundkategorier som nämns i punkt 8.2 b-f, g, i och j i FTP 09-14. Enligt de indiska myndigheterna avses med leverans likställd med export sådana transaktioner där de levererade varorna inte lämnar landet. Ett flertal leveranskategorier betraktas som leveranser likställda med export förutsatt att varorna har tillverkats i Indien, t.ex. leveranser av varor till ett exportorienterat företag eller till ett företag i en särskild ekonomisk zon.
e)
Dokument för förhandsbefrielse: En innehavare av ett förhandstillstånd som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandstillstånden som dokument för förhandsbefrielse och överlåts till den inhemska leverantören vid leverans av de varor som anges i dessa. Överlåtelsen av dokumentet för förhandsbefrielse berättigar den inhemska leverantören till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i FTP 09-14 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution och återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export). Genom systemet med dokument för förhandsbefrielse återbetalas skatter och tullar till leverantören i stället för till den slutgiltiga exportören i form av tullrestitution/återbetalning av tull. Skatter och tullar kan återbetalas för såväl inhemska insatsvaror som importerade insatsvaror.
f)
Ömsesidig inhemsk remburs: Även detta delsystem täcker inhemska leveranser till en innehavare av ett förhandstillstånd. Innehavaren av ett sådant tillstånd kan vända sig till en bank för att teckna en inhemsk remburs till förmån för en inhemsk leverantör. Banken godkänner tillståndet för direkt import endast i fråga om värdet och volymen med avseende på de varor som anskaffas på den inhemska marknaden i stället för att importeras. Den inhemska leverantören får rätt till de förmåner enligt systemet med leveranser likställda med export som beskrivs i punkt 8.3 i FTP 09-14 (dvs. förhandstillstånd för mellanliggande leverans/leverans likställd med export, tullrestitution eller återbetalning av slutlig punktskatt vid leverans likställd med export).
(166)
Under undersökningsperioden erhöll tre kontrollerade företag förmåner knutna till den berörda produkten inom ramen för systemet med förhandstillstånd. Dessa företag utnyttjade de ovannämnda delsystemen a, d och e. Det är därför inte nödvändigt att fastställa huruvida de andra outnyttjade delsystemen är utjämningsbara.
(167)
För att det ska vara möjligt för de indiska myndigheterna att företa kontroller har innehavaren av ett förhandstillstånd rättslig skyldighet att i ett särskilt format korrekt ”redovisa förbrukningen och användningen av tullfritt importerade/inhemskt anskaffade varor” (se kapitlen 4.26 och 4.30 samt tillägg 23 till förfarandehandboken 09-14), dvs. föra ett register över den faktiska förbrukningen. Detta register måste kontrolleras av en auktoriserad extern revisor/kostnadsrevisor (cost and works accountant), som utfärdar ett intyg om att det föreskrivna registret och de relevanta underlagen har granskats och att de uppgifter som lämnas enligt tillägg 23 är korrekta i alla avseenden.
(168)
När det gäller användningen av systemet med förhandstillstånd för fysisk export enligt skäl 165 a, som användes av två kontrollerade företag under undersökningsperioden, fastställer de indiska myndigheterna volymen och värdet av vad som får importeras och vad som måste exporteras och anger detta i förhandstillståndet. Dessutom ska myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena registrera transaktionerna i förhandstillståndet. Den importvolym som tillåts inom ramen för systemet med förhandstillstånd fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för input/output, som finns för de flesta produkter, inklusive den berörda produkten.
(169)
Importerade insatsvaror får inte överföras och måste användas för att tillverka den resulterande exportprodukten. Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss tidsfrist efter tillståndets utfärdande (24 månader med möjlighet till två förlängningar på 6 månader vardera).
(170)
Undersökningen visade att de kontrollkrav som ställts av de indiska myndigheterna inte uppfylldes i praktiken.
(171)
Endast ett av de två kontrollerade företag som använde detta delsystem upprätthöll ett register över tillverkning och förbrukning. Förbrukningsregistret kunde dock inte alltid användas för att kontrollera vilka insatsvaror som förbrukades vid produktion av den exporterade produkten och i vilka mängder. När det gäller de kontrollkrav som anges ovan fanns det ingen dokumentation hos företagen som visade att den externa revisionen av förbrukningsregistret ägde rum. Det anses därför att de exportörer som är föremål för undersökningen inte har kunnat påvisa att de relevanta bestämmelserna inom ramen för utrikeshandelspolitiken har uppfyllts.
(172)
När det gäller användningen av systemet med förhandstillstånd för förhandsbefrielse enligt skäl 165 e, som användes av ett kontrollerat företag under undersökningsperioden, fastställs den importvolym som tillåts enligt detta system som andel av den volym färdiga produkter som exporteras. I licenserna beräknas den tillåtna importen antingen i termer av importmängd eller i termer av importvärde. I båda fallen bestäms satserna för att fastställa tillåtna tullfria inköp för de flesta produkter, inklusive den produkt som omfattas av denna undersökning, på grundval av standardnormerna för input/output. De insatsvaror som anges i licenserna är varor som används i tillverkningen av den berörda färdiga produkt som exporteras.
(173)
En innehavare av ett förhandstillstånd som avser att anskaffa insatsvaror från inhemska källor i stället för att direktimportera dem har möjlighet att göra detta med hjälp av dokument för förhandsbefrielse. I sådana fall godkänns förhandstillstånden som dokument för förhandsbefrielse och överlåts till leverantören vid leverans av de varor som anges i dessa. Överlåtelsen av dokument för förhandsbefrielse berättigar leverantören till samma förmåner som om han hade exporterat, t.ex. tullrestitution i samband med export och återbetalning av den så kallade slutliga punktskatten.
(174)
Undersökningen visade att de kontrollkrav som ställts av de indiska myndigheterna inte uppfylldes i praktiken.
(175)
När det gäller användningen av systemet med förhandstillstånd för leverans likställd med export enligt skäl 165 d, som användes av ett kontrollerat företag under undersökningsperioden, fastställer de indiska myndigheterna både vad som får importeras och vad som måste exporteras i volym och värde och anger detta i tillståndet. Dessutom ska myndigheternas tjänstemän vid import- och exporttillfällena registrera transaktionerna i tillståndet. Den importvolym som tillåts inom ramen för detta system fastställs av de indiska myndigheterna på grundval av standardnormer för input/output.
(176)
Skyldigheten att exportera måste fullgöras inom en viss tidsfrist efter det att tillståndet utfärdats (24 månader med möjlighet till två förlängningar på 6 månader vardera).
(177)
Det fastställdes att det inte fanns någon koppling mellan de importerade insatsvarorna och de exporterade färdiga produkterna. Dessutom konstaterades det att den sökande inte förde det obligatoriska register över förbrukningen som avses i skäl 167, vilket ska kontrolleras av en extern revisor. Fastän detta krav överträddes erhöll den sökande förmånerna inom ramen för systemet för förhandstillstånd.
d) Slutsatser om systemet för förhandstillstånd
(178)
Befrielsen från importtull utgör en subvention enligt artikel 3.1 a ii och artikel 3.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom befrielsen minskar de tullintäkter som annars skulle erhållas, vilket innebär att de undersökta exportörerna beviljas en förmån genom att befrielsen förbättrar deras likviditet.
(179)
Alla berörda delsystem i detta fall är dessutom klart och tydligt rättsligt knutna till exportresultat och betraktas därför som selektiva och utjämningsbara enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen. Ett företag kan inte erhålla förmåner inom ramen för detta system om det inte åtar sig att exportera.
(180)
Inget av de berörda delsystemen i detta fall kan betraktas som ett godkänt restitutionssystem eller godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i den mening som avses i artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de regler som fastställs i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. De indiska myndigheterna tillämpade inte ett effektivt kontrollsystem eller ett förfarande för att kunna avgöra vilka insatsvaror och vilka mängder av dem som förbrukats vid tillverkningen av den exporterade produkten (se avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen och, när det gäller restitutionssystem som tillåter substitution, avsnitt II.2 i bilaga III till grundförordningen). Vidare anses att standardnormerna för den berörda produkten inte var tillräckligt exakta och att de inte i sig kan betraktas som ett system för att kontrollera den faktiska förbrukningen, eftersom utformningen av dem inte gör det möjligt för de indiska myndigheterna att med tillräcklig noggrannhet kontrollera vilka mängder insatsvaror som förbrukats vid exporttillverkningen. De indiska myndigheterna utförde inte heller några ytterligare granskningar avseende de insatsvaror som faktiskt förbrukats, vilket de normalt sett borde ha gjort när det saknas ett effektivt tillämpat kontrollsystem (se avsnitt II.5 i bilaga II och avsnitt II.3 i bilaga III till grundförordningen).
(181)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade en indisk exporterande tillverkare som ingick i urvalet att systemet inte kunde utjämnas eftersom företaget uppfyllde sin rättsliga skyldighet när det gäller de oberoende granskningarna av registret över förbrukning av insatsvaror, och att detta borde ses som tillräcklig kontroll för de indiska myndigheterna. Ett sådant påstående kan inte godtas. De indiska myndigheternas kontroll hör inte ihop med företagens eventuella skyldigheter. Kontrollbesöket bekräftade att de indiska myndigheternas kontrollsystem inte uppfyller reglerna i avsnitt II.4 i bilaga II till grundförordningen. Detta påstående måste därför avvisas.
(182)
Samma part framhöll att det är lagligt att slå ihop licenser i Indien och att företag inte kan missgynnas av användningen av den totala exportomsättningen i stället för omsättningen för den berörda produkten i beräkningen av subventionsmarginalen. Huruvida det är lagligt att slå ihop licenser i Indien i sig var emellertid irrelevant i detta sammanhang. Undersökningen avslöjade att som ett resultat av sammanslagningen kunde inte någon rimlig fördelning av licenser som motsvarar polyesterstapelfibrer göras. Fördelen på huvudgruppsnivå och inte på polyesterstapelfibrernivå måste ha använts i beräkningarna av subventionsmarginalen, eftersom den kontrollerade information inte lämnade utrymme för en korrekt fördelning av användningen av insatsvaror (som används i produktionen av övriga produkter) för endast polyesterstapelfibrer. Detta påstående måste därför avvisas.
(183)
De delsystem som avses i skäl 165 i, iv och v är därför utjämningsbara.
e) Beräkning av subventionens storlek
(184)
Eftersom det inte rör sig om ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution motsvarar den utjämningsbara förmånen avskrivningen av de totala importtullar som normalt tas ut vid import av insatsvaror. I detta sammanhang ska det noteras att grundförordningen inte bara föreskriver att avskrivning av ett ”alltför stort” tullbelopp får utjämnas. Enligt artikel 3.1 a ii och led i i bilaga I till grundförordningen får en alltför stor avskrivning av tullar endast utjämnas om villkoren i bilagorna II och III till grundförordningen är uppfyllda. Dessa villkor var inte uppfyllda i detta fall. Om det inte fastställs att det finns ett adekvat övervakningssystem är det ovannämnda undantaget för restitutionssystem således inte tillämpligt och de normala reglerna för utjämning av obetalda tullar (uteblivna intäkter), snarare än en föregiven alltför stor avskrivning, är tillämpliga. I enlighet med avsnitt II i bilaga II och avsnitt II i bilaga III till grundförordningen är den undersökande myndigheten inte skyldig att beräkna omfattningen av den alltför stora avskrivningen. Tvärtom behöver den undersökande myndigheten enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen bara fastställa att det föreligger tillräcklig bevisning för att det angivna kontrollsystemet inte är lämpligt.
(185)
Subventionsbeloppen för de företag som utnyttjade systemet med förhandstillstånd beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) på det material som importerats inom ramen för delsystemet under undersökningsperioden (täljare). I enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från subventionsbeloppen i de fall då väl underbyggda ansökningar om detta hade lämnats in. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(186)
Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system för de tre berörda företagen under undersökningsperioden uppgick till 0,11 %, 1,89 % respektive 4,31 %.
3.2.6 Systemet med tillstånd för tullfri import (DFIA i tabeller)
a) Rättslig grund
(187)
Systemet med tillstånd för tullfri import beskrivs närmare i punkterna 4.2.1-4.2.47 i FTP 09-14 och punkterna 4.31-4.36 i förfarandehandboken 09-14 (volym I).
b) Stödberättigande
(188)
Alla exporterande tillverkare och exporterande handlare kan komma i fråga för detta system.
c) Praktiskt genomförande
(189)
Systemet med tillstånd för tullfri import är tillämpligt före och efter export och möjliggör tullfri import av varor som fastställts enligt standardnormerna för input/output men som, när det gäller överlåtbara tillstånd för tullfri import, inte nödvändigtvis behöver användas vid framställningen av exportprodukten.
(190)
Tillstånden för tullfri import omfattar endast importen av de insatsvaror som föreskrivs i standardnormerna. Importberättigandet är begränsat till den kvantitet och det värde som anges i standardnormerna, men det kan på begäran ändras av de regionala myndigheterna.
(191)
Exportskyldigheten är föremål för ett krav på minsta förädlingsvärde på 20 %. Exporten kan genomföras innan ett tillstånd för tullfri import utfärdas, och i så fall fastställs importberättigandet i förhållande till den preliminära exporten.
(192)
När exportskyldigheten fullgjorts kan exportören begära att tillståndet för tullfri import görs överlåtbart, vilket i praktiken innebär ett tillstånd att sälja licensen för tullfri import på marknaden.
(193)
En av de kontrollerade exporterande tillverkarna använde systemet med tillstånd för tullfri import under undersökningsperioden.
d) Slutsats beträffande systemet med tillstånd för tullfri import
(194)
Befrielsen från importtullar är en subvention i enlighet med artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. Den utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna eftersom den minskar de tullintäkter som annars skulle erhållas, och eftersom de undersökta exportörerna beviljas en förmån genom att befrielsen förbättrar deras likviditet.
(195)
Systemet med tillstånd för tullfri import är vidare rättsligt knutet till exportresultat och betraktas därför som selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket led a i grundförordningen.
(196)
Detta system kan inte betraktas som ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a led ii i grundförordningen. Det uppfyller inte de strikta reglerna i led i i bilaga I, bilaga II (definition av och regler rörande restitutionssystem) och bilaga III (definition av och regler rörande restitutionssystem som tillåter substitution) till grundförordningen. Särskilt gäller följande: i) Det möjliggör retroaktiv återbetalning eller restitution av importavgifter för insatsvaror som förbrukas vid tillverkningen av en annan produkt; ii) det finns inget kontrollsystem eller förfarande för att bekräfta vilka insatsvaror som eventuellt förbrukas vid tillverkningen av den exporterade produkten eller huruvida en alltför stor förmån har beviljats enligt led i i bilaga I och bilagorna II och III till grundförordningen och iii) överlåtbarheten för intyg/tillstånd innebär indirekt att en exportör som beviljats tillstånd för tullfri import inte är skyldig att faktiskt använda intyget för att importera insatsvarorna.
(197)
Efter offentliggörandet påpekade en indisk exporterande tillverkare som ingick i urvalet att det kontrollsystem som inrättats i Indien är rimligt, verkningsfullt och i linje med affärsmetoder i Indien och därför finns inte längre den ”huvudsakliga” anledningen till att utjämna systemet. Tvärtemot vad som framhölls bekräftade inte undersökningen att kontrollsystemet i Indien gör det möjligt att kontrollera huruvida några och i så fall vilka insatsvaror som förbrukas i samband med tillverkningen av den exporterade produkten, eller huruvida en alltför stor förmån beviljats i den mening som avses i led i i bilaga I och bilagorna II och II till grundförordningen. Vidare bestred inte heller tillverkaren det faktum att systemet möjliggör retroaktiv återbetalning eller restitution av importavgifterna för de insatsvaror som förbrukas vid tillverkningen av en annan produkt, eller att överlåtbarheten för intyg/tillstånd indirekt innebär att en exportör som beviljats tillstånd för tullfri import inte är skyldig att faktiskt använda intyget för att importera insatsvarorna. Detta påstående måste därför avvisas.
e) Beräkning av subventionens storlek
(198)
Eftersom det inte rör sig om ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution, motsvarar den utjämningsbara förmånen avskrivningen av de totala importtullar som normalt tas ut vid import av insatsvaror. I detta sammanhang ska det noteras att grundförordningen inte bara föreskriver att avskrivning av ett ”alltför stort” tullbelopp får utjämnas.
(199)
Enligt artikel 3.1 a ii och led i i bilaga I till grundförordningen får en alltför stor avskrivning av tullar utjämnas endast om villkoren i bilagorna II och III till grundförordningen är uppfyllda. Dessa villkor var inte uppfyllda i detta fall. Om det inte fastställs att det finns ett adekvat övervakningssystem är det ovannämnda undantaget för restitutionssystem således inte tillämpligt, och de normala reglerna för utjämning av obetalda tullar (uteblivna intäkter), snarare än en föregiven alltför stor avskrivning, är tillämpliga. I enlighet med avsnitt II i bilaga II och avsnitt II i bilaga III till grundförordningen är den undersökande myndigheten inte skyldig att beräkna omfattningen av den alltför stora avskrivningen. Tvärtom behöver den undersökande myndigheten enligt artikel 3.1 a ii i grundförordningen bara fastställa att det föreligger tillräcklig bevisning för att det angivna kontrollsystemet inte är lämpligt.
(200)
Subventionsbeloppen för de företag som utnyttjade systemet med tillstånd för tullfri import beräknades på grundval av uteblivna importtullar (grundläggande tull och särskild tilläggstull) på det material som importerats inom ramen för delsystemet under undersökningsperioden (täljare). I enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen drogs sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från subventionsbeloppen i de fall då väl underbyggda ansökningar om detta hade lämnats in. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen för den berörda produkten under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(201)
Den subventionsmarginal som fastställts inom ramen för detta system för det enda berörda företaget under undersökningsperioden var 4,95 %.
3.2.7 Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror (EPCGS i tabeller)
a) Rättslig grund
(202)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror beskrivs närmare i kapitel 5 i FTP 09-14 och kapitel 5 i förfarandehandboken 09-14 (volym I).
b) Stödberättigande
(203)
Tillverkande exportörer/exporterande handlare som ”har anknytning till” stödjande tillverkare samt tjänsteleverantörer är stödberättigade enligt detta system.
c) Praktiskt genomförande
(204)
På villkor att ett företag gör ett exportåtagande får det importera kapitalvaror (nya och begagnade kapitalvaror som är högst tio år gamla) med en nedsatt tullsats. För detta ändamål utfärdar de indiska myndigheterna, efter ansökan och mot betalning av en avgift, en licens inom ramen för detta system. Systemet innebär att en reducerad importtullsats på 3 % tas ut på samtliga kapitalvaror som importeras inom ramen för systemet. För att exportåtagandet ska anses vara fullgjort måste företaget använda de importerade kapitalvarorna för att tillverka en viss mängd exportvaror under en viss period. Enligt FTP 09-14 kan kapitalvarorna importeras med en tullsats på 0 % inom ramen för systemet, men i så fall blir tidsperioden för fullgörande av exportåtagandet kortare.
(205)
Innehavaren av en licens enligt detta system kan också anskaffa kapitalvarorna på den inhemska marknaden. I detta fall kan den inhemska tillverkaren av kapitalvarorna ta i anspråk en rätt till tullfri import av sådana delar som behövs för att tillverka kapitalvarorna. Alternativt kan den inhemska tillverkaren ta i anspråk förmånen av den leverans likställd med export som anses ha ägt rum till följd av leverans av kapitalvaror till en innehavare av en licens enligt detta system.
(206)
Det konstaterades att de tre företagen i stickprovet erhöll skattelättnader enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror som kunde fördelas till den berörda produkten under undersökningsperioden.
d) Slutsatser om systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror
(207)
Systemet innebär att subventioner beviljas i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen. Den nedsatta tullen utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna, eftersom den innebär en minskning av de tullintäkter som de indiska myndigheterna annars skulle ha fått. Den nedsatta tullen innebär också att exportören får en förmån, eftersom de tullar som inte behöver betalas vid import förbättrar företagets likviditet.
(208)
Systemet är vidare rättsligt sett knutet till exportresultat, eftersom licenserna i fråga inte kan erhållas utan exportåtagande. Systemet anses följaktligen vara selektivt och utjämningsbart enligt artikel 4.4 första stycket a i grundförordningen.
(209)
Systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror kan inte betraktas som ett godkänt tullrestitutionssystem eller ett godkänt restitutionssystem som tillåter substitution i enlighet med artikel 3.1 a ii i grundförordningen. Kapitalvaror omfattas i enlighet med led i i bilaga I till grundförordningen inte av denna typ av godkända system, eftersom de inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna.
e) Beräkning av subventionens storlek
(210)
I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen beräknades subventionsbeloppet på grundval av beloppet av obetalda tullar på importerade kapitalvaror, fördelat över en period som motsvarar en normal avskrivningstid för sådana kapitalvaror i den ifrågavarande industrin. Subventionsbeloppet för undersökningsperioden beräknades genom division av den totala summan obetalda tullar med avskrivningsperioden. Det på så sätt beräknade beloppet, som kan hänföras till undersökningsperioden, justerats genom att ränta har lagts till för denna period så att förmånens fulla värde över tiden skulle återspeglas. För detta ändamål ansågs marknadsräntan i Indien under undersökningsperioden vara lämplig. För beräkningen av subventionsbeloppet (täljare) drogs, i de fall väl underbyggda ansökningar om detta lämnats in, sådana avgifter som var nödvändiga för att få subventioner av från denna summa, i enlighet med artikel 7.1 a i grundförordningen.
(211)
I enlighet med artikel 7.2 och 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över exportomsättningen under undersökningsperioden (nämnare), eftersom subventionen är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(212)
Efter meddelandet av uppgifter begärde två indiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet en ny granskning och en omberäkning av subventionsbeloppet. De hävdade att en licens enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte kan ogiltigförklaras och leda till inhemsk upphandling av kapitalvaror där central punktskatt skulle gälla. I detta fall lämnades dock ingen uttrycklig hänvisning till de särskilda ogiltigförklarade licenserna. Denna fråga togs inte heller upp under undersökningen, vilket skulle ha möjliggjort en ordentlig kontroll av denna invändning. I varje fall utgick fastställandet av storleken på subventionsbeloppet från det kontrollerade företagets register över inköpta insatsvaror inom ramen för detta system. Detta påstående måste därför avvisas.
(213)
Den subventionsmarginal som fastställts med avseende på detta system under undersökningsperioden för de tre berörda företagen uppgick till 0,37 %, 0,40 % och 0,46 %.
3.2.8 Stimulanssystemet (PSI i tabeller)
a) Rättslig grund
(214)
I syfte att uppmuntra spridningen av industrier till mindre utvecklade områden i delstaten har regeringen i Maharashtra sedan 1964 beviljat nya och expanderande anläggningar som inrättats i delstatens utvecklingsregioner stimulansåtgärder enligt ett system som är allmänt känt som ”Package Scheme of Incentives”. Systemet har ändrats flera gånger sedan det infördes och de versioner som är relevanta för denna undersökning är versionerna från 2001 och 2007. Stimulanssystemet från 2001 är daterat den 31 mars 2001 och regleras i resolution nr IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Stimulanssystemet från 2007 är daterat den 30 mars 2007 och regleras i resolution nr PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Stödberättigande
(215)
I ovannämnda resolutioner anges de industri- och företagskategorier som kan vara berättigade till stimulansåtgärder.
c) Praktiskt genomförande
(216)
I syfte att uppmuntra spridningen av industrier till mindre utvecklade områden har myndigheterna i Maharashtra beviljat stimulansåtgärder för nya/expanderande industriföretag som inrättas i delstaten Maharashtras utvecklingsregioner. I bilaga I till resolutionen klassificeras de områden i delstaten som kan komma i fråga för stimulansåtgärder inom ramen för detta system. Stimulansåtgärderna i 2007 års system kan bara begäras om ett behörighetsintyg har utfärdats enligt 2007 års system och förmånstagaren har uppfyllt bestämmelserna och villkoren i behörighetsintyget. Det senare utfärdas av genomförande organet (statligt organ) och träder i kraft från och med det datum då förmånstagaren (även kallad behörig enhet) påbörjar den kommersiella tillverkningen.
(217)
Stimulanssystemet består av flera delsystem, av vilka följande två beviljade förmåner till två exporterande tillverkare som kontrollerades under undersökningsperioden:
-
Electricity Duty Exemption (systemet med befrielse från skatt på elektricitet) (EDE i tabeller).
-
Industrial Promotion Subsidy (systemet med subventioner för främjande av industrin) (IPS i tabeller).
(218)
Systemet med befrielse från skatt på elektricitet beviljas till nya stödberättigade enheter som inrättats i specifika områden under en period som anges i behörighetsintygen. I detta fall är de två berörda exporterande tillverkarna befriade från betalning av skatt på elektricitet i nio respektive sju år. I andra delar av delstaten beviljas dessutom företag som är exportorienterade till 100 % samt företag inom informationsteknik och bioteknik befrielse från skatt på elektricitet under tio år.
(219)
Under undersökningen fann man att en av de exporterande tillverkarna i Maharashtra drog nytta av delsystemet med befrielse från skatt på elektricitet under undersökningsperioden.
(220)
Systemet med subventioner för främjande av industrin ger förmånstagaren rätt till en subvention som motsvarar en andel på 75-100 % av summan av stödberättigande investeringar minus summan av förmåner från andra delsystem inom stimulanssystemet, t.ex. systemet med befrielse från skatt på elektricitet. Förmånen tilldelas över en tidsperiod som anges i behörighetsintyget och får inte överstiga summan av den moms som betalats till delstaten Maharashtra under samma period. De tillgängliga investeringarna är investeringskostnader till byggnader, anläggningar och maskiner.
(221)
Under undersökningen fann man att två av de exporterande tillverkarna i Maharashtra drog nytta av delsystemet med subventionering för främjande av industrin.
(222)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade två indiska exporterande tillverkare att det delsystem med subventioner för främjande av import som erbjöds av myndigheterna i Maharashtra inte gäller för framställning, tillverkning eller export av polyesterstapelfibrer, varken direkt eller indirekt, och att förmånen beror på storleken på de inhemska skatter som betalas. De menade också att syftet med systemet inte är att ge exporterande tillverkare förmåner, utan att kompensera för de kostnader som uppstår på grund av att regionen är underutvecklad, och att systemet därför inte kan utjämnas. Dessutom påpekade de att systemet borde behandlas som en kapitalsubvention snarare än en återkommande subvention och att den totala förmån som tas emot borde spridas ut över den normala avskrivningsperioden för det subventionerade kapitalet. I detta avseende avslöjade undersökningen (se skäl 220) att bidraget betalas ut på årsbasis för de stödberättigande investeringarna, vilka utgörs av utgifter gällande byggnation, anläggningar och maskiner. Sådana investeringar har en direkt koppling till polyesterstapelfibrer. Det faktum att det årliga belopp som kan begäras begränsas av storleken på de inhemska skatter som betalas till myndigheterna i Maharashtra under samma period ändrar inte det faktum att den årliga förmånen från myndigheterna i Maharashtra utgör ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som ger de exporterande tillverkare som ingår i undersökningen en förmån. Slutligen är det belopp som betalas på årsbasis inte en kapitalsubvention, även om investeringen i kapitalvaror ligger till grund för en sådan betalning. Detta påstående måste därför avvisas.
d) Slutsatser om systemet med befrielse från skatt på elektricitet och systemet med subventioner för främjande av industrin
(223)
Båda delsystemen utgör subventioner enligt artikel 3.1 a i och 3.2 i grundförordningen, dvs. ett finansiellt bidrag från de indiska myndigheterna som innebär att de undersökta exportörerna beviljades en förmån.
(224)
Dessa subventionsdelsystem är selektiva i den mening som avses i artikel 4.3 i grundförordningen, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsade tillgången till detta system till ett begränsat antal företag inom en avgränsad geografisk region.
(225)
Följaktligen anses denna subvention vara utjämningsbar.
e) Beräkning av subventionens storlek
(226)
I enlighet med artiklarna 3.2 och 5 i grundförordningen beräknades storleken på den utjämningsbara subventionen som den förmån som konstaterats för mottagaren med avseende på den berörda produkten under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades beloppet (täljaren) över den exporterande tillverkarens totala omsättning för den berörda produkten under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.
(227)
Den subventionsnivå som fastställdes avseende delsystemet med befrielse från skatt på elektricitet för det enda företag som nyttjade denna förmån uppgick till 0,31 %.
(228)
Den subventionsnivå som fastställts inom ramen för delsystemet med subventioner för främjande av industrin under undersökningsperioden för de berörda företagen uppgick till 1,03 % respektive 1,91 %.
3.2.9 Storleken på de utjämningsbara subventionerna
(229)
På grundval av resultaten av undersökningen fastställdes storleken på de utjämningsbara subventionerna för de kontrollerade exporterande tillverkarna, uttryckt som andel av värdet, till mellan 4,16 % och 7,65 % enligt följande tabell:
Tabell 1
Storleken på de utjämningsbara subventionerna - Indien
(%)
System
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/EDE
PSI/IPS
Totalt
Företag
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31 %
-
0,46
-
-
6,99
3.3 VIETNAM
3.3.1 Allmänt
(230)
På grundval av uppgifterna i klagomålet och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande system, som påstods inbegripa beviljande av subventioner från Vietnams myndigheter:
A.
Förmånliga lån till industrin för polyesterstapelfibrer från statligt ägda banker och statliga uppmaningar och direktiv till privata banker samt räntestöd.
B.
Tillhandahållande av varor till industrin för polyesterstapelfibrer från statligt ägda företag mot för låg ersättning.
C.
Statligt tillhandahållande av mark mot för låg ersättning och andra markrelaterade förmåner.
D.
Program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter.
E.
Program för indirekt beskattning och importtullar.
F.
Överavskrivning för fasta tillgångar.
G.
Andra subventionsprogram, inbegripet statliga, regionala och lokala system.
(231)
Kommissionen undersökte alla system som pekades ut i klagomålet. För varje system undersökte kommissionen i enlighet med artikel 3 i grundförordningen huruvida ett finansiellt bidrag från Vietnams myndigheter och en förmån som ges till de exporterande tillverkarna kunde konstateras. Undersökningen avslöjade i detta fall att alla förmåner som påträffats för de undersökta systemen understiger det tillämpliga tröskelvärdet i artikel 14.5 (4) i grundförordningen. Det är därför inte nödvändigt att dra några slutsatser om de enskilda systemens utjämningsbarhet.
(232)
Av tydlighetsskäl anges dock nedan uppgifter om systemen och motsvarande subventionsnivåer för de enskilda företagen, utan hänsyn till om subventionerna anses vara utjämningsbara eller inte. Förmånen beräknades i enlighet med artikel 6 i grundförordningen.
3.3.2 Enskilda subventionssystem
Subventionssystem som inte användes av de vietnamesiska exporterande tillverkarna under undersökningsperioden
(233)
Undersökningen fann att följande system inte användes av de kontrollerade exporterande vietnamesiska tillverkarna:
a)
Tillhandahållande av varor till industrin för polyesterstapelfibrer från statligt ägda företag mot för låg ersättning.
b)
Överavskrivning för fasta tillgångar.
c)
Andra subventionsprogram, inbegripet statliga, regionala och lokala system.
(234)
Vad gäller det statliga tillhandahållandet av varor till industrin för polyesterstapelfibrer från statligt ägda företag mot för låg ersättning innehöll klagomålet i detta avseende ett påstående om att vietnamesiska tillverkare erhöll PTA/MEG, som kan användas som råmaterial för tillverkningen av polyesterstapelfibrer, till subventionerade priser. Undersökningen visade dock att ingen av de undersökta exporterande tillverkarna använde PTA/MEG som huvudsakligt råmaterial, utan att de alla använde återvunna PET-flaskor eller flingor från PET-flaskor i stället.
(235)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade klaganden att kommissionen tillhandahöll en partiell analys för endast ett av systemen, dvs. tillhandahållandet av PTA/MEG mot subventionerade priser. När det gäller detta program framhöll klaganden att det sätt som urvalet gjordes på och det faktum att större tillverkare av polyesterstapelfibrer i Vietnam inte omfattades av undersökningen påverkade fastställandet av huruvida detta program innebar en subventionering. Klaganden tog även upp andra påstådda subventioneringsprogram i Vietnam för vilka upplysningar hade lämnats i klagomålet.
(236)
Som kommissionen har förklarat i skälen 32-34 och 42 var något stickprov inte nödvändigt för Vietnam, eftersom alla vietnamesiska exporterande tillverkare hade för avsikt att delta, och att de svar som togs emot av de tre samarbetande tillverkarna omfattade 99 % av importen från Vietnam. Därför är klagandens argument gällande stickprovet inte relevanta för undersökningens resultat. Det faktum att det finns andra stora tillverkare av polyesterstapelfibrer i Vietnam ifrågasätter inte heller i sig de samarbetande exporterande tillverkarnas representativitet. Kommissionen bekräftar att den inhämtade information och svar gällande alla påstådda subventioner som togs upp i klagomålet, även de som nämndes av klaganden i synpunkterna på meddelandet av uppgifter, men det slogs fast att dessa program inte användes av de exporterande tillverkarna. Kommissionen lämnade uppgifter om tillhandahållandet av PTA/MEG eftersom detta program framhölls i klagomålet som att det möjligen innebar en betydande utjämningsbar subvention.
Subventionssystem som användes av de undersökta vietnamesiska exporterande tillverkarna under undersökningsperioden.
(237)
Under undersökningen slogs det fast att nedanstående system användes av de kontrollerade exporterande vietnamesiska tillverkarna under undersökningsperioden.
3.3.3 Förmånliga lån
3.3.3.1 Räntestöd efter investering från Vietnams utvecklingsbank
(238)
Vietnams utvecklingsbank (Vietnam Development Bank) är en statligt ägd programbank som etablerades 2006 enligt beslut nr 108/2006/QD-TTg för att genomföra statliga program för utvecklingsinvesteringskredit och exportkredit. Under undersökningsperioden förvaltade Vietnams utvecklingsbank ett program för räntestöd för vissa lån från affärsbanker. Inom denna ram hade företag i Thai Binh-gruppen kontrakt med Vietnams programbank för lånestöd från Vietnams investerings- och utvecklingsbank (Bank for Investment and Development of Vietnam) och Vietcom Bank.
(239)
Den rättsliga grunden för programmet är dekret nr 75/2011/ND-CP av den 30 augusti 2011, som ersätter dekret nr 151/2006/ND-CP, dekret nr 106/2008/ND-CP och dekret nr 106/2004 ND-CP. Om kontrakten har undertecknats innan tillämpningen av dekret nr 75/2011 gäller det tidigare dekretet.
(240)
Förmånen från detta program är lika med skillnaden mellan den räntesats som erbjuds av Vietnams utvecklingsbank och räntesatserna från affärsbanker som tillämpas på dessa två företags lån. Programmet tillämpas på lång- och medelfristiga lån från affärsbanker som används för att finansiera investeringsprojekt.
(241)
Förmånen för detta system ligger på mellan 0 % och 0,28 %.
3.3.3.2 Lån med låg ränta som beviljas av vissa statligt ägda affärsbanker
(242)
Undersökningen visade att en betydande andel av Vietnams banksektor är statligt ägd: nästan 50 % av lånen i den vietnamesiska ekonomin under undersökningsperioden kom från de fem stora statligt ägda bankerna (5). Det finns begränsningar i fråga om utländskt ägande av banker som är etablerade i Vietnam (6). Affärsbanker uppmanas att erbjuda räntestöd till företag (7). Vietnams statsbank fastställer de högsta räntesatser som affärsbanker kan debitera för lån till vissa enheter (8). Upplysningar i akten visar att de statligt ägda affärsbankerna erbjuder lägre räntesatser än andra banker.
(243)
Flera lagar i Vietnam gällande banksektorn och utlåning avser förmånliga lån. Exempelvis hänvisar 2001 års förordning 1627 till lån till kunder som omfattas av en förmånlig kreditpolicy (artiklarna 20 och 26), och lagen om kreditinstitut hänvisar till subventionerade krediter (artikel 27).
(244)
Subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 6 b i grundförordningen anses den förmån som det lånande företaget får vara skillnaden mellan det belopp som det företaget betalar för det förmånliga lånet och det belopp som företaget skulle ha behövt betala för ett likvärdigt kommersiellt lån som det skulle kunna få på marknaden.
(245)
De upplysningar som beskrivs i skälen 242 och 243 pekar på betydande snedvridningar i den vietnamesiska finanssektorn. Därför använde kommissionen ett externt riktvärde för beräkning av förmåner vid förmånliga lån. Enligt skäl 231 sker detta utan inverkan på utjämningsbarheten för den subvention som kommer av förmånlig utlåning. Eftersom subventionen understiger tröskelvärdet drog kommissionen inte heller några slutliga slutsatser om huruvida de berörda bankerna är offentliga organ eller huruvida bankernas kreditriskbedömning är tillräcklig.
(246)
Det externa riktvärdet skulle enbart omfatta lån i valutan VND eftersom det inte fanns några bevis för att lån i USD subventionerades. Av de samarbetsvilliga företagen var det bara Thai Binh-gruppen som fick lån i VND. Riktvärdet beräknades med hjälp av låneräntesatserna för 48 länder med låg medelinkomst (BNP) under den senast tillgängliga perioden (2012). Dessa länder valdes eftersom deras BNP liknar Vietnams BNP. Dessa uppgifter justerades sedan enligt inflationen under undersökningsperioden för att skapa verkliga räntesatser och ett medelvärde för de 48 länderna beräknades, för de länder där det fanns tillgängliga uppgifter. Världsbanken användes som källa till landets räntesatser och inflation. Medelvärdet för verklig räntesats för dessa länder med låg medelinkomst var 8,23 % under undersökningsperioden. Detta riktvärde jämfördes med de inflationsjusterade räntesatserna för alla lån i VND för de undersökta företagen.
(247)
Förmånen för detta program låg på mellan 0 % och 1,34 %.
(248)
Efter meddelandet av uppgifter bestred de vietnamesiska myndigheterna slutsatserna om snedvridningarna med avseende på Vietnams finansiella system och menade att kommissionen borde ha bedömt huruvida de statligt ägda affärsbankerna är offentliga organ och huruvida den kreditriskbedömning som utfördes av dessa är tillräcklig. De vietnamesiska myndigheterna anser att denna analys skulle ha påverkat slutsatsen om förekomsten av ett finansiellt bidrag och också användningen av ett externt riktmärke för att fastställa den förmån som beviljades av programmet.
(249)
Som anges i skälen 242-243 visar den information och de bevis som inhämtades under undersökningen på betydande snedvridningar i det vietnamesiska banksystemet. På grund av dessa snedvridningar måste ett externt riktmärke användas för att fastställa storleken på en eventuell förmån i enlighet med reglerna i grundförordningen. Eftersom förmånerna för de vietnamesiska exporterande tillverkarna underskrider tröskelvärdet anser kommissionen inte att man behöver undersöka huruvida bankerna är offentliga organ och/eller huruvida riskbedömningen är tillräcklig, enligt vad som klargörs i skälen 231-232.
3.3.4 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter
(250)
Bägge samarbetsvilliga exporterande tillverkare hade tilldelats markanvändningsrättigheter i särskilda industrizoner. Medan Thai Binh-gruppen fick markanvändningsrättigheterna direkt från staten, hyrs marken till Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd (nedan kallat VNC) ut i andra hand genom ett företag som delvis ägs av staten.
(251)
Thai Binh-gruppen har tre tomter i industrizonen. Under undersökningsperioden var gruppen helt befriad från betalning av hyra för två tomter. Grunderna för befrielsen är dekret nr 121/2010/ND-CP och dekret nr 142/2005/ND-CP. Gruppen betalade inte heller hyra för en tredje tomt, eftersom ett administrativt förfarande för begäran om befrielse pågår. De befriade hyresnivåerna ligger långt under de nivåer som betalas av gruppen för andra liknande tomter som ligger nära industrizonen och verkar ligga långt under de vanliga prisnivåerna för mark i regionen.
(252)
VNC fick inte fullständig befrielse för markanvändningsrättigheter, men det var uppenbart att de fick en förmån under undersökningsperioden. VNC hyr tre tomter i andra hand från ett företag som delvis ägs av staten. Fastän Vietnams myndigheter hävdade att detta är transaktioner mellan privata parter strider upplysningarna i akten mot detta påstående. I VNC:s investeringslicens anges hyran av tomten som en förmån. I licensen förpliktigar Quang Ninhs folkkommitté VNC att hyra marken från detta företag. Enligt det ursprungliga kontraktet mellan det företag som delvis ägs av staten som hyr ut tomten till VNC och den lokala markmyndigheten är efterföljande överföring av marken endast möjlig på vissa villkor som fastställs av den lokala markmyndigheten. Detta visar att staten är inblandad i överföringen av marken mellan de två parterna.
(253)
Kommissionen jämförde de låga markpriserna med anknytning till överföringar i industrizonerna med ett riktpris för liknande mark för att bedöma förmånen. Resultaten tydde på att marknaden för mark i Vietnam tycks regleras och snedvridas genom statens inblandning, eftersom det förekommer befrielse eller förmånlig ersättning för markanvändningsrättigheterna i vissa industrizoner och gynnade affärssektorer. I just detta fall upptäckte kommissionen en överföring av markanvändningsrättigheter som var tillräckligt tillförlitlig, eftersom den berörda marken inte ligger i någon gynnad zon och eftersom det berörda företaget varken är aktivt i en sektor som har med polyesterstapelfibrer att göra eller uppmuntras enligt någon regeringsstrategi. Priserna inom ramen för överföringen används som ett riktvärde för bedömningen av förmånen, utan att detta påverkar eventuella slutsatser gällande den övergripande marknadssituationen för mark i Vietnam.
(254)
Förmånen för detta system låg på mellan 0,17 % och 0,37 %.
3.3.5 Program för befrielse från eller nedsättning av direkta skatter
(255)
Båda de samarbetsvilliga exporterade tillverkarna drog nytta av flera direkta skattelättnader baserade på de befrielser som förtecknas i deras investeringslicenser. Den rättsliga grunden för dessa befrielser är dekret nr 164/2003/ND-CP, ersatt av dekret nr 124/2008/ND-CP och 122/2011/ND-CP, cirkulär 140/2012, dekret nr 164/2003/ND-CP, som ändrats och kompletterats genom dekret nr 152/204/ND-CP om tull- och momsbefrielse för import av maskiner.
(256)
Enligt ovannämnda lagstiftning är direkta skattebefrielser och -nedsättningar bl.a. tillgängliga för företag i specifika industrizoner/-parker, företag som anställer ett stort antal anställda och företag som verkar inom vissa ekonomiska sektorer.
(257)
Subventionsbeloppet beräknas utifrån den förmån som beviljats mottagarna under undersökningsperioden. Mottagarens förmån anses vara den sammanlagda skatt som ska betalas på inkomster som beskattas enligt normal skattesats, efter avdrag av det som betalades med den minskade förmånliga skattesatsen eller det helt befriade skattebeloppet. De belopp som betraktas som en subvention grundas på de senaste årliga skatteåterbäringarna. Subventionen tilldelades på basis av hela företaget och uttrycktes som andel av cif-omsättningen för unionsexport.
(258)
Förmånen för detta system låg på mellan 0,11 % och 0,36 %.
3.3.6 Importtullbefrielse för importerat råmaterial
(259)
Båda de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna beviljades befrielse från betalning av tull på importerat råmaterial under undersökningsperioden. Den rättsliga grunden för denna befrielse är lagen om import- och exporttull nr 45/2005/QH11, som genomförs genom dekret nr 87/2010/ND-CP. Reglerna för inspektions- och övervakningssystemen och inspektions- och övervakningsförfarandena fastställs i cirkulär 194/2010TT.
(260)
Vietnams myndigheter rapporterade i sitt svar på frågeformuläret att de har ett restitutions-/suspensionssystem. Enligt lagstiftningen tillämpas befrielsen på importerade råmaterial som förbrukas vid tillverkningen av de exporterade produkterna. Tullavgifterna kan betalas tillbaka i förhållande till hur mycket importerat råmaterial som används i den exporterade slutprodukten.
(261)
Man fann att ingen av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna fick några ekonomiska förmåner genom detta system under undersökningsperioden. Fastän de befriades från betalning av importtull på råmaterial fann man ingen alltför stor avskrivning under undersökningsperioden. Bägge företagen hade en relativt liten inhemsk försäljning av den berörda produkten. Dessutom anskaffade de en betydande andel av det huvudsakliga råmaterialet inom landet, eftersom de volymer som de importerade för tillverkningen av den berörda exporterade produkten var otillräckliga.
(262)
Mot denna bakgrund ansågs det inte vara nödvändigt att dra någon slutsats om huruvida det rapporterade tullrestitutionssystemet överensstämmer med Världshandelsorganisationens regler och med artiklarna i bilagorna II och III i grundförordningen.
(263)
Efter meddelandet av uppgifter höll de vietnamesiska myndigheterna med om kommissionens slutsatser om detta program. De vill emellertid också påpeka att det vietnamesiska restitutionssystemet är helt i linje med reglerna i bilagorna II och III till grundförordningen, trots avsaknaden av slutsatser om denna fråga. Kommissionen noterar de vietnamesiska myndigheternas ståndpunkt. Med tanke på att de förmåner som beviljas de vietnamesiska exporterande tillverkarna understiger tröskelvärdet framhåller kommissionen dock åter att det för syftet med denna undersökning inte är nödvändigt att undersöka huruvida restitutionssystemet uppfyller reglerna i bilagorna II och III till grundförordningen, vilket förklaras i skälen 231-232.
3.3.7 Importtullbefrielse för importerade maskiner
(264)
Båda de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna beviljades befrielse från betalning av tull och moms för importerade maskiner under undersökningsperioden. Den rättsliga grunden för denna befrielse är lagen om import- och exporttull nr 45/2005/QH11, som genomförs genom dekret nr 87/2010/ND-CP. Reglerna för inspektions- och övervakningssystemen och inspektions- och övervakningsförfarandena fastställs i regeringsdekret nr 154/2005/N-CP, cirkulär 194/2010TT och cirkulär 117/2011.
(265)
Företagen ombads rapportera om sin maskinimport under en 10-årsperiod. Det var tydligt att de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna fick förmåner till följd av detta system, men förmånerna var inte särskilt stora. Detta beror på att företagens import av maskiner inte var betydande jämfört med omsättningen för EU-försäljningen av polyesterstapelfibrer. Eventuella förmåner försvagades också av det faktum att maskinerna skrevs av över ett antal år (vanligtvis tio) och förmånen under undersökningsperioden minskade därmed i motsvarande grad.
(266)
Förmånen för detta system låg på mellan 0,08 % och 0,1 %.
3.3.8 Subventionernas storlek
(267)
För de vietnamesiska exporterande tillverkarna varierar subventionernas storlek enligt bestämmelserna i den grundläggande antisubventionsförordningen, uttryckta som andel av värdet, mellan 0,6 % och 2,31 %. Subventionsmarginalen för hela landet är det vägda genomsnittet av de två marginalerna ovan, dvs. 1,25 %. Den subvention som beskrivs ovan tilldelades på basis av hela företaget och uttrycktes som andel av cif-omsättningen för unionsexport.
(268)
Efter meddelandet av uppgifter påpekade klaganden att det var oklart hur kommissionen beräknade intervallet för subventionsmarginalen och varför kommissionen inte hade använt sig av den högre av dessa marginaler, vilket skulle ha överskridit miniminivån. Som kommissionen har förklarat i föregående skäl varierar intervallet för de totala sammanlagda subventionerna för de samarbetande exporterande tillverkarna i Vietnam, uttryckt som andel av värdet, mellan 0,6 % som minst och 2,31 % som mest. Beräkningen av det viktade genomsnittet för dessa marginaler leder dock till ett landsspecifikt genomsnitt för subventionsmarginalen på 1,25 %, vilket underskrider tröskelvärdet. Detta är den metod som alltid används för att beräkna det landsspecifika genomsnittet för subventionsmarginalen i enlighet med de relevanta reglerna i grundförordningen.
3.3.9 Slutsatser om Vietnam
(269)
Subventionsnivån för hela Vietnam var 1,25 %. Eftersom denna nivå är försumbar konstateras det i enlighet med artikel 14.3 i grundförordningen att undersökningen bör avslutas beträffande import från Vietnam.
4. SKADA
4.1 DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN OCH UNIONSTILLVERKNINGEN
(270)
Den likadana produkten tillverkades av 18 unionstillverkare under undersökningsperioden. De utgör unionsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.
(271)
Unionens sammanlagda tillverkning uppgick till omkring 401 000 ton under undersökningsperioden. Kommissionen fastställde mängden på grundval av all tillgänglig information beträffande unionsindustrin, t.ex. kontrollerad produktion för de samarbetsvilliga unionstillverkare som ingick i stickprovet samt uppgifter som tillhandahölls av klaganden. De fyra unionstillverkare som ingick i stickprovet stod för 54 % av den totala försäljningen i unionen av den likadana produkten (se skäl 10).
4.2 FÖRBRUKNING I UNIONEN
(272)
Kommissionen fastställde förbrukningen i unionen på grundval av unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden enligt de uppgifter som tillhandahölls av klaganden och import från tredjeländer baserat på uppgifter från Eurostat.
(273)
Förbrukningen i unionen utvecklades på följande sätt:
Tabell 2
Förbrukning i unionen (ton)
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Total förbrukning i unionen
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Källa: Klagomålet, Eurostat.
(274)
Förbrukningen i unionen nådde sin högsta nivå under 2011 p.g.a. höjningen av priset på bomull som en följd av problemen i samband med bomullsskörden under 2010. Efterfrågan på polyesterstapelfibrer, som en ersättningsvara för bomull, ökade till följd av detta men sjönk igen året efter. Under undersökningsperioden ökade förbrukningen i unionen med 6 %.
4.3 IMPORT FRÅN DE BERÖRDA LÄNDERNA
4.3.1 Sammantagen bedömning av verkningarna av importen från de berörda länderna
(275)
Kommissionen undersökte om importen av polyesterstapelfibrer med ursprung i de berörda länderna borde bedömas sammantaget i enlighet med artikel 8.3 i grundförordningen.
(276)
Den subventionsmarginal som fastställdes beträffande import från Folkrepubliken Kina och Vietnam var lägre än det tröskelvärde som fastställs i artikel 8.3 a i grundförordningen.
(277)
Därför är inte villkoren för en sammantagen bedömning uppfyllda, och orsaksanalysen är därmed begränsad i fråga om verkningarna av importen från Indien.
4.3.2 Volym och marknadsandel för importen från Indien
(278)
Kommissionen fastställde importvolymen med uppgifter från Eurostat. Importens marknadsandel fastställdes på basis av importvolymen från Indien som en del av den sammanlagda förbrukningen i unionen (den senare fastställs av all unionsförsäljning av unionstillverkare plus all import av polyesterstapelfibrer till unionen).
(279)
Importen till unionen från Indien utvecklades enligt följande:
Tabell 3
Importvolym (ton) och marknadsandel
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Importvolym från Indien (ton)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Marknadsandel
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Källa: Eurostat.
(280)
Sammantaget var importen från Indien ganska stabil och stod för en unionsmarknadsandel på mellan 6 % och 7,5 % under skadeundersökningsperioden.
4.3.3 Priser på importen från Indien och prisunderskridande
(281)
Kommissionen fastställde importpriserna på grundval av Eurostats statistik och kontrollerade uppgifter från samarbetsvilliga exportörer. Prisunderskridandet för importen fastställdes på grundval av kontrollerade uppgifter som tillhandahållits av samarbetsvilliga exportörer och samarbetsvilliga unionstillverkare.
(282)
Det genomsnittliga priset för importen till unionen från Indien utvecklades på följande sätt:
Tabell 4
Importpriser (euro/ton)
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Indien
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Källa: Eurostat och kontrollerade uppgifter från samarbetsvilliga exportörer.
(283)
En prisökning för polyesterstapelfibrer iakttogs 2011, vilket är det år då den tidigare nämnda bomullskrisen inträffade. Priserna sjönk under efterföljande år men var fortsatt högre än 2010. Under undersökningsperioden var priset 18 % högre än priset för polyesterstapelfibrer under 2010.
(284)
Kommissionen fastställde prisunderskridandet under undersökningsperioden genom att jämföra det vägda genomsnittet för importpriserna per produkttyp för import från de samarbetsvilliga indiska tillverkare som ingick i stickprovet till den första oberoende kunden på unionsmarknaden, med lämpliga justeringar för importtull och kostnader efter import och de vägda genomsnittliga försäljningspriser som debiteras icke-närstående kunder på unionsmarknaden för samma produkttyper för de unionstillverkare som ingick i stickprovet, justerat till nivån fritt fabrik.
(285)
Prisjämförelsen gjordes för varje enskild produkttyp för transaktioner i samma handelsled, efter justering av priserna där detta var nödvändigt, och efter avräkning av rabatter och avdrag. Resultatet av jämförelsen uttrycktes som andel av unionsindustrins omsättning under undersökningsperioden. Det visade en vägd genomsnittlig underskridandemarginal på mellan 4,1 % och 43,7 % för importen från Indien till unionsmarknaden.
4.4 UNIONSINDUSTRINS EKONOMISKA SITUATION
4.4.1 Allmänna anmärkningar
(286)
I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen omfattade granskningen av den subventionerade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska faktorer som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(287)
Som nämndes i skäl 10 användes ett stickprovsförfarande för fastställandet av den eventuella skada som unionsindustrin lidit.
(288)
För skadeanalysen skiljde kommissionen mellan makroekonomiska och mikroekonomiska indikatorer. Kommissionen bedömde de makroekonomiska indikatorerna på grundval av uppgifter i klagomålet, ytterligare upplysningar som tillhandahållits av klaganden under förfarandets gång och Eurostat. Dessa uppgifter gällde alla unionstillverkare. Kommissionen bedömde de mikroekonomiska indikatorerna på grundval av vederbörligen kontrollerade uppgifter i svaren på frågeformulären från de unionstillverkare som ingick i stickprovet. Båda uppgiftsuppsättningarna var representativa för unionsindustrins ekonomiska situation.
(289)
De makroekonomiska indikatorerna är produktion, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning och produktivitet.
(290)
De mikroekonomiska indikatorerna är genomsnittspriser per enhet, enhetskostnad, arbetskraftskostnader, lager, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.
4.4.2 Makroekonomiska indikatorer
4.4.2.1 Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(291)
Den totala tillverkningen och produktionskapaciteten och det totala kapacitetsutnyttjandet i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 5
Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Produktionsvolym (ton)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Produktionskapacitet (ton)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Kapacitetsutnyttjande
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Källa: Klaganden (CIRFS).
(292)
Produktionsvolymen ökade med 11 % under skadeundersökningsperioden. Denna ökning skedde enbart under undersökningsperioden (som omfattar de 12 senaste månaderna av skadeundersökningsperioden). Under den del av skadeundersökningsperioden som föregår undersökningsperioden (dvs. 2011 och 2012) sjönk eller stagnerade unionsindustrins produktionsvolym.
(293)
Tvärtom gick produktionskapaciteten ned, med en minskning på 5 % under undersökningsperioden. Tillsammans med den uppåtgående trenden för produktionsvolym (se skäl 292) ökade kapacitetsutnyttjandet med 17 %. Observera att kapacitetsutnyttjandet under 2010, vilket används som en grund för trendanalysen, var lågt för en kapitalintensiv industri som industrin för polyesterstapelfibrer och under undersökningsperioden var kapacitetsutnyttjandet 85,9 %.
4.4.2.2 Försäljningsvolym och marknadsandel
(294)
Unionsindustrins försäljningsvolym och marknadsandel utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 6
Försäljningsvolym och marknadsandel
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Sammanlagd försäljningsvolym på unionsmarknaden (ton)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Marknadsandel
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Källa: Eurostat, klaganden (CIRFS).
(295)
Försäljningsvolymen på unionsmarknaden minskade under 2011 och 2012, men upplevde en liten återhämtning under undersökningsperioden. En sammantagen minskning på 6 % iakttogs dock i förhållande till försäljningsvolymerna under 2010.
(296)
Unionsindustrins marknadsandel minskade avsevärt under hela skadeundersökningsperioden. Den största minskningen av marknadsandelar skedde 2011, men den nedåtgående trenden fortsatte under 2012 och undersökningsperioden och ledde till en sammantagen förlust av marknadsandelar under skadeundersökningsperioden på 11 %.
4.4.2.3 Tillväxt
(297)
Trots den måttliga förbrukningstillväxten i unionen under skadeundersökningsperioden (plus 6 %) och ökningen i fråga om produktionsvolym för unionstillverkarna (plus 11 %) minskade unionstillverkarnas försäljning med 6 %.
4.4.2.4 Sysselsättning och produktivitet
(298)
Sysselsättningen och produktiviteten utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 7
Sysselsättning och produktivitet
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Antal anställda
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivitet (ton/anställd)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Källa: Klaganden (CIRFS).
(299)
Antalet anställda ökade stadigt under skadeundersökningsperioden, vilket ledde till en ökning på 6 %, tillsammans med den ökning av produktionen som tas upp i skäl 292.
(300)
Produktiviteten minskade under 2011 och 2012 eftersom antalet anställda ökade medan produktionsvolymen stagnerade under de åren. Sammantaget skedde en ökning på 4 % under skadeundersökningsperioden.
4.4.3 Mikroekonomiska indikatorer
4.4.3.1 Priser och faktorer som påverkar priserna
(301)
De utvalda unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspris per enhet till icke-närstående kunder i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 8
Försäljningspriser i unionen
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Genomsnittligt försäljningspris per enhet i unionen på den sammanlagda marknaden (euro/ton)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Produktionskostnad per enhet (euro/ton)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Källa: Kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i stickprovet.
(302)
Den största ökningen i försäljningspriser i unionen iakttogs 2011, när polyesterstapelfibrer såldes för 25 % mer än det genomsnittliga försäljningspriset för 2010. Detta berodde på bomullskrisen under 2011, när efterfrågan på polyesterstapelfibrer steg som en ersättningsvara för bomull, som det rådde brist på p.g.a. 2010 års dåliga skörd. Unionens försäljningspriser ökade generellt med 16 % under skadeundersökningsperioden.
(303)
Produktionskostnaden per enhet ökade också under skadeundersökningsperioden med en höjdpunkt på 15 % år 2011 till följd av de ökade bensinpriserna under det året, vilket är en stor kostnadsdrivare. Den sammanlagda ökningen av produktionskostnaden per enhet var 6 % under skadeundersökningsperioden.
4.4.3.2 Lönekostnader
(304)
De utvalda unionstillverkarnas genomsnittliga lönekostnader utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 9
Genomsnittliga lönekostnader per anställd
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Genomsnittliga lönekostnader per anställd (euro)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Källa: Kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i stickprovet.
(305)
De genomsnittliga lönekostnaderna per anställd sjönk först under 2011 och ökade sedan långsamt under åren efter. Under skadeundersökningsperioden ökade kostnaderna med 3 %.
4.4.3.3 Lager
(306)
De genomsnittliga lagernivåerna för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 10
Lager
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Utgående lager (ton)
15 731
16 400
15 731
19 108
Index
100
104
96
121
Utgående lager som andel av produktionen
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Källa: Kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i stickprovet.
(307)
Det utgående lagret ökade, med undantag för 2012, och resulterade i en total ökning på 21 % under undersökningsperioden. Detta motsvarar ökningen i produktionsvolym (en total ökning på 11 %), medan försäljningsvolymen sjönk under skadeundersökningsperioden (en total minskning på 6 %). Dessa trender återspeglades även i de utgående lagren som andel av produktionen.
4.4.3.4 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga
(308)
Lönsamheten, kassaflödet, investeringarna och räntabiliteten för de utvalda unionstillverkarna utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 11
Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet
2010
2011
2012
Undersökningsperioden
Lönsamhet vid försäljning i unionen till icke-närstående kunder (% av omsättningen)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Kassaflöde (euro)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investeringar (euro)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Räntabilitet
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Källa: Kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i stickprovet.
(309)
Kommissionen fastställde lönsamheten för de utvalda unionstillverkarna genom att uttrycka nettovinsten före skatt på försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder i unionen som andel av omsättningen av sådan försäljning. Lönsamhetsmarginalerna varierade under skadeundersökningsperioden. Lönsamheten förbättrades generellt sett genom att gå från betydande förluster under 2010 till nollresultat under undersökningsperioden.
(310)
Nettokassaflödet är unionstillverkarnas förmåga att själva finansiera sina verksamheter. Trenden för nettokassaflöden utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden.
(311)
Investeringarna nådde sin högsta nivå under 2011 med en ökning på 46 % jämfört med de investeringar som gjordes under 2010, men följde en nedåtgående trend under de efterföljande åren. Investeringarna minskade med 21 % under skadeundersökningsperioden.
(312)
Räntabiliteten är vinsten som andel av det bokförda nettovärdet av investeringarna. Den utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden.
(313)
Ingen av de unionstillverkare som ingick i stickprovet uppgav sig ha haft svårt att anskaffa kapital under skadeundersökningsperioden.
4.4.4 Slutsats om skadan
(314)
Importen från Indien förblev stabil (och stod för en unionsmarknadsandel på mellan 6 % och 7 % under skadeundersökningsperioden). Underskridandet var stort (upp till 43,7 %).
(315)
De flesta skadeindikatorer förbättrades. Unionstillverkarnas lönsamhet gick upp med nästan 6 procentenheter, men den genomsnittliga lönsamhetsmarginalen låg fortfarande på en otillfredsställande nollresultatsnivå på 0,3 % under undersökningsperioden. Kapacitetsutnyttjandet ökade från 74 % till 86 %. Detta berodde dock på en ökning av unionens produktionsvolym och en minskning av unionskapaciteten. De genomsnittliga försäljningspriserna i unionen nådde sin höjdpunkt under 2011, vilken orsakades av den betydande höjningen av bomulls- och bensinpriserna. Unionens genomsnittliga försäljningspriser ökade totalt sett med 16 % under skadeundersökningsperioden. Även räntabiliteten och kassaflödet utvecklades positivt, och sysselsättningen ökade också under skadeundersökningsperioden. Tecken på återhämtning noterades därmed i en fortsatt skadlig situation.
(316)
Följande skadeindikatorer utvecklades negativt under skadeundersökningsperioden: Unionstillverkarnas marknadsandel i unionen sjönk från 45,3 % till 40,2 % när försäljningsvolymen på unionsmarknaden gick ned med 6 %. Investeringsnivån sjönk totalt sett, med undantag för 2011. Kapaciteten sjönk med 5 % under skadeundersökningsperioden (se skäl 293).
(317)
Sammantaget kan situationen för unionsindustrin beskrivas som skadlig, även om den tydligt har förbättras under de senaste åren. Mot bakgrund av ovanstående drog kommissionen slutsatsen att unionsindustrin lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.4 i grundförordningen.
(318)
Klaganden menade, som en synpunkt på meddelandet av uppgifter, att det faktum att den indiska andelen av unionsmarknaden är stabil skulle bero på väsentlig subventionering. Kommissionen upptäckte faktiskt utjämningsbara subventioner (se skäl 229), men något orsakssamband kunde inte fastställas mellan dem och den skadliga situationen inom unionsindustrin (se skälen 319-323).
5. ORSAKSSAMBAND
(319)
I enlighet med artikel 8.5 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den subventionerade importen från Indien vållade unionsindustrin väsentlig skada. I enlighet med artikel 8.6 i grundförordningen undersökte kommissionen även huruvida andra kända faktorer samtidigt kunde ha skadat unionsindustrin. Kommissionen säkerställde att eventuell skada som orsakats av andra faktorer än den subventionerade importen från Indien inte tillskrevs den subventionerade importen. Dessa faktorer är import från andra tredjeländer, unionsindustrins exportresultat och förbrukning.
5.1 VERKNINGARNA AV DEN SUBVENTIONERADE IMPORTEN
(320)
Med hänsyn till resultaten gällande subventionering som understiger tröskelvärdet för Kina och Vietnam (se skälen 76 och 231) uppfylls inte villkoren för en sammantagen bedömning. Orsaksanalysen rör därför enbart verkningarna av importen från Indien.
(321)
Under skadeundersökningsperioden sjönk unionsindustrins marknadsandel från 45,3 % till 40,2 %, medan marknadsandelen för den indiska importen förblev ganska stabil på 6-7 %. Förbrukningen ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Unionsindustrin kunde därmed inte dra nytta av denna tillväxt genom att öka sin marknadsandel, men detta kan rimligtvis inte tillskrivas den indiska marknadsandelen eftersom den var konstant.
(322)
De genomsnittliga Eurostatpriserna för polyesterstapelfibrer från Indien var lägre än de genomsnittliga priserna för polyesterstapelfibrer från de flesta andra länder, men det är viktigt att observera att det finns stora skillnader mellan kvaliteter och produkttyper. Hur som helst visade exakta jämförelser mellan varje typ på ett väsentligt underskridande beträffande importen från Indien.
(323)
Trots det väsentliga underskridandet kan inte slutsatsen dras att den indiska importen har orsakat skadan. Minskningen av unionsindustrins marknadsandel (minus 5,1 procentenheter) kan inte tillskrivas utvecklingen av de indiska importvolymerna eftersom landets marknadsandel förblev relativt stabil (upp med endast 0,7 procentenheter under skadeundersökningsperioden). Dessutom har de genomsnittliga priserna för importen från Indien ökat med 18 % under skadeundersökningsperioden. Priserna för den indiska importen verkar inte har lett till en prissänkning, eftersom unionsindustrins finansiella situation har förbättrats avsevärt under skadeundersökningsperioden, trots att den fortfarande var skadlig under undersökningsperioden.
5.2 INVERKAN AV ANDRA FAKTORER
5.2.1 Import från tredjeländer
(324)
Importvolymen från tredjeländer utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 12
Import från tredjeländer
Land
2010
2011
2012
Undersöknings-perioden
Sydkorea
Volym (ton)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Marknadsandel
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Taiwan
Volym (ton)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Marknadsandel
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Kina
Volym (ton)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Marknadsandel
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turkiet
Volym (ton)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Marknadsandel
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Volym (ton)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Marknadsandel
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Genomsnittligt pris (euro/ton)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonesien
Volym (ton)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Marknadsandel
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Genomsnittspris
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thailand
Volym (ton)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Marknadsandel
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Övrig import
Volym (ton)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Marknadsandel
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Källa: Eurostat.
(325)
Den största importandelen (181 540 ton, vilket utgör en marknadsandel på 20,4 %, under undersökningsperioden) står Sydkorea för, vars marknadsandel ökade med 4,9 procentenheter under skadeundersökningsperioden. Taiwan är den näst största exportören till unionen. Fastän importen från Taiwan under skadeundersökningsperioden minskade (minus 4,1 procentenheter) var Taiwans marknadsandel fortfarande 10,4 % under undersökningsperioden. Den fjärde största på listan över exportörer (efter Indien, som är den tredje största) är Kina, vars marknadsandel ökade med 4,4 procentenheter till en nivå på 5 %. Importen från andra tredjeländer är mindre än importen från Indien, men stora mängder polyesterstapelfibrer importeras även från Turkiet, Vietnam, Indonesien och Thailand (alla fyra med relativt stabila marknadsandelar). Tillsammans står importen från Turkiet, Vietnam, Indonesien och Thailand för en marknadsandel på omkring 12 % (12,4 % under undersökningsperioden).
(326)
Det är värt att notera den ökande importen från i synnerhet Sydkorea. Den sydkoreanska importen var under undersökningsperioden tre gånger större än den indiska importvolymen. Den ökade med 40 % under skadeundersökningsperioden och landets marknadsandel ökade med 4,9 procentenheter till 20,4 %. Importen från Kina ökade också kraftigt med mer än 700 % i volym eller 4,4 procentenheter i marknadsandelar. Importen från Kina underskred också markant unionsindustrins priser.
(327)
Mot denna bakgrund dras slutsatsen att om den skadliga situationen för unionsindustrin har varit ett resultat av import, så beror detta snarare på import från andra källor än Indien.
(328)
Efter meddelandet av uppgifter anmärkte klaganden på att kommissionen inte undersökte Kinas och Vietnams exportpriser närmare. Det erinras om att subventionsnivåer som understeg tröskelvärdet upptäcktes för både Kina och Vietnam. Kommissionen bedömde därför exportpriserna för dessa två länder i sin analys av orsakssambandet gällande verkningarna av andra faktorer, och gjorde inte någon samlad bedömning av importen från samtliga tre länder som berördes av förfarandet, eftersom det slogs fast att de subventioner som upptäcktes i Kina och Vietnam understeg tröskelvärdet, vilket förklaras i skälen 275-277.
(329)
Klaganden lämnade synpunkter på det genomsnittliga priset på importen från Sydkorea liksom på den (knappa) ökningen av deras volym mellan 2011 och 2012. Med tanke på den totala ökningen av både den sydkoreanska importens volym och marknadsandel under skadeperioden och på att dess genomsnittliga priser är lägre än unionsindustrins genomsnittliga försäljningspriser står kommissionen fast vid att den sydkoreanska importen är en relevant annan faktor i analysen av orsakssambandet.
(330)
Klaganden hänvisade också till de genomsnittliga importpriserna för de tre länder som inledningsvis omfattades av detta förfarande och för Sydkorea och Taiwan för perioden mellan januari och juli 2014. Detta motsvarar dock inte skadeundersökningsperioden, som sträcker sig från 2010 fram till slutet på undersökningsperioden. Denna synpunkt avvisas därför.
5.2.2 Unionsindustrins exportresultat
(331)
Volymen och det genomsnittliga värdet på unionsindustrins export utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:
Tabell 13
Unionstillverkarnas exportresultat
2010
2011
2012
Undersökningsperioden
Exportvolym (ton)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Genomsnittligt pris (euro/ton)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Källa:
Volym: Klaganden (CIRFS).
Värde: Kontrollerade uppgifter från de unionstillverkare som ingick i stickprovet.
(332)
Unionsindustrin säljer främst specialprodukter utanför EU, vilket förklarar det högre genomsnittliga försäljningspriset på de marknaderna.
(333)
Exportvolymen för unionstillverkarna i stickprovet ökade med nästan 30 % under skadeundersökningsperioden, med en höjdpunkt under 2012. De genomsnittliga försäljningspriserna steg under 2011 och stannade sedan på en stabil nivå fram till undersökningsperioden.
(334)
Trots det goda exportresultatet för unionstillverkarna i stickprovet var de absoluta exporterade volymerna relativt små jämfört med de försäljningsvolymer som såldes i unionen. Deras verkningar var därför inte tillräckliga för att kompensera för den svåra och skadliga situationen på unionens inhemska marknad.
5.2.3 Förbrukning
(335)
Unionsmarknaden för polyesterstapelfibrer var 838 397 ton under 2010 och uppnådde 890 992 ton under undersökningsperioden. Detta innebär en marknadstillväxt på 6 % under skadeundersökningsperioden. Med andra ord förekom ingen minskning av efterfrågan som kunde ha bidragit till den skadliga situationen inom unionsindustrin.
5.2.4 Ekonomisk kris
(336)
En användarorganisation, handelskammaren i ett av de berörda länderna och en myndighet menade att skadan orsakades av den ekonomiska krisen. Detta argument håller inte eftersom unionsmarknaden för polyesterstapelfibrer ökade med 6 % och de genomsnittliga försäljningspriserna i unionen också ökade med 16 %.
(337)
Handelskammaren påpekade också att efterfrågan på specialpolyesterstapelfibrer sjönk p.g.a. den ekonomiska krisen, medan efterfrågan på polyesterstapelfibrer som handelsvara ökade. Det erinras om att specialpolyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som handelsvara har samma fysikaliska och kemiska egenskaper och att deras slutanvändning i princip är densamma. Alla produkttyper är visserligen inte utbytbara, men tidigare undersökningar och den nuvarande undersökningen visar att det åtminstone föreligger en delvis utbytbarhet och överlappande användning för de olika produkttyperna. Därför avvisas detta argument.
5.2.5 Högt kapacitetsutnyttjande
(338)
En myndighet hävdade att skada, i form av förlust av marknadsandelar, inte kunde ha orsakats av subventionerad import med tanke på unionsindustrins höga kapacitetsutnyttjande. Unionsindustrins kapacitetsutnyttjande gick faktiskt upp under skadeundersökningsperioden, men det kom aldrig ens nära gränserna för den tillgängliga kapaciteten. Vid sin högsta nivå, vilken nåddes under undersökningsperioden, var kapacitetsutnyttjandet 85,9 %. Detta lämnar tillräcklig marginal för att öka produktionen ytterligare. Eftersom unionstillverkarnas försäljningsvolym i unionen inte följde den uppåtgående förbrukningstrenden anses dock ändå förlusten av marknadsandelar vara en av indikatorerna för den skadliga situationen inom unionsindustrin.
5.3 SLUTSATS OM ORSAKSSAMBANDET
(339)
På grundval av ovanstående anser kommissionen att det inte är möjligt att fastställa ett orsakssamband mellan den skadliga situationen för unionsindustrin och den subventionerade importen från Indien. Denna slutsats baseras först och främst på den relativt låga och endast obetydligt ökande marknadsandelen för importen från Indien (från 6,1 % till 6,8 %) i jämförelse med den mycket större men ändå betydligt minskande marknadsandelen för unionsindustrin (från 45,3 % till 40,2 %). För det andra har importen från vissa andra länder (Sydkorea, Taiwan, Kina) varit mer omfattande och/eller ökat kraftigare, och detta måste därför, om importen har bidragit till den skada som unionsindustrin lidit, tillskrivas importen från de länderna snarare än importen från Indien (se skälen 325-327).
(340)
Det kunde därför inte fastställas något orsakssamband enligt artikel 8.5 och 8.6 i grundförordningen mellan den subventionerade importen från Indien och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
6. SLUTSATS
(341)
Förfarandet bör därför avslutas eftersom subventionen för Folkrepubliken Kina och Vietnam understeg tröskelvärdet och eftersom det inte förelåg något orsakssamband mellan skada och subvention i fråga om importen från Indien.
(342)
Den kommitté som inrättats genom artikel 25.1 i grundförordningen har inte avgett något yttrande.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Härmed avslutas antisubventionsförfarandet beträffande import av syntetstapelfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00 och med ursprung i Folkrepubliken Kina, Indien och Vietnam.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 16 december 2014.