ДИРЕКТИВА 2014/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
относно пазарите на финансови инструменти и за изменение на Директива 2002/92/ЕО и на Директива 2011/61/ЕС
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 53, параграф 1 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) е била неколкократно и съществено изменяна (5). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посочената директива следва да бъде преработена.
(2)
Директива 93/22/ЕИО на Съвета (6) имаше за цел да създаде условия, при които лицензирани инвестиционни посредници и банки биха могли да предоставят специализирани услуги или да установяват клонове в други държави членки, въз основа на разрешителното и под надзора на тяхната държава по произход. За постигането на това директивата целеше да хармонизира първоначалното предоставяне на лиценз и изискванията за опериране на инвестиционните посредници, включително и правилата за осъществяването на стопанска дейност. Също така, тя предвиждаше хармонизацията на някои условия за функционирането на регулираните пазари.
(3)
През последните години нарасна активността на инвеститорите на финансовите пазари, на които се предлага все по-усложнен и по-широк спектър от услуги и инструменти. С оглед на това развитие, правната рамка на Съюза следва да обхваща пълния обхват от инвестиционно ориентирани дейности. За тази цел е необходимо да се осигури необходимата степен на хармонизация за гарантиране на висока степен на защита на инвеститорите, както и за да могат инвестиционните посредници да предоставят услуги в целия Съюз, в рамките на вътрешния пазар, под надзора на държавата по произход. Следователно Директива 93/22/ЕИО беше заменена от Директива 2004/39/ЕО.
(4)
Финансовата криза разкри слабости във функционирането и прозрачността на финансовите пазари. Развитието на финансовите пазари показа необходимостта от подсилване на рамката за регулиране на пазарите на финансови инструменти, включително когато търговията на такива пазари се извършва извънборсово, с цел увеличаване на прозрачността, по-добра защита на инвеститорите, укрепване на доверието, справяне с нерегламентираните области и осигуряване на подходящите правомощия, необходими на надзорните органи за изпълнение на техните задачи.
(5)
На международно равнище регулаторните органи споделят мнението, че слабостите на корпоративното управление в редица финансови институции, включително липсата на ефективни проверки и контрол, са допринесли за финансовата криза. Прекомерното и неразумно поемане на риск може да доведе до фалит на отделни финансови институции и до системни проблеми в държавите членки и по целия свят. Неправилните действия на посредниците, предоставящи услуги на клиенти, могат да причинят щети и загуба на доверие сред инвеститорите. За да се избегне потенциалното отрицателно въздействие на слабостите в правилата за корпоративно управление директива 2004/39/ЕО следва да бъде допълнена от по-подробни принципи и минимални стандарти. Тези принципи и минимални стандарти следва да се прилагат съобразно естеството, обхвата и сложността на дейността на инвестиционните посредници.
(6)
Групата на високо равнище по въпросите на финансовия надзор в ЕС призова Съюза да подобри хармонизацията на финансовата регулация. При обсъждането на бъдещата европейска архитектура за надзор, проведено на заседанията на Европейския съвет на 18 и 19 юни 2009 г., също беше подчертана необходимостта от установяване на единен европейски наръчник, приложим към всички финансови институции във вътрешния пазар.
(7)
Следователно Директива 2004/39/ЕО сега следва отчасти да бъде преработена в настоящата директива и отчасти заменена от Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (7). Заедно тези два правни инструмента следва да оформят законодателната рамка, уреждаща изискванията към инвестиционните посредници, регулираните пазари, доставчиците на услуги за докладване на данни и посредниците от трети държави, предоставящи инвестиционни услуги и дейности в Съюза. Следователно настоящата директива следва да се разглежда съвместно с посочения регламент. Настоящата директива следва да съдържа разпоредби, регулиращи лицензирането на дейността, придобиването на квалифицирано дялово участие, упражняването на свободата на установяване и на предоставяне на услуги, условията за извършване на дейност от инвестиционните посредници за гарантиране на защитата на инвеститорите, както и правомощията на надзорните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и режима за налагане на санкции. Тъй като основната цел и предмет на настоящата директива е да се съгласуват националните разпоредби относно посочените области, тя следва да бъде приета на основание член 53, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Директива е подходящата правна форма, за да може разпоредбите, които ще бъдат изпълнявани в обхванатите от настоящата директива области, да бъдат адаптирани към съществуващите особености на конкретния пазар и правната система във всяка държава членка.
(8)
В списъка на финансовите инструменти е уместно да се включат стокови и други деривати, които са създадени и се търгуват така, че да са сравними с традиционните финансови инструменти по отношение на регулаторните им аспекти.
(9)
Обхватът на финансовите инструменти ще включва енергийни договори, при които сетълментът се извършва с физическа доставка, търгувани на организирана система за търговия (ОСТ), с изключение на тези, които вече са уредени с Регламент (ЕС) № 1227/2011 на Европейския парламент и на Съвета (8). Редица мерки бяха предприети, за да се смекчи въздействието от подобно включване върху посредниците, търгуващи с тези продукти. В настоящия момент тези посредници са освободени от изискване за собствен капитал съгласно Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9) и това освобождаване ще бъде предмет на преразглеждане съгласно член 493, параграф 1 от посочения Регламент преди да изтече неговия срок на действие най-късно в края на 2017 г. Тъй като тези договори са финансови инструменти, изискванията на правото за финансовите пазари ще се прилагат от самото начало, като по този начин изискванията във връзка с праговете на позициите, докладването на сделките и пазарните злоупотреби ще се прилагат от датата на влизане в сила на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014. Въпреки това е предвиден срок на въвеждане от 42 месеца за прилагането на задължението за клиринг и изискванията за маржин, определени в Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10).
(10)
Ограничаването на обхвата по отношение на стокови деривати, които се търгуват на ОСТ и при които сетълментът се извършва с физическа доставка, следва да бъде ограничено, за да се избегне появата на пропуск в нормативната уредба, който може да доведе до регулаторен арбитраж. Следователно е необходимо да се предвиди делегиран акт, за да се уточни допълнително значението на израза „сетълментът трябва да бъде извършван с физическа доставка“, като се отчита най-малко създаването на приложимо и обвързващо задължение за физическа доставка, която не може да бъде отменена и без право на уреждане чрез плащане в брой или на сделки за обезщетяване, с изключение на случаите на непреодолима сила, неизпълнение или друга добросъвестно обоснована неспособност за изпълнение.
(11)
Появилите се на вторичните спот пазари на квоти за емисии редица измамни практики, които биха могли да застрашат доверието в схемите за търговия с емисии, установени с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11), доведоха до вземане на мерки за укрепване на системата за регистриране и условията за откриване на сметка за търговия с квоти за емисии. За подобряване на целостта и гарантиране на ефективното функциониране на тези пазари, включително цялостния надзор на търговската дейност, е целесъобразно мерките, взети съгласно Директива 2003/87/ЕО, да бъдат допълнени, като квотите за емисии бъдат изцяло включени в обхвата на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12), като бъдат класифицирани като финансови инструменти.
(12)
Целта на настоящата директива е да обхване предприятията, чието постоянно занятие или стопанска дейност се състои в професионалното предоставяне на инвестиционни услуги и/или извършване на инвестиционни дейности. Поради това в нейния обхват не следва да се включват лица с друга професионална дейност.
(13)
Необходимо е да бъде създаден цялостен регулаторен режим за извършването на сделки с финансови инструменти, независимо от методите на търговия, които се използват за сключването на тези сделки, така че да се осигури високо качество на извършването на инвеститорските сделки и да се поддържа почтеността и общата ефективност на финансовата система. Би следвало да се предвиди кохерентна и чувствителна по отношение на риска рамка за регулирането на основните типове системи „нареждане -изпълнение“, които понастоящем действат на европейския финансов пазар. Необходимо е да се отчете появяването на ново поколение организирани системи за търговия, паралелно с регулираните пазари, на които би следвало да бъдат вменени задължения, които да гарантират ефективното и нормалното функциониране на финансовите пазари, като такива организирани системи за търговия не се възползват от пропуските в нормативната уредба.
(14)
Всички места на търговия, а именно регулираните пазари, многостранни системи за търговия (МСТ) и ОСТ, следва да определят прозрачни и недискриминационни правила, определящи достъпа до системата. Но докато за регулираните пазари и МСТ следва да продължат да се прилагат сходни изисквания относно приемането на членове или участници, ОСТ следва да могат да определят и ограничават достъпа въз основа на, inter alia, ролята и задълженията си спрямо своите клиенти. В това отношение местата на търговия следва да могат да посочват параметри, управляващи системата, като например минимална латентност, при условие че това се извършва по открит и прозрачен начин и не включва дискриминация от страна на оператора на платформата.
(15)
В Регламент (ЕС) № 648/2012 „централен контрагент“ (ЦК) е определен като юридическо лице, което посредничи между страните по договорите, търгувани на един или повече финансови пазари, като действа като купувач по отношение на всеки продавач и като продавач по отношение на всеки купувач. Централните контрагенти не са обхванати от понятието ОСТ, както то е определено в настоящата директива.
(16)
Лицата, които разполагат с достъп до регулирани пазари или МСТ, се наричат членове или участници. Двата термина могат да се употребяват взаимозаменяемо. Тези термини не включват потребители, които използват местата на търговия само чрез пряк електронен достъп.
(17)
Систематичните участници следва да бъдат определени като инвестиционни посредници, които извършват търговия за собствена сметка по организиран, редовен, систематичен и значителен начин, когато изпълняват нареждания на клиенти извън регулираните пазари, МСТ или ОСТ. За да се осигури обективното и ефективно прилагане на това определение към инвестиционните посредници, всички двустранни сделки с клиентите следва да бъдат съотносими и следва да бъдат разработени критерии за определяне на инвестиционните посредници, които са задължени да се регистрират като систематични участници. И докато местата на търговия представляват механизми, където взаимодействат многобройните интереси на трети лица за покупка и продажба, на систематичните участници не следва да е позволено да обединяват интересите на трети лица за покупка и продажба по същия във функционално отношение начин, както местата на търговия.
(18)
Лицата, които администрират собствените си активи, и предприятията, които не предоставят инвестиционни услуги или не осъществяват инвестиционни дейности с изключение на търговия за собствена сметка с финансови инструменти, които не са стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива, освен ако не са маркет-мейкъри, членове или участници на регулиран пазар или МСТ или разполагат с пряк електронен достъп до място на търговия, прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия или извършват търговия за собствена сметка, като изпълняват нареждания на клиенти.
(19)
В комюникето, публикувано на 15 април 2011 г. от финансовите министри и управителите на централни банки от Г-20, се заявява, че участниците на пазари на стокови деривати следва да подлежат на подходящо регулиране и надзор, и поради това някои освобождавания от Директива 2004/39/ЕО трябва да бъдат изменени.
(20)
Лицата, които търгуват за собствена сметка, включително маркет-мейкъри със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, с изключение на лицата, които извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти, или които предоставят инвестиционни услуги със стокови деривати, квоти за емисии или техните деривати на клиентите или доставчиците на тяхната основна стопанска дейност, следва да не попадат в обхвата на настоящата директива, при условие че тази дейност е допълнителна дейност към тяхната основна стопанска дейност на групово равнище и тази основна стопанска дейност не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности по смисъла на Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (13), и тя не е маркет мейкинг по отношение на стоковите деривати и посочените лица не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия. Техническите критерии за определяне на допълнителните дейности към такава основна стопанска дейност следва да бъдат уточнени чрез регулаторни технически стандарти, като се отчитат критериите, определени в настоящата директива.
Тези критерии следва да гарантират, че нефинансовите дружества, които извършват дейност с финансови инструменти в непропорционална степен спрямо равнището на инвестиции в основния си предмет на дейност, попадат в обхвата на настоящата директива. По този начин тези критерии следва да вземат под внимание най-малко необходимостта допълнителните дейности да представляват по-малката част от дейностите на групово равнище, както и размера на тяхната търговска дейност в сравнение с цялостната пазарна търговска дейност в този клас активи. Целесъобразно е, когато задължението за предоставяне на ликвидност на място на търговия се изисква от регулаторните органи в съответствие със законодателството на Съюза или с националните законови, подзаконови и административни разпоредби или от местата на търговия, извършваните операции с цел изпълнение на това задължение да не бъдат включвани в оценката дали дадена дейност е допълнителна.
(21)
За целите на настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, които регулират както извънборсовата, така и борсовата търговия на деривати по смисъла на Регламент (ЕС) № 600/2014, дейностите, които се считат за обективно измерими като намаляващи рисковете, пряко свързани с търговската или финансовата дейност и вътрешногрупови сделки, следва да се разглеждат по начин, последователен с Регламент (ЕС) № 648/2012.
(22)
Лицата, които търгуват със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, могат да търгуват и с други финансови инструменти като част от дейностите за управление на риска в търговската си финансираща дейност, за да се предпазят от рискове, например рискове, свързани с валутните курсове. Поради това е важно да се поясни, че освобождаванията се прилагат кумулативно. Например, освобождаването по член 2, параграф 1, буква ѝ) може да се използва съвместно с освобождаването по член 2, параграф 1, буква г).
(23)
За да се избегне обаче евентуално неправомерно прилагане на освобождаванията, маркет-мейкърите с финансови инструменти, освен маркет-мейкъри със стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, при условие че настоящата дейност по поддържане на пазара (маркет мейкинг) е спомагателна по отношение на основната им стопанска дейност, разгледана на групово равнище и при условие че те не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия, следва също да бъдат включени в обхвата на настоящата директива и не следва да се ползват от никакви освобождавания. Лицата, извършващи търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти или прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия, следва също да бъдат включени в обхвата на настоящата директива и не следва да се ползват от никакви освобождавания.
(24)
Търговията за собствена сметка при изпълняване на нареждания на клиенти следва да включва изпълнение на нареждания на различни клиенти на принципа на търговията за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, което следва да бъде считано като действие на възложител и е предмет на разпоредбите на настоящата директива, които обхващат както изпълнение на нареждания от името на клиенти, така и търговия за собствена сметка.
(25)
Изпълнението на нареждания във финансови инструменти, което представлява допълнителна дейност между две лица, чиято основна стопанска дейност на групово равнище не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности по смисъла на Директива 2013/36/ЕС, не следва да се счита за търговия за собствена сметка, когато се изпълняват нареждания на клиенти.
(26)
Под „лица“ в текста следва да се разбират както физически, така и юридически лица.
(27)
Застрахователните предприятия, дейността на които е предмет на съответния мониторинг от компетентните надзорни органи, и които са предмет на Директива 2009/138/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (14), следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива, когато извършват дейностите, посочени в директива 2009/138/ЕО.
(28)
Лицата, които не предоставят услуги на трети лица, но чиято стопанска дейност се състои единствено в предоставянето на инвестиционни услуги на техните предприятия майки, дъщерни предприятия или на други дъщерни предприятия на техните предприятия майки, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива.
(29)
Някои местни енергийни структури и някои оператори на промишлени съоръжения, които попадат в обхвата на схемата на ЕС за търговия с емисии, обединяват в пакет и възлагат на външни изпълнители търговските си дейности за обезпечаване на търговски рискове към неконсолидирани дъщерни предприятия. Тези съвместни предприятия не предоставят други услуги и изпълняват абсолютно същите функции като лицата, посочени в съображение 28. С цел да се гарантират равнопоставени условия на конкуренция, съвместните предприятия следва също да бъде възможно да се изключат от обхвата на настоящата директива, ако са притежавани съвместно от местните енергийни структури или оператори, попадащи в обхвата на член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, които не предоставят услуги, различни от инвестиционни услуги, на местни енергийни структури или оператори, попадащи в обхвата на член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, и при условие че тези местни енергийни структури или оператори бъдат освободени съгласно член 2, параграф 1, буква й), ако извършват сами тези инвестиционни услуги. Обаче за да бъдат осигурени подходящи защитни механизми и за да бъде гарантирана адекватна защита на инвеститорите, държавите членки, които решат да освободят тези съвместни предприятия, следва да ги подлагат на изисквания, които са поне аналогични на установените в настоящата директива, по-конкретно на етапа на лицензирането, при оценката на тяхната репутация, опит и пригодността на всички акционери, при прегледа на условията по първоначално издаване на лиценз, текущия надзор, както и изпълнението на свързаните с дейността задължения.
(30)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги само като допълнителна дейност при осъществяването на професионалната си дейност, следва също да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива, при условие че тази дейност е регулирана и съответните правила не забраняват предоставянето на инвестиционни услуги на допълнително основание.
(31)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги, състоящи се изключително в администрирането на схеми с участието на служители, и които поради това не предоставят инвестиционни услуги на трети лица, не следва да попадат в обхвата на настоящата директива.
(32)
Необходимо е от обхвата на настоящата директива да бъдат изключени централните банки и други органи, които осъществяват подобни функции, както и публични органи, които отговарят или участват при управлението на публичния дълг, чиято концепция включва неговото инвестиране, с изключение на институции, които са частично или изцяло държавни и чиято функция е търговска или такава, свързана с придобиването на участия.
(33)
С цел по-голяма яснота на режима на освобождавания за Европейската система на централните банки (ЕСЦБ), другите национални органи, изпълняващи подобни функции, както и за органите, участващи в управлението на публичен дълг, е целесъобразно тези освобождавания да се ограничат до органите и институциите, които изпълняват своите функции в съответствие с правото на една държава членка или в съответствие с правото на Съюза, както и за международните органи, в които членуват две или няколко държави членки и които имат за цел мобилизирането на финансиране и осигуряването на финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват тежки финансови проблеми или са заплашени от такива проблеми, като например Европейския механизъм за стабилност.
(34)
Необходимо е от обхвата на настоящата директива да бъдат изключени предприятията за колективно инвестиране и пенсионните фондове, независимо от това дали са координирани на равнището на Съюза, както и депозитарите или ръководителите на такива предприятия, тъй като те са предмет на специфични правила, определени за техните дейности.
(35)
Необходимо е да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива операторите на преносни системи съгласно определението по член 2, параграф 4 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) или член 2, параграф 4 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (16), когато изпълняват своите задължения съгласно посоченото в тези директиви, в Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета (17), в Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета (18) или в мрежови кодекси или насоки, приети по силата на тези законодателни актове. В съответствие с тези законодателни актове операторите на преносни системи имат конкретни задължения и отговорности, подлежат на специална сертификация и са под надзора на компетентни за конкретния сектор органи. Операторите на преносни системи следва да се ползват от такова освобождаване и когато използват други лица, които действат като доставчици на услуги от тяхно име, за изпълнение на задачите им съгласно посочените законодателни актове или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети по силата на тези регламенти. Операторите на преносни системи следва да не могат да се ползват от такова освобождаване, когато предоставят инвестиционни услуги или извършват дейности с финансови инструменти, включително когато организират платформа за вторична търговия с финансови права за пренос.
(36)
За да се ползва от освобождаванията, предвидени в настоящата директива, заинтересованото лице следва трайно да изпълнява условията, които са определени за такива освобождавания. По-специално, ако лице предоставя инвестиционни услуги или извършва инвестиционни дейности и спрямо него се прилага изключение от настоящата директива поради това, че такива услуги или дейности са допълнителни спрямо основната стопанска дейност на това лице, когато стопанската дейност се разглежда на групово равнище, то спрямо лицето не следва да продължава да се прилага освобождаването, свързано с допълнителните услуги, когато предоставянето на тези услуги или извършването на тези дейности престане да бъде допълнително спрямо основната стопанска дейност на това лице.
(37)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги и/или извършват инвестиционни дейности, които попадат в обхвата на настоящата директива, следва да бъдат обект на лицензиране от техните държави членки по произход, с оглед защитата на инвеститорите и стабилността на финансовата система.
(38)
Кредитните институции, които имат разрешение съгласно Директива 2013/36/ЕС, не следва да се нуждаят от друг лиценз съгласно настоящата директива за предоставянето на инвестиционни услуги или за извършването на инвестиционни дейности. Когато кредитна институция реши да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, компетентните органи следва да проверяват преди даването на лиценза съгласно Директива 2013/36/ЕС дали тя отговаря на съответните разпоредби на настоящата директива.
(39)
Структурираните депозити, обособили се като вид инвестиционен продукт, не попадат в обхвата на законодателните актове за защита на инвеститорите на равнището на Съюза, докато останалите структурирани инвестиции са обхванати от такива законодателни актове. Следователно е необходимо да се укрепи доверието на инвеститорите, като се унифицира регулаторното третиране на различните предлагани пакети от инвестиционни продукти на дребно, за да се гарантира адекватно ниво на защита на инвеститорите в целия Съюз. Поради това е целесъобразно в обхвата на настоящата директива да се включат структурираните депозити. В тази връзка е необходимо да се поясни, че тъй като структурираните депозити са вид инвестиционен продукт, те не включват депозити, които са обвързани единствено с лихвени проценти, например Euribor или Libor, независимо от това дали лихвените проценти са предварително определени или са фиксирани или променливи. Следователно тези депозити следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива.
