РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 513/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 април 2014 година
за създаване на инструмента за финансово подпомагане на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи като част от фонд „Вътрешна сигурност“ и за отмяна на Решение 2007/125/ПВР на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 82, параграф 1, член 84 и член 87, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Целта на Съюза за осигуряване на високо равнище на сигурност в рамките на пространство на свобода, сигурност и правосъдие съгласно член 67, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) следва да се осъществява, inter alia, посредством мерки за предотвратяване и борба с престъпността, както и чрез мерки за координиране и сътрудничество между правоприлагащите органи и други национални органи на държавите членки, включително Европол или други компетентни органи на Съюза, и със съответните трети държави и международни организации.
(2)
За постигането на тази цел следва да бъдат предприети засилени действия на равнището на Съюза за защита на населението и благата от заплахи, които са все по-транснационални по своя характер, и за подпомагане на работата, извършвана от компетентните органи на държавите членки. Тероризмът, организираната престъпност и пътуващата престъпност, трафикът на наркотици, корупцията, престъпленията в кибернетичното пространство, трафикът на хора и оръжия, inter alia, продължават да са предизвикателство за вътрешната сигурност на Съюза.
(3)
Стратегията на Европейския съюз за вътрешна сигурност („Стратегията за вътрешната сигурност“), приета от Съвета през февруари 2010 г., представлява споделена програма за справяне с тези общи предизвикателства, свързани със сигурността. Съобщението на Комисията от 22 ноември 2010 г., озаглавено „Стратегията за вътрешна сигурност на ЕС в действие: пет стъпки към една по-сигурна Европа“ превръща принципите и насоките на стратегията в конкретни действия, като определя пет стратегически цели: разбиване на международните престъпни мрежи, предотвратяване на тероризма и мерки срещу радикализацията и набирането на терористи, повишаване на нивото на сигурност за гражданите и предприятията в киберпространството, укрепване на сигурността чрез управление на границите и подобряване на устойчивостта на Европа спрямо кризи и бедствия.
(4)
Ключови принципи, ръководещи изпълнението на Стратегията за вътрешна сигурност, следва да бъдат солидарността между държавите членки, яснотата относно разпределението на задачите, зачитането на основните права и свободи и на принципите на правовата държава, надлежното отчитане на глобалната перспектива и на връзката и необходимата съгласуваност с външната сигурност.
(5)
За да се насърчи прилагането на Стратегията за вътрешна сигурност и да се гарантира, че тя действително функционира, на държавите членки следва да се осигури подходящо финансово подпомагане от страна на Съюза, като се създаде и управлява фонд „Вътрешна сигурност“ („Фондът“).
(6)
Фондът следва да отразява необходимостта от повишена гъвкавост и опростяване, като същевременно спазва изискванията за предвидимост и гарантира справедливо и прозрачно разпределение на ресурсите с цел постигане на общите и специфичните цели, предвидени в настоящия регламент.
(7)
Ефективността на мерките и качеството на разходите представляват ръководни принципи при прилагането на фонда. Освен това фондът следва също да бъде прилаган по възможно най-ефективния и улесняващ потребителите начин.
(8)
В период на финансови ограничения за политиките на Съюза, преодоляването на икономическите трудности изисква подновена гъвкавост, новаторски организационни мерки, по-добро използване на съществуващите структури и координация между институциите и агенциите на Съюза и националните органи и с трети държави.
(9)
Необходимо е да се увеличи максимално въздействието на финансирането от Съюза чрез мобилизиране, обединяване и допълване на публични и частни финансови ресурси.
(10)
Цикълът на политиката на ЕС, установен от Съвета на 8 - 9 ноември 2010 г., има за цел да противодейства по последователен и методичен начин на най-значимите заплахи за Съюза от тежката и организираната престъпност чрез оптимално сътрудничество между компетентните служби. С цел подкрепа на този многогодишен цикъл финансирането по Инструмента, създаден с настоящия регламент („Инструментът“) следва да си служи с всички възможни методи на приложение, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (4), включително по целесъобразност - непряко управление, за да гарантира навременно и ефикасно изпълнение на дейностите и проектите.
(11)
Поради правните особености, приложими към дял V от ДФЕС, не е възможно Фондът да се създаде като един-единствен финансов инструмент. Поради това фондът следва да се създаде като цялостна рамка за финансово подпомагане от Съюза в областта на вътрешната сигурност, която обхваща Инструмента и Инструмента за финансово подпомагане за външните граници и визите, създаден с Регламент (ЕС) № 515/2014 на Европейския парламент и на Съвета (5). Тази цялостна рамка следва да се допълни от Регламент (ЕС) № 514/2014 на Европейския парламент и на Съвета (6).
(12)
На трансграничните престъпления като трафик на хора и експлоатация на незаконна имиграция от страна на престъпни организации може да се противодейства ефективно чрез полицейско сътрудничество.
(13)
Общите средства, предвидени за настоящия регламент и за Регламент (ЕС) №. 515/2014 заедно установяват финансовия пакет за целия срок на действие на Фонда, който следва да представлява основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (7) за Европейския парламент и Съвета по време на годишната бюджетна процедура.
(14)
В резолюцията на Европейския парламент от 23 октомври 2013 г. относно организираната престъпност, корупцията и изпирането на пари се отчита, че борбата срещу организираната престъпност представлява предизвикателство за Европа и се призовава за засилване на сътрудничеството между държавите членки в областта на правоприлагането, тъй като ефективното противодействие на организираната престъпност е от основно значение за защитата на законната икономика от типични престъпни явления като изпирането на незаконно придобити средства.
(15)
В цялостната рамка на Фонда финансовата помощ по Инструмента се предоставя за подпомагане на полицейското сътрудничество, обмена и достъпа до информация, предотвратяването на престъпността и борбата с трансграничната, тежката и организираната престъпност, включително тероризма, корупцията, трафика на наркотици, трафика на хора и оръжия, експлоатацията на незаконна имиграция, сексуалната експлоатация на деца, разпространението на изображения на насилие с деца и детската порнография, киберпрестъпността, изпирането на незаконно придобити средства, защитата на населението и на критичната инфраструктура срещу инциденти, свързани със сигурността, както и ефективното управление на рисковете и кризисните ситуации, свързани със сигурността, като се отчитат общите политики (стратегии, цикли на политики, програми и планове за действие), законодателство и практическо сътрудничество.
(16)
С финансовата помощ в тези области следва по-специално да се подпомагат действия за насърчаване на трансгранични съвместни операции, достъп и обмен на информация, обмен на най-добри практики, улеснени и защитени комуникационни връзки и координация, обучение и обмен на персонал, дейности по анализ, наблюдение и оценяване, цялостни оценки на заплахите и рисковете в съответствие с установените в ДФЕС правомощия, дейности за повишаване на осведомеността, изпитване и валидиране на нови технологии, научни изследвания, придобиването на оперативно съвместимо техническо оборудване и сътрудничество между държавите членки и съответните органи на Съюза, включително Европол. Финансовата подкрепа в тези области следва да подпомага единствено действия, които съответстват на приоритетите и инициативите, установени на равнището на Съюза, по-конкретно онези от тях, които са получили подкрепата на Европейския парламент и Съвета.
(17)
Във всеобхватната рамка на стратегията на Съюза за борба с наркотиците, която се застъпва за балансиран подход, основан на едновременно намаляване в търсенето и предлагането, предоставената по настоящия инструмент финансова помощ следва да подкрепя всички действия, насочени към предотвратяване и борба с трафика на наркотици (намаляване на предлагането), и по-конкретно мерките, насочени към производството, изработването, извличането, продажбата, транспорта, вноса и износа на забранени наркотични вещества, включително притежаването и закупуването на такива вещества с цел участие в дейности за трафик на наркотици.
(18)
Подпомаганите чрез настоящия инструмент мерки в трети държави или по отношение на трети държави следва да се приети във взаимодействие и съгласувано с други действия извън Съюза, подпомагани чрез географските и тематичните инструменти на Съюза за външно подпомагане. По-специално при изпълнението на такива действия следва да се търси пълна съгласуваност с принципите и общите цели на външната дейност и външната политика на Съюза по отношение на съответната държава или регион, както и по отношение на демократичните принципи и ценности, основните свободи и права, принципите на правовата държава и суверенитета на трети държави. Мерките не следва да са предназначени за пряко подпомагането на насочени към развитието действия, а следва да допълват, когато е целесъобразно, финансовата помощ, предоставяна чрез инструментите за външна помощ. Следва да се търси също така съгласуваност с хуманитарната политика на Съюза, особено по отношение на прилагането на спешни мерки.
(19)
Инструментът следва да се прилага при пълно спазване на правата и принципите, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз и на международните задължения на Съюза.
(20)
Съгласно член 3 от Договора за Европейския съюз (ДЕС) Инструментът следва да подкрепя дейности, които гарантират закрилата на децата срещу насилие, злоупотреба, експлоатация и оставяне без надзор. Инструментът следва да подкрепя предпазни мерки и помощ за деца, които са свидетели и жертви, по-специално непридружаваните деца или децата, които по други причини се нуждаят от настойничество или попечителство.
(21)
Инструментът следва да допълни и засили дейностите, предприети с цел развиване на сътрудничество между Европол или други компетентни органи на Съюза и държавите членки с цел постигане на целите на Инструмента в областта на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността, както и управлението на кризи. Това, inter alia, означава, че при съставянето на националните си програми държавите членки следва да имат предвид разработената от Европол информационна база данни, както и аналитичните инструменти и оперативните и техническите насоки, по-конкретно информационната система на Европол (EIS), приложението на Европол за мрежа за сигурен обмен на информация (SIENA) и оценката на заплахата за ЕС от тежка и организирана престъпност.
(22)
За да се осигури еднаквото изпълнение на Фонда, бюджетът на Съюза, отпуснат за Инструмента, се усвоява чрез пряко и непряко управление, по отношение на действия от особен интерес за Съюза („действия на Съюза“), действия за спешно подпомагане и за техническа помощ, и чрез споделено управление по отношение на националните програми и действия, изискващи административна гъвкавост.
(23)
По отношение на средствата, усвоени в рамките на споделеното управление, е необходимо да се гарантира, че националните програми на държавите членки съответстват на приоритетите и целите на Съюза.
(24)
Средствата, отпуснати на държавите членки за усвояване посредством техните национални програми, следва да бъдат установени в настоящия регламент и разпределени въз основа на ясни, обективни и съпоставими критерии Посочените критерии следва да са свързани с обществените блага, които трябва да бъдат защитени от държавите членки, и със степента на финансовия им капацитет да осигурят високо равнище на вътрешна сигурност, като например броя на населението, размера на територията на държавите членки и техния брутен вътрешен продукт. Освен това, тъй като в оценката на заплахата, която организираната престъпност представлява за ЕС за 2013 г., се посочва ключовото значение на пристанищата и летищата в качеството им на входни пунктове за престъпните организации за трафик на хора и на нелегални стоки, специфичната уязвимост на посочените външни граници, която се проявява в маршрутите, използвани за различните видове трафик, следва да бъде взета предвид при разпределянето на наличните ресурси за действия, предприемани от държавите членки, като се прилагат критерии, отнасящи се до броя на пътниците и теглото на товарите, обработени през международните летища и пристанища.
(25)
За да се засилят солидарността и поделянето на отговорността за общите политики, стратегии и програми на Съюза, държавите членки следва да бъдат насърчавани да използват част от общите средства, заделени за националните им програми, за постигането на стратегическите приоритети на Съюза, определени в приложение I към настоящия регламент. За проекти, свързани с тези приоритети, приносът на Съюза към общите допустими разходи следва да бъде увеличен до 90 % в съответствие с Регламент (ЕС) № 514/2014.
(26)
Таванът на средствата, които остават на разположение на Съюза, следва да бъде в допълнение към средствата, отпуснати на държавите членки за изпълнението на техните национални програми. Това ще гарантира, че в дадена бюджетна година Съюзът е в състояние да подпомага действия, които са от особен интерес за него, като проучвания, изпитване и утвърждаване на нови технологии, транснационални проекти, изграждане на мрежи от контакти и обмен на най-добри практики, наблюдение на прилагането на съответното право на Съюза и на политиките и действията на Съюза в трети държави и по отношение на трети държави. Подпомаганите действия следва да бъдат синхронизирани с приоритетите, определени в съответните стратегии, програми, планове за действие и оценки на рисковете и заплахите на Съюза.
(27)
С цел да се допринесе за постигането на общата цел на Инструмента държавите членки следва да гарантират, че националните им програми включват дейности, насочени към всички специфични цели на Инструмента и че разпределението на средствата между целите е пропорционално на предизвикателствата и потребностите и че то гарантира, че целите могат да бъдат постигнати. Когато дадена национална програма не преследва нито една от специфичните цели или разпределените средства са под минималните проценти, определени в настоящия регламент, засегнатата държава членка следва да представи обосновка в рамките на програмата.
(28)
За да се увеличи капацитетът на Съюза да реагира незабавно в случай на инциденти, свързани със сигурността, или възникващи нови заплахи за Съюза, следва да се даде възможност за предоставяне на спешно подпомагане в съответствие с рамката, установена в Регламент (ЕС) №. 514/2014.
(29)
Финансирането от бюджета на Съюза следва да се съсредоточи върху дейности, при които интервенциите на Съюза могат да придадат добавена стойност в сравнение със самостоятелни действия на държавите членки. Тъй като Съюзът е в по-добра позиция от държавите членки да се справя с трансгранични ситуации и да предоставя платформа за общи подходи, допустимите за финансово подпомагане по силата настоящия регламент дейности следва да допринасят по-специално за укрепване на националния капацитет и капацитета на Съюза, както и за трансграничното сътрудничество и координация, изграждането на мрежи, взаимното доверие и обмена на информация и на най-добри практики.
(30)
С цел допълване или изменение на разпоредбите на настоящия инструмент относно определянето на стратегическите приоритети на Съюза на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС във връзка с изменение, допълване или заличаване на стратегическите приоритети на Съюза, изброени в настоящия регламент. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
При прилагането на настоящия регламент, включително подготовката на делегирани актове, Комисията следва да се консултира с експерти от всички държави членки.
(32)
Комисията следва да наблюдава прилагането на Инструмента в съответствие с приложимите разпоредби на Регламент (ЕС) № 514/2014 с помощта на ключови показатели за оценка на резултатите и въздействието. Показателите, включващи съответни основни параметри, следва да предоставят минималната основа за оценяване на степента, в която са постигнати целите на Инструмента.
(33)
За да се отчитат постиженията на Фонда, следва да се определят общи показатели по отношение на всяка специфична цел на Инструмента. Отчитането на постиженията по отношение на специфичните цели чрез общи показатели не придава задължителен характер на прилагането на действията, свързани с посочените показатели.
(34)
Решение 2007/125/ПВР на Съвета (8) следва да бъде отменено, като се спазват преходните разпоредби, предвидени в настоящия регламент.
(35)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно укрепването на координацията и сътрудничеството между правоприлагащите органи, предотвратяването и борбата с престъпността, защитата на населението и на критичната инфраструктура срещу инциденти, свързани със сигурността, и увеличаването на капацитета на държавите членки и на Съюза за ефективно управление на рисковете и кризите, свързани със сигурността, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки, а могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да предприема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(36)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(37)
В съответствие с член 3 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Ирландия е нотифицирала желанието си да участва в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(38)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, Обединеното кралство не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(39)
Целесъобразно е срокът на прилагане на настоящия регламент да се съгласува с този на Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (9). За тази цел настоящият регламент следва да се прилага, считано от 1 януари 2014 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Цел и приложно поле
1. С настоящия регламент се създава инструментът за финансово подпомагане на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи („Инструментът“) като част от фонд „Вътрешна сигурност“ („Фондът“).
Заедно с Регламент (ЕС) № 515/2014 с настоящия регламент се създава Фондът за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.
2. С настоящия регламент се определят:
а)
целите, допустимите действия и стратегическите приоритети за финансовото подпомагане, което се предоставя чрез Инструмента;
б)
общата рамка за изпълнението на допустимите действия;
в)
средствата, предоставяни чрез Инструмента от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г., и тяхното разпределение.
3. С настоящия регламент се предвижда прилагането на правилата, установени с Регламент (ЕС) № 514/2014.
4. Инструментът не се прилага по отношение на въпроси, които са обхванати от програма „Правосъдие“, установена с Регламент (ЕС) № 1382/2013 на Европейския парламент и на Съвета (10). Инструментът може обаче да обхваща действия, чиято цел е насърчаването на сътрудничеството между съдебните и правоприлагащите органи.
5. Търси се взаимодействие, последователност и взаимно допълване с други относими финансови инструменти на Съюза, като Механизма за гражданска защита на Съюза, създаден с Решение № 1313/2013/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11), Хоризонт 2020, създадена с Регламент (ЕС) № 1291/2013 на Европейския парламент и на Съвета (12), третата многогодишна програма за действие на Съюза в областта на здравето, създадена с Регламент (ЕС) № 282/2014 на Европейския парламент и на Съвета (13), фонд „Солидарност“ на Европейския съюзи инструментите за външна помощ, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП II), създаден с Регламент (ЕС) № 231/2014 на Европейския парламент и на Съвета (14), Европейския инструмент за съседство, създаден с Регламент (ЕС) № 232/2014 на Европейския парламент и на Съвета (15), Инструментa за сътрудничество за развитие, създаден с Регламент (ЕС) № 233/2014 на Европейския парламент и на Съвета (16), Инструмента за партньорство за сътрудничество с трети държави, създаден с Регламент (ЕС) № 234/2014 на Европейския парламент и на Съвета (17), Европейския инструмент за демокрация и права на човека, създаден с Регламент (ЕС) № 235/2014 на Европейския парламент и на Съвета (18) u Инструмента, допринасящ за стабилността и мира, създаден с Регламент (ЕС) № 230/2014 на Европейския парламент и на Съвета (19). Дейностите, финансирани съгласно настоящия регламент, не получават финансова подкрепа за същата цел от други финансови инструменти на Съюза.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„полицейско сътрудничество“ означава специфични мерки и видове сътрудничество, включващи всички компетентни органи на държавите членки, както са посочени в член 87 от ДФЕС;
б)
„обмен и достъп до информация“ означава сигурно събиране, съхраняване, обработване, анализ и обмен на информация от значение за органи, както са посочени в член 87 от ДФЕС, с оглед на предотвратяването, разкриването, разследването и наказателно преследване на престъпления, по-специално прояви на трансгранична, тежка и организирана престъпност;
в)
„предотвратяване на престъпността“ означава всички мерки, които имат за цел да намалят или по друг начин да допринесат за намаляването на престъпността и на чувството за несигурност в гражданите, както е посочено в член 2, параграф 2 от Решение 2009/902/ПВР на Съвета (20);
г)
„организирана престъпност“ означава наказуемо деяние, свързано с участие в престъпна организация, съгласно определението в Рамково решение 2008/841/ПВР на Съвета (21);
д)
„тероризъм“ означава всяко едно от умишлените деяния и престъпления, определени в Рамково решение 2002/475/ПВР на Съвета (22);
е)
„управление на рискове и кризи“ означава всяка мярка, свързана с оценката, предотвратяването, готовността и управлението на последиците от тероризъм, организирана престъпност и други рискове, свързани със сигурността;
ж)
„предотвратяване и готовност“ означава всяка мярка, която има за цел предотвратяването и/или намаляването на рисковете, свързани с евентуални терористични нападения или други инциденти, свързани със сигурността;
з)
„управление на последиците“ означава ефективна координация на действията, предприети на национално равнище и/или на равнището на Съюза, за реагиране при терористично нападение или друг инцидент, свързан със сигурността, и за намаляване на въздействието на последствията от него;
и)
„критична инфраструктура“ означава елемент, мрежа, система или част от нея, които са от основно значение за поддържането на жизненоважни обществени функции, здравето, безопасността, сигурността, икономическото или социалното благосъстояние на населението, и чието прекъсване, нарушаване или унищожаване би оказало значително въздействие в дадената държава членка или в Съюза в резултат на невъзможността да се запазят тези функции;
й)
„извънредна ситуация“ означава всеки инцидент, свързан със сигурността, или възникваща нова заплаха, която има или може да има значително неблагоприятно въздействие върху сигурността на населението в една или повече държави членки.
Член 3
Цели
1. Общата цел на Инструмента е да допринесе за осигуряването на високо равнище на сигурност в Съюза.
2. В рамките на общата цел, определена в параграф 1, в съответствие с приоритетите, установени в съответните стратегии, цикли на политики, програми, оценки на заплахите и рисковете на Съюза, Инструментът допринася за постигането на следните специфични цели:
а)
предотвратяване на престъпността, борба с трансграничната, тежката и организираната престъпност, включително тероризма, и засилване на координацията и сътрудничеството между правоприлагащите органи и други национални органи на държавите членки, включително с Европол или други компетентни органи на Съюза, и със съответните трети държави и международни организации;
б)
увеличаване на капацитета на държавите членки и на Съюза за ефективно управление на рискове и кризи, свързани със сигурността, и подготвяне и защита на населението и на критичната инфраструктура срещу терористични нападения и други инциденти, свързани със сигурността.
Постигането на специфичните цели на Инструмента се оценява в съответствие с член 55, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 514/2014 чрез използване на общи показатели, посочени в приложение II към настоящия регламент, и специфичните програмни показатели, включени в националните програми.
3. С оглед постигане на целите, посочени в параграфи 1 и 2, с Инструмента се допринася за постигането на следните оперативни цели:
а)
насърчаване и разработване на мерки за повишаване на способността на държавите членки да предотвратяват престъпността и да се борят с трансграничната, тежката и организираната престъпност, включително тероризма, по-специално чрез публично-частни партньорства, обмен на информация и на най-добри практики, достъп до данни, оперативно съвместими технологии, съпоставими статистически данни, приложна криминология, обществена комуникация и повишаването на осведомеността;
б)
насърчаване и разработване на административната и оперативната координация, сътрудничеството, взаимното разбиране и обмена на информация между правоприлагащите органи на държавите членки, други национални органи, Европол или други компетентни органи на Съюза, и, когато е уместно, трети държави и международни организации;
в)
насърчаване и разработване на схеми за обучение, включително относно техническите и професионални умения и познаването на задълженията във връзка със зачитането на правата на човека и основните свободи, в изпълнение на европейските образователни политики, включително чрез специални програми на Съюза за обмен в областта на правоприлагането, с цел да се стимулира формирането на истинска европейска култура в областта на правосъдието и правоприлагането;
г)
насърчаване и разработване на мерки, гаранции, механизми и най-добри практики, свързани с ранната идентификация, защитата и подкрепата, оказвани на свидетели и жертви на престъпления, включително жертви на тероризъм, и по-специално на деца свидетели и жертви, особено онези от тях, които са непридружавани или които по други причини се нуждаят от настойничество или попечителство;
д)
мерки за укрепване на административния и оперативния капацитет на държавите членки да защитават критичната инфраструктура във всички сектори на икономическата дейност, включително чрез публично-частни партньорства и подобрена координация, сътрудничество, обмен и разпространение на ноу-хау и опит в рамките на Съюза и със съответните трети държави;
е)
защитени връзки и ефективна координация между съществуващите секторни участници в механизмите за ранно предупреждение и за сътрудничество в кризисни ситуации, както на равнището на Съюза, така и на национално равнище, включително ситуационни центрове, за да се даде възможност за бързо изготвяне на изчерпателни и точни анализи в кризисни ситуации, координирани ответни мерки и споделяне на обществено достъпна, доверителна и класифицирана информация;
ж)
мерки за укрепване на административния и оперативния капацитет на държавите членки и на Съюза за изготвяне на обстойни оценки на заплахите и рисковете, които се основават на данни и са съобразени с приоритетите и инициативите, определени на равнището на Съюза, по-специално тези, които са били одобрени от Европейския парламент и от Съвета, за да може Съюзът да разработи интегрирани подходи, основаващи се на общи и споделени виждания в кризисни ситуации, и да се повиши взаимното разбиране на различните определения на държавите членки и партньорските държави за степените на заплаха.
4. Инструментът допринася и за финансирането на техническа помощ по инициатива на държавите членки и на Комисията.
5. Действията, финансирани по Инструмента, се прилагат при пълно спазване на основните права и човешкото достойнство. По-специално дейностите са съобразени с разпоредбите на Хартата на основните права на Европейския съюз, правото на Съюза в областта на защитата на личните данни и Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ).
По-специално, когато е възможно, при осъществяването на дейности държавите членки обръщат особено внимание на предоставянето на помощ и закрила на уязвимите лица, по-конкретно на децата и непридружените малолетни и непълнолетни лица.
Член 4
Допустими действия по националните програми
1. В рамките на целите, посочени в член 3 от настоящия регламент, като се вземат предвид постигнатите заключения от диалога по въпросите на политиката, предвиден в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014, и в съответствие с целите на националната програма, посочена в член 7 от настоящия регламент, с Инструмента се подпомагат действия в държавите членки и по-специално действията от следния списък:
а)
действия за подобряване на полицейското сътрудничество и координацията между правоприлагащите органи, включително с и между компетентните органи на Съюза, по-специално Европол и Евроюст, съвместните екипи за разследване и всяка друга форма на трансгранична съвместна операция, достъп и обмен на информация и оперативно съвместими технологии;
б)
проекти, насърчаващи изграждането на мрежи, публично-частни партньорства, взаимно доверие, разбиране и обучение, установяване, обмен и разпространение на ноу-хау, опит и най-добри практики, споделяне на информация, споделено осведомяване за текущото и бъдещото състояние на дадена ситуация, планиране на действия при извънредни ситуации и взаимна съвместимост;
в)
дейности по анализ, наблюдение и оценяване, включително проучвания и оценки на заплахите, рисковете и въздействието, които се основават на данни и са съобразени с приоритетите и инициативите, набелязани на равнището на Съюза, и по-специално такива, които са били одобрени от Европейския парламент и Съвета;
г)
повишаване на осведомеността, разпространение на информация и комуникационни дейности;
д)
придобиване, поддръжка на информационни системи на Съюза и национални информационни системи, допринасящи за постигането на целите на настоящия регламент, и/или по-нататъшно модернизиране на информационни системи и техническо оборудване, включително тестване на съвместимостта на системите, обезопасяване на съоръжения, инфраструктури, свързани с тях сгради и системи, и по-специално системи за информационни и комуникационни технологии (ИКТ) и техните компоненти, включително за целите на европейското сътрудничество в областта на киберсигурността и престъпността в кибернетичното пространство, по-специално с Европейския център по киберпрестъпност;
е)
обмен, обучение и образование на служители и експерти на компетентните органи, включително езиково обучение и съвместни учения или програми;
ж)
мерки за внедряване, прехвърляне, изпитване и утвърждаване на нови методология или технология, включително пилотни проекти и последващи мерки във връзка с финансирани от Съюза научноизследователски проекти, свързани със сигурността.
2. В рамките на целите, определени в член 3, с Инструмента могат да се подпомагат също следните действия в трети държави и по отношение на трети държави:
а)
действия за подобряване на полицейското сътрудничество и координацията между правоприлагащите органи, включително съвместните екипи за разследване и всяка друга форма на трансгранична съвместна операция и достъп и обмен на информация и оперативно съвместими технологии;
б)
изграждане на мрежи от контакти, взаимно доверие, разбиране и обучение, установяване, обмен и разпространение на ноу-хау, опит и най-добри практики, споделяне на информация, споделено осведомяване за текущото и бъдещото състояние на дадена ситуация, планиране на действия при извънредни ситуации и взаимна съвместимост;
в)
обмен, обучение и образование на служители и експерти на компетентните органи.
Комисията и държавите членки, заедно с Европейската служба за външна дейност, осигуряват координацията по отношение на действията в трети държави и по отношение на трети държави, съобразно установеното в член 3, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
ГЛАВА II
ФИНАНСОВА РАМКА И РАМКА ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ
Член 5
Общи средства и изпълнение
1. Общите средства за изпълнението на Инструмента се определят на 1 004 млн. евро по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити се разрешават от Европейския парламент и от Съвета в рамките на многогодишната финансова рамка.
3. Общите средства се привеждат в действие чрез следните способи:
а)
национални програми в съответствие с член 7;
б)
действия на Съюза в съответствие с член 8;
в)
техническа помощ в съответствие с член 9;
г)
спешно подпомагане в съответствие с член 10;
4. Отпуснатият по Инструмента бюджет за действията на Съюза, посочени в член 8 от настоящия регламент, за техническата помощ, посочена в член 9 от настоящия регламент, и за спешното подпомагане, посочено в член 10 от настоящия регламент, се изпълнява в рамките на пряко управление и непряко управление в съответствие съответно с член 58, параграф 1, букви а) и в) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (23).
Отпуснатият бюджет за националните програми, посочени в член 7 от настоящия регламент, се изпълнява в рамките на споделено управление в съответствие с член 58, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
5. Без да се засягат правомощията на Европейския парламент и на Съвета, общите средства се използват, както следва:
а)
662 милиона евро за националните програми на държавите членки;
б)
342 милиона евро за действия на Съюза, спешно подпомагане и техническа помощ по инициатива на Комисията.
6. Всяка държава членка предоставя за националните програми, посочени в приложение III, следните суми:
а)
най-малко 20 % за действия, свързани със специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква а); и
б)
най-малко 10 % за действия, свързани със специфичната цел, посочена в член 3, параграф 2, първа алинея, буква б).
Държавите членки могат да се отклонят от посочените минимални проценти при условие че в националните програми е включена обосновка, от която да е видно, че предоставянето на ресурси под посоченото равнище не заплашва постигането на съответната цел. Комисията оценява посочената обосновка в контекста на нейното одобрение на националните програми, както е посоченото в член 7, параграф 2.
7. Заедно с общите средства, предвидени за Регламент (ЕС) № 515/2014, общите средства, предвидени за Инструмента, както е определено в параграф 1 от настоящия член, представляват цялостния финансов пакет за Фонда и са основната референтна сума по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетни въпроси и доброто финансово управление (24) за Европейския парламент и за Съвета по време на годишната бюджетна процедура.
Член 6
Средства за допустими действия в държавите членки
1. На държавите членки се отпускат 662 милиона евро, както следва:
а)
30 % пропорционално на броя на тяхното население;
б)
10 % пропорционално на размера на тяхната територия;
в)
15 % пропорционално на броя на пътниците и 10 % - на тоновете товари, обработвани на техните международни летища и морски пристанища;
г)
35 % обратно пропорционално на брутния им вътрешен продукт (стандарт за покупателната способност на глава от населението).
2. За референтни стойности за данните, посочени в параграф 1, се приемат последните статистически данни, осигурени от Комисията (Евростат) въз основа на данни, предоставяни от държавите членки в съответствие с правото на Съюза. Референтната дата е 30 юни 2013 г. Предоставените средства за национални програми, изчислени въз основа на посочените в параграф 1 критерии, са предвидени в приложение III.
Член 7
Национални програми
1. Националната програма, която се изготвя по силата на Инструмента, и тази, изготвяна по силата на Регламент (ЕС) № 515/2014, се предлага на Комисията под формата на една-единствена национална програма за Фонда в съответствие с член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
2. В националните програми, които Комисията разглежда и одобрява съгласно член 14 от Регламент (ЕС) № 514/2014, държавите членки, в рамките на целите, посочени в член 3 от настоящия регламент, преследват по-специално стратегическите приоритети на Съюза, изброени в приложение I към настоящия регламент, като вземат предвид изхода от диалога по въпросите на политиката, посочен в член 13 от Регламент (ЕС) № 514/2014. Държавите членки използват не повече от 8 % от общо отпуснатите по националната програма средства за поддръжка на информационните системи на Съюза и на националните информационни системи, които допринасят за постигането на целите на настоящия регламент и не повече от 8 % за дейности по отношение на трети държави или в трети държави, чрез които се изпълняват стратегическите приоритети на Съюза, изброени в приложение I към настоящия регламент.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 11 с цел изменение, допълване или заличаване на стратегическите приоритети на Съюза, изброени в приложение I към настоящия регламент.
Член 8
Действия на Съюза
1. По инициатива на Комисията Инструментът може да бъде използван за финансиране на транснационални действия или действия, представляващи особен интерес за Съюза („действия на Съюза“), които се отнасят до общите, специфичните и оперативните цели, посочени в член 3.
2. За да бъдат допустими за финансиране, действията на Съюза са съобразени с приоритетите и инициативите, определени на равнището на Съюза, и по-специално онези, които са получили одобрението на Европейския парламент и на Съвета, в съответните стратегии, цикли на политики, програми, оценки на заплахите и рисковете на Съюза, и по-конкретно подпомагат:
а)
подготовката и наблюдението, както и административните и техническите дейности, и разработването на механизъм за оценяване, необходим за провеждането на политиките в областта на полицейското сътрудничество, предотвратяването и борбата с престъпността и управлението на кризи;
б)
транснационални проекти, включващи две или повече държави членки или най-малко една държава членка и една трета държава;
в)
дейности по анализ, наблюдение и оценяване, включително оценки на заплахите, рисковете и въздействието, основани на данни и съобразени с приоритетите и инициативите, набелязани на равнището на Съюза, и по-специално онези, които са получили одобрението на Европейския парламент и Съвета, както и проекти за наблюдение на прилагането на правото на Съюза и на целите на политиката на Съюза в държавите членки;
г)
проекти за насърчаване на изграждането на мрежи от контакти, публично-частни партньорства, взаимното доверие, разбирането и обучението, установяването и разпространението на най-добри практики и новаторски подходи на равнището на Съюза, обучението и програмите за обмен;
д)
проекти, подпомагащи разработването на методологични, и по-специално статистически инструменти, методи и общи показатели;
е)
придобиване, поддръжка и/или по-нататъшно модернизиране на техническо оборудване, експертни познания, обезопасяване на съоръжения, инфраструктури, свързани с тях сгради и системи, и по-специално ИКТ системи и техните компоненти на равнището на Съюза, включително за целите на европейското сътрудничество в областта на кибернетичната сигурност и престъпността в кибернетичното пространство, по-специално с Европейския център по киберпрестъпност;
ж)
проекти, повишаващи осведомеността относно политиките и целите на Съюза сред заинтересованите страни и широката общественост, включително институционална комуникация относно политическите приоритети на Съюза;
з)
особено иновативни проекти за разработване на нови методи и/или внедряването на нови технологии с потенциал за преносимост в други държави членки, най-вече проекти, целящи изпитването и валидирането на резултатите от научноизследователски проекти в областта на сигурността, финансирани от Съюза;
и)
проучвания и пилотни проекти.
3. В рамките на целите, посочени в член 3, с Инструмента се подпомагат също действия по отношение на трети държави и в трети държави, и по-специално, както следва:
а)
действия за подобряване на полицейското сътрудничество и координацията между правоприлагащите органи, и когато е приложимо - международни организации, включително съвместни екипи за разследване и всяка друга форма на трансгранична съвместна операция, достъп и обмен на информация и оперативно съвместими технологии;
б)
изграждане на мрежи от контакти, взаимно доверие, разбиране и обучение, установяване, обмен и разпространение на ноу-хау, опит и най-добри практики, споделяне на информация, споделено осведомяване за текущото и бъдещото състояние на дадена ситуация, планиране на действия при извънредни ситуации и взаимна съвместимост;
в)
придобиване, поддръжка и/или по-нататъшно модернизиране на техническо оборудване, включително ИКТ системи и техните компоненти;
г)
обмен, обучение и образование на служители и експерти на компетентните органи, включително и езиково обучение;
д)
повишаване на осведомеността, разпространение на информация и комуникационни дейности;
е)
оценки на заплахите, рисковете и въздействието;
ж)
проучвания и пилотни проекти.
4. Действията на Съюза се осъществяват в съответствие с член 6 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
Член 9
Техническа помощ
1. По инициатива на и/или от името на Комисията чрез Инструмента може да се предоставят за Фонда до 800 000 EUR годишно за техническа помощ в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 514/2014
2. По инициатива на дадена държава членка чрез Инструмента може да се финансират дейности за техническа помощ в съответствие с член 20 от Регламент (ЕС) № 514/2014. Заделената за техническа помощ сума за периода 2014-2020 г. не надвишава 5 % от общата сума, отпусната на дадена държава членка, плюс 200 000 EUR.
Член 10
Спешна помощ
1. С Инструмента се предоставя финансова помощ за посрещане на неотложни и специфични нужди в случай на извънредна ситуация съгласно член 2, буква й).
2. Спешната помощ се осъществява в съответствие с членове 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 514/2014.
ГЛАВА III
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 7, параграф 3, се предоставя на Комисията за срок от седем години, считано от 21 май 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на седемгодишния срок. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срок от три години, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на седемгодишния срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 7, параграф 3, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 7, параграф 3, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 12
Приложимост на Регламент (ЕС) № 514/2014
Разпоредбите на Регламент (ЕС) № 514/2014 се прилагат спрямо Инструмента.
Член 13
Отмяна
Решение 2007/125/ПВР се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Член 14
Преходни разпоредби
1. Настоящият регламент не засяга продължаването или изменянето, включително пълната или частичната отмяна на проектите до тяхното приключване или на финансовата помощ, одобрена от Комисията въз основа на Решение 2007/125/ПВР или въз основа на всеки друг законодателен акт, приложим за тази помощ към 31 декември 2013 г.
2. Когато приема решения за съфинансиране по Инструмента, Комисията взема предвид мерките, приети въз основа на Решение 2007/125/ПВР преди 20 май 2014 г., които имат финансово отражение през периода, обхванат от това съфинансиране.
3. Сумите, предвидени за съфинансиране, одобрени от Комисията между 1 януари 2011 г. и 31 декември 2014 г., за които необходимите за приключване на операциите документи не са били изпратени на Комисията до изтичане на крайния срок за представяне на окончателния доклад, автоматично се отменят от Комисията до 31 декември 2017 г., което води до възстановяване на недължимо изплатените суми.
Сумите, свързани с операции, които са били спрени поради съдебни производства или административни обжалвания със суспензивно действие, не се вземат предвид при изчисляването на сумата, която подлежи на автоматична отмяна.
4. До 31 декември 2015 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета последваща оценка на Решение 2007/125/ПВР относно периода 2007-2013 г.
Член 15
Преразглеждане
Европейският парламент и Съветът преразглеждат въз основа на предложение на Комисията настоящия регламент до 30 юни 2020 г.
Член 16
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург, 16 април 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 513/2014
av den 16 april 2014
om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering och om upphävande av rådets beslut 2007/125/RIF
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 82.1, 84 och 87.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs (2) yttrande,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Unionens mål att säkerställa en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa enligt artikel 67.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör uppnås bland annat genom åtgärder för att förebygga och bekämpa brottslighet samt åtgärder för samordning och samarbete mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och andra nationella myndigheter, inbegripet med Europol eller andra relevanta unionsorgan samt berörda tredjeländer och internationella organisationer.
(2)
För att nå detta mål bör det vidtas ökade åtgärder på unionsnivå för att skydda människor och varor från de alltmer gränsöverskridande hoten och stödja det arbete som utförs av medlemsstaternas ansvariga myndigheter. Bland annat terrorism, organiserad brottslighet och rörlig brottslighet, olaglig narkotikahandel, korruption, it-brottslighet, människohandel och olaglig vapenhandel fortsätter att vara en utmaning mot unionens inre säkerhet.
(3)
Europeiska unionens strategi för inre säkerhet (nedan kallad strategin för inre säkerhet), som antogs av rådet i februari 2010, utgör en gemensam dagordning för att angripa dessa gemensamma säkerhetsproblem. Kommissionens meddelande av den 22 november 2010 med titeln EU:s strategi för den inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare Europa omsätter strategins principer och riktlinjer i konkreta åtgärder genom att identifiera fem strategiska mål: störa den verksamhet som bedrivs av kriminella nätverk på internationell nivå, förebygga terrorism och bekämpa radikalisering och rekrytering, förbättra säkerheten för medborgare och företag på internet, stärka säkerheten genom gränsförvaltning samt öka Europas förmåga att stå emot kriser och katastrofer.
(4)
Solidaritet mellan medlemsstaterna, tydlighet kring ansvarsfördelningen, respekt för de grundläggande rättigheterna och friheterna och rättsstatsprincipen samt ett starkt fokus på det globala perspektivet och på sambandet och den nödvändiga överensstämmelsen med den yttre säkerheten är viktiga principer vid genomförandet av strategin för den inre säkerheten.
(5)
För att främja genomförandet av strategin för inre säkerhet och säkerställa att den blir en operativ verklighet bör medlemsstaterna ges tillräckligt ekonomiskt stöd från unionen genom att en särskild fond för inre säkerhet (nedan kallad fonden) inrättas och förvaltas.
(6)
Fonden bör återspegla behovet av större flexibilitet och förenkling, samtidigt som den uppfyller krav på förutsebarhet och säkerställer en rättvis och transparent resursfördelning som uppfyller de allmänna och särskilda mål som anges i denna förordning.
(7)
Åtgärdseffektivitet och optimal användning av de ekonomiska resurserna bör utgöra vägledande principer för genomförandet av fonden. Vidare bör fonden genomföras på ett så ändamålsenligt och användarvänligt sätt som möjligt.
(8)
I dessa tider, då unionspolitiken genomsyras av ekonomiska åtstramningar, krävs det för att övervinna de ekonomiska svårigheterna ett nytt flexibelt synsätt, innovativa organisationsåtgärder, effektivare användning av befintliga strukturer samt samordning mellan unionens institutioner och byråer och de nationella myndigheterna, och mellan dessa och tredjeländer.
(9)
Verkan av unionens finansiering behöver maximeras genom att man mobiliserar och sammanför offentliga och privata ekonomiska resurser för att uppnå hävstångseffekt.
(10)
EU:s policycykel, som inrättades av rådet den 8-9 november 2010, har till syfte att på ett enhetligt och metodiskt sätt, genom ett optimalt samarbete mellan de berörda enheterna, gripa sig an de främsta hot som den grova och organiserade brottsligheten utgör för unionen. För att stödja ett effektivt genomförande av denna fleråriga cykel, bör de medel som beviljas inom ramen för det instrument som inrättas genom denna förordning (nedan kallat instrumentet) fördelas med hjälp av alla möjliga genomförandemetoder som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (4), när så är lämpligt inbegripet genom indirekt förvaltning, för att se till att åtgärderna och projekten genomförs i tid och på ett effektivt sätt.
(11)
På grund av de rättsliga förhållanden som är tillämpliga på avdelning V i EUF-fördraget är det inte juridiskt möjligt att inrätta fonden som ett enda finansieringsinstrument. Fonden bör därför inrättas som en övergripande ram för unionens ekonomiska stöd på området för inre säkerhet, omfattande instrumentet och det instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och visering som inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 515/2014 (5). Den övergripande ramen bör kompletteras genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 514/2014 (6).
(12)
Gränsöverskridande brottslighet, till exempel människohandel och kriminella organisationers utnyttjande av olaglig invandring, kan bekämpas effektivt genom polissamarbete.
(13)
De samlade medlen för denna förordning och för förordning (EU) nr 515/2014 utgör tillsammans finansieringsramen för fondens hela löptid, som ska utgöra det särskilda referensbeloppet, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (7), för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
(14)
I sin resolution av den 23 oktober 2013 om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt konstaterade Europaparlamentet att kampen mot den organiserade brottsligheten är en europeisk utmaning och efterlyste ett mer omfattande samarbete mellan medlemsstaterna i fråga om brottsbekämpning, eftersom en effektiv bekämpning av den organiserade brottsligheten är nödvändig för att skydda den lagliga ekonomin från typiska kriminella företeelser, till exempel tvätt av pengar som utgör vinning av brott.
(15)
Inom den övergripande ramen för fonden bör det ekonomiska stöd som beviljas inom instrumentet främja polissamarbete, utbyte av och tillgång till information, förebyggande av brottslighet, bekämpande av gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet - inklusive terrorism, korruption, narkotikahandel, människohandel och olaglig vapenhandel, utnyttjande av olaglig invandring, sexuellt utnyttjande av barn, spridning av bilder på barn som utsätts för övergrepp och av barnpornografi, it-brottslighet och tvätt av pengar som utgör vinning av brott - skydd av människor och kritisk infrastruktur mot säkerhetsrelaterade händelser och effektiv hantering av säkerhetsrelaterade risker och kriser, med beaktande av gemensam politik (strategier, policycykler, program och handlingsplaner), lagstiftning och praktiskt samarbete.
(16)
Det ekonomiska stödet inom dessa områden bör i synnerhet gå till insatser för att främja gränsöverskridande gemensamma insatser, tillgång till och utbyte av information, utbyte av bästa praxis, bättre och säkrare kommunikation och samordning, utbildning av och utbyten mellan personal, verksamheter som avser analys, övervakning och utvärdering, övergripande hot- och riskbedömningar i enlighet med de befogenheter som fastställs i EUF-fördraget, medvetandehöjande åtgärder, testning och validering av ny teknik, forskning inom forensisk vetenskap, förvärv av driftskompatibel teknisk utrustning och samarbete mellan medlemsstaterna och relevanta unionsorgan, bland andra Europol. Det ekonomiska stödet på dessa områden bör endast gå till insatser som överensstämmer med unionens prioriteringar och initiativ, särskilt dem som har godkänts av Europaparlamentet och rådet.
(17)
Inom den omfattande ram som utgörs av unionens strategi mot narkotika, som förespråkar ett balanserat förhållningssätt grundat på åtgärder för att minska både utbud och efterfrågan samtidigt, bör det ekonomiska stöd som beviljas inom detta instrument stödja alla insatser som syftar till att förebygga och bekämpa narkotikahandel (minskning av utbudet) och särskilt åtgärder som riktar sig mot produktion, framställning, utvinning, försäljning, transport, import och export av olaglig narkotika, inbegripet innehav och inköp i syfte att bedriva narkotikahandel.
(18)
Åtgärder som vidtas i och avseende tredjeländer och som får stöd genom instrumentet bör vidtas i samverkan och samordning med andra åtgärder utanför unionen som finansieras genom unionens geografiska och tematiska instrument för externt stöd. Vid genomförandet av dessa åtgärder bör i synnerhet fullständig överensstämmelse eftersträvas med principerna och de allmänna målen för unionens yttre åtgärder och utrikespolitik rörande landet eller regionen i fråga, demokratiska principer och värderingar, grundläggande fri- och rättigheter, rättsstatsprincipen och tredjeländers suveränitet. Åtgärderna bör inte vara avsedda att stödja direkt utvecklingsinriktade åtgärder, och bör vid behov komplettera det ekonomiska stöd som ges genom instrument för externt stöd. Överensstämmelse bör eftersträvas även med unionens humanitära politik, särskilt när det gäller genomförandet av akuta åtgärder.
(19)
Instrumentet bör genomföras med fullt iakttagande av de rättigheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och av unionens internationella åtaganden.
(20)
I enlighet med artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) bör instrumentet stödja verksamhet som säkerställer skyddet av barn mot våld, utnyttjande, exploatering och vanvård. Instrumentet bör även stödja skyddsåtgärder och bistånd till barn som är vittnen och brottsoffer, särskilt till ensamkommande barn eller barn som av andra anledningar behöver en förmyndare.
(21)
Instrumentet bör komplettera och förstärka de åtgärder som vidtas för att utveckla Europols eller andra relevanta unionsorgans samarbete med medlemsstater för att uppnå instrumentets mål i fråga om polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering. Detta betyder bland annat att medlemsstaterna, då de utarbetar sina nationella program, bör ta hänsyn till den informationsdatabas, de analysverktyg samt de operativa och tekniska riktlinjer som tagits fram av Europol, i synnerhet Europols informationssystem (EIS), Europols nätapplikation för säkert informationsutbyte (Siena) och EU:s hotbildsbedömning avseende den grova organiserade brottsligheten (Socta).
(22)
För att säkerställa ett enhetligt genomförande av fonden bör den unionsbudget som anslås för instrumentet genomföras genom direkt och indirekt förvaltning vad gäller åtgärder av synnerligt intresse för unionen (nedan kallade unionsåtgärder), bistånd i nödsituationer och tekniskt bistånd, och genom delad förvaltning vad gäller nationella program och åtgärder som kräver administrativ flexibilitet.
(23)
När det gäller de resurser som är föremål för delad förvaltning är det nödvändigt att säkerställa att medlemsstaternas nationella program till fullo stämmer överens med unionens prioriteringar och mål.
(24)
De medel som anslås till medlemsstaterna för genomförande genom deras nationella program bör fastställas i denna förordning och fördelas på grundval av tydliga, objektiva och mätbara kriterier. Dessa kriterier bör vara kopplade till de kollektiva nyttigheter som medlemsstaterna ska skydda samt dessa medlemsstaters ekonomiska förmåga att säkerställa en hög inre säkerhet, t.ex. antal invånare, storlek på territoriet samt bruttonationalprodukt. Eftersom Socta 2013 visar att de kriminella organisationerna i första hand använder kusthamnar och flygplatser som införselpunkter vid handel med människor och olagliga handelsvaror, bör dessutom de särskilda svagheter som kriminalitetens vägval visar på vid dessa passager vid de yttre gränserna återspeglas genom att de resurser som avsätts för medlemsstaternas åtgärder fastställs genom kriterier kopplade till antalet passagerare och vikten gods som passerar vid de internationella flygplatserna och kusthamnarna.
(25)
För att stärka solidariteten och ansvarsdelningen när det gäller unionens politik, strategier och program bör medlemsstaterna uppmuntras att använda en del av de samlade medel som finns tillgängliga för de nationella programmen till de strategiska unionsprioriteringar som fastställs i bilaga I till den här förordningen. För projekt som gäller dessa prioriteringar bör unionens bidrag till den sammanlagda stödberättigande kostnaden ökas till 90 %, i enlighet med förordning (EU) nr 514/2014.
(26)
Taket för de medel som finns tillgängliga för unionen bör komplettera de medel som anslås till medlemsstaterna för genomförandet av deras nationella program. Därigenom säkerställs att unionen under ett visst budgetår har möjlighet att stödja åtgärder av synnerligt intresse för unionen, t.ex. studier, testning och validering av ny teknik, transnationella projekt, nätverksbyggande och utbyte av bästa praxis, övervakning av genomförandet av relevant unionsrätt och unionspolitik samt åtgärder i eller avseende tredjeländer. De åtgärder som stöds bör överensstämma med de prioriteringar som föreskrivs i unionens relevanta strategier, program, handlingsplaner och risk- och hotbedömningar.
(27)
I syfte att bidra till uppnåendet av det allmänna målet för instrumentet bör medlemsstaterna se till att deras nationella program omfattar åtgärder för att ta itu med instrumentets samtliga särskilda mål och att fördelningen av anslag mellan målen står i proportion till utmaningarna och behoven och säkerställer att målen uppnås. Om ett nationellt program inte behandlar ett av de särskilda målen eller där anslagsfördelningen är lägre än den som fastställs i denna förordning, bör den berörda medlemsstaten lämna en motivering inom ramen för programmet.
(28)
För att stärka unionens förmåga att vidta omedelbara åtgärder vid säkerhetsrelaterade händelser eller nya framväxande hot mot unionen bör det vara möjligt att ge bistånd i nödsituationer, i enlighet med den ram som fastställs i förordning (EU) nr 514/2014.
(29)
Finansieringen ur unionens budget bör koncentreras till verksamhet där unionens insatser kan tillföra ett mervärde jämfört med åtgärder som medlemsstaterna vidtar på egen hand. Eftersom unionen har bättre förutsättningar än medlemsstaterna att ta sig an gränsöverskridande situationer och tillhandahålla en plattform för gemensamma strategier, bör de verksamheter som är stödberättigande enligt denna förordning i synnerhet bidra till att stärka kapaciteten på nationell nivå och unionsnivå, samarbetet och samordningen över gränserna, nätverksbyggande och öka det ömsesidiga förtroendet och utbytet av information och bästa praxis.
(30)
I syfte att komplettera eller ändra denna förordnings bestämmelser beträffande fastställande av strategiska unionsprioriteringar, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen, med avseende på att ändra, lägga till eller stryka strategiska unionsprioriteringar som anges i den här förordningen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(31)
För tillämpningen av denna förordning, inklusive vid utarbetandet av delegerade akter, bör kommissionen samråda med experter från samtliga medlemsstater.
(32)
Kommissionen bör övervaka genomförandet av instrumentet i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014, med hjälp av nyckelindikatorer för utvärdering av resultat och effekter. Indikatorerna, inklusive relevanta referensnivåer, bör ge ett minimiunderlag för att utvärdera i vilken utsträckning instrumentets mål har uppnåtts.
(33)
För att mäta fondens resultat bör gemensamma indikatorer fastställas för vart och ett av instrumentets särskilda mål. Mätningen av uppfyllelsen av de särskilda målen med hjälp av gemensamma indikatorer gör inte genomförandet av åtgärder avseende dessa indikatorer obligatoriskt.
(34)
Rådets beslut 2007/125/RIF (8) bör upphävas, om inte annat följer av övergångsbestämmelserna i denna förordning.
(35)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen att stärka samordningen och samarbetet mellan de brottsbekämpande myndigheterna, förebygga och bekämpa brottslighet, skydda människor och kritisk infrastruktur mot säkerhetsrelaterade risker och förbättra medlemsstaternas och unionens förmåga att effektivt hantera säkerhetsrelaterade risker och kriser, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(36)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark.
(37)
I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, har Irland meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.
(38)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Förenade kungariket.
(39)
Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (9). Denna förordning bör därför gälla från och med den 1 januari 2014.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning inrättas ett instrument för ekonomiskt stöd till polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brott samt krishantering (nedan kallat instrumentet) som en del av fonden för inre säkerhet (nedan kallad fonden).
Tillsammans med förordning (EU) nr 515/2014, inrättas fonden genom denna förordning för perioden från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020.
2. I denna förordning fastställs
a)
målen för instrumentet, de åtgärder som berättigar till ekonomiskt stöd från instrumentet och de strategiska prioriteringarna för instrumentet,
b)
de allmänna ramarna för genomförandet av de stödberättigande åtgärderna,
c)
de medel som görs tillgängliga genom instrumentet från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020 och deras fördelning.
3. Enligt denna förordning ska bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014 vara tillämpliga.
4. Instrumentet ska inte gälla frågor som omfattas av programmet Rättsliga frågor i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1382/2013 (10). Instrumentet kan dock omfatta åtgärder som syftar till att uppmuntra samarbete mellan rättsliga och brottsbekämpande myndigheter.
5. Synergieffekter, överensstämmelse och komplementaritet med andra av unionens relevanta finansieringsinstrument, såsom unionens civilskyddsmekanism, inrättad genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU (11), Horisont 2020, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 (12), det tredje fleråriga programmet för unionens åtgärder på hälsoområdet, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 282/2014 (13), Europeiska unionens solidaritetsfond och instrumenten för externt stöd, nämligen instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA II), inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 231/2014 (14), det europeiska grannskapsinstrumentet inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 232/2014 (15), instrumentet för utvecklingssamarbete, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 (16), partnerskapsinstrumentet för samarbete med tredjeländer, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 (17), det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter, inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 235/2014 (18) och instrumentet som bidrar till stabilitet och fred inrättat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 230/2014 (19) ska eftersträvas. Åtgärder som erhåller finansiering enligt denna förordning får inte erhålla finansiellt stöd för samma ändamål från andra av unionens finansieringsinstrument.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) polissamarbete : särskilda åtgärder och samarbetsformer som inbegriper samtliga medlemsstaters behöriga myndigheter enligt artikel 87 i EUF-fördraget.
b) utbyte av och tillgång till information : säker insamling, lagring, behandling, analys och utbyte av information som är relevant för de myndigheter som avses i artikel 87 i EUF-fördraget när det gäller att förebygga, upptäcka, utreda och lagföra brottslighet, särskilt gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet.
c) förebyggande av brottslighet : alla åtgärder som är avsedda att minska eller på annat sätt bidra till en minskning av brottsligheten och medborgarnas känsla av osäkerhet, såsom avses i artikel 2.2 i rådets beslut 2009/902/RIF (20).
d) organiserad brottslighet : straffbart handlande i samband med deltagande i en kriminell organisation, i enlighet med rådets rambeslut 2008/841/RIF (21).
e) terrorism : någon av de uppsåtliga handlingar och brott som definieras i rådets rambeslut 2002/475/RIF (22).
f) risk- och krishantering : varje åtgärd som rör bedömning, förebyggande, beredskap och konsekvenshantering när det gäller terrorism, organiserad brottslighet och andra säkerhetsrelaterade risker.
g) förebyggande och beredskap : varje åtgärd i syfte att förebygga och/eller minska riskerna i samband med en eventuell terroristattack eller annan säkerhetsrelaterad händelse.
h) konsekvenshantering : effektiv samordning av de åtgärder som vidtas på nationell nivå och/eller unionsnivå för att reagera på och minska verkningarna av en terroristattack eller varje annan säkerhetsrelaterad händelse.
i) kritisk infrastruktur : anläggningar, nätverk, system eller delar av dessa som är nödvändiga för upprätthållandet av centrala samhällsfunktioner och för människors hälsa, trygghet, säkerhet och ekonomiska eller sociala välbefinnande, och där driftsstörningar, avbrott eller förstörelse av dessa skulle få betydande konsekvenser i en medlemsstat eller i unionen till följd av att man inte lyckas upprätthålla dessa funktioner.
j) nödsituation : varje säkerhetsrelaterad händelse eller nytt framväxande hot som har eller kan ha betydande skadlig inverkan på människors säkerhet i en eller flera medlemsstater.
Artikel 3
Mål
1. Det allmänna målet med instrumentet ska vara att bidra till att säkerställa en hög säkerhetsnivå i unionen.
2. Inom det allmänna mål som anges i punkt 1 ska instrumentet, i enlighet med de prioriteringar som fastställts i relevanta unionsstrategier, policycykler, program och hot- och riskbedömningar, bidra till följande särskilda mål:
a)
Förebygga brott, bekämpa gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet, inklusive terrorism, samt stärka samordningen och samarbetet mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och andra nationella myndigheter, och mellan dessa och Europol eller andra relevanta unionsorgan samt berörda tredjeländer och internationella organisationer.
b)
Förbättra medlemsstaternas och unionens förmåga att effektivt hantera säkerhetsrelaterade risker och kriser och förbereda sig för och skydda människor och kritisk infrastruktur mot terroristattacker och andra säkerhetsrelaterade händelser.
Uppfyllelsen av instrumentets särskilda mål ska utvärderas i enlighet med artikel 55.2 i förordning (EU) nr 514/2014 med hjälp av gemensamma indikatorer enligt vad som anges i bilaga II till den här förordningen och programspecifika indikatorer som ingår i de nationella programmen.
3. För att uppnå de mål som avses i punkterna 1 och 2 ska instrumentet bidra till följande operativa mål:
a)
Främja och utveckla åtgärder som stärker medlemsstaternas förmåga att förebygga brott och bekämpa gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet, inklusive terrorism, särskilt genom partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn, utbyte av information och bästa praxis, tillgång till uppgifter, driftskompatibel teknik, jämförbar statistik, tillämpad kriminologi samt kommunikation och information till allmänheten,
b)
Främja och utveckla administrativ och operativ samordning, samarbete, ömsesidig förståelse och utbyte av information mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, andra nationella myndigheter, Europol eller andra relevanta unionsorgan och i förekommande fall tredjeländer och internationella organisationer,
c)
Främja och utveckla utbildningsprogram, bl.a. avseende tekniska och yrkesmässiga färdigheter och kunskaper om skyldigheter i fråga om respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, inom ramen för genomförandet av EU:s fortbildningspolitik, bl.a. genom särskilda utbytesprogram på unionsnivå om brottsbekämpning, för att främja en genuint europeisk rätts- och brottsbekämpningskultur,
d)
Främja och utveckla åtgärder, skydd, mekanismer och bästa praxis för tidig identifiering av, skydd av och stöd till vittnen och brottsoffer, inbegripet offer för terrorism, i synnerhet till barn som är vittnen eller brottsoffer, samt särskilt till ensamkommande barn eller barn som av andra anledningar behöver en förmyndare,
e)
åtgärder för att stärka medlemsstaternas administrativa och operativa förmåga att skydda kritisk infrastruktur i alla sektorer av ekonomin, bland annat genom partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn och bättre samordning, samarbete, utbyte och spridning av sakkunskaper och erfarenheter, dels inom unionen, dels med relevanta tredjeländer,
f)
säkra förbindelser och effektiv samordning mellan befintliga aktörer inom sektorspecifik tidig varning och krissamarbete på unionsnivå och nationell nivå, inklusive lägescentraler, för att snabbt kunna sammanställa en komplett och korrekt överblick över krissituationer, samordna svarsåtgärderna samt sprida tillgänglig information, information för vilken gäller bestämda åtkomstregler och säkerhetsskyddsklassificerad information,
g)
åtgärder som stärker medlemsstaternas och unionens administrativa och operativa förmåga att utarbeta övergripande hot- och riskbedömningar, som är evidensbaserade och förenliga med unionens prioriteringar och initiativ, särskilt med dem som godkänts av Europaparlamentet och rådet, så att unionen ges möjlighet att utarbeta integrerade strategier utifrån gemensamma och delade bedömningar i krissituationer och att öka den ömsesidiga förståelsen för medlemsstaternas och partnerländernas olika definitioner av hotnivåer.
4. Instrumentet ska också bidra till finansieringen av tekniskt bistånd på initiativ av medlemsstaterna eller kommissionen.
5. Åtgärder som finansieras genom detta instrument ska genomföras i full överensstämmelse med de grundläggande rättigheterna och respekten för mänsklig värdighet. I synnerhet ska åtgärderna vara förenliga med bestämmelserna i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, unionsrätten i fråga om dataskydd och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen).
I synnerhet ska medlemsstaterna när de genomför åtgärder, där så är möjligt, särskilt beakta hjälp och skydd till utsatta personer, särskilt barn och ensamkommande minderåriga.
Artikel 4
Åtgärder som berättigar till stöd från nationella program
1. Inom de mål som avses i artikel 3 i den här förordningen och med beaktande av slutsatserna av den politiska dialog som föreskrivs i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014, samt i enlighet med målen för det nationella program som anges i artikel 7 i den här förordningen, ska instrumentet stödja åtgärder i medlemsstaterna och i synnerhet följande:
a)
Åtgärder som förbättrar polissamarbetet och samordningen mellan de brottsbekämpande myndigheterna, bl.a. med och mellan relevanta unionsorgan, särskilt Europol och Eurojust, gemensamma utredningsgrupper och andra former av gemensamma gränsöverskridande insatser, tillgång till och utbyte av information samt driftskompatibel teknik.
b)
Projekt som främjar nätverksbyggande, offentlig-privata partnerskap, ömsesidigt förtroende, ömsesidig förståelse, ömsesidigt lärande, kartläggning, utbyte och spridning av sakkunskaper, erfarenheter och bästa praxis, informationsutbyte, delad situationsmedvetenhet och förutseende, beredskapsplanering och driftskompatibilitet.
c)
Verksamheter som avser analys, övervakning och utvärdering, bl.a. studier och hot-, risk- och konsekvensbedömningar som är evidensbaserade och förenliga med unionens prioriteringar och initiativ, särskilt med dem som har godkänts av Europaparlamentet och rådet.
d)
Information till allmänheten, verksamheter avseende kommunikation och spridning av resultat.
e)
Förvärv, underhåll av unionens respektive medlemsstaternas it-system som bidrar till uppfyllelsen av målen i denna förordning och/eller uppgradering av it-system och teknisk utrustning - inbegripet provning av systemens kompatibilitet -, säkra lokaler, infrastrukturer, tillhörande byggnader och system, särskilt informations- och kommunikationssystem (IKT-system) och komponenter till dessa, bland annat i syfte att bedriva samarbete på europeisk nivå kring it-säkerhet och it-brottslighet, särskilt med det europeiska centrumet mot it-brottslighet.
f)
Utbyten mellan och utbildning av personal och experter vid de behöriga myndigheterna, bl.a. språkutbildning och gemensamma övningar eller program.
g)
Åtgärder för införande, överföring, testning och utvärdering av nya metoder eller ny teknik, bl.a. pilotprojekt och uppföljningsåtgärder till unionsfinansierade säkerhetsforskningsprojekt.
2. Inom de mål som avses i artikel 3 kan instrumentet även stödja följande åtgärder i och avseende tredje länder:
a)
Åtgärder som förbättrar polissamarbetet och samordningen mellan de brottsbekämpande myndigheterna, bl.a. gemensamma utredningsgrupper och andra former av gemensamma gränsöverskridande insatser och tillgång till och utbyte av information samt driftskompatibel teknik.
b)
Nätverksbyggande, ömsesidigt förtroende, ömsesidig förståelse, ömsesidigt lärande, kartläggning, utbyte och spridning av sakkunskaper, erfarenheter och bästa praxis, informationsutbyte, delad situationsmedvetenhet och framsynthet, beredskapsplanering och driftskompatibilitet.
c)
Utbyten mellan och utbildning av personal och experter vid de behöriga myndigheterna.
Kommissionen och medlemsstaterna ska tillsammans med Europeiska utrikestjänsten och i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EU) nr 514/2014 säkerställa samordningen av de åtgärder som vidtas i och avseende tredjeländer.
KAPITEL II
BUDGETRAM OCH GENOMFÖRANDERAM
Artikel 5
Samlade medel och genomförande
1. De samlade medlen för genomförandet av instrumentet ska uppgå till 1 004 miljoner EUR i löpande priser.
2. Europaparlamentet och rådet ska bevilja de årliga anslagen inom den fleråriga budgetramens gränser.
3. De samlade medlen ska genomföras enligt följande:
a)
Nationella program, i enlighet med artikel 7.
b)
Unionsåtgärder, i enlighet med artikel 8.
c)
Tekniskt bistånd, i enlighet med artikel 9.
d)
Bistånd i nödsituationer, i enlighet med artikel 10.
4. De budgetmedel som genom instrumentet anslås för unionsåtgärder som avses i artikel 8 i denna förordning, tekniskt bistånd som avses i artikel 9 i denna förordning och bistånd i nödsituationer som avses i artikel 10 i denna förordning ska genomföras genom direkt förvaltning och indirekt förvaltning i enlighet med artikel 58.1 a respektive c i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
De budgetmedel som anslås för nationella program som avses i artikel 7 i denna förordning ska genomföras genom delad förvaltning i enlighet med artikel 58.1 b i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
5. Utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets befogenheter ska de samlade medlen användas enligt följande:
a)
662 miljoner EUR för medlemsstaternas nationella program.
b)
342 miljoner EUR för unionsåtgärder, bistånd i nödsituationer och tekniskt bistånd på kommissionens initiativ.
6. Varje medlemsstat ska fördela de belopp för nationella program som anges i bilaga III enligt följande:
a)
minst 20 % till åtgärder som avser det särskilda mål som avses i artikel 3.2 första stycket a, och
b)
minst 10 % till åtgärder som avser det särskilda mål som avses i artikel 3.2 första stycket b.
Medlemsstaterna får avvika från dessa miniminivåer, under förutsättning att en förklaring infogas i det nationella programmet till varför en resursfördelning som understiger dessa miniminivåer inte äventyrar uppnåendet av det berörda målet. Denna förklaring ska bedömas av kommissionen i samband med dess godkännande av nationella program enligt vad som avses i artikel 7.2.
7. De samlade medel som finns tillgängliga för instrumentet i enlighet med punkt 1 i denna artikel utgör, tillsammans med de samlade medel som fastställts för förordning (EU) nr 515/2014, finansieringsramen för fonden, och utgör den särskilda referensen, i den mening som avses i punkt 17 i det interinstitutionella avtalet mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och om sund ekonomisk förvaltning, för Europaparlamentet och rådet under det årliga budgetförfarandet.
Artikel 6
Medel för stödberättigande åtgärder i medlemsstaterna
1. 662 miljoner EUR ska fördelas mellan medlemsstaterna enligt följande:
a)
30 % i proportion till den totala befolkningsstorleken.
b)
10 % i proportion till storleken på territoriet.
c)
15 % i proportion till antal passagerare och 10 % i proportion till antal ton gods som passerar genom deras internationella flygplatser och kusthamnar.
d)
35 % i omvänd proportion till deras bruttonationalprodukt (köpkraft per invånare).
2. Referensuppgifterna för de uppgifter som avses i punkt 1 ska utgöras av den senaste statistiken från kommissionen (Eurostat), på grundval av uppgifter som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med unionsrätten. Referensdatum är den 30 juni 2013. De belopp som tilldelats nationella program och som beräknats på grundval av de kriterier som avses i punkt 1 anges i bilaga III.
Artikel 7
Nationella program
1. Det nationella program som ska utarbetas enligt instrumentet och det som ska utarbetas enligt förordning (EU) nr 515/2014 ska läggas fram för kommissionen som ett enda nationellt program för fonden, i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014.
2. Inom ramen för de nationella program som ska granskas och godkännas av kommissionen i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr 514/2014 ska medlemsstaterna inom ramen för de mål som avses i artikel 3 i den här förordningen och med beaktande av resultatet av den politiska dialog som avses i artikel 13 i förordning (EU) nr 514/2014 sträva efter att uppnå i synnerhet de strategiska unionsprioriteringar som förtecknas i bilaga I till denna förordning. Medlemsstaterna får inte använda mer än 8 % av sina totala anslag enligt det nationella programmet till underhåll av unionens respektive medlemsstaternas it-system som bidrar till uppfyllelsen av målen i denna förordning, och inte mer än 8 % till åtgärder i eller avseende tredjeländer som genomför de strategiska unionsprioriteringar som förtecknas i bilaga I till den här förordningen.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 11 med avseende på att ändra, lägga till eller stryka strategiska unionsprioriteringar som förtecknas i bilaga I till den här förordningen.
Artikel 8
Unionsåtgärder
1. På kommissionens initiativ får instrumentet användas för att finansiera gränsöverskridande åtgärder eller åtgärder av särskilt intresse för unionen (nedan kallade unionsåtgärder) i samband med de allmänna, särskilda och operativa mål som anges i artikel 3.
2. För att berättiga till stöd ska unionsåtgärderna vara förenliga med unionens prioriteringar och initiativ, särskilt med dem som har godkänts av Europaparlamentet och rådet, i relevanta unionsstrategier, policycykler, program, hot- och riskbedömningar, och särskilt ge stöd till följande:
a)
Förberedelser, övervakning, administrativa och tekniska åtgärder, samt utveckling av en utvärderingsmekanism som krävs för genomförandet av politiken på området polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet och krishantering.
b)
Transnationella projekt med medverkan av två eller flera medlemsstater eller åtminstone en medlemsstat och ett tredjeland.
c)
Verksamheter som avser analys, övervakning och utvärdering, bland annat hot-, risk- och konsekvensbedömningar som är evidensbaserade och förenliga med unionens prioriteringar och initiativ, särskilt med dem som har godkänts av Europaparlamentet och rådet, och projekt för att övervaka genomförandet av unionsrätten och unionens politiska mål i medlemsstaterna.
d)
Projekt för att främja nätverk, offentlig-privata partnerskap, ömsesidigt förtroende, ömsesidig förståelse och ömsesidigt lärande, kartläggning och spridning av bästa praxis och innovativa tillvägagångssätt på unionsnivå samt utbildnings- och utbytesprogram.
e)
Projekt som stöder utvecklingen av metodologiska, särskilt statistiska, verktyg och metoder och gemensamma indikatorer.
f)
Förvärv, underhåll och/eller uppgradering av teknisk utrustning, sakkunskaper, säkra lokaler, infrastrukturer, tillhörande byggnader och system, särskilt IKT-system och komponenter till dessa på unionsnivå, bland annat i syfte att bedriva samarbete på europeisk nivå kring it-säkerhet och it-brottslighet, i synnerhet samarbete med det europeiska centrumet mot it-brottslighet.
g)
Projekt som ökar kännedomen om unionens politik och mål bland berörda parter och allmänheten, bl.a. genom information om unionens politiska prioriteringar
h)
Särskilt nyskapande projekt som utvecklar nya metoder och/eller inför ny teknik som har förutsättningar för att överföras till andra medlemsstater, i synnerhet projekt som syftar till att testa och validera resultatet av säkerhetsforskningsprojekt som finansieras av unionen.
i)
Studier och pilotprojekt.
3. Inom de mål som avses i artikel 3 ska instrumentet även stödja åtgärder i och avseende tredjeländer och i synnerhet följande:
a)
Åtgärder som förbättrar polissamarbetet och samordningen mellan brottsbekämpande myndigheter och i tillämpliga fall internationella organisationer, bl.a. gemensamma utredningsgrupper och andra former av gemensamma gränsöverskridande insatser, tillgång till och utbyte av information samt driftskompatibel teknik.
b)
Nätverksbyggande, ömsesidigt förtroende, ömsesidig förståelse, ömsesidigt lärande, kartläggning, utbyte och spridning av sakkunskaper, erfarenheter och bästa praxis, informationsutbyte, delad situationsmedvetenhet och framsynthet, beredskapsplanering och driftskompatibilitet.
c)
Förvärv, underhåll och/eller uppgradering av teknisk utrustning, bl.a. IKT-system och komponenter till dessa.
d)
Utbyten mellan och utbildning av personal och experter vid de behöriga myndigheterna, bl.a. språkundervisning.
e)
Information till allmänheten, verksamheter avseende kommunikation och spridning av resultat.
f)
Hot-, risk- och konsekvensbedömningar.
g)
Studier och pilotprojekt.
4. Unionsåtgärder ska genomföras i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 514/2014.
Artikel 9
Tekniskt bistånd
1. På initiativ av kommissionen och/eller för dess räkning får bidrag på upp till 800 000 EUR om året betalas ut från instrumentet för tekniskt bistånd till fonden, i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) nr 514/2014.
2. På en medlemsstats initiativ får verksamhet för tekniskt bistånd finansieras genom instrumentet i enlighet med artikel 20 i förordning (EU) nr 514/2014. Det belopp som avsätts för tekniskt bistånd får för perioden 2014-2020 får inte överstiga 5 % av det totala belopp som tilldelats en medlemsstat plus 200 000 EUR.
Artikel 10
Bistånd i nödsituationer
1. Genom instrumentet ska ekonomiskt stöd ges för att hantera brådskande och särskilda behov i händelse av en nödsituation, enligt definitionen i artikel 2 j.
2. Bistånd i nödsituationer ska genomföras i enlighet med artiklarna 6 och 7 i förordning (EU) nr 514/2014.
KAPITEL III
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 11
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 7.3 ska ges till kommissionen för en period av sju år från och med den 21 maj 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av sju år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med en period av tre år, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av sjuårsperioden.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 7.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas i enlighet med artikel 7.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 12
Tillämpning av förordning (EU) nr 514/2014
Bestämmelserna i förordning (EU) nr 514/2014 ska vara tillämpliga på instrumentet.
Artikel 13
Upphävande
Beslut 2007/125/RIF ska upphöra att gälla från och med den 1 januari 2014.
Artikel 14
Övergångsbestämmelser
1. Denna förordning ska inte påverka vare sig fullföljande eller ändring, inklusive hel eller partiell indragning, av projekten fram till dess de avslutas, eller av det ekonomiska stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av beslut 2007/125/RIF eller någon annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013.
2. När beslut antas om medfinansiering inom ramen för instrumentet ska kommissionen beakta åtgärder som antagits på grundval av beslut 2007/125/RIF före den 20 maj 2014 och som har ekonomiska återverkningar under den period som omfattas av medfinansieringen.
3. Belopp som har anslagits till medfinansiering, som kommissionen godkänt mellan den 1 januari 2011 och 31 december 2014, och för vilka kommissionen inte har mottagit de handlingar som krävs för att avsluta insatserna senast den dag då slutrapporten ska vara inlämnad, ska automatiskt återtas av kommissionen senast den 31 december 2017, och felaktigt utbetalade belopp ska återbetalas.
Belopp som avser insatser som har skjutits upp till följd av rättsliga förfaranden eller administrativa överklaganden med uppskjutande verkan ska inte beaktas vid beräkningen av det belopp som automatiskt ska återtas.
4. Senast den 31 december 2015 ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en efterhandsutvärdering av beslut 2007/125/RIF för perioden 2007-2013.
Artikel 15
Översyn
Europaparlamentet och rådet ska, på grundval av ett förslag från kommissionen, se över denna förordning senast den 30 juni 2020.
Artikel 16
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Strasbourg den 16 april 2014.