(40)
Прилагането на настоящата директива към инвестиционни посредници и кредитни институции, когато те продават или предоставят експертни съвети на клиенти във връзка със структурираните депозити, следва да се разбира като прилагане при техните дейности като посредници за тези продукти, издадени от кредитни институции, които могат да приемат депозити в съответствие с Директива 2013/36/ЕС.
(41)
Централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК) са институции от системно значение за финансовите пазари, които осигуряват първоначалното регистриране на ценните книжа, воденето на сметки, съдържащи емитираните ценни книжа, и сетълмента по практически всички сделки с ценни книжа. ЦДЦК трябва да се регулират специално от правото на Съюза и да са предмет по-конкретно на лицензиране и определени условия за извършване на дейност. Обаче ЦДЦК могат, в допълнение към основните услуги, посочени в правото на Съюза, да предоставят инвестиционни услуги и дейности, които се регулират по настоящата директива.
С цел да се гарантира, че всички субекти, предоставящи инвестиционни услуги и извършващи инвестиционни дейности, подлежат на същата регулаторна рамка, е уместно да се гарантира, че такива ЦДЦК не подлежат на изискванията на настоящата директива относно лицензирането и определени условия за извършване на дейност, но правото на Съюза, уреждащо ЦДЦК като такива, следва да гарантира, че към тях се прилагат разпоредбите на настоящата директива, когато те предоставят инвестиционни услуги или извършват инвестиционни дейности в допълнение към услугите, посочени в правото на Съюза.
(42)
За да се подобри защитата на инвеститорите в Съюза, е уместно да се ограничат условията, при които държавите членки могат да изключат от обхвата на настоящата директива лицата, които предоставят инвестиционни услуги на клиенти, които от своя страна не са защитени съгласно настоящата директива. Целесъобразно е да се изиска от държавите членки да прилагат конкретно изисквания, които са поне аналогични на установените в настоящата директива, по-конкретно при оценка на тяхната репутация, опит и пригодността на всички акционери на етапа на лицензиране, така и при прегледа на условията по първоначално издаване на лиценз, текущия надзор, както и изпълнение на свързаните с дейността задължения.
Освен това лицата, изключени от прилагането на настоящата директива, следва да бъдат обхванати от схема за обезщетение на инвеститорите, призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (19) или от застраховка за професионална отговорност, гарантираща равностойна закрила на техните клиенти по отношение на случаите, обхванати от посочената Директива.
(43)
Когато инвестиционен посредник не предоставя регулярно една или повече инвестиционни услуги, които не са обхванати от неговия лиценз, или не извършва регулярно една или повече инвестиционни дейности, които не са обхванати от лиценза му съгласно настоящата директива, той не следва да се нуждае от допълнително лицензиране.
(44)
За целите на настоящата директива дейността по приемането и предаването на нарежданията следва да включва и събирането на двама или повече инвеститори, чрез което се осъществява сделка между тези инвеститори.
(45)
Инвестиционните посредници и кредитните институции, които предлагат емитирани от тях финансови инструменти, не следва да бъдат обект на настоящата директива, когато предоставят инвестиционни съвети на клиентите си. За да се премахне несигурността и подобри защитата на инвеститорите, е целесъобразно да се предвиди настоящата директива да се прилага в случаите, при които първичният пазар, инвестиционните посредници и кредитните институции предлагат финансови инструменти, емитирани от тях, без предоставяне на съвети. За тази цел следва да бъде разширено определението на услугата за изпълнение на нареждания от името на клиенти.
(46)
Принципите на взаимно признаване и надзора на държавите членки по произход изискват от компетентните органи на държавите членки да не предоставят или да отменят лиценза, когато фактори като съдържанието на програмите за операциите, географското разпространение или действително извършените дейности ясно показват, че инвестиционният посредник е избрал правната система на държава членка, на територията на която възнамерява да извършва или вече извършва по-голямата част от дейността си, с цел избягване на по-строгите стандарти, които са в сила в друга държава членка. На инвестиционен посредник, който е юридическо лице, следва да се издаде нов лиценз в държавата членка, в която е неговото седалище. На инвестиционен посредник, който не е юридическо лице, следва да бъде издаден лиценз в държавата членка, в която се намира неговото главно управление. В допълнение, държавите членки следва да изискват главното управление на инвестиционния посредник да се намира в неговата държава членка по произход и действително да функционира там.
(47)
С Директива 2007/44/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (20) бяха предвидени подробни критерии за пруденциална оценка на планираните придобивания в инвестиционен посредник и процедурата за тяхното прилагане. С цел осигуряване на правна сигурност, яснота и предсказуемост по отношение на процеса на оценяване, както и на резултатите от него е целесъобразно да се потвърдят критериите и процесът на пруденциална оценка, предвидени в посочената Директива.
По-конкретно компетентните органи следва да оценяват пригодността на кандидат-приобретателя и финансовата стабилност на планираното придобиване спрямо следните критерии: репутацията на кандидат-приобретателя; репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на инвестиционния посредник в резултат на планираното придобиване; финансовата стабилност на кандидат-приобретателя; дали инвестиционният посредник ще продължава да спазва пруденциалните изисквания по настоящата директива и по останалите директиви, по-конкретно по Директива 2002/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (21) и по Директива 2013/36/ЕС; дали съществуват обективни основания за подозрение, че се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризма по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (22) или че осъществяването на планираното придобиване би увеличило риска от това.
(48)
Инвестиционен посредник, който има лиценз в неговата държава членка по произход, следва да има право да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности в целия Съюз, без да има нужда от отделен лиценз от компетентния орган на държавата членка, в която той желае да предоставя тези услуги или да извършва тези дейности.
(49)
Тъй като някои инвестиционни посредници са освободени от определени задължения, наложени от Директива 2013/36/ЕС, те следва да бъдат задължени да имат или минимална сума капитал или професионална застраховка срещу загуби или комбинация от двете. Преизчисляването на сумите на тази застраховка следва да вземе предвид преизчисленията, направени в рамките на Директива 2002/92/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (23). Това конкретно третиране за целите на капиталовата адекватност не следва да засяга каквито и да е решения относно подходящото третиране на тези посредници съгласно бъдещи изменения на правото на Съюза относно капиталовата адекватност.
(50)
Тъй като обхватът на пруденциалното регулиране за ограничаване на риска следва да бъде ограничен до тези субекти, които по силата на това, че водят търговска книга по занятие, представляват източник на насрещен риск за другите участници на пазара, от обхвата на настоящата директива следва да бъдат изключени субектите, които извършват търговия за собствена сметка с финансови инструменти, освен стокови деривати, квоти за емисии или техни деривати, при условие че те не са маркет-мейкъри, не действат за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти, не са членове или участници на регулиран пазар или МСТ, нямат директен електронен достъп до място на търговия и не прилагат високочестотни способи за алгоритмична търговия.
(51)
С оглед на защитата на собствеността на инвеститорите и другите подобни права по отношение на ценни книжа, както и техните права по отношение на средства, поверени на посредник, тези права следва по-специално да бъдат разграничавани от правата на посредника. Този принцип обаче не следва да възпрепятства посредника да осъществява стопанска дейност от негово собствено име, но за сметка на инвеститорите, когато това се изисква от самия характер на сделката и инвеститорите са съгласни, например заемане на акции.
(52)
Изискванията относно защитата на клиентските активи са основен инструмент за защита на клиентите при извършването на услуги и дейности. Тези изисквания може да не бъдат прилагани, когато цялата собственост върху средствата и финансовите инструменти е прехвърлена на инвестиционен посредник за обезпечаване на настоящи или бъдещи задължения, независимо дали те са действителни, условни или вероятни. Тази по-общо формулирана възможност може да създаде несигурност и да застраши ефективността на изискванията относно опазването на активите на клиента. Ето защо е целесъобразно поне по отношение на активите на непрофесионалните клиенти да бъде ограничена възможността инвестиционните посредници да сключват споразумения за финансово обезпечение с прехвърлително действие, определени в Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (24), с цел обезпечаване или покриване на своите задължения.
(53)
Необходимо е да се засили ролята на ръководните органи на инвестиционните посредници, на регулираните пазари и на доставчиците на услуги за докладване на данни, за да се гарантира тяхното стабилно и разумно управление, насърчаване на целостта на пазара и защита на интереса на инвеститорите. Във всеки един момент ръководният орган на инвестиционния посредник, на регулираните пазари и на доставчиците на услуги за докладване на данни следва да отделя достатъчно време и да притежава необходимите съвкупни знания, умения и опит, които му позволяват да разбира дейността на дружеството, включително основните рискове. Следователно, за да се избегне груповото мислене и да се улесни независимостта на становищата и конструктивната критика, в ръководните органи следва да има такова разнообразие по отношение на възраст, пол, географски произход, образование и професионален опит, осигуряващо представянето на разнообразни мнения и опит. Представителството на служителите и работниците в ръководните органи би могло също да се разглежда като положителен начин за насърчаване на многообразието чрез прибавянето на ключова гледна точка и реално познаване на вътрешното функциониране на дружествата. Следователно разнообразието следва да бъде един от критериите за състава на ръководните органи. Политиката на дружествата за назначаването на персонал като цяло също следва да отразява аспекта на разнообразието. Така например тази политика следва да насърчава дружествата да подбират кандидати от списъци с предварително подбрани кандидати от двата пола. За да бъде постигнат съгласуван подход към корпоративното управление, е желателно изискванията за инвестиционните посредници да бъдат приведени в максимално съответствие с изискванията, включени в Директива 2013/36/ЕС.
(54)
За да бъде упражняван ефективен надзор и контрол върху дейностите на инвестиционните посредници, регулираните пазари и доставчиците на услуги за докладване на данни, ръководният орган следва да бъде отговорен и подотчетен за общата стратегия на дружеството, като се взема предвид дейността и рисковият профил на дружеството. В рамките на отделните стопански цикли на дружеството ръководният орган следва да поеме ясни отговорности при установяването и определянето на стратегическите цели, стратегията по отношение на риска и вътрешната организация на дружеството, при одобрението на неговата вътрешна организация, включително критериите за подбор и обучение на персонала, при ефективния надзор върху висшето ръководство, при определянето на цялостната политика за предоставяне на услуги и дейности, включително възнаграждение на лицата, които отговарят за продажбите, и одобряване на нови продукти преди предлагането им на клиентите. Чрез периодичен мониторинг и оценка на стратегическите цели на дружествата, на вътрешната им организация и на техните политики за предоставяне на услуги и дейности следва да се гарантира постоянната им способност за осъществяване на стабилно и разумно управление в подкрепа на целостта на пазара и защитата на инвеститорите. Съвместяването на твърде голям брой директорски длъжности би попречило на член на ръководния орган да отделя достатъчно време за изпълнение на тази роля на наблюдение и контрол.
Поради това е необходимо да се ограничи броят на директорските длъжности, които член на ръководния орган на дадено дружество може да изпълнява едновременно в различни субекти. Въпреки това директорските длъжности в организации, които не преследват основно търговски цели, като организациите с нестопанска цел или благотворителните организации, не следва да се вземат предвид за целите на прилагането на такова ограничение.
(55)
В държавите членки се използват различни системи за управление. В повечето случаи се използва едностепенна или двустепенна система на управление. Определенията, използвани в настоящата директива, са предназначени да обхванат всички съществуващи системи, без да се дава приоритет на някоя конкретна система. Определенията са чисто функционални и са предназначени за установяване на правила, имащи за цел да се постигне определен резултат, независимо от националното дружествено право, приложимо за дадена институция във всяка държава членка. Поради това определенията следва да не възпрепятстват общото разпределяне на компетентностите в съответствие с националното дружествено право.
(56)
Разширяващият се обсег на дейности, които много инвестиционни посредници предприемат едновременно, повиши потенциала за конфликти на интереси между тези различни дейности и интересите на техните клиенти. Поради това е необходимо да се предвидят правила, които да гарантират, че такива конфликти няма да засягат по неблагоприятен начин интересите на техните клиенти. Посредниците имат задължението да предприемат ефективни стъпки за установяване, предотвратяване или овладяване на конфликти на интереси и за максимално смекчаване на потенциалното въздействие на тези рискове. Когато все пак е налице остатъчен риск от ощетяване на интересите на клиента и преди да започне извършването на дейност от негово име, на клиента следва да бъде дадено ясно обяснение на общия характер и/или източниците на конфликти на интереси и на предприетите действия за смекчаване на тези рискове.
(57)
Директива 2006/73/ЕО на Комисията (25) позволява на държавите членки в рамките на организационните изисквания към инвестиционните посредници да изискват записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти. Записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти, е съвместимо с Хартата на основните права на Европейския съюз (Хартата) и е оправдано с цел засилване на защитата на инвеститорите, подобряване на наблюдението на пазара и увеличаване на правната сигурност в интерес както на инвестиционните посредници, така и на техните клиенти. Значението на тези записи също беше посочено в отправените към Комисията технически съвети, публикувани от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа на 29 юли 2010 г. Тези записи следва да гарантират, че са налице доказателства, с които да се удостоверят условията по всички дадени от клиентите нареждания и тяхното съответствие с извършените от инвестиционните посредници сделки, както и за да се установи всяко поведение, което може да има отношение към пазарни злоупотреби, включително когато посредниците извършват търговия за собствена сметка.
За тази цел е необходимо записването на всички разговори с участието на представители на инвестиционния посредник, когато той извършва или възнамерява да извършва търговия за собствена сметка. Когато клиентите съобщават нареждания по други канали, различни от телефон, тези съобщения следва да се правят на траен носител, като например пощенски писма, факсове, имейли, документи за нареждания, направени от клиенти по време на срещи. Например, съдържанието на съответните преки разговори с клиент би могло да бъде записано в писмен протокол или бележки. Такива нареждания следва да се смятат за равностойни на нарежданията, получени по телефона. При изготвянето на протоколи на преки разговори с клиенти държавите членки следва да гарантират наличието на подходящи защитни механизми, за да се гарантира, че клиентът не претърпява загуба поради неточно изготвяне на протокола, отразяващ комуникацията между страните. В тези защитни механизми не следва да се предполага каквато и да била отговорност от страна на клиента.
За да се гарантира правната сигурност по отношение на обхвата на това задължение, е целесъобразно то да се прилага за всяко оборудване, осигурено от посредника или което посредникът е получил разрешение да използва, както и да се изисква от инвестиционните посредници да предприемат нужните стъпки, за да не се допуска използването на частно оборудване във връзка със сделките. Тези записи следва да бъдат предоставени на разположение на компетентните органи при изпълнението на техните надзорни задачи и изпълнението на действията по прилагане по настоящата директива и по Регламент (ЕС) № 600/2014, Регламент (ЕС) № 596/2014 и Директива 2014/57/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (26), за да се оказва помощ на компетентните органи при установяването на случаи на поведение, което не е в съответствие с правната рамка, регулираща дейността на инвестиционните посредници. Достъп до тези записи следва да имат и инвестиционните посредници и клиентите, с цел да се удостовери развитието на техните взаимоотношения по отношение на дадените от клиентите нареждания и извършените от посредниците сделки. Поради това е целесъобразно в настоящата директива да бъдат предвидени общоприложими принципи относно записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти.
(58)
В съответствие със заключенията на Съвета относно укрепването на европейския финансов надзор от юни 2009 г. и с цел да се допринесе за утвърждаването на единен наръчник за финансовите пазари в Съюза и за постигане на по-справедливи условия на равнопоставеност за държавите членки и участниците на пазара, по-широка защита на инвеститорите и по-ефективен надзор и изпълнение, Съюзът се ангажира да сведе до минимум, когато е целесъобразно, правото на държавите членки да прилагат по своя преценка правото в областта на финансовите услуги в рамките на Съюза. В допълнение към въведения с настоящата директива общ режим за записването на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се до нареждания на клиенти, е целесъобразно да бъде ограничено правото на компетентните органи в определени случаи да делегират надзорни функции, както и правото на преценка по отношение на изискванията, приложими спрямо обвързаните агенти и отчетите на клоновете.
(59)
Технологиите в областта на търговията претърпяха съществено развитие през последното десетилетие и понастоящем са широко използвани от участниците на пазара. Към днешна дата участниците на пазара ползват алгоритмична търговия, при която компютърен алгоритъм определя автоматично елементите на нареждането при ограничена или нулева човешка намеса. Рисковете, произтичащи от алгоритмична търговия, следва да бъдат регулирани. Обаче използването на алгоритми при обработката на изпълнените сделки след сключване на сделките не представлява алгоритмична търговия. Инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия при изпълнението на стратегия за поддържане на пазара (маркет мейкинг), следва да извършва този маркет мейкинг без прекъсване в продължение на определен период от работното време на мястото на търговия. Регулаторните технически стандарти следва да разясняват какво представлява определен период от работното време на мястото на търговия, като се гарантира, че такъв определен период е значителен в сравнение с общия размер на работно време, като отчитат ликвидността, мащаба и характера на специфичния пазар и характеристиките на търгувания финансов инструмент.
(60)
Инвестиционните посредници, които извършват алгоритмична търговия при изпълнението на стратегия за маркет мейкинг, следва да разполагат с подходящите системи и контрол за тази дейност. Такава дейност следва да бъде разбирана по начин, специфичен за нейния контекст и цел. Поради това определението на такава дейност е независимо от определения, като например това за „дейности по поддържане на пазара“ в Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета (27).
(61)
Високочестотната алгоритмична търговия е вид алгоритмична търговия, при която системата за търговия извършва високоскоростен анализ на пазарните данни или сигнали, в резултат на който голям брой нареждания биват изпратени или актуализирани за много кратък период от време. По-специално високочестотната алгоритмична търговия може да съдържа елементи като иницииране, генериране, насочване и изпълнение на нареждане, които се определят от системата без човешка намеса за всяка отделна сделка или нареждане, кратък срок за откриване и закриване на позиции, висок дневен оборот по портфейла, високо съотношение на нарежданията към сделките в рамките на деня и приключване на търговския ден при позиция, близка до или равна на нула. Сред характеристиките на високочестотната алгоритмична търговия са голям брой съобщения в рамките на деня, които могат да се състоят от нареждания, котировки или отменяне на нареждания. Когато се определя какво се разбира под голям брой съобщения в рамките на деня, следва да се имат предвид самоличността на клиент, който всъщност стои зад тази дейност, продължителността на периода за наблюдение, съпоставката с цялостната пазарна дейност през същия период и относителната концентрация или фрагментация на дейността. Високочестотната алгоритмична търговия се използва предимно от търговците, ползващи за търгуване със собствения си капитал, и сама по себе си не представлява стратегия, а по-скоро високотехнологично приложение в подкрепа на по-традиционните стратегии за търговия, като например маркет мейкинг или арбитраж.
(62)
Техническият напредък позволи високочестотната търговия и развитието на моделите на стопанска дейности. Високочестотната търговия се улеснява от съвместното ползване на съоръженията на участниците на пазара в непосредствена близост до основния софтуерен компонент на дадено място на търговия. За да се гарантират условия за справедлива търговия по установения ред, е важно от местата на търговия да се изиска да предоставят такива услуги за съвместно ползване на недискриминационна, справедлива и прозрачна основа. Използването на технологии увеличи скоростта, капацитета и сложността на начина, по който търгуват инвеститорите. То също така позволи на участниците на пазара да предлагат на своите клиенти пряк електронен достъп до пазарите чрез използването на системи за търговия, пряк достъп до пазарите или чрез спонсориран достъп. Въздействието на търговските технологии върху пазара и участниците на пазара беше като цяло благоприятно и осигури възможности за по-широко участие на пазарите, по-голяма ликвидност, по-тесни маржини, по-ниска краткосрочна променливост и по-ефективно изпълнение на клиентските нареждания. При все това технологиите на търговия също така породиха редица потенциални рискове, включително по-висок риск от претоварване на системите на местата на търговия вследствие на големите обеми нареждания, рискове от дублиране или генериране на погрешни нареждания при алгоритмичната търговия или от други неизправности, които биха могли да доведат до смущения във функционирането на пазара.
В допълнение при системите за алгоритмична търговия съществува риск от прекомерна реакция на други пазарни събития, която може да увеличи променливостта, ако на пазара вече се наблюдават затруднения. И накрая, алгоритмичната търговия или способите на високочестотна алгоритмична търговия могат, като всяка друга форма на търговия, да доведат до някои форми на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014. Високочестотната търговия може също, поради информационното предимство за участниците, извършващи високочестотна търговия, да подтикне инвеститорите да изберат да извършват търговия на места, където те могат да избегнат взаимодействието с участници, извършващи високочестотна търговия. Целесъобразно е способите на високочестотна алгоритмична търговия, които разчитат на определени специфични характеристики, да бъдат подложени на специален регулаторен надзор. Въпреки че това са основно способи, които разчитат на търговия за собствена сметка, такъв надзор следва също да се прилага, когато изпълнението на способа е структурирано по такъв начин, че да се избегне изпълнението за собствена сметка.
(63)
Най-доброто средство за ограничаване на тези потенциални рискове от нарасналото използване на технологии представлява комбинация от мерки и специфични проверки на риска, насочени към посредниците, които ползват алгоритмична търговия или способи за високочестотна алгоритмична търговия, тези, които осигуряват пряк електронен достъп, и други мерки, насочени към операторите на местата на търговия, до които тези посредници имат достъп. С цел засилване на устойчивостта на пазарите в контекста на технологичното развитие посочените мерки следва да се отразяват и да се основават на техническите насоки, издадени от Европейския надзорен орган (Европейския орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (28) през февруари 2012 г. относно системите и контрола за автоматизирана търговия за търговски платформи, инвестиционни посредници и компетентни органи (ESMA/2012/122). Желателно е да се гарантира, че всички посредници, извършващи високочестотна алгоритмична търговия, биват лицензирани. Този лиценз следва да подсигури, че посредници са обект на организационните изисквания по настоящата директива и че те подлежат на надлежен надзор. Субектите обаче, които са лицензирани и подлежат на надзор съгласно правото на Съюза, регламентиращо финансовия сектор, и които са освободени от прилагането на настоящата директива, но които използват алгоритмична търговия или способи за високочестотна алгоритмична търговия, не следва да бъдат задължавани да получават лиценз съгласно настоящата директива и следва да подлежат единствено на мерките и проверките, насочени към отстраняване на специфични рискове, произтичащи от тези видове търговия. В тази връзка ЕОЦКП следва да играе важна роля на координатор при определяне на подходящ размер на минималната стъпка на котиране с цел гарантиране на установен пазарен ред на равнището на Съюза.
(64)
Както инвестиционните посредници, така и местата на търговия следва да разполагат с устойчиви мерки, с които да се гарантира, че алгоритмичната търговия или способи на високочестотна алгоритмична търговия няма да доведат до смущения във функционирането на пазара и не могат да се използват с цел злоупотреби. Местата на търговия следва още да гарантират, че техните системи за търговия са устойчиви и целесъобразно изпитани, за да се справят с нарасналия брой нареждания или пазарни сътресения, както и че местата на търговия разполагат с механизми за временно преустановяване или ограничаване на търговията при внезапни и неочаквани промени на цените.
(65)
Необходимо е също така да се гарантира, че структурите за определяне на такси на местата на търговия са прозрачни, недискриминационни и справедливи и че не са организирани по начин, който да насърчава нарушаването на установените пазарни условия. Следователно е целесъобразно на местата на търговия да бъде разрешено да коригират таксите си за отменени нареждания според времето, през което едно нареждане е било в сила, преди да бъде отменено, и да приспособяват таксите за всеки финансов инструмент, за който те са приложими. Държавите членки следва също така да могат да разрешават на местата на търговия да налагат по-високи такси за изпълняване на нареждания, които впоследствие са отменени, или за участници, които изпълняват голям процент отменени нареждания, както и за тези, които използват способ на високочестотна алгоритмична търговия, за да отразява допълнителната тежест върху капацитета на системата, без непременно от това да се възползват други участници на пазара.
(66)
В допълнение към мерките, свързани със способите на алгоритмична и високочестотна алгоритмична търговия, е целесъобразно да бъде забранено предоставянето на пряк електронен достъп до пазарите от страна на инвестиционните посредници за техните клиенти, когато този достъп не подлежи на подходящи системи и проверки. Независимо от формата на предоставения пряк електронен достъп, посредниците, които предоставят такъв достъп, следва да оценяват и проверяват пригодността на клиентите, които използват тази услуга, и да гарантират, че ползването на тази услуга подлежи на съответните мерки за контрол и че тези посредници запазват отговорността за търговията, представена от техните клиенти чрез използването на техните системи или чрез използването на техните търговски кодове. Целесъобразно е конкретните организационни изисквания по отношение на тези нови форми на търговия да бъдат по-подробно разписани в регулаторни технически стандарти. Това следва да гарантира, че при необходимост изискванията могат да бъдат изменени, което ще позволи да бъдат отчетени бъдещите нововъведения и промени в тази област.
(67)
За да се осигури ефективен надзор и да се даде възможност на компетентните органи да вземат своевременно нужните мерки срещу погрешни или измамни стратегии за алгоритмична търговия, е необходимо всички нареждания, генерирани при алгоритмичната търговия, да бъдат обозначавани. По този начин компетентните органи следва да имат възможност да засичат и различават нареждания, произтичащи от различни алгоритми и да реконструират и оценяват по ефикасен начин стратегиите на търговците, занимаващи се с алгоритмична търговия. Това следва да намали риска от колебание при установяването от коя алгоритмична стратегия или търговец произтича дадено нареждане. Обозначаването позволява на компетентните органи да противодействат ефикасно и ефективно на стратегии за алгоритмична търговия, които използват злоупотреби или излагат на риск нормалното функциониране на пазара.
(68)
За да се гарантира запазването на целостта на пазара в контекста на технологичното развитие на финансовите пазари, ЕОЦКП следва редовно да изисква информация от национални експерти относно развитието, свързано с технологията на търговия, включително и високочестотна търговия и нови практики, които биха могли да представляват пазарна злоупотреба, с цел да се установяват и насърчават ефективните стратегии за предотвратяване и преодоляване на такива злоупотреби.
(69)
Понастоящем в Съюза функционират множество места на търговия, на голяма част от които се търгуват идентични финансови инструменти. За да бъдат преодолени потенциалните рискове за интересите на инвеститорите, е необходимо да се формализират и допълнително съгласуват процесите, свързани с последствията върху дейността на други места на търговия, които биха настъпили, ако даден инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, реши временно да спре или да отстрани от търговия определен финансов инструмент. С оглед на правната сигурност и адекватното разрешаване на конфликти на интереси, когато се взема решение за временно спиране или за отстраняване от търговия на финансови инструменти, следва да се гарантира, че ако даден инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, спре да търгува поради неспазване на правилата им, останалите се съобразяват с това решение, ако компетентните органи преценят така, освен ако продължаването на търговията може да бъде оправдано от извънредни обстоятелства. Освен това е необходимо да се формализира и подобри обменът на информация и сътрудничеството между компетентните органи по отношение на спирането или отстраняването от търговия на финансови инструменти на дадено място на търговия. Тези договорености следва да бъдат прилагани по такъв начин, че местата на търговия да бъдат възпрепятствани да използват с търговска цел информация, предоставена в контекста на спирането или отстраняването на финансов инструмент от търговия.
(70)
На нарасналия брой инвеститори, които участват на финансовите пазари, се предлага по-сложен и широк набор от услуги и инструменти, което налага осигуряването на необходимата степен на хармонизация, гарантираща на инвеститорите високо ниво на защита в целия Съюз. При приемането на Директива 2004/39/ЕО нарастващата зависимост на инвеститорите от лични препоръки наложи включването на инвестиционните съвети като инвестиционна услуга, подлежаща на лицензиране и специфични изисквания при предоставяне. Тъй като личните препоръки продължават да бъдат важен фактор за клиентите, а финансовите инструменти и услуги стават все по-сложни, подобряването на защитата на инвеститорите налага по-стриктното съблюдаване на свързаните с дейността задължения.
(71)
Държавите членки следва да гарантират, че инвестиционните посредници действат в съответствие с най-добрите интереси на своите клиенти и че са в състояние да изпълняват задълженията си по настоящата директива. Съответно инвестиционните посредници следва да разбират характеристиките на финансовите инструменти, които се предлагат или препоръчват, и да установяват и осъществяват преглед на ефективни политики и мерки, за да идентифицират категорията на клиентите, на които ще бъдат предоставяни продукти и услуги. Държавите членки следва да гарантират, че инвестиционните посредници, които създават финансови инструменти, гарантират, че тези продукти са създадени според потребностите на определен целеви пазар на крайни клиенти в съответни категории клиенти, предприемат разумни стъпки, за да гарантират, че финансовите инструменти се предоставят на определения целеви пазар и правят периодичен преглед на определянето на целевия пазар и на характеристиките на продуктите, които те предлагат. Инвестиционните посредници, които предлагат или препоръчват на клиенти финансови инструменти, които не са създадени от тях, също следва да разполагат с подходящи процедури за получаване и разбиране на съответната информация относно процеса на одобрение на продукта, включително във връзка с определения целеви пазар и характеристиките на продукта, който те предлагат или препоръчват. Това задължение следва да се прилага, без да се засяга каквато и да е оценка на целесъобразността или уместността, която ще бъде извършена впоследствие от инвестиционния посредник при предоставянето на инвестиционни услуги на всеки клиент, въз основа на неговите лични потребности, характеристики и цели.
За да се гарантира, че финансови инструменти ще бъдат предлагани или препоръчвани само когато това е в интерес на клиента, инвестиционните посредници, които предлагат или препоръчват продукта, създаден от посредници, които не подлежат на изискванията за управление на продукта, посочени в настоящата директива, или създаден от дружества от трета държава, следва също да имат подходящи договорености за получаване на достатъчна информация относно финансовите инструменти.
(72)
За да могат инвеститорите да получат цялата им необходима информация, е целесъобразно от инвестиционните посредници, които предоставят инвестиционни съвети, да бъде изисквано да разкриват цената на предоставяните съвети, да разясняват основанието на предоставяните от тях съвети, по-специално гамата от продукти, които те включват в личните препоръки към клиентите, дали инвестиционният съвет се предоставя независимо и дали клиентите получават периодична оценка доколко препоръчаните им финансови инструменти са подходящи за тях. Уместно е също така инвестиционните посредници да бъдат задължени да мотивират пред своите клиенти причините за предоставените им съвети.
(73)
За да бъде допълнена регулаторната рамка относно предоставянето на инвестиционни съвети, като същевременно бъде запазено правото на избор на инвестиционните посредници и клиентите, е целесъобразно да се установят изисквания за тази услуга, в случаите когато посредниците информират клиентите си, че услугата се предоставя независимо. Когато съветите се предоставят независимо, преди да бъде направена лична препоръка следва да се оценява достатъчно широка гама от продукти на различни доставчици. Не е задължително консултантът да прави оценка на инвестиционни продукти, предлагани от всички доставчици на продукти или емитенти, а гамата от финансови инструменти не следва да се ограничава до финансовите инструменти, емитирани или предоставяни от субекти, които са тясно свързани с инвестиционния посредник или имат други правни или икономически отношения с него, като например договорни отношения, които са толкова близки, че да могат да повлияят на независимостта на предоставяните съвети.
(74)
За да се подобри защитата на инвеститорите и увеличи прозрачността на получаваната от клиентите услуга, е целесъобразно също така да бъде допълнително ограничена възможността предприятията, предоставящи независими инвестиционни съвети или извършващи управление на портфейл, да приемат или задържат такси, комисиони или други парични или непарични възнаграждения от трети лица, и особено от емитенти или доставчици на продукти. Това предполага, че всички такси, комисиони и други парични възнаграждения, изплатени или предоставени от трета страна, трябва да бъдат върнати изцяло на клиента във възможно най-кратък срок след получаване на тези плащания от посредника и на посредника не следва да се разрешава да приспада плащания на трети страни от таксите, дължими от клиента на посредника. Клиентът следва да бъде точно и, когато е уместно, периодично уведомяван за всички такси, комисиони и ползите, които посредникът е получил във връзка с инвестиционна услуга, предоставена на клиента и прехвърлена към него. Посредниците, предоставящи независими съвети или управление на портфейл, следва също така да установят политика, като част от своите организационни изисквания, на гарантиране, че получените плащания на трети страни се отпускат и прехвърлят на клиентите. Следва да бъдат допускани единствено незначителни непарични възнаграждения, при условие че те са ясно разкрити на клиента, че те са в състояние да допринасят за подобряване на качеството на предоставяната услуга и че те не накърняват или няма вероятност да накърнят способността на инвестиционните посредници да действат в най-добрия интерес на своите клиенти.
(75)
При предоставяне на инвестиционни съвети на независима основа и на услуги за управление на портфейл таксите, комисионите или непаричните възнаграждения, изплатени или предоставени от дадено лице от името на клиента, следва да бъдат разрешени само доколкото на лицето е известно, че тези плащания са направени от името на това лице и че количеството и честотата на всяко плащане се договаря между клиента и инвестиционния посредник и не се определят от трета страна. Случаите, които биха удовлетворили това изискване, включват случаите, когато даден клиент плаща пряко издадена от посредника фактура или когато тази фактура се плаща от независима трета страна, която няма връзка с инвестиционния посредник по отношение на инвестиционната услуга, предоставяна на клиента, и действа единствено по инструкции на клиента, както и случаите, когато клиентът договаря такса за услуга, предоставяна от инвестиционния посредник, и заплаща съответната такса. Обикновено това се отнася до счетоводители или адвокати, работещи с ясни инструкции за плащане, дадени от клиента, или когато лицето играе роля единствено на посредник при плащането.
(76)
В настоящата директива се предвиждат условия и процедури, които държавите членки следва да изпълняват, в случай че планират да наложат допълнителни изисквания. Тези изисквания могат да включват забрана или допълнително ограничаване на предлагането или приемането на такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите.
(77)
За да бъдат потребителите още по-добре защитени, е целесъобразно да се гарантира, че инвестиционните посредници не предоставят възнаграждения или не оценяват резултатите от работата на своите служители по начин, който противоречи на задължението на посредника да работи по най-добър начин в интерес на своите клиенти, като например чрез възнаграждение, продажбени цели или други, които стимулират препоръчването или продажбата на определен финансов инструмент, когато друг продукт може да отговаря по-добре на потребностите на клиента.
(78)
При наличие на достатъчна информация във връзка с разходите и свързаните с тях такси или относно рисковете по отношение на финансовия инструмент и когато тази информация се предоставя в съответствие с друго право на Съюза, тази информация следва да се счита за подходяща за целите на предоставяне на информация на клиентите по силата на настоящата директива. Въпреки това инвестиционните посредници или кредитните институции, които предлагат този финансов инструмент, следва да информират допълнително клиентите си за всички други разходи и свързаните с тях такси, отнасящи се до предоставяните от тях инвестиционни услуги във връзка с този финансов инструмент.
(79)
Предвид сложността и непрекъснатите нововъведения при създаването на инвестиционните продукти е важно да се гарантира също така, че служителите, които предоставят съвети или продават инвестиционни продукти на непрофесионални клиенти, притежават необходимите знания и компетентност по отношение на предлаганите продукти. Инвестиционните посредници следва да дадат на своите служители достатъчно време и средства, за да придобият това знание и тази компетентност и да ги прилагат при предоставянето на услуги за клиентите.
(80)
На инвестиционните посредници е позволено да предоставят инвестиционни услуги, които се състоят само в изпълнение и/или в приемане и предаване на нареждания на клиенти, без да е необходимо да получават информация относно знанията и опита на клиента, за да бъде оценено доколко услугата или финансовия инструмент са подходящи за клиента. Тъй като тези услуги предполагат съответно намаляване на защитата на клиента, е целесъобразно условията за тяхното предоставяне да бъдат оптимизирани. Конкретно е необходимо да се премахне възможността тези услуги да бъдат предоставяни във връзка със спомагателни услуги, състоящи се в отпускане на кредити или заеми на инвеститори, позволяващи им изпълнение на сделка, в която участва инвестиционният посредник, тъй като това увеличава сложността на сделката и затруднява разбирането на свързания с нея риск. Също така е целесъобразно да се определят по-добре критериите за подбор на финансовите инструменти, обхванати от тези услуги, с цел да се изключат определени финансови инструменти, включително тези, които включват деривативен инструмент или имат структура, която затруднява клиента да разбере свързания риск, дялове в предприятия, които не са предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (предприятия за колективно инвестиране, които не са ПКИПЦК) и структурираните ПКИПЦК, както са посочени во член 36, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 583/2010 на Комисията (29). Третирането на някои ПКИПЦК като комплексни продукти следва да не засяга бъдещото право на Съюза, определящо обхвата и правилата, приложими към такива продукти.
(81)
Практиките на кръстосани продажби са разпространена практика за доставчиците на финансови услуги на дребно в целия Съюз. Те могат да осигуряват предимства на непрофесионалните клиенти, но също и да породят практики, при които интересите на клиента не биват адекватно отчитани. Например някои форми на кръстосани продажби, при които конкретно се практикува обвързване на две или повече продавани в пакет финансови услуги, като поне едната от тях не може да бъде получена поотделно, могат да нарушат конкуренцията и да окажат отрицателно въздействие върху мобилността и възможността на клиентите да направят информиран избор. Пример за такава обвързваща практика може да бъде изискването за откриване на текущи сметки, когато инвестиционната услуга се предоставя на непрофесионален клиент. И макар практиките, при които две или повече финансови услуги се продават в пакет, но всяка от услугите може да бъде закупена и поотделно, също да нарушават конкуренцията и да оказват отрицателно въздействие върху мобилността на потребителите и възможността на клиентите да направят информиран избор, те поне оставят възможност за избор на клиента и съответно са по-безопасни за съблюдаването от инвестиционните посредници на техните задължения по настоящата директива. Използването на такива практики следва да бъде внимателно проучено, за да се насърчи конкуренцията и възможностите за избора на потребителите.
(82)
При предоставянето на инвестиционен съвет инвестиционният посредник следва да посочи в писмено изявление как предоставените препоръки отговарят на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент. Декларацията следва да бъде предоставена на траен носител, включително в електронна форма. Отговорността за извършване на оценката на пригодност и за предоставяне на клиента на точен доклад за пригодността се поема от инвестиционния посредник и следва да бъдат въведени подходящи защитни механизми, за да се гарантира, че клиентът не търпи загуба в резултат на доклада, представящ по неточен или несправедлив начин личната препоръка, включително как предоставената препоръка е подходяща за клиента и недостатъците на препоръчания начин на действие.
(83)
Когато определя какво означава информацията да се предостави достатъчно рано преди изтичането на краен срок, указан в настоящата директива, инвестиционният посредник следва да отчита при преценката си за наложителността на ситуацията, че е необходимо клиентът да разполага с достатъчно време, за да прочете и разбере информацията преди да вземе инвестиционно решение. Вероятно е даден клиент да се нуждае от повече време за преглед на информация относно комплексен или непознат продукт или услуга, както и за продукт или услуга, с които няма опит, в сравнение с клиент, който разглежда по-опростен или познат продукт или услуга или който разполага с предишен опит в тази област.
(84)
Нищо в настоящата директива не следва да задължава инвестиционните посредници да предоставят незабавно и едновременно цялата изисквана информация относно инвестиционния посредник, финансовите инструменти, разходите и свързаните с тях такси или относно съхраняването на финансовите инструменти или средствата на клиента, при условие че те спазват общото задължение за предоставяне на съответната информация достатъчно рано преди изтичането на указания в настоящата директива срок. При условие че информацията е съобщена на клиента достатъчно рано преди предоставянето на услугата, нищо в настоящата директива не задължава посредниците да я предоставят било отделно или като включат информацията в споразумение с клиента.
(85)
Дадена услуга следва да се счита за предоставена по инициатива на клиента, доколкото клиентът я изисква в отговор на персонифицирано съобщение от или от името на предприятието към конкретно този клиент, което съдържа покана или е предназначено да повлияе на клиента по отношение на специфичен финансов инструмент или специфична сделка. Една услуга може да се счита за предоставена по инициатива на клиента, независимо от това дали клиентът я изисква на основата на съобщение, съдържащо промоция или оферта на финансови инструменти, направена по какъвто и да е начин и която е принципна по своя характер и е адресирана към обществеността или към по-голяма група или категория клиенти или потенциални клиенти.
(86)
Една от целите на настоящата директива е защитата на инвеститорите. Мерките за защита на инвеститорите следва да бъдат адаптирани към особеностите на всяка категория инвеститори (непрофесионални, професионални и контрагенти). За по-висока ефективност на регулаторната рамка, приложима при предоставянето на услуги на всички посочени категории клиенти, е целесъобразно ясно да се посочи, че при взаимоотношенията с клиенти се съблюдават принципи за честни, безпристрастни и професионални действия и задължения за коректност, яснота и незаблуждаване.
(87)
Инвестиции, които включват застрахователни договори, биват често предлагани на потребителите като потенциални алтернативи или заместители на финансовите инструменти, предмет на настоящата директива. За да бъде осигурена последователна защита на непрофесионалните клиенти и за да бъде гарантирана равнопоставеност между подобни продукти, е важно основаващите се на застраховане инвестиционни продукти да подлежат на подходящи изисквания. Като се има предвид, че изискванията за защита на инвеститорите в настоящата директива следва да се прилагат в еднаква степен към инвестициите, извършвани съгласно договори за застраховане, техните различни пазарни структури и характеристиките на продуктите правят по-уместно подробните изисквания да бъдат изложени в текущото преразглеждане на Директива 2002/92/ЕО, а не в настоящата директива. Бъдещото право на Съюза, регулиращо дейността на застрахователните посредници и застрахователните предприятия, следва в този контекст да гарантира по подходящ начин съгласуван регулаторен подход по отношение на предлагането на различни финансови продукти, които съответстват на сходни потребности на инвеститорите и следователно поставят сравними предизвикателства, свързани със защитата на инвеститорите. Европейският надзорен орган (Европейския орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване („ЕОЗППО“)), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (30) и ЕОЦКП следва да работят заедно за постигането на възможно най-голяма съгласуваност при разработването на стандарти за стопанска дейност за тези инвестиционни продукти. Тези нови изисквания за основаващите се на застраховане инвестиционни продукти следва да бъдат предвидени в Директива 2002/92/ЕО.
(88)
За да се приведат в съответствие правилата, отнасящи се до конфликти на интереси, общи принципи и предоставяне на информация на клиентите и да се позволи на държавите членки да налагат ограничения относно заплащането на застрахователни посредници Директива 2002/92/ЕО следва да бъде съответно изменена.
(89)
Основаващите се на застраховане инвестиционни продукти, които не предлагат инвестиционни възможности, и депозитите с експозиция единствено към лихвени проценти следва да бъдат изключени от обхвата на настоящата директива. Индивидуалните продукти и продуктите за професионално пенсионно осигуряване, чиято основна цел е да осигурят на инвеститора доходи след пенсионирането, следва да се изключат от обхвата на настоящата директива, като се вземат предвид техните особености и цели.
(90)
Чрез дерогация от принципа, че държавата членка по произход отговаря за лицензирането, надзора и изпълнението на задълженията по отношение на функционирането на клоновете, е целесъобразно компетентният орган на приемащата държава членка да поеме отговорността за изпълнението на определени задължения, предвидени в настоящата директива по отношение на търговската дейност, извършвана от клон на територията, където е разположен клонът, ако този орган е най-близко до клона и е в по-добро състояние да установява нарушения на правилата, регулиращи операциите на клона, и да се намесва при такива нарушения.
(91)
Необходимо е на инвестиционните посредници да се наложи ефективно задължение за „най-добро изпълнение“, за да се осигури, че те изпълняват нарежданията на клиентите при условия, които са най-благоприятни за клиента. Това задължение следва да се прилага, когато посредникът има договорни или агентски задължения към клиента.
(92)
Като се има предвид, че понастоящем в Съюза е налична по-широка гама от места за изпълнение, е уместно да се подобри рамката за най-добро изпълнение за инвеститорите на дребно. Напредъкът в технологиите за наблюдение на най-доброто изпълнение следва да се отчита при прилагането на рамката за най-добро изпълнение в съответствие с член 27, параграф 1, втора и трета алинея.
(93)
За целите на определянето на най-доброто изпълнение при изпълнение на нареждания на непрофесионален инвеститор, разходите, свързани с изпълнението, следва да включват собствените комисиони или такси на инвестиционния посредник по отношение на клиента с ограничени цели в случаите, когато повече от едно място, посочено в политиката за изпълнение на нареждания на инвестиционния посредник, е в състояние да изпълни конкретно нареждане. В такъв случай собствените комисиони и такси на инвестиционния посредник за изпълнение на нареждането на всяко приемливо място за изпълнение следва да бъдат вземани предвид с цел оценка и сравнение на резултатите за клиента, които биха били постигнати чрез изпълнение на нареждането на всяко едно такова място. Независимо от това не е поставяно за цел да се изисква от инвестиционния посредник да сравнява резултатите, които биха били постигнати по отношение на клиента на основата на неговата собствена политика за изпълнение на нарежданията и на неговите собствени комисиони и такси с резултатите, които биха могли да бъдат постигнати за същия клиент от всеки друг инвестиционен посредник на основата на различна политика за изпълнение на нареждания или на различна структура на комисионите и таксите. Също така не е поставяно за цел да се изисква от инвестиционен посредник да сравнява разликите между неговите собствени комисиони, които са свързани с разликите в характера на услугите, които той предоставя на клиентите.
(94)
Разпоредбите на настоящата директива, които предвиждат, че разходите за изпълнение следва да включват собствените комисиони или такси на инвестиционния посредник, събирани от клиент за предоставянето на инвестиционна услуга, не следва да се прилагат за целите на определяне на това кои места за изпълнение следва да бъдат включени в политиката за изпълнение на нареждания на инвестиционния посредник за целите на член 27, параграф 5 от настоящата директива.
(95)
Следва да се счита, че инвестиционният посредник определя или събира своите комисиони по начин, който дискриминира некоректно между местата за изпълнение, ако той събира различни комисиони или спред от клиенти за изпълнение на различни места за изпълнение и тази разлика не отразява действителните различия в разходите на инвестиционния посредник за изпълнение на тези места.
(96)
За да се подобрят условията, при които инвестиционните посредници спазват задълженията си по настоящата директива за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиентите, е целесъобразно това да бъде изисквано за финансовите инструменти, които подлежат на задължението за търговия, съдържащо се в член 23 и член 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, така че всяко място на търговия и всеки систематичен участник, а за другите финансови инструменти и всяко място за изпълнение да бъдат задължавани да публикуват информацията за качеството на изпълнение на сделките на всяко място.
(97)
Информацията, която се предоставя на клиентите от инвестиционните посредници относно политиката им за изпълнение, е често обобщена и стандартна, като не позволява на клиентите да разберат начина на изпълнение на нареждането и да проверят дали инвестиционният посредник изпълнява задължението си за изпълнение на нареждания при най-благоприятните условия за своите клиенти. За да се подобри защитата на инвеститорите е целесъобразно да се уточнят принципите, съгласно които инвестиционните посредници предоставят на своите клиенти информация относно политиките си за изпълнение, и да се изиска от инвестиционните посредници ежегодно да публикуват за всеки клас финансови инструменти водещите пет места за изпълнение на нареждания на клиенти за предходната година, както и да се вземе предвид тази информация и информацията, публикувана от местата за изпълнение, относно качеството на изпълнение в техните политики относно най-доброто изпълнение.
(98)
Когато създава делови отношения с клиента, инвестиционният посредник може същевременно да поиска от клиента или от потенциалния клиент неговото съгласие за политиката на изпълнение на нарежданията, както и за възможността нарежданията на това лице да се изпълняват извън място на търговия.
(99)
Лицата, които предоставят инвестиционни услуги от името на повече от един инвестиционен посредник, не следва да се разглеждат като обвързани агенти, а като инвестиционни посредници, когато те попадат в определението, предвидено в настоящата директива, с изключение на някои лица, за които може да бъде предвидено изключение.
(100)
Настоящата директива не следва да засяга правото на обвързаните агенти да предприемат дейности, които са обхванати от други директиви, както и свързани дейности по отношение на финансови услуги или продукти, които не са обхванати от настоящата директива, включително от името на отделни части на същата финансова група.
(101)
Условията за извършване на дейност извън офисите на инвестиционния посредник (продажби „от врата до врата“) не следва да бъдат обхванати от настоящата директива.
(102)
Компетентните органи на държавите членки следва да не регистрират или да прекратят регистрацията, когато действително извършените дейности показват ясно, че обвързан агент е избрал правната система на държава членка, на територията на която възнамерява да извършва или вече извършва по-голямата част от дейността си с цел избягване на по-строгите стандарти, които са в сила в друга държава членка.
(103)
За целите на настоящата директива приемливите насрещни страни следва да бъдат считани като че действат като клиенти.
(104)
Финансовата криза показа, че професионалните клиенти невинаги са способни да оценят риска от инвестициите си. И макар да е извън съмнение, че правилата за осъществяване на стопанска дейност следва да се прилагат най-вече с цел защита на най-уязвимите инвеститори, би било целесъобразно да бъдат преразгледани изискванията, приложими към всички категории клиенти. За тази цел е необходимо изискванията за предоставяне на информация да обхванат и отношенията с приемливите насрещни страни. По-специално съответните изисквания следва да се отнасят до защитата на финансовите инструменти и средствата на клиентите, както и до предоставяне на информация и докладване относно по-комплексните финансови инструменти и сделки. За по-доброто класифициране на общините и местните публични органи е целесъобразно те да бъдат недвусмислено изключени от списъка с приемливи насрещни страни и от списъка с клиенти, които се считат за професионални клиенти, като все пак им бъде позволено да бъдат третирани като професионални клиенти при поискване.
(105)
По отношение на сделките, които се изпълняват между приемливи насрещни страни, задължението да се публикуват лимитираните нареждания на клиенти следва да се прилага единствено когато насрещната страна изрично изпраща ограниченото нареждане за изпълнение до инвестиционен посредник.
(106)
Държавите членки следва да гарантират зачитането на правото на защита на личните данни в съответствие с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (31) и Директива 2002/58/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (32), които уреждат обработката на лични данни, извършвана при прилагането на настоящата директива. Обработката на лични данни от ЕОЦКП в рамките на прилагането на настоящата директива попада в обхвата на Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (33).
(107)
Инвестиционните посредници следва да имат равни възможности за присъединяване или достъп до регулираните пазари в целия Съюз. Независимо от начина, по който са организирани понастоящем сделките в държавите членки, е необходимо да се премахнат техническите и правните ограничения за достъп до регулираните пазари.
(108)
С оглед улесняване на финализирането на трансграничните сделки, е уместно да се осигури достъп на инвестиционните посредници до системите за клиринг и сетълмент в целия Съюз, независимо от това дали сделките са сключени чрез регулираните пазари в заинтересованата държава членка. Инвестиционните посредници, които желаят да участват пряко в други системи за сетълмент на държавите членки, следва да изпълняват съответните оперативни и търговски изисквания за членство, както и мерките за ограничаване на риска с оглед поддържането на безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари.
(109)
Услугите, предоставяни в Съюза от дружества от трети държави, са предмет на национални режими и изисквания. Лицензираните по тях дружества не се ползват от правото на свободно предоставяне на услуги и установяване извън държавата членка, в която са установени. Ако дадена държава членка счита, че подходящото равнище на защита за нейните непрофесионални клиенти или за непрофесионалните клиенти, които са поискали да бъдат третирани като професионални клиенти, може да бъде постигнато чрез установяването на клон на дружество от трета държава, е целесъобразно да се въведе минимална обща регулаторна рамка на равнището на Съюза по отношение на изискванията, които се прилагат за тези клонове и с оглед на принципа, че дружествата от трети държави следва да не бъдат третирани по по-благоприятен начин, отколкото предприятията от Съюза.
(110)
При прилагането на разпоредбите на настоящата директива държавите членки следва да отчитат надлежно препоръките на Специалната група за финансови действия (FATF) относно юрисдикции, които проявяват стратегически пропуски в борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма и спрямо които се прилагат мерки за противодействие, или юрисдикции със стратегически пропуски в борбата с изпирането на пари и финансирането на тероризма, които не са отбелязали достатъчен напредък по отношение на констатираните нередности или не са се ангажирали с план за действие, разработен съвместно с FATF, за отстраняване на недостатъците.
(111)
Разпоредбата от настоящата директива, с която се урежда предоставянето на инвестиционни услуги или дейности в Съюза от дружества от трети държави, не следва да засяга възможността установените в Съюза лица да получават инвестиционни услуги от дружество от трета държава по тяхна собствена изрична инициатива. Когато дружество от трета държава предоставя услуги, които са по изричната инициатива на установено в Съюза лице, се счита, че услугите не се предоставят на територията на Съюза. Когато дружество от трета държава отправя покани към клиенти или потенциални клиенти в Съюза или популяризира или рекламира инвестиционни услуги или дейности, заедно с други спомагателни услуги в Съюза, това не се счита за услуга, която се предоставя по изрична инициатива на клиента.
(112)
Разрешението за опериране на регулиран пазар следва да обхваща всички дейности, които са пряко свързани с излагането, обработката, изпълнението, потвърждаването и съобщаването на нареждания, от момента, в който тези нареждания са получени от регулирания пазар, до момента, в който те са предадени за последващо финализиране, както и дейности, които са свързани с приемането на финансови инструменти за търговия. То следва да обхваща и сделки, сключени чрез посредничеството на определени маркет-мейкъри, назначени от регулирания пазар, и които са предприети чрез неговите системи и в съответствие с правилата, регулиращи тези системи. Не всички сделки, сключени от членовете или участниците в регулиран пазар или МСТ или ОСТ, следва да бъдат считани като сключени чрез системите на регулиран пазар, МСТ или ОСТ. Сделките, които членове или участници сключват на двустранна основа, и които не съблюдават всички задължения, установени за регулирания пазар, МСТ или ОСТ съгласно настоящата директива, следва да се считат като сделки, сключени извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ за целите на определението за систематичен участник. В този случай задължението на инвестиционните посредници да публикуват обвързващите котировки следва да се прилага, ако са изпълнени условията, определени в настоящата директива и в Регламент (ЕС) № 600/2014.
(113)
Като се има предвид значението на осигуряването на ликвидност за нормалното и ефикасно функциониране на пазарите, инвестиционните посредници, които извършват алгоритмична търговия, за да осъществяват стратегия за поддържане на пазара, следва да разполагат с писмени споразумения с местата на търговия, които изясняват техните задължения за осигуряване на ликвидност на пазара.
(114)
Нищо в настоящата директива не следва да налага на компетентните органи да одобряват или подлагат на разглеждане съдържанието на писменото споразумение между регулирания пазар и инвестиционния посредник, което е необходимо за участие в схема за маркет мейкинг. Въпреки това настоящата директива не е пречка за подобно одобряване или разглеждане, доколкото то се основава единствено на спазването от страна на регулираните пазари на задълженията им по член 48.
(115)
Предоставянето на услуги по докладване на основни пазарни данни, които са от основно значение за потребителите, желаещи да получат обобщена информация за търговската дейност в рамките на финансовите пазари в Съюза, и за компетентните органи, нуждаещи се от точна и изчерпателна информация за съответните сделки, следва да подлежи на лицензиране и регулиране, осигуряващо необходимото ниво на качество.
(116)
С въвеждането на одобрени механизми за публикуване (ОМП) следва да се подобри качеството на информацията, публикувана относно прозрачността на извънборсовите сделки, и допълнително да се гарантира, че тези данни се публикуват по начин, улесняващ нейната консолидация с данните, публикувани от местата на търговия.
(117)
Сега, когато е създадена пазарна структура, позволяваща конкуренцията между множество места на търговия, е важно възможно най-бързото въвеждане на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети. С въвеждането на търговски решения в областта на консолидираните отчети за капиталови инструменти и финансови инструменти, подобни на капиталовите, следва да се повиши интеграцията на европейския пазар и да се улесни достъпа на участниците на пазара до консолидиран набор от налична информация за прозрачността на сделките. Предвиденото решение се основава на лицензиране на доставчиците, действащи по предварително определени и контролирани параметри, които се конкурират помежду си за постигане на високотехнологични и иновативни решения, които ще бъдат възможно най-полезни за пазара и които гарантират наличието на последователни и достоверни данни за пазара. Чрез изискването всички доставчици на консолидирани данни (ДКД) да консолидират данните за всички ОМП и места на търговия ще се гарантира, че конкуренцията ще се осъществява на основата на качеството на услугите за клиентите, а не върху обхвата на предоставяните данни. Въпреки това е целесъобразно да се предвиди в настоящия момент осигуряването на консолидирани отчети чрез процедура на обществени поръчки, ако предвиденият механизъм не води до навременно предоставяне на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети за капиталови инструменти и финансови инструменти, подобни на капиталовите.
(118)
Счита се, че установяването на система за консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти ще бъде по-трудно приложимо отколкото за капиталовите финансови инструменти, и на потенциалните доставчици следва да бъде предоставена възможност да натрупат съответния опит. За да се подпомогне установяването на система за консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти, следователно е целесъобразно да бъде предвидено удължаване на сроковете за прилагане на националните мерки, транспониращи съответната разпоредба. Въпреки това е целесъобразно да се предвиди в настоящия момент осигуряването на консолидирани отчети чрез процедура на обществени поръчки, ако предвиденият механизъм не води до навременно предоставяне на ефективни и всеобхватни консолидирани отчети за некапиталови финансови инструменти.
(119)
При определянето, по отношение на некапиталови финансови инструменти, на местата на търговия и на одобрените механизми за публикуване (ОМП), които трябва да бъдат включени в информацията след търговията, която трябва да бъде разпространена от ДКД, ЕОЦКП следва да осигури, че целта на създаването на интегриран пазар на Съюза за тези финансови инструменти ще бъде постигната и следва да осигури недискриминационно третиране на ОМП и на местата на търговия.
(120)
Правото на Съюза относно изискванията за собствения капитал следва да определи минималните капиталови изисквания, на които следва да отговарят регулираните пазари, за да им бъде издаден лиценз, при което следва да вземе предвид специфичният характер на рисковете, свързани с тези пазари.
(121)
Операторите на регулиран пазар следва също да могат да организират МСТ и ОСТ съгласно съответните разпоредби на настоящата директива.
(122)
Разпоредбите на настоящата директива относно допускането на финансови инструменти до търговия съгласно правилата, прилагани от регулирания пазар, не следва да засягат прилагането на Директива 2001/34/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (34) и на Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (35). Даден регулиран пазар не следва да бъде възпрепятстван да прилага по-строги изисквания по отношение на емитентите на финансови инструменти, които той разглежда за допускане до търговия, в сравнение с тези, наложени съгласно настоящата директива.
(123)
Държавите членки следва да могат да определят различни компетентни органи да изпълняват широкообхватните задължения, установени в настоящата директива. Тези органи следва да са публични, което да гарантира тяхната независимост от икономическите оператори и предотвратява конфликти на интереси. В съответствие с националното право държавите членки следва да осигуряват подходящо финансиране на компетентния орган. Определянето на държавните органи не следва да изключва делегиране, при което отговорността остава за компетентния орган.
(124)
С цел да се гарантира ефикасното и своевременно взаимно известяване на компетентните органи за случаи на спиране, отстраняване, прекъсване или търговия в нарушение на установения ред, както и на обстоятелства, които могат да са показателни за наличието на пазарна злоупотреба, е необходимо установяването на ефективен процес на комуникация и координация между компетентните национални органи, който ще бъде постигнат чрез разработени от ЕОЦКП механизми.
(125)
На проведената на 25 септември 2009 г. среща на високо равнище на Г-20 в Питсбърг беше постигнато съгласие за подобряване на регулирането, функционирането и прозрачността на финансовите и стоковите пазари с цел справяне с прекомерната нестабилност на цените на стоките. В съобщенията на Комисията относно по-добре функционираща верига на предлагането на храни в Европа и относно посрещането на предизвикателствата, свързани със стоковите пазари и суровините, съответно от 28 октомври 2009 г. и от 2 февруари 2011 г., бяха посочени мерките, които следва да бъдат взети в рамките на прегледа на Директива 2004/39/ЕО. През септември 2011 г. Международната организация на комисиите по ценни книжа (IOSCO) публикува документ, озаглавен „Принципи за регулиране и надзор на пазарите на стокови деривати“. Тези принципи бяха подкрепени на срещата на високо равнище на Г-20 в Кан на 4 ноември 2011 г., на която беше призовано регулаторите на пазара да разполагат с официални правомощия за управление на позиции, включително правомощието да определят предварителни ограничения за позициите, когато е необходимо.
(126)
Правомощията, предоставени на компетентните органи, следва да бъдат допълнени от изрични правомощия, с които лицата да бъдат задължени да предоставят информация по отношение на размера и целта на позициите в договори за деривати, свързани със стоки, както и да предприемат мерки за намаляване на позициите в договори за деривати.
(127)
Необходим е хармонизиран режим за ограничаване на позициите, за да се гарантира по-добра координация и съгласуваност в прилагането на договореностите на държавите от Г-20, особено за договори, които се търгуват в Съюза. Поради това на компетентните органи следва да се предоставят изрични правомощия да установяват ограничения, въз основа на методология, определена от ЕОЦКП, върху позициите, които всяко лице може да държи, на групово равнище, в договори за деривати, свързани със стоки, по всяко време, за да се предотвратяват пазарни злоупотреби, включително по отношение на пазара, както и да се подпомага правилното ценообразуване и условията за сетълмент, включително предотвратяването на позиции, които водят до нарушаване на пазара. Тези ограничения следва да насърчават целостта на пазара за деривати и за базови стоки, без да се засяга определянето на цените на пазара за базови стоки, и те не следва да се прилагат за позициите, които обективно водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговските дейности във връзка със стоките. Разграничението между спот договори за стоки и договорите за стокови деривати също следва да бъде уточнено. За да се постигне хармонизиран режим, също така е целесъобразно ЕОЦКП да наблюдава прилагането на ограничения върху позициите и е целесъобразно компетентните органи да въвеждат договорености за сътрудничество, включително обмен на съответни данни помежду си и да дават възможност за наблюдението и налагането на ограничения.
(128)
Всички места, на които се търгуват стокови деривати, следва също да прилагат подходящ режим за управление на позициите, като осигуряват необходимите правомощия поне за наблюдение и достъп до информация относно позициите за стокови деривати, за изискване на намаляването или прекратяването на такива позиции и за изискване да се осигурява ликвидност обратно на пазара, за да се смекчи въздействието на голяма по размер или доминираща позиция. ЕОЦКП следва да поддържа и публикува списък, съдържащ обобщена информация за всички действащи ограничения на позициите и режими на управление на позициите. Тези ограничения и мерки следва да се прилагат последователно и да са съобразени със специфичните особености на съответния пазар. В тях следва ясно да са посочени начините, по които те се прилагат, както и съответните количествени прагове, които съставляват ограниченията или които могат да задействат други задължения.
(129)
Местата на търговия следва да публикуват седмичен отчет по съвкупни позиции, държани от различните категории лица, за различните договори за стокови деривати, квотите за емисии и техните деривати, търгувани на техните платформи. Широкообхватната и подробна разбивка на позиции, държани от всички лица, следва да се предоставя на компетентния орган поне веднъж на ден. В договореностите за докладване съгласно настоящата директива следва да се вземат предвид, когато е приложимо, изискванията за докладване, вече наложени съгласно член 8 от Регламент (ЕС) № 1227/2011.
(130)
Въпреки че методиката, използвана за изчисляване на ограниченията на позициите, не следва да създава пречки пред разработването на нови стокови деривати, ЕОЦКП следва да гарантира при определяне на методиката за изчисление, че разработването на нови стокови деривати не може да бъде използвано за заобикаляне на режима на ограничения на позициите.
(131)
За всеки отделен договор за стокови деривати следва да бъдат определени ограничения на позициите. За да се избегне заобикалянето на режима на ограничения на позициите чрез непрекъснато разработване на нови договори за стокови деривати, ЕОЦКП следва да гарантира, че методиката за изчисление възпрепятства всякакво заобикаляне, като се вземат предвид общо отворените позиции в други стокови деривати с една и съща базова стока.
(132)
Желателно е да се улесни достъпът на малките и средните предприятия (МСП) до капитал, както и да се подпомогне по-нататъшното развитие на специализирани пазари, които имат за цел да отговорят на потребностите на малките и средните емитенти. Тези пазари, които съгласно настоящата директива функционират обикновено като МСТ, са известни като пазари за растеж на МСП, пазари за растеж или младши пазари. Ако към МСТ бъде създадена и регистрирана подкатегория пазари за растеж за МСП, това би повишило тяхната популярност и профилираност и би подпомогнало разработването на общи регулаторни стандарти в Съюза за тези пазари. Вниманието следва да бъде насочено към начина, по който бъдещото регулиране следва допълнително да стимулира и насърчи използването на този пазар, така че да се засили неговата привлекателност за инвеститорите и да се осигури намаляване на административните тежести и да се предоставят допълнителни стимули за МСП да получат достъп до капиталовите пазари чрез пазари за растеж за МСП.
(133)
Изискванията по отношение на тази нова категория пазари трябва да осигуряват достатъчна гъвкавост, която да позволи да бъдат отчетени всички успешни пазарни модели, съществуващи в Европа. Те трябва също да постигнат подходящ баланс между равнището на защита на инвеститорите, необходимо за укрепване на тяхното доверие в емитентите на тези пазари, и минимизиране на административната тежест за емитентите на тези пазари. Предлага се подробностите относно изискванията към пазарите за растеж на МСП, например критерии за допускане до търговия на този пазар, да бъдат допълнително определени чрез делегирани актове или технически стандарти.
(134)
За да не бъдат засегнати по неблагоприятен начин успешно функциониращите пазари, операторите на пазари, насочени към малките и средните емитенти, следва да могат да изберат дали да продължат да функционират като такъв пазар в съответствие с изискванията по настоящата директива или да поискат регистрация като пазар за растеж на МСП. Емитент, който представлява МСП, не следва да бъде задължаван да подава искане финансовите му инструменти да бъдат допуснати до търговия на пазар за растеж на МСП.
(135)
За да може тази нова категория пазари да е от полза за МСП, най-малко 50 % от емитентите, чиито финансови инструменти се търгуват на пазари за растеж за МСП, следва да са МСП. Оценката за това следва да се прави ежегодно. Критерият за най-малко 50 % трябва да се прилага гъвкаво. Временно неизпълнение на този критерий не следва да означава, че на мястото на търговия трябва незабавно да се отнеме регистрацията или да се откаже регистрация като пазар за растеж на МСП, ако има реални изгледи мястото на търговия да изпълни критерия за 50 % от следващата година. Оценката за това дали даден емитент е МСП следва да се прави на база пазарна капитализация за предходните три календарни години. Това следва да осигури по-плавен преход за емитентите от тези специализирани пазари към основните пазари.
(136)
Всяка поверителна информация, получена от звеното за контакт в държава членка чрез звеното за контакт в друга държава членка, не следва да се счита като информация от напълно местен източник.
(137)
Необходимо е да се засили съсредоточаването на правомощията, с които разполагат компетентните органи, така че да се създаде предпоставка за еквивалентна интензивност на правоприлагане в целия интегриран финансов пазар. Общият минимален набор от правомощия, съчетан с адекватните ресурси, следва да гарантира ефективността на надзора. Настоящата директива следователно следва да предвижда минимален набор от надзорни и разследващи правомощия, които следва да бъдат поверени на компетентните органи на държавите членки в съответствие с националното право. Ако това се изисква от националното право, тези правомощия следва да се упражняват чрез сезиране на компетентните съдебни органи. При упражняване на своите правомощия съгласно настоящата директива компетентните органи следва да действат обективно и безпристрастно и следва да остават автономни в процеса на вземане на решения.
(138)
Въпреки че настоящата директива определя минимален набор от правомощия, с които следва да разполагат компетентните органи, тези правомощия трябва да бъдат упражнявани в рамките на цялостна система на националното право, която да гарантира спазването на основните права, включително правото на неприкосновеност на личния живот. За упражняването на тези правомощия, които може да представляват сериозна намеса в правото на неприкосновеност на личния и семейния живот, на дома и съобщенията, държавите членки следва да разполагат с адекватни и ефективни предпазни мерки срещу злоупотреби, например когато е необходимо подходящо предварително разрешение от страна на съдебните органи на съответната държава членка. Държавите членки следва да дадат възможност на компетентните органи да упражняват такова вмешателство до степента, необходима за правилното разследване на сериозни случаи, в които няма еквивалентни средства за ефективно постигане на същия резултат.
(139)
Никое действие на компетентен орган или ЕОЦКП, предприето при изпълнение на задълженията им, не следва пряко или косвено да дискриминира държава членка или група държави членки като място за предоставяне на инвестиционни услуги и дейности в каквато и да било парична единица.
(140)
С оглед на значителната роля и пазарен дял, придобити от различните МСТ, е целесъобразно да се гарантира, че между компетентния орган на МСТ и компетентния орган на юрисдикцията, в която МСТ предоставя услуги, са установени подходящи споразумения за сътрудничество. Това изискване следва да обхване и ОСТ, които се очаква също да претърпят подобно развитие.
(141)
За да се осигури спазването на изискванията на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 от страна на инвестиционните посредници, пазарните оператори, лицензирани да организират МСТ или ОСТ, регулираните пазари, ОМП, ДКД или одобрени механизми за докладване (ОМД), на органите, които действително контролират дейността им, както и на членовете на ръководните органи на инвестиционните посредници и регулираните пазари, и за да се гарантира, че те са обект на сходно третиране в рамките на Съюза, от държавите членки следва да се изисква предвиждането на санкции и мерки, които са ефективни, пропорционални и възпиращи. Административните санкции и мерки, определени от държавите членки, следва да отговарят на някои основни изисквания по отношение на адресатите, критериите, които трябва да бъдат взети под внимание при прилагане на дадена санкция или мярка, публикуването на санкциите или мерките, ключовите правомощия за налагане на санкции и равнищата на административните глоби.
(142)
По-специално, компетентните органи следва да разполагат с правомощия да налагат глоби, които да са достатъчно високи, за да надхвърлят очакваните облаги и да бъдат с възпиращ характер включително за големи институции и за ръководните им кадри.
(143)
Също така е необходимо компетентните органи да имат в съответствие с националното право и с Хартата възможността за достъп до помещения на физическите и юридическите лица. Достъп до тези помещения е необходим, когато съществува основателно подозрение, че документи и други данни, свързани с предмета на разследването, съществуват и могат да бъдат от значение за доказването на нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014. В допълнение към това, достъп до тези помещения е необходим, когато лицето, към което вече е било отправено искане за информация, не го спазва изцяло или частично, или когато има разумни основания да се счита, че ако бъде направено искане, то няма да бъде спазено, или че документите или информацията, за които се отнася искането, биха били премахнати, изменени или унищожени. Ако в съответствие с националното право е необходимо предварително разрешение от съдебен орган на съответната държава членка, правомощието за достъп до помещенията следва да се упражнява след получаване на това предварително съдебно разрешение.
(144)
Съществуващите записи на телефонни разговори и записите на движението на данни от инвестиционни посредници, извършващи и документиращи изпълнението на сделките, както и съществуващите записи на телефонни разговори и записите на движението на данни от далекосъобщителни оператори представляват изключително важно и понякога единствено доказателство за разкриване и доказване на съществуването на пазарна злоупотреба, както и за проверка на спазването от страна на посредниците на защитата на инвеститорите и на други изисквания, определени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014. Поради това компетентните органи следва да бъдат в състояние да изискват съществуващи записи на телефонни разговори, електронни съобщения и записи на пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, или кредитна институция. Достъпът до записи на пренос на данни и телефонни разговори е необходим за разкриване и наказване на пазарната злоупотреба или на нарушения на изискванията, определени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014.
С цел да се въведат еднакви условия в Съюза по отношение на достъпа до записи на телефонни разговори и съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, или до съществуващи записи на телефонни разговори и пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, компетентните органи следва, в съответствие с националното право, да могат да изискват съществуващи записи на телефонни разговори и съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, доколкото това се разрешава по националното право, както и съществуващите записи на телефонни разговори и пренос на данни, държани от инвестиционен посредник, когато съществува основателно подозрение, че тези записи, които са свързани с предмета на проверката или разследването, могат да бъдат използвани като доказателство за поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за нарушения на изискванията, посочени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014. Достъпът до записите на телефонни разговори или пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителни оператори, не следва да обхваща съдържанието на гласови съобщения по телефона.
(145)
За да се осигури съгласуваното прилагане на санкциите в целия Съюз, държавите членки следва да бъдат задължени да гарантират, че при определянето на вида административни санкции или мерки и размера на административните глоби компетентните органи отчитат всички относими обстоятелства.
(146)
За да се гарантира, че взетите от компетентните органи решения имат възпиращ ефект върху обществеността като цяло, те обикновено следва да се публикуват. Публикуването на решенията е и важен инструмент на компетентните органи за информиране на участниците на пазара относно поведение, което се счита в нарушение на настоящата директива, както и за насърчаване на добро поведение в по-широк смисъл сред участниците на пазара. Ако такова публикуване причинява неоправдано голяма вреда на участващите лица, ако застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, компетентният орган следва да публикува санкциите и мерките анонимно по начин, който да е в съответствие с националното право, или да забави публикуването.
Компетентните органи следва да имат възможността да не публикуват санкциите, ако счетат анонимното или забавеното публикуване за недостатъчно, за да се осигури, че стабилността на финансовите пазари не е застрашена. Компетентните органи не следва да са задължени да публикуват мерките, за които се счита, че са от несъществен характер, когато публикуването би представлявало прекомерна мярка. Целесъобразно е да се създаде механизъм за докладване на непубликуваните санкции на ЕОЦКП, така че компетентните органи да могат да ги вземат предвид при упражнявания от тях текущ надзор. Настоящата директива не изисква, но не следва да възпрепятства публикуването на наказателноправните санкции, наложени за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
(147)
Компетентните органи следва да разполагат с необходимите разследващи правомощия, позволяващи им да разкриват възможни нарушения, и следва да създават ефективни и надеждни механизми, с които да се насърчава подаването на сигнали за възможни или извършени нарушения, включително закрила за служители, които са докладвали за нарушения в собствената си институция. Тези механизми следва да не засягат адекватните защитни мерки по отношение на обвиняемите. Следва да бъдат установени подходящи процедури, с които да се гарантира подходяща защита на обвиняем, в частност по отношение на правото на защита на личните му данни и процедурите за гарантиране на правото на обвиняемия на защита и изслушване преди приемането на решение, което го засяга, както и правото да търси ефективна защита по съдебен ред срещу засягащо го решение.
(148)
Настоящата директива се отнася както до санкциите, така и до мерките, с цел да обхване всички действия, прилагани след извършването на нарушение и предназначени да предотвратят по-нататъшни нарушения, независимо от тяхното квалифициране като санкция или мярка съгласно националното право.
(149)
Настоящата директива не следва да засяга нормативните разпоредби на държавите членки, свързани с наказателноправните санкции.
(150)
Въпреки че нищо не възпрепятства държавите членки да установяват правила за налагане на административни и наказателноправни санкции за едни и същи нарушения, от държавите членки не следва да се изисква да установяват правила за административни санкции за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС № 600/2014, които са наказуеми съгласно националното наказателно право. В съответствие с националното право държавите членки не са задължени да налагат както административни, така и наказателноправни санкции за едно и също нарушение, но те следва да могат да го направят, ако тяхното национално право им позволява това. Независимо от това запазването на наказателноправните вместо административни санкции за нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 не следва да накърнява или по друг начин да засяга способността на компетентните органи да сътрудничат и да ползват и обменят своевременно информация с компетентните органи на други държави членки за целите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, включително по отношение на сезирането на компетентните съдебни органи за съответните нарушения с оглед на наказателно преследване.
(151)
С оглед на защитата на клиентите и без да се засяга правото на потребителите да предявяват съдебни искове, е уместно държавите членки да насърчават държавните или частните институции, създадени за извънсъдебното уреждане на спорове, да сътрудничат при решаването на трансгранични спорове, като имат предвид Препоръка 98/257/ЕО на Комисията (36) и Препоръка 2001/310/ЕО на Комисията (37). Когато прилагат разпоредбите относно процедурите обжалване и обезщетяване в рамките на извънсъдебните механизми, държавите членки следва да бъдат поощрени да прилагат съществуващите механизми за трансгранично сътрудничество, а именно Мрежата за жалби относно финансови услуги (FIN-Net).
(152)
Всеки обмен или предаване на информация от компетентните органи, други органи, институции или лица следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни към трети държави, установени в Директива 95/46/ЕО. Всеки обмен или предаване на лични данни от ЕОЦКП към трети държави следва да бъде в съответствие с правилата за предаване на лични данни, определени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(153)
Необходимо е да се укрепят разпоредбите за обмен на информация между националните компетентни органи и да се подсилят взаимните задължения за помощ и сътрудничество. Поради нарастващата трансгранична дейност компетентните органи следва да си предоставят един на друг съответната информация за упражняването на техните функции, така че да се гарантира ефективното прилагане на настоящата директива, включително в ситуации, в които нарушенията или съмненията за нарушения могат да са от значение за органите на две или повече държави членки. По време на обмена на информация е необходима строга професионална поверителност на данните, за да се осигури безпрепятственото предаване на тази информация и защитата на конкретните права.
(154)
Когато дейността на място на търговия, което е установило договорености в приемаща държава членка, е от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, договореностите за пропорционално сътрудничество, които трябва да бъдат въведени, следва да приемат подходяща форма сред възможните форми на сътрудничество между компетентните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка, съразмерни на потребностите за трансгранично сътрудничество по отношение на надзора в частност, което произтича от естеството и мащаба на въздействието върху пазарите на ценни книжа, както и за защитата на инвеститорите в приемащата държава членка, като например ad hoc или периодичен обмен на информация, консултации и помощ.
(155)
С цел постигане на целите, установени в настоящата директива, на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема актове в съответствие с член 290 от ДФЕС по отношение на подробностите относно освобождаванията, изясняване на определенията, критериите за оценка на предложените придобивания на инвестиционен посредник, организационните изисквания към инвестиционните посредници, ОМП и ДКД, управлението на конфликти на интереси, задълженията при предоставянето на инвестиционни услуги, изпълнението на нареждания при най-благоприятни условия за клиента, обработването на нареждания на клиенти, сделките с приемливи насрещни страни, обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на информация за инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ и операторите на регулиран пазар, обстоятелствата, които представляват съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара за целите на спирането и отстраняване на финансови инструменти от търговия в МСТ, ОСТ или на регулиран пазар, пазарите за растеж за МСП, праговете, над които се прилагат задължения за отчитане на позиции и критериите, въз основа на които операциите на място на търговия в приемащата държава членка биха могли да се считат за операции от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(156)
Техническите стандарти в областта на финансовите услуги следва да осигурят последователна хармонизация и подходяща защита за инвеститори, включително тези, инвестиращи в структурирани депозити, и потребители в рамките на Съюза. Би било ефикасно и целесъобразно разработването на проекти на регулаторни стандарти и на технически стандарти за изпълнение, които не включват политически избор, да се възлага от Комисията на ЕОЦКП като орган с високоспециализиран експертен опит. За да гарантира съгласувана защита за инвеститорите и потребителите в сектора на финансовите услуги, ЕОЦКП следва да изпълнява функциите си във възможно най-голяма степен в тясно сътрудничество с Европейския надзорен орган (Европейски банков орган, ЕБО), създаден с Регламент 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (38) и с ЕОЗППО.
(157)
Комисията следва да приема проектите на регулаторни технически стандарти, разработени от ЕОЦКП относно освобождаванията във връзка с дейности, считани за допълнителни към основната стопанска дейност, относно информацията, която следва да бъде предоставена, и определени изисквания в контекста на процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на инвестиционни посредници, относно придобиването на квалифицирано дялово участие, относно алгоритмичната търговия, относно задължението за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиентите, относно спирането и отстраняването на финансови инструменти от търговия на регулиран пазар, на МСТ или ОСТ, относно свободното предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на дейности, относно установяването на клон, относно устойчивостта на системата, временното преустановяване на търговията и електронната търговия, относно минималната стъпка на котиране, относно синхронизирането на бизнес часовниците, относно допускането на финансови инструменти до търговия, относно ограниченията на позициите и режима на управление на позициите при стокови деривати, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на доставчици на услуги за докладване на данни, относно организационните изисквания към ОМП, ДКД и ОМД, както и относно сътрудничеството между компетентните органи. Комисията следва да приема проектите на регулаторни технически стандарти посредством делегирани актове по силата на член 290 от ДФЕС и в съответствие с членове 10 - 14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
(158)
На Комисията следва също така да се предоставят правомощия да приема технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение по силата на член 291 от ДФЕС и в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010. На ЕОЦКП следва да бъде поверено разработването на проекти на технически стандарти за изпълнение, които се предоставят на Комисията, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз на инвестиционни посредници, относно придобиване на квалифицирано дялово участие, относно процеса на търговията и приключване на сделките в МСТ и ОСТ, относно спирането и отстраняването на финансови инструменти от търговията, относно свободното предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на дейности, относно установяването на клон, относно отчитането на позициите по категории притежатели на позиции, относно процедурите за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз, относно процедурите и формулярите за предоставянето на информация във връзка с публикуването на решенията, относно задължението за сътрудничество, относно сътрудничеството между компетентните органи, относно обмена на информация, както и относно консултациите преди издаване на лиценз на инвестиционен посредник.
(159)
Комисията следва да представи доклад на Европейския парламент и на Съвета за оценка на функционирането на ОСТ, функционирането на режима за пазарите за растеж за МСП, влиянието на изискванията по отношение на автоматизираната и високочестотната търговия, натрупания опит относно механизма за забраняване на някои продукти или практики и влиянието на мерките относно пазарите на стокови деривати.
(160)
До 1 януари 2018 г. Комисията следва да изготви доклад за оценка на потенциалното въздействие върху цените на енергията и функционирането на енергийния пазар от изтичането на преходния период, предвиден за прилагането на задължението за клиринг и изискванията за марж, посочени в Регламент (ЕС) № 648/2012. Ако е целесъобразно, Комисията следва да представи законодателно предложение за установяване или изменение на съответното право, включително специфичното секторно законодателство като Регламент (ЕС) № 1227/2011.
(161)
Директива 2011/61/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (39) дава възможност на държавите членки да разрешават лицата, управляващи алтернативни инвестиционни фондове („ЛУАИФ“), да предоставят някои инвестиционни услуги в допълнение към колективното управление на алтернативни инвестиционни фондове („АИФ“), включително услуги по управление на портфейлни инвестиции, инвестиционни съвети, съхранение и управление, свързани с акции или дялове на предприятия за колективно инвестиране, както и получаване и предаване на нареждания във връзка с един или повече финансови инструменти. Тъй като изискванията за предоставяне на тези услуги са хармонизирани в рамките на Съюза, ЛУАИФ, които са получили лиценз от компетентните органи на своята държава членка по произход да предоставят тези услуги, следва да не подлежат на допълнително лицензиране в приемащите държави членки, нито на каквито и да е други мерки, които имат същия ефект.
(162)
Съгласно настоящата правна рамка ЛУАИФ, които имат лиценз да предоставят тези инвестиционни услуги и които възнамеряват да ги предоставят в държава членка, различна от тяхната държава членка по произход, трябва да отговарят на допълнителни национални изисквания, включително създаването на отделно юридическо лице. С цел да се премахнат пречките пред трансграничното предоставяне на хармонизирани инвестиционни услуги и да се гарантира равнопоставеност между субекти, които предоставят едни и същи инвестиционни услуги съгласно едни и същи правни изисквания, ЛУАИФ, които имат лиценз да предоставят тези услуги, следва да имат възможност да ги предоставят на трансгранична основа, като подлежат на подходящи изисквания за уведомление, съгласно лиценза, издаден от компетентните органи на тяхната държава членка по произход.
(163)
Поради това Директива 2011/61/ЕС следва да бъде съответно изменена.
(164)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно създаването на интегриран финансов пазар, в който инвеститорите да бъдат ефективно защитени, както и да бъдат защитени ефикасността и целостта на пазара, изисква установяването на общи регулаторни изисквания относно инвестиционните посредници, имащи лиценз в Съюза, които управляват функционирането на регулираните пазари и другите търговски системи, така че да се предотврати накърняване на ефикасното функциониране на финансовата система на Съюза като цяло от липсата на прозрачност или нарушения на определен пазар, която не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите членки, а поради обхвата и последиците на настоящата директива тази цел може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 на Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(165)
Предвид увеличения брой задачи, възложени на ЕОЦКП с настоящата директива и с Регламент (ЕС) № 600/2014, Европейският парламент, Съветът и Комисията следва да осигурят наличието на подходящи човешки и финансови ресурси.
(166)
Настоящата директива зачита основните права и съблюдава принципите, признати от Хартата, и по-специално правото на защита на личните данни, свободата на стопанската инициатива, правото на защита на потребителите, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на лицата да не бъдат съдени или наказвани два пъти за едно и също престъпление, и трябва да бъде прилагана в съответствие с тези права и принципи.
(167)
Европейският надзорен орган по защита на данните беше консултиран в съответствие с член 28, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 45/2001 и даде своето становище на 10 февруари 2012 г. (40)
(168)
В съответствие със Съвместната политическа декларация на държавите членки и на Комисията от 28 септември 2011 г. (41) относно обяснителните документи държавите членки се задължават в обосновани случаи да прилагат към уведомлението за своите мерки за транспониране един или повече документи, обясняващи връзката между компонентите на дадена директива и съответните елементи от националните инструменти за транспониране. По отношение на настоящата директива законодателят счита, че предоставянето на тези документи е обосновано.
(169)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право трябва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с предходните директиви. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от предходните директиви.
(170)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и датите на прилагане на директивите, посочени в приложение III, част Б,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ДЯЛ I
ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Обхват
1. Настоящата директива се прилага към инвестиционни посредници, пазарни оператори, доставчици на услуги за докладване на данни и дружества от трети държави, предоставящи инвестиционни услуги или извършващи инвестиционни дейности чрез установяването на клон в Съюза.
2. Настоящата директива установява изискванията по отношение на:
а)
лицензиране на и условия за извършване на дейност от инвестиционните посредници;
б)
предоставяне на инвестиционни услуги или дейности от дружества от трети държави чрез установяването на клон;
в)
лицензиране и функциониране на регулирани пазари;
г)
лицензиране и извършване на дейност на доставчиците на услуги за докладване на данни; както и
д)
надзор, сътрудничество и контрол за изпълнението от компетентните органи.
3. Следните разпоредби се прилагат също и за кредитни институции, получили лиценз по Директива 2013/36/ЕС в случаите, когато, предоставят една или повече инвестиционни услуги и/или извършват инвестиционни дейности:
а)
член 2, параграф 2, член 9, параграф 3 и член 14, членове 16- 20,
б)
дял II, глава II, с изключение на член 29, параграф 2, втора алинея,
в)
дял II, глава III, с изключение на член 34, параграфи 2 и 3 и член 35, параграфи 2-6 и параграф 9,
г)
членове 67 - 75 и членове 80, 85 и 86.
4. Следните разпоредби се отнасят също до инвестиционни посредници и до кредитни институции, получили лиценз по Директива 2013/36/ЕС, когато продават структурирани депозити или съветват клиенти във връзка със структурирани депозити:
а)
член 9, параграф 3, член 14 и член 16, параграфи 2, 3 и 6;
б)
членове 23-26, член 28 и член 29, с изключение на параграф 2, втора алинея от него, и член 30; и
в)
членове 67 - 75.
5. Член 17, параграфи 1-6 се прилагат и за членове или участници на регулирани пазари и МСТ, от които не се изисква да бъдат лицензирани по настоящата директива съгласно член 2, параграф 1, букви а), д), и) и ѝ).
6. Член 57 и член 58 се прилагат и за лица, които подлежат на освобождаване по член 2.
7. Всички многостранни системи за финансови инструменти функционират или в съответствие с разпоредбите на дял II относно МСТ или ОСТ, или с разпоредбите на дял III относно регулираните пазари.
Инвестиционните посредници, които по организиран, редовен, систематичен и значителен начин извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ, функционират в съответствие с дял III от Регламент (ЕС) № 600/2014.
Без да се засягат член 23 и 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, всички сделки с финансови инструменти, както са посочени в първа и втора алинеи, които не са сключени в рамките на многостранни системи или на систематични участници, са съобразени със съответните разпоредби на дял III от Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 2
Освобождавания
1. Настоящата директива не се прилага към:
а)
застрахователните предприятия и предприятията, които извършват дейностите по презастраховане и ретроцесия, посочени в Директива 2009/138/ЕО, при извършването на дейностите, посочени в същата директива;
б)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги изключително за техните предприятия майки, за техните дъщерни предприятия или за други дъщерни предприятия на техните предприятия майки;
в)
лицата, предоставящи инвестиционна услуга, когато тази инвестиционна услуга се предоставя допълнително в процеса на извършването на професионалната им дейност и тази дейност се урежда от законови или подзаконови разпоредби или професионален етичен кодекс, които не изключват предоставянето на тази услуга;
г)
лицата, които търгуват за собствена сметка с финансови инструменти, различни от стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, и не предоставят никакви други инвестиционни услуги или не осъществяват никакви други инвестиционни дейности с финансови инструменти, които не са стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, освен ако тези лица:
i)
са маркет-мейкъри;
ii)
са членове или участници в регулиран пазар или МСТ или имат пряк електронен достъп до място на търговия;
iii)
прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия; или
iv)
извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти;
От лицата, освободени по буква а), и) или ѝ), не се изисква да отговарят на условията, предвидени в настоящата буква, за да бъдат освободени.
д)
операторите със задължение за спазване на изискванията по Директива 2003/87/ЕО, които при търговията с квоти за емисии не изпълняват нареждания на клиенти и които не предоставят инвестиционни услуги или не извършват инвестиционни дейности, различни от търговия за собствена сметка, при условие че тези лица не прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия;
е)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги, състоящи се изключително в администрирането на схеми с участието на служители;
ж)
лицата, които предоставят инвестиционни услуги, които включват единствено и администрирането на схеми с участието на служители и предоставянето на инвестиционни услуги изключително за техните предприятия майки, за техните дъщерни предприятия или за други дъщерни предприятия на техните предприятия майки;
з)
членовете на ЕСЦБ и други национални органи, изпълняващи подобни функции в Съюза, други държавни органи, които отговарят или участват в управлението на публичния дълг в Съюза, както и международните финансови институции, учредени от две или няколко държави членки, които имат за цел да набират средства и да предоставят финансова помощ на своите членове, които изпитват или са застрашени от сериозни финансови проблеми;
и)
предприятията за колективно инвестиране и пенсионните фондове, независимо от това дали са координирани на равнището на Съюза, както и депозитарите и лицата, които управляват тези предприятия;
й)
лицата, които:
i)
извършват търговия за собствена сметка, включително маркет-мейкъри, със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, с изключение на лицата, които извършват търговия за собствена сметка, когато изпълняват нареждания на клиенти; или
ii)
предоставят инвестиционни услуги, различни от търговия за собствена сметка, със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, на клиенти или доставчици на основната им стопанска дейност;
при условие че:
-
във всеки от тези случаи, поотделно и съвкупно, това се явява допълнителна дейност към тяхната основна стопанска дейност, когато се разглеждат на групово равнище, и при условие че основната им стопанска дейност не се състои в предоставянето на инвестиционни услуги по смисъла на настоящата директива или банкови дейности съгласно Директива 2013/36/ЕС, или във функциониране като маркет-мейкър по отношение на стоковите деривати,
-
тези лица не прилагат високочестотен способ за алгоритмична търговия; и
-
тези лица уведомяват ежегодно съответния компетентен орган за това, че се възползват от настоящото освобождаване, и при поискване докладват на компетентния орган на каква основа считат, че тяхната дейност по точки i) и ii) е допълнителна към тяхната основна стопанска дейност;
к)
лицата, които предоставят инвестиционни съвети в процеса на извършването на друга професионална дейност, която не е обхваната от настоящата директива, при условие че предоставянето на такива съвети не е срещу специално възнаграждение;
л)
асоциациите, учредени от датски и финландски пенсионни фондове с единствената цел да управляват активите на пенсионните фондове, които са членове на тези асоциации;
м)
„agenti di cambio“, чиито дейности и функции са уредени в член 201 на италианския законодателен декрет № 58 от 24 февруари 1998 г.;
н)
операторите на преносна система съгласно определението по член 2, точка 4 от Директива 2009/72/ЕО или член 2, точка 4 от Директива 2009/73/ЕО, когато изпълняват своите задължения съгласно посоченото в тези директиви или съгласно Регламент (ЕО) № 714/2009, съгласно Регламент (ЕО) № 715/2009, или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети съгласно тези регламенти, всички лица, действащи като доставчици на услуги от тяхно име за изпълнение на задачите им съгласно тези законодателни актове или съгласно мрежови кодекси или насоки, приети съгласно посочените регламенти, както и всички оператори или администратори на механизъм за енергийно балансиране, тръбопроводна мрежа или система за поддържане на баланс на доставките и потреблението на енергия, когато изпълняват такива задачи.
Това освобождаване се прилага единствено за лица, изпълняващи посочените в настоящата буква дейности, само когато извършват инвестиционни дейности или предоставят инвестиционни услуги, свързани със стокови деривати, с цел да могат да извършват тези дейности. Това освобождаване не се прилага за оперирането на вторичен пазар, включително на платформа за вторична търговия с финансови права за пренос;
о)
ЦДЦК, които са регулирани като такива в правото на Съюза, до степента, до която са регулирани в правото на Съюза.
2. Правата, предоставени по силата на настоящата директива, не се отнасят за предоставянето на услуги като контрагент в сделките, извършвани от публични органи, които управляват публичен дълг, или от членове на ЕСЦБ, при изпълнението на задачите им, предвидени в ДФЕС и в Протокол № 4 относно устава на Европейската система на централните банки и Европейската централна банка, или при изпълнението на равностойни функции съгласно националните разпоредби.
3. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89 за изясняване на целите на параграф 1, буква в), когато дадена дейност се извършва инцидентно.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за уточняване за целите на параграф 1, буква ѝ) на критериите за това кога една дейност следва да се счита за допълнителна спрямо основната стопанска дейност на групово равнище.
В тези критерии се вземат предвид най-малко следните елементи:
а)
необходимостта допълнителните дейности да съставляват по-малката част от дейностите на групово равнище;
б)
размерът на тяхната търговска дейност спрямо общата търговска дейност на пазара на този клас активи.
При определянето на степента, до която допълнителните дейности представляват по-малката част от дейностите на групово равнище, ЕОЦКП може да постанови да бъде взет предвид капиталът, използван за извършване на допълнителна дейност, в сравнение с капитала, използван за провеждането на основната стопанска дейност. Въпреки това този фактор в никакъв случай не е достатъчен, за да покаже, че дейността е допълнителна спрямо основната стопанска дейност на групата.
Дейностите, посочени в настоящия параграф, се разглеждат на групово равнище.
В посочените във втора и трета алинеи елементи не се включват:
а)
сделките между членове на групата, както е посочено в член 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012, които служат за управление на ликвидността или риска в рамките на групата;
б)
сделките с деривати, за които обективно може да бъде измерено, че водят до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската или финансиращата дейност;
в)
сделките със стокови деривати и квоти за емисии, сключени за изпълнение на задълженията за осигуряване на ликвидност на място на търговия, когато такива задължения се изискват от регулаторните органи в съответствие с правото на Съюза или с националните законови, подзаконови и административни разпоредби или от местата на търговия.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 3
Факултативни освобождавания
1. Държавите членки могат да решават да не прилагат настоящата директива за лицата, за които те се явяват държавата членка по произход, при условие че дейностите на тези лица са лицензирани и регулирани на национално равнище и на тези лица:
а)
не е разрешено да съхраняват средства или ценни книжа на клиенти и на които поради тази причина не е разрешено да се задължават към техни клиенти;
б)
не е разрешено да предоставят инвестиционни услуги с изключение на приемането и предаването на нареждания за прехвърлими ценни книжа и дялове на предприятия за колективно инвестиране, и/или предоставянето на инвестиционни съвети във връзка с тези финансови инструменти, и
в)
в процеса на предоставянето на тази услуга е разрешено да предават нареждания само на:
i)
инвестиционни посредници, които са лицензирани в съответствие с настоящата директива;
ii)
кредитни институции, които са лицензирани в съответствие с Директива 2013/36/ЕС;
iii)
клонове на инвестиционни посредници или на кредитни институции, които са лицензирани в трета държава и които подлежат и спазват пруденциални правила, считани от компетентните органи като поне толкова строги, колкото установените в настоящата директива, в Регламент (ЕС) № 575/2013 или в Директива 2013/36/ЕС;
iv)
предприятия за колективно инвестиране, които са лицензирани съгласно правото на държава членка да предлагат дяловете си публично, както и лицата, които управляват такива предприятия; или
v)
инвестиционни дружества с постоянен капитал по смисъла на член 17, параграф 7 от Директива 2012/30/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (42), чиито ценни книжа са допуснати до търговия или търгувани на регулиран пазар в държава членка; или
г)
предоставят инвестиционни услуги само по отношение на стоки, квоти за емисии и/или техни деривати с единствената цел да обезпечат търговските рискове на своите клиенти, когато тези клиенти са изключително местни електроенергийни предприятия, посочени в член 2, точка 35 от Директива 2009/72/ЕО, и/или предприятия за природен газ, посочени в член 2, точка 1 от Директива 2009/73/ЕО, и при условие че тези клиенти притежават съвместно 100 % от капитала или правата на глас на тези лица, упражняват съвместен контрол и са освободени по член 2, параграф 1, буква ѝ) от настоящата директива, ако самите те извършват тези инвестиционни услуги; или
д)
предоставят инвестиционни услуги само по отношение на квоти за емисии и/или техни деривати с единствената цел да обезпечат търговските рискове на своите клиенти, когато тези клиенти са изключително оператори, посочени в член 3, буква е) от Директива 2003/87/ЕО, и при условие че тези клиенти притежават съвместно 100 % от капитала или правата на глас на тези лица, упражняват съвместен контрол и са освободени по член 2, параграф 1, буква ѝ) от настоящата директива, ако самите те извършват тези инвестиционни услуги.
2. Режимите на държавите членки подлагат лицата, посочени в параграф 1, на изисквания, които са поне аналогични на следните изисквания по настоящата директива:
а)
условия и процедури за издаване на лиценз и текущ надзор, установени в член 5, параграфи 1 и 3, членове 7 - 10, член 21, член 22 и член 23 и съответните делегирани актове, приети от Комисията в съответствие с член 89;
б)
съблюдаване на свързаните със стопанската дейност задължения, установени в член 24, параграфи 1, 3, 4, 5, 7 и 10, в член 25, параграфи 2, 5 и 6, и когато националната уредба дава право на тези лица да назначават обвързани агенти - член 29, както и в съответните мерки за изпълнение;
в)
организационни изисквания, предвидени в член 16, параграф 3, първа, шеста и седма алинея, член 16, параграфи 6 и 7 и съответните делегирани актове, приети от Комисията в съответствие с член 89.
Държавите членки изискват лицата, които са освободени от настоящата директива съгласно параграф 1 от настоящия член, да бъдат обхванати от схема за обезщетяване на инвеститори, призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО. Държавите членки могат да разрешат на инвестиционните посредници да не бъдат обхванати от такава схема, при условие че притежават професионална застраховка срещу загуби, в случаите когато, предвид размера, рисковия профил и правния характер на лицата, изключени в съответствие с параграф 1 от настоящия член, е гарантирано равностойно ниво на защита на техните клиенти.
Чрез дерогация от втора алинея от настоящия параграф държавите членки, които вече имат действащи такива законови, подзаконови или административни разпоредби преди 2 юли 2014 г., могат до 3 юли 2019 г. да изискат, когато лицата, изключени от настоящата директива съгласно параграф 1 от настоящия член, предоставят инвестиционни услуги, които се състоят в приемането и предаването на нареждания и/или в предоставянето на инвестиционни съвети за дялове на предприятия за колективно инвестиране, и действат като посредници с управляващо дружество съгласно определението в Директива 2009/65/ЕО, да са солидарно отговорни с управляващото дружество за всички вреди, претърпени от клиента във връзка с тези услуги.
3. Лицата, които са изключени от настоящата директива съгласно параграф 1, не се ползват от свободата да предоставят услуги или да извършват дейности или да установяват клонове, както е предвидено съответно в членове 34 и 35.
4. Държавите членки съобщават на Комисията и на ЕОЦКП за прилагането на възможността по настоящия член и гарантират, че във всеки лиценз, издаден в съответствие с параграф 1, се посочва, че е той издаден в съответствие с настоящия член.
5. Държавите членки съобщават на ЕОЦКП разпоредбите на националното право, които са аналогични на изброените в параграф 2 изисквания по настоящата директива.
Член 4
Определения
1. За целите на настоящата директива се прилагат следните определения,
1)
„инвестиционен посредник“ означава всяко юридическо лице, чието обичайно занятие или стопанска дейност се състои в предоставянето на една или повече инвестиционни услуги на трети лица и/или извършването на една или повече инвестиционни дейности на професионална основа.
Държавите членки могат да включат в определението за инвестиционни посредници предприятия, които не са юридически лица, при условие че:
а)
техният правен статут гарантира ниво на защита на интересите на трети лица, равностойно на това, което им се дава от юридически лица; и
б)
те са предмет на еквивалентен пруденциален надзор, който е подходящ за тяхната правна форма.
Когато, обаче, физическо лице предоставя услуги, включващи съхраняването на средства или прехвърлими ценни книжа на трето лице, това лице може да бъде считано като инвестиционен посредник за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, само когато, без да се засягат другите изисквания, наложени с настоящата директива, с Регламент (ЕС) № 600/2014, и с Директива 2013/36/ЕС, това лице отговаря на следните условия:
а)
правата за собственост на трети лица върху инструменти и средства трябва да бъдат гарантирани, особено в случай на несъстоятелност на посредника или на неговите собственици, на конфискация, на компенсиране или на всяко друго действие на кредитори на посредника или неговите собственици;
б)
посредникът трябва да е подчинен на правила, предназначени да наблюдават платежоспособността му и тази на неговите собственици;
в)
годишният финансов отчет на посредника трябва да бъде одитиран от едно или повече лица, които са оправомощени да извършват финансов одит съгласно националното право;
г)
когато посредникът има само един собственик, това лице трябва да предвиди защитата на инвеститорите в случай на прекратяване на стопанската дейност на посредника поради неговата смърт, недееспособност или всяко друго подобно събитие;
2)
„инвестиционни услуги и дейности“ означава всяка от услугите и дейностите, изброени в раздел А от приложение I относно всеки от инструментите, изброени в раздел В от приложение I.
Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89 относно мерки, определящи:
а)
договорите за деривати, посочени в раздел В, точка 6 от приложение I, които имат характеристиките на енергийни продукти на едро, за които трябва да бъде извършван сетълмент с физическа доставка, и договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6;
б)
договорите за деривати, посочени в приложение I, раздел В, точка 7, които имат характеристиките на други дериватни финансови инструменти;
в)
договорите за деривати, посочени в раздел В, точка 10 от приложение I, които имат характеристиките на други дериватни финансови инструменти, като имат предвид дали те, inter alia, са търгувани на регулиран пазар, МСТ или ОСТ;
3)
„допълнителни услуги“ означава всяка от услугите, изброени в раздел Б от приложение I;
4)
„инвестиционен съвет“ означава предоставянето на персонални препоръки на клиент, по негово искане или по инициатива на инвестиционния посредник, по отношение на една или повече сделки, свързани с финансови инструменти;
5)
„изпълнение на нареждания от името на клиенти“ означава действия за сключване на споразумения за покупка или продажба на един или повече финансови инструменти от името на клиенти и включва сключването на споразумения за продажба на финансови инструменти, емитирани от инвестиционен посредник или кредитна институция в момента на емитирането им;
6)
„търговия за собствена сметка“ означава търгуване срещу собствен капитал, което има за резултат сключването на сделки с един или повече финансови инструменти;
7)
„маркет-мейкър“ означава лице, което постоянно присъства на финансовите пазари с намерението да търгува за собствена сметка чрез купуване и продаване на финансови инструменти срещу негов собствен капитал по определени от него цени;
8)
„управление на портфейл“ означава управление на портфейли по възлагане от клиенти, което се извършва по преценка на инвестиционния посредник за всеки отделен клиент, когато тези портфейли включват един или повече финансови инструменти;
9)
„клиент“ означава всяко физическо или юридическо лице, на което инвестиционният посредник предоставя инвестиционни или допълнителни услуги;
10)
„професионален клиент“ означава клиент, който отговаря на критериите, определени в приложение II;
11)
„непрофесионален клиент“ означава клиент, който не е професионален клиент;
12)
„пазар за растеж на МСП“ означава МСТ, която е регистрирана като пазар за растеж на МСП в съответствие с член 33;
13)
„малки и средни предприятия“ за целите на настоящата директива означава дружества, чиято средна пазарна капитализация не надхвърля 200 000 000 EUR въз основа на котировките към края на годината за трите предходни календарни години;
14)
„лимитирано нареждане“ означава нареждане за покупка или продажба на финансов инструмент при определено ограничение за цената или по-добра цена и в определен обем;
15)
„финансов инструмент“ означава инструментите, определени в раздел В от приложение I;
16)
„договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6“ означава опции, фючърси, суапи и други договори за деривати, посочени в раздел В, точка 6 от приложение I, свързани с въглища или течни горива, които се търгуват на ОСТ и за които трябва да бъде извършван сетълмент с физическа доставка;
17)
„инструменти на паричния пазар“ означава тези класове инструменти, които обичайно се търгуват на паричния пазар, такива като съкровищни бонове, депозитни сертификати и търговски ценни книжа, с изключение на платежните инструменти;
18)
„пазарен оператор“ означава лице или лица, които управляват и/или организират дейността на регулиран пазар и може да бъде самият регулиран пазар;
19)
„многостранна система“ означава система или механизъм, в които многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти могат да взаимодействат в системата;
20)
„систематичен участник“ означава инвестиционен посредник, който извършва търговия за собствена сметка по организиран, редовен, систематичен и значителен начин, когато изпълнява нареждания на клиенти извън регулиран пазар, МСТ или ОСТ, без да организира многостранна система;
Редовният и систематичен начин се измерва с броя извънборсови сделки с финансовия инструмент, извършени от инвестиционния посредник за собствена сметка, когато изпълнява нареждания на клиенти. Значителният начин се измерва или с размера на извънборсовата търговия, извършена от инвестиционния посредник, спрямо общия дял на търговията на инвестиционния посредник за конкретен финансов инструмент, или с обема на извънборсовата търговия, извършена от инвестиционния посредник, спрямо общия дял на търговията в Съюза за конкретен финансов инструмент. Определението за систематичен участник се прилага само когато предварително установените прагове за редовен и систематичен начин и за значителен начин са едновременно налице или когато инвестиционен посредник реши да прилага режима, уреждащ дейността на систематичните участници;
21)
„регулиран пазар“ означава многостранна система, организирана и/или управлявана от пазарен оператор, която обединява или улеснява обединяването на многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти в рамките на самата система и в съответствие с нейните недискреционни правила по начин, който води до сключването на договор за финансовите инструменти, допуснати до търговия съгласно нейните правила и/или системи, и която е лицензирана и функционира редовно в съответствие с раздел III от настоящата директива;
22)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система, организирана от инвестиционен посредник или пазарен оператор, която обединява многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на финансови инструменти - в рамките на самата система и в съответствие с нейните недискреционни правила - по начин, който води до сключването на договор в съответствие с раздел II от настоящата директива;
23)
„организирана система за търговия“ или „ОСТ“ означава многостранна система, която не е регулиран пазар или МСТ и в която многобройни интереси на трети лица за покупка и продажба на облигации, структурирани финансови продукти, квоти за емисии или деривати могат да взаимодействат в системата по начин, който води до сключването на договор в съответствие с дял II от настоящата директива;
24)
„място на търговия“ означава регулиран пазар, МСТ или ОСТ;
25)
„ликвиден пазар“ означава пазар за финансов инструмент или клас финансови инструменти, на който има непрекъснато продавачи и купувачи, готови и желаещи да търгуват, който се оценява в съответствие със следните критерии, като се вземат предвид специфичните пазарни структури на конкретния финансов инструмент или на конкретния клас финансови инструменти:
а)
средна честота и обем на сделките при определени пазарни условия, като се имат предвид характерът и жизненият цикъл на продуктите в рамките на класа финансови инструменти;
б)
брой и вид на участниците на пазара, включително съотношението на участниците на пазара спрямо търгуваните финансови инструменти за конкретен продукт;
в)
среден размер на спредовете, когато е налице;
26)
„компетентен орган“ означава органът, определен от всяка държава членка в съответствие с член 67, освен ако в настоящата директива не е определено друго;
27)
„кредитна институция“ означава кредитна институция, както е определена в член 4, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
28)
„управляващо дружество на ПКИПЦК“ означава управляващо дружество, както е определено в член 2, параграф 1, буква б) от Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (43);
29)
„обвързан агент“ означава физическо или юридическо лице, което рекламира инвестиционни и/или допълнителни услуги пред клиенти или бъдещи клиенти, получава и предава инструкции или нареждания от клиенти по отношение на инвестиционни услуги или финансови инструменти, пласира финансови инструменти или предоставя съвети на клиенти или бъдещи клиенти по отношение на тези финансови инструменти или услуги на пълната и безусловна отговорност на един-единствен инвестиционен посредник, от чието име действа;
30)
„клон“ означава място на дейност, което е различно от главното управление, част е от инвестиционен посредник, няма юридическа правосубектност, предоставя инвестиционни услуги и/или дейности и може също да изпълнява допълнителни услуги, за които инвестиционният посредник има лиценз; всички места на дейност, установени в една и съща държава членка от инвестиционния посредник с адрес на управление в друга държава членка, се считат за един клон;
31)
„квалифицирано дялово участие“ означава пряко или непряко дялово участие в инвестиционен посредник, което представлява 10 % или повече от капитала или от правата на глас, както са определени в член 9 и член 10 от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (44), като се отчитат условията за тяхното агрегиране, предвидени в член 12, параграфи 4 и 5 от посочената директива, или което прави възможно упражняването на значително влияние над ръководството на инвестиционния посредник, в който е това участие;
32)
„предприятие майка“ означава предприятие майка съгласно определението в член 2, точки 9 и 22 от Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (45);
33)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 2, точки 10 и 22 от Директива 2013/34/ЕС, включително всички дъщерни предприятия на дъщерно предприятие на предприятие майка, което ръководи тези предприятия;
34)
„група“ означава група, както е определено в член 2, параграф 11 от Директива 2013/34/ЕС;
35)
„тесни връзки“ означава ситуация, в която две или повече физически или юридически лица са свързани посредством:
а)
участие под формата на собственост, пряко или чрез контрол, върху 20 % или повече от правата на глас или капитала на дадено предприятие;
б)
„контрол“, което означава връзка между предприятие майка и дъщерно предприятие във всички случаи, посочени в член 22, параграфи 1 и 2 от Директива 2013/34/ЕС, или подобна връзка между физическо или юридическо лице и предприятие; всяко дъщерно предприятие на дъщерно предприятие се счита също за дъщерно предприятие на предприятието майка, което е начело на тези предприятия;
в)
постоянна връзка на двете или всички от тях с едно и също лице чрез отношение на контрол;
36)
„ръководен орган“ означава орган или органи на инвестиционен посредник, пазарен оператор или доставчик на услуги за докладване на данни, назначени в съответствие с националното право, които разполагат с правомощия за определяне на стратегията, целите и цялостната политика на субекта, и които упражняват надзор и наблюдение на вземането на решения на управленско равнище и в които участват лицата, които действително управляват стопанската дейност на субекта.
Когато настоящата директива се позовава на ръководен орган и съгласно националното право управителните и контролните функции на ръководния орган са възложени на различни органи или различни членове на един орган, държавата членка определя отговорните органи или членове на ръководния орган в съответствие с националното си право, освен ако в настоящата директива не е указано друго;
37)
„висше ръководство“ означава физически лица, които имат изпълнителни функции в рамките на инвестиционен посредник, пазарен оператор или доставчик на услуги за докладване на данни и са отговорни, и подотчетни пред ръководния орган, за текущото управление на субекта, включително за изпълнението на политиките относно предлагането на услуги и продукти на клиентите от посредника и неговия персонал;
38)
„търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки“ означава сделка, при която посредникът се явява купувач за продавача и в същото време продавач за купувача по сделката, по такъв начин, че не се излага на никакъв пазарен риск през цялото време на изпълнението на сделката, като двете страни на сделката се изпълняват едновременно, и сделката се сключва на цена, която не води до печалба или до загуба за посредника, освен предварително обявена комисиона, такса или тарифа за сделката;
39)
„алгоритмична търговия“ означава търговия с финансови инструменти, при която индивидуалните параметри на нарежданията се определят автоматично от компютърен алгоритъм, включително дали да се инициира нареждането, срока, цената или количеството на нареждането или начина на управление на подаденото нареждане при ограничена или нулева човешка намеса, като не се включват системите, които се използват единствено с цел насочване на нареждания до едно или няколко места на търговия или за обработка на нареждания, не включвайки определяне на никакви параметри за търговия, потвърждаване на нареждания или обработка на извършени сделки след тяхното сключване;
40)
„високочестотен способ за алгоритмична търговия“ означава всеки способ за алгоритмична търговия, който се характеризира с:
а)
инфраструктура, предназначена да сведе до минимум мрежови и други типове закъснения, която включва поне един от следните елементи за подаване на алгоритмично нареждане: съвместно ползване, хостинг на близко разстояние или високоскоростен пряк електронен достъп;
б)
определяне от системата на инициирането, генерирането, насочването или изпълнението на дадено нареждане, без човешка намеса за отделните сделки или нареждания; както и
в)
голям брой съобщения в рамките на деня, които се състоят от нареждания, котировки или отменяне на нареждания;
41)
„пряк електронен достъп“ означава споразумение, при което член или участник или клиент на място на търговия позволява на дадено лице да използва неговия код за търгуване, за да може лицето да изпраща по електронен път нареждания, свързани с финансов инструмент, пряко до мястото на търговия, и обхваща споразумения, които включват използването от дадено лице на инфраструктурата на члена или участника или клиента, или всяка система за връзка, предоставена от член или участник или клиент, за подаване на нареждания (пряк достъп до пазара), както и споразуменията за случаи, когато тази инфраструктура не се използва от лице (спонсориран достъп);
42)
„практика на кръстосани продажби“ означава предлагане на инвестиционна услуга, заедно с друга услуга или продукт като част от пакет или като условие за същото споразумение или пакет;
43)
„структуриран депозит“ означава депозит, както е определено в член 2, параграф 1, точка 3 от Директива 2014/49/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (46), който се изплаща изцяло при настъпване на падежа съобразно условия, при които всяка лихва или премия се изплаща или е изложена на риск съгласно формула, включваща фактори като:
а)
индекс или комбинация от индекси, като се изключват депозити с променливи лихвени проценти, чиято възвръщаемост е пряко свързана с индекс за лихвените проценти като Euribor или Libor;
б)
финансов инструмент или комбинация от финансови инструменти;
в)
стока или комбинация от стоки или други материални или нематериални незаменяеми активи; или
г)
валутен курс или комбинация от валутни курсове;
44)
„прехвърлими ценни книжа“ означава тези класове ценни книжа, които могат да се търгуват на капиталовия пазар, с изключение на платежни инструменти като:
а)
акции в дружества и други ценни книжа, еквивалентни на акции в дружества, съдружия или други субекти, както и депозитарни разписки във връзка с акции;
б)
облигации или други форми на секюритизиран дълг, включително депозитарни разписки във връзка с тези ценни книжа;
в)
всякакви други ценни книжа, които дават правото на придобиване или продажба на такива прехвърлими ценни книжа или водещи до паричен сетълмент, определен въз основа на прехвърлими ценни книжа, валути, лихвени проценти или доходност, стоки или други индекси или мерки;
45)
„депозитарни разписки“ означава тези ценни книжа, които могат да се търгуват на капиталовия пазар и които представляват собственост на чуждестранен емитент върху ценни книжа, като са допуснати до търговия на регулиран пазар и се търгуват независимо от ценните книжа на чуждестранния емитент;
46)
„борсово търгуван фонд“ означава фонд, от който най-малко един клас дялове или акции се търгува през целия ден на най-малко едно място на търговия и с най-малко един маркет-мейкър, който прави необходимото, за да гарантира, че цената на неговите дялове или акции на мястото на търговия не се различава значително от нетната стойност на активите му, и когато е приложимо - от индикативната нетна стойност на активите му;
47)
„сертификати“ означава сертификати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 27 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
48)
„структурирани финансови продукти“ означава структурирани финансови продукти, както са определени в член 2, параграф 1, точка 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
49)
„деривати“ означава деривати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 29 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
50)
„стокови деривати“ означава стокови деривати, както са определени в член 2, параграф 1, точка 30 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
51)
„централен контрагент“ (ЦК) означава централен контрагент, както е определен в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
52)
„одобрен механизъм за публикуване“ или „ОМП“ означава лице, което е лицензирано съгласно настоящата директива да извършва услугата за публикуване на доклади за търговия от името на инвестиционни посредници съгласно членове 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
53)
„доставчик на консолидирани данни“ или „ДКД“ означава лице, което е лицензирано съгласно настоящата директива, да извършва услуга по събиране от регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП на доклади за търговия за финансовите инструменти, посочени в член 6, член 7, член 10, член 12, член 13, член 20 и член 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014 и да ги консолидира в непрекъснат електронен поток от обновени данни, осигуряващ данни за цените и обемите на всеки финансов инструмент;
54)
„одобрен механизъм за докладване“ или „ОМД“ е лице, лицензирано съгласно настоящата директива да извършва от името на инвестиционни посредници услуга по докладване на данни за сделки пред компетентните органи или пред ЕОЦКП;
55)
„държава членка по произход“ означава:
а)
в случай на инвестиционни посредници:
i)
ако инвестиционният посредник е физическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
ii)
ако инвестиционният посредник е юридическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото седалище;
iii)
ако инвестиционният посредник няма седалище съгласно неговото национално право - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
б)
в случай на регулиран пазар - държавата членка, в която е регистриран регулираният пазар или, ако съгласно националното право на тази държава членка той няма седалище - държавата членка, в която е разположено главното управление на регулирания пазар;
в)
в случай на ОМП, ДКД или ОМД:
i)
ако ОМП, ДКД или ОМД е физическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
ii)
ако ОМП, ДКД или ОМД е юридическо лице - държавата членка, в която е разположено неговото седалище;
iii)
ако ОМП, ДКД или ОМД няма седалище съгласно неговото национално право - държавата членка, в която е разположено неговото главно управление;
56)
„приемаща държава членка“ означава държава членка, различна от държавата членка по произход, в която даден инвестиционен посредник има клон или предоставя инвестиционни услуги и/или дейности, или държава членка, в която даден регулиран пазар предоставя подходящи условия, така че да улеснява достъпа до търговията в неговата система от отдалечени членове или участници, установени в същата тази държава членка;
57)
„дружество от трета държава“ означава дружество, което, ако главното му управление или седалище се намираха в рамките на Съюза, щеше да бъде кредитна институция, предоставяща инвестиционни услуги или извършваща инвестиционни дейности, или инвестиционен посредник;
58)
„енергийни продукти на едро“ означава енергийни продукти на едро, както са определени в член 2, точка 4 от Регламент (ЕС) № 1227/2011;
59)
„деривати за селскостопански стоки“ означава договори за деривати, свързани с продукти, изброени в член 1 и приложение I, част I - ХХ и част ХХIV/I към Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (47);
60)
„емитент на държавни дългови инструменти“ означава всеки от следните емитенти на дългови инструменти:
i)
Съюза;
ii)
държава членка, включително държавен орган, агенция или дружество със специална цел на държавата членка;
iii)
в случая на федерална държава членка- член на федерацията;
iv)
дружество със специална цел за няколко държави членки;
v)
международна финансова институция, учредена от две или повече държави членки, чиято цел е да мобилизира средства и да отпуска финансова помощ в полза на своите членове, които изпитват или са заплашени от сериозни проблеми, свързани с финансирането; или
vi)
Европейската инвестиционна банка;
61)
„държавен дългов инструмент“ означава дългов инструмент, емитиран от емитент на държавни дългови инструменти;
62)
„траен носител“ означава всеки инструмент, който:
а)
позволява на клиента да съхранява информация, адресирана лично до него, по начин, достъпен за бъдещо ползване и за период от време, достатъчен за целите на информацията, и
б)
позволява непромененото възпроизвеждане на съхранената информация;
63)
„доставчик на услуги за докладване на данни“ означава ОМП, ДКД или ОМД.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на някои технически елементи на определенията, предвидени в параграф 1, за адаптирането им към пазарните промени, технологичните новости и опита, свързан с поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, и гарантиране на еднаквото прилагане на настоящата директива.
ДЯЛ II
ЛИЦЕНЗИРАНЕ И ОПЕРАТИВНИ УСЛОВИЯ ЗА ИНВЕСТИЦИОННИТЕ ПОСРЕДНИЦИ
ГЛАВА I
Условия и процедури за лицензиране
Член 5
Изискване относно лиценза
1. Всяка държава членка изисква предоставянето на инвестиционни услуги и/или извършването на инвестиционни дейности като редовно занятие или стопанска дейност на професионална основа да бъде предмет на предварително лицензиране в съответствие с настоящата глава. Лицензът се издава от определения в съответствие с член 67 компетентен орган на държавата членка по произход.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки разрешават на всеки пазарен оператор да организира МСТ или ОСТ, при условие че предварително е проверено, че се спазва настоящата глава.
3. Държавите членки регистрират всички инвестиционни посредници. Регистърът е публичен и съдържа информация за услугите или дейностите, за които инвестиционният посредник има лиценз. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП бива уведомяван за всеки издаден лиценз.
ЕОЦКП съставя списък на всички инвестиционни посредници в Съюза. Списъкът съдържа информация за услугите или дейностите, за които всеки инвестиционен посредник има лиценз, и периодично се актуализира. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница този списък и го поддържа актуализиран.
В случаите, когато компетентен орган е отнел лиценз в съответствие с член 8, букви б), в) и г), отнемането на лиценза се публикува в списъка за срок от пет години.
4. Всяка държава членка изисква от:
а)
всеки инвестиционен посредник, който е юридическо лице, да има главно управление в същата държава членка, където е седалището му;
б)
всеки инвестиционен посредник, който не е юридическо лице, или всеки инвестиционен посредник, който е юридическо лице, но по своето национално право няма седалище, да има главно управление в държавата членка, в която действително извършва своята стопанската дейност.
Член 6
Обхват на лиценза
1. Държавата членка по произход гарантира, че в лиценза са определени инвестиционните услуги или дейности, които инвестиционният посредник може да предоставя или извършва. Лицензът може да обхваща една или повече допълнителни услуги, изложени в раздел Б от приложение I. Лицензът не се издава единствено за предоставянето на допълнителни услуги.
2. Инвестиционен посредник, който иска лиценз, за да разшири стопанската си дейност с инвестиционни услуги или дейности или с допълнителни услуги, които не са предвидени към момента на първоначалния лиценз, подава искане за разширяване на лиценза си.
3. Лицензът е валиден в рамките на Съюза и позволява на инвестиционния посредник да предоставя услугите или да извършва дейностите, за които е лицензиран, в целия Съюз чрез правото на установяване, включително чрез клон, или чрез свободното предоставяне на услуги.
Член 7
Процедури за одобряване и отказ от издаването на лиценз
1. Компетентният орган не издава лиценз, ако не е и докато не бъде напълно удовлетворен от изпълнението от страна на кандидата на всички изисквания, предвидени в приетите съгласно настоящата директива разпоредби.
2. Инвестиционният посредник предоставя всякаква информация - включително програма за дейността, в която излага, inter alia, данни за дейността, която предвижда да извършва и организационната структура, необходима, за да може компетентният орган да се увери, че инвестиционният посредник е създал изискваните към момента на първоначалния лиценз условия за изпълнението на задълженията си съгласно настоящата глава.
3. Кандидатът бива информиран в рамките на шест месеца от подаването на пълното заявление дали е издаден лицензът.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
информацията, която трябва да бъде предоставена на компетентните органи съгласно параграф 2 от настоящия член, включително програмата за дейността;
б)
изискванията, приложими за управлението на инвестиционните посредници съгласно член 9, параграф 6, и информацията за уведомленията съгласно член 9, параграф 5;
в)
изискванията, приложими за акционерите и съдружници с квалифицирано дялово участие, както и препятствията, които биха могли да попречат на ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган по член 10, параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за уведомяване или за предоставяне на информация, предвидени в параграф 2 от настоящия член и член 9, параграф 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Отнемане на лиценз
Компетентният орган може да отнеме лиценза, издаден на инвестиционен посредник, когато този инвестиционен посредник:
а)
не използва лиценза в срок от 12 месеца, изрично се откаже от лиценза или не е предоставил никакви инвестиционни услуги или не е извършил никаква инвестиционна дейност за предходните шест месеца, освен ако в такива случаи заинтересованата държава членка не е предвидила обезсилване на лиценза;
б)
е получил лиценза въз основа на неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
престане да отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът, като например условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013;
г)
грубо и системно нарушава разпоредбите, приети с настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, които регулират условията за извършване на дейност на инвестиционни посредници;
д)
попада в някой от случаите, за които националното право предвижда отнемане на лиценза във връзка с въпроси извън обхвата на настоящата директива.
ЕОЦКП бива уведомяван за всеки отнет лиценз.
Член 9
Ръководен орган
1. Компетентните органи за издаване на лиценз в съответствие с член 5 гарантират, че инвестиционните посредници и техните ръководни органи спазват член 88 и член 91 от Директива 2013/36/ЕС.
ЕОЦКП и ЕБО приемат съвместно насоки за елементите, изброени в член 91, параграф 12 от Директива 2013/36/ЕС.
2. При издаването на лиценз в съответствие с член 5 компетентните органи могат да разрешат на членове на ръководния орган да заемат една допълнителна директорска длъжност с неизпълнителни функции повече, отколкото е разрешено по член 91, параграф 3 на Директива 2013/36/ЕС. Компетентните органи редовно информират ЕОЦКП за такива разрешения.
ЕБО и ЕОЦКП координират събирането на информация, предвидена по първа алинея от настоящия параграф и по член 91, параграф 6 от Директива 2013/36/ЕС във връзка с инвестиционните посредници.
3. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на инвестиционния посредник определя, контролира и отговаря за изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на инвестиционен посредник, включително разделение на задълженията в инвестиционния посредник и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара и е в интерес на клиентите.
Без да се засягат изискванията, установени в член 88, параграф 1 от Директива 2013/36/ЕС, тези правила гарантират също, че ръководният орган определя, одобрява и контролира:
а)
организацията на посредника за предоставяне на инвестиционни услуги и дейности и допълнителни услуги, включително уменията, знанията и опита, необходими на персонала, както и ресурсите, процедурите и условията за предоставянето на услуги и дейности от посредника, като отчита естеството, размера и сложността на неговата дейност, както и всички изисквания, които посредникът трябва да изпълни;
б)
политиката по отношение на предлаганите или предоставяни услуги, дейности, продукти и операции в съответствие с допустимото за него равнище на риск и с характеристиките и потребностите на клиентите на посредника, на които те ще бъдат предлагани или предоставяни, включително извършва подходящи стрес тестове при необходимост;
в)
политиката за възнагражденията на лицата, участващи в предоставянето на услуги на клиентите, насочена към насърчаване на отговорно бизнес поведение, справедливо третиране на клиентите, както и избягване на конфликт на интереси при взаимоотношенията с клиентите.
Ръководният орган наблюдава и периодично оценява целесъобразността и изпълнението на стратегическите цели на посредника при предоставянето на инвестиционни услуги и дейности и допълнителни дейности, ефективността на правилата за управление и целесъобразността на политиките на инвестиционния посредник спрямо услугите, предлагани на клиентите, и предприема необходимите мерки, за да отстрани слабостите.
Членовете на ръководния орган имат достъп до достатъчно информация и документи, които са необходими за упражняването на надзор и наблюдение на процеса на вземане на управленски решения.
4. Компетентният орган отказва лиценз, ако не е убеден, че членовете на ръководния орган на инвестиционния посредник са с достатъчно добра репутация, притежават достатъчно знания, умения и опит и посвещават достатъчно време на изпълнението на задълженията си в инвестиционния посредник, или ако са налице обективни и очевидни причини да се счита, че ръководният орган на посредника може да представлява заплаха за неговото ефективно, стабилно и разумно управление, както и за адекватното съблюдаване на интересите на неговите клиенти и на целостта на пазара.
5. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да уведомява компетентния орган за всички членове на своя ръководен орган и за всякакви промени в неговия членски състав, заедно с всяка информация, необходима за оценката дали посредникът спазва параграфи 1, 2 и 3.
6. Държавите членки изискват фактическото управление на стопанската дейност на подалия заявлението инвестиционен посредник да се осъществява най-малко от две лица, които отговарят на изискванията, определени в параграф 1.
Чрез дерогация от първа алинея държавите членки могат да издадат лиценз на инвестиционни посредници, които са физически лица, или на инвестиционни посредници, които са юридически лица, управлявани от едно-единствено физическо лице в съответствие с техните учредителни правила и национално право. Въпреки това държавите членки изискват:
а)
да са налице алтернативни разпоредби, които осигуряват стабилно и разумно управление на тези инвестиционни посредници и целесъобразното съблюдаване на интересите на клиентите и на целостта на пазара;
б)
съответните физически лица да се ползват с достатъчно добра репутация, да притежават достатъчно знания, умения и опит и да отделят достатъчно време за изпълнение на своите задължения.
Член 10
Акционери и съдружници с квалифицирани дялови участия
1. Компетентните органи не разрешават предоставянето на инвестиционни услуги или извършването на инвестиционни дейности от инвестиционен посредник, без да са информирани за самоличността на акционерите или съдружниците, независимо от това дали са преки или непреки, физически или юридически лица, които имат квалифицирани дялови участия, както и за размерите на тези участия.
Компетентните органи отказват лиценз, ако, имайки предвид нуждата от осигуряване на стабилно и разумно управление на инвестиционния посредник, не са убедени, че акционерите или членовете, които имат квалифицирани дялови участия, са подходящи.
Когато между инвестиционния посредник и други физически или юридически лица съществуват тесни връзки, компетентният орган издава лиценз, само ако тези връзки не възпрепятстват ефективното упражняване на надзорните функции на компетентния орган.
2. Компетентният орган отказва лиценз, ако законовите, подзаконовите или административните разпоредби на трета държава, регулиращи едно или повече физически лица или юридически лица, с които предприятието има тесни връзки, или затрудненията при тяхното прилагане, възпрепятстват ефективното упражняване на неговите надзорни функции.
3. Държавите членки изискват от компетентния орган да предприеме подходящи мерки за прекратяване на ситуациите, в които влиянието, упражнявано от посочените в първа алинея на параграф 1 лица, вероятно би накърнило стабилното и разумно управление на инвестиционен посредник.
Тези мерки може да включват искове за съдебни разпореждания и/или налагане на санкции на директорите или отговорните за ръководството лица, или спиране на упражняването на право на глас, произтичащо от акциите, които въпросните акционери или съдружници притежават.
Член 11
Уведомяване за планирано придобиване
1. Държавите членки изискват от всяко физическо или юридическо лице, или такива лица, действащи съгласувано („кандидат-приобретател“), които са взели решение или да придобият, пряко или непряко, квалифицирано дялово участие в инвестиционен посредник, или пряко или непряко да увеличат такова квалифицирано участие, в резултат на което делът на правата на глас или на притежавания капитал би достигнал или надвишил 20 %, 30 % или 50 %, или инвестиционният посредник би станал тяхно дъщерно предприятие („планирано придобиване“), първо да уведомят писмено компетентните органи на инвестиционния посредник, в който те се стремят да придобият квалифицирано дялово участие или да увеличат подобно квалифицирано дялово участие, относно размера на участието, което възнамеряват да придобият и относно съответната информация съгласно посоченото в член 13, параграф 4.
Държавите членки изискват от всяко физическо или юридическо лице, което е взело решение да прехвърли, пряко или непряко, квалифицирано дялово участие в инвестиционен посредник, първо да уведоми писмено компетентните органи, като посочи размера на визираното участие. Такова лице уведомява по същия начин компетентните органи, ако възнамерява да намали квалифицираното си дялово участие, в резултат на което делът на правата му на глас или на притежавания капитал би паднал под 20 %, 30 % или 50 %, или ако инвестиционният посредник би престанал да бъде негово дъщерно предприятие.
Държавите членки не са длъжни да прилагат прага от 30 % в случаите, в които съгласно член 9, параграф 3, буква а) от Директива 2004/109/ЕО прилагат праг от една трета.
При определяне на това дали критериите за квалифицирано дялово участие, посочени в член 10 и в настоящия член, са изпълнени, държавите членки не вземат предвид правата на глас или акциите, които инвестиционните посредници или кредитните институции могат да притежават в резултат от поемане на емисия на финансови инструменти и/или пласиране на финансови инструменти при условията на безусловно и неотменимо задължение съгласно раздел А, точка 6 от приложение I, при условие че тези права не се упражняват или използват по друг начин за намеса в управлението на емитента и при условие че те се прехвърлят в срок една година след придобиването.
2. Съответните компетентни органи работят в тясна консултация помежду си, когато извършват оценката, предвидена в член 13, параграф 1 („оценката“), ако кандидат-приобретателят е едно от следните:
а)
кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, одобрено в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се предлага придобиването;
б)
предприятие майка на кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, одобрени в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се цели придобиването; или
в)
физическо или юридическо лице, контролиращо кредитна институция, застрахователно предприятие, презастрахователно предприятие, инвестиционен посредник или управляващо дружество на ПКИПЦК, лицензирани в друга държава членка или в сектор, различен от този, в който се предлага придобиването.
Компетентните органи си предоставят без необосновано забавяне всякаква информация, която е съществена или от значение за оценката. В тази връзка компетентните органи обменят помежду си при поискване всякаква информация, която е от значение, и по своя собствена инициатива съобщават цялата съществена информация. В решението на компетентния орган, лицензирал инвестиционния посредник, за който е направено предложението за придобиване, се посочват всички становища или резерви, изразени от страна на компетентния орган, който отговаря за кандидат- приобретателя.
3. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да информира без забавяне компетентния орган, ако на инвестиционния посредник му станат известни всякакви придобивания или прехвърляния на участия в неговия капитал, в резултат на което участията надвишат или падат под някой от праговете, посочени в параграф 1, първа алинея.
Поне веднъж годишно инвестиционните посредници информират компетентния орган и за имената на акционерите и съдружниците, които притежават квалифицирани дялови участия, както и за размерите на тези участия, както например е видно от информацията от общите годишни събрания на акционерите и съдружниците или в резултат на изпълнението на разпоредбите, приложими към дружества, чиито прехвърлими ценни книжа са приети за търговия на регулиран пазар.
4. Държавите членки изискват от компетентните органи да предприемат мерки, сходни на посочените в член 10, параграф 3, по отношение на лица, които не изпълняват задължението да предоставят предварителна информация във връзка с придобиването или увеличаването на квалифицираното дялово участие. Ако независимо от възражението на компетентните органи е придобито участие, държавите членки предвиждат или спиране на упражняването на съответните права на глас, или обявяване за недействителни на дадените гласове, или възможност за тяхното анулиране, независимо от всякакви други санкции, които приемат.
Член 12
Срок за извършване на оценка
1. Компетентните органи изпращат своевременно и във всички случаи в рамките на два работни дни след получаване на уведомлението, което се изисква съгласно член 11, параграф 1, както и след евентуално последващо получаване на информацията, посочена в параграф 2 от настоящия член, писмено потвърждение за получаването до кандидат-приобретателя.
Компетентните органи разполагат с максимален срок от шестдесет работни дни от датата на писменото потвърждение за получаване на уведомлението и на всички документи, които държавата членка изисква да се прилагат към уведомлението въз основа на списъка по член 13 параграф 4 („срок за извършване на оценка“), за да извършат оценката.
Компетентните органи информират кандидат-приобретателя за датата, на която изтича срокът за извършване на оценка, при потвърждаване на получаването на уведомлението.
2. Компетентните органи могат при необходимост по време на срока за извършване на оценка, но не по-късно от петдесетия работен ден от този срок, да отправят искане за допълнителна информация, която е необходима за приключване на оценката. Това искане се отправя в писмена форма и в него се посочва необходимата допълнителна информация.
За периода между датата на изискване на информация от страна на компетентните органи и датата на получаване на отговор от кандидат-приобретателя срокът за извършване на оценка се спира. Това спиране не може да надвишава двадесет работни дни. Всяко допълнително искане от страна на компетентните органи за допълване или изясняване на информацията се отправя по тяхна преценка, но то не може да води до спиране на срока за извършване на оценка.
3. Компетентните органи могат да удължат спирането, посочено в параграф 2, втора алинея, най-много до тридесет работни дни, ако кандидат-приобретателят е едно от следните:
а)
физическо или юридическо лице, което се намира или е поднадзорно лице извън Съюза;
б)
физическо или юридическо лице, което не подлежи на надзор съгласно настоящата директива или съгласно директиви 2009/65/ЕО, 2009/138/ЕО или 2013/36/ЕС.
4. Ако след приключване на оценката компетентните органи решат да се противопоставят на планираното придобиване, те информират кандидат-приобретателя в писмена форма, като представят мотивите за решението си, в срок от два работни дни и във всеки случай в рамките на срока за извършване на оценка. При спазване на разпоредбите на националното право, по искане на кандидат-приобретателя може да бъде публично оповестено подходящо изложение на мотивите за решението. Това не възпрепятства държавите членки да разрешат на компетентните органи да извършват подобно разкриване, без това да е поискано от кандидат-приобретателя.
5. Ако компетентните органи не се противопоставят писмено на планираното придобиване в рамките на срока за извършване на оценката, то се смята за одобрено.
6. Компетентните органи могат да определят максимален срок за извършване на планираното придобиване и по целесъобразност да го удължат.
7. Държавите членки не могат да налагат изисквания, по-строги от определените в настоящата директива, за уведомяване и одобрение от компетентните органи на преки или непреки придобивания на права на глас или на капитал.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел установяване на изчерпателен списък на информацията, посочена в член 13, параграф 4, които да бъдат включени от кандидат-приобретателите в тяхното уведомление, без да се засяга параграф 2 от настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 1 януари 2014 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за установяване на стандартни формуляри, образци и процедури във връзка с реда и условията на процеса на консултации между съответните компетентни органи по член 11, параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 1 януари 2014 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Оценка
1. При оценяване на уведомлението, предвидено в член 11, параграф 1, и на информацията, посочена в член 12, параграф 2, компетентните органи, с цел гарантиране на стабилно и разумно управление на инвестиционния посредник, в който се планира придобиване, и като отчитат възможното влияние на кандидат-приобретателя върху инвестиционния посредник, преценяват доколко кандидат-приобретателят е подходящ, както и разумността от финансова гледна точка на планираното придобиване, съгласно всеки един от следните критерии:
а)
репутацията на кандидат-приобретателя;
б)
репутацията и опита на всяко лице, което ще ръководи дейността на инвестиционния посредник в резултат на планираното придобиване;
в)
финансовата стабилност на кандидат-приобретателя, по-специално във връзка с вида дейност, която се извършва или предвижда в инвестиционния посредник, в който се планира придобиване;
г)
дали инвестиционният посредник ще бъде в състояние да спазва и да продължава да спазва пруденциалните изисквания, които се основават на настоящата директива и, където е приложимо - на други директиви, особено директиви 2002/87/ЕО и 2013/36/ЕС, и по-специално дали групата, от която той ще стане част, има структура, която позволява упражняване на ефективен надзор, ефективен обмен на информация между компетентните органи и разпределяне на отговорностите между компетентните органи;
д)
дали могат да бъдат направени обосновани предложения, че във връзка с планираното придобиване се извършва, било е извършено или е имало опит за извършване на изпиране на пари или финансиране на тероризъм по смисъла на член 1 от Директива 2005/60/ЕО или че осъществяването на планираното придобиване би увеличило риска от това.
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които се коригират критериите, установени в първата алинея от настоящия параграф.
2. Компетентните органи могат да се противопоставят на планираното придобиване само ако са налице сериозни основания за това съгласно критериите, посочени в параграф 1, или ако предоставената от кандидат-приобретателя информация е непълна.
3. Държавите членки не могат да налагат предварителни условия във връзка с размера на участие, което следва да бъде придобито, нито да разрешават на компетентните си органи да разглеждат придобиването във връзка с икономическите нужди на пазара.
4. Държавите членки оповестяват списък с информацията, която е необходима за извършване на оценката и която следва да бъде предоставена на компетентните органи към момента на уведомлението, посочено в член 11, параграф 1. Необходимата информация следва да съответства и да бъде приспособена към характеристиката на кандидат-приобретателя и естеството на планираното придобиване. Държавите членки не могат да изискват информация, която не е от значение за извършване на пруденциална оценка.
5. Независимо от член 12, параграфи 1, 2 и 3, когато на компетентния орган са изпратени уведомления за две или повече планирани придобивания или увеличения на квалифицираното дялово участие в един и същ инвестиционен посредник, този орган третира кандидат-приобретателите по недискриминационен начин.
Член 14
Членство в разрешена схема за обезщетение на инвеститорите
Компетентният орган проверява дали всеки субект, който иска лиценз като инвестиционен посредник, изпълнява към момента на издаване на лиценза задълженията си по Директива 97/9/ЕО.
Задължението, предвидено в първа алинея, се изпълнява по отношение на структурирани депозити, открити от кредитна институция, която е член на схема за гарантиране на депозитите, призната съгласно Директива 2014/49/ЕС.
Член 15
Осигуряване на начален капитал
Държавите членки гарантират, че компетентните органи не издават лиценз, ако инвестиционният посредник не разполага с достатъчен начален капитал в съответствие с изискванията на Регламент (ЕС) № 575/2013 с оглед на характера на съответната инвестиционна услуга или дейност.
Член 16
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от инвестиционния посредник да изпълнява организационните изисквания, предвидени в параграфи 2-10 от настоящия член и в член 17.
2. Инвестиционният посредник установява адекватни политики и процедури, които са достатъчни да гарантират изпълнението от негова страна, включително от неговите ръководители, служители и обвързани агенти, на задълженията съгласно настоящата директива, както и подходящи правила, регулиращи личните сделки, извършвани от тези лица.
3. Инвестиционният посредник поддържа и прилага ефективни организационни и административни правила с оглед предприемането на всички разумни мерки за предотвратяването на конфликти на интереси, както са определени в член 23, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти.
Инвестиционен посредник, който създава финансови инструменти за продажба на клиенти, поддържа, прилага и преразглежда процеса на одобряване на всеки финансов инструмент и значителните изменения на съществуващите финансови инструменти, преди да ги пусне на пазара или да ги разпространи сред клиентите.
Процесът на одобряване на продуктите конкретизира определен целеви пазар от крайни клиенти в рамките на съответната категория клиенти за всеки финансов инструмент и гарантира, че всички относими рискове за този определен целеви пазар са оценени и че планираната стратегия за разпространение е в съответствие с определения целеви пазар.
Инвестиционният посредник също така извършва редовен преглед на финансовите инструменти, които той предлага или търгува, като взема под внимание всяко събитие, което би могло да повлияе съществено върху потенциалния риск за определения целеви пазар, за да оцени най-малко дали финансовият инструмент продължава да бъде съвместим с потребностите на определения целеви пазар и дали планираната стратегия за разпространение остава подходяща.
Инвестиционен посредник, който създава финансови инструменти, предоставя на всеки дистрибутор цялата необходима информация относно финансовия инструмент и процеса на одобряване на продукта, включително определения целеви пазар на финансовия инструмент.
Когато даден инвестиционен посредник предлага или препоръчва финансови инструменти, които той не създава, той разполага с подходящи договорености, за да получи информацията, посочена в пета алинея, както и за да разбере характеристиките и определения целеви пазар на всеки финансов инструмент.
Тези политики, процеси и договорености, посочени в настоящия параграф, не засягат останалите изисквания съгласно настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, включително тези, отнасящи се до разкриването, уместността или пригодността, установяването и управлението на конфликти на интереси и стимулите.
4. Инвестиционният посредник предприема подходящи мерки за осигуряване на непрекъснатостта и редовността на изпълнението на инвестиционните услуги и дейности. За тази цел инвестиционният посредник използва подходящи и съизмерими системи, ресурси и процедури.
5. Инвестиционният посредник гарантира, че предприема подходящи мерки за избягването на неоправдан допълнителен операционен риск, когато разчита на трето лице за изпълнението на оперативните функции, критични за непрекъснатото и удовлетворително предоставяне на услуги на клиентите и извършване на инвестиционни дейности. Възлагането на важни оперативни функции на трето лице не може да бъде извършвано по начин, който уврежда съществено качеството на вътрешния контрол и способността на надзорния орган да наблюдава изпълнението на всички задължения на инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник разполага с надеждни административни и счетоводни процедури, механизми за вътрешен контрол, ефективни процедури за оценка на риска и ефективни контролни и защитни мерки за системите за обработка на информацията.
Без да се засяга способността на компетентните органи да изискват достъп до съобщения в съответствие с настоящата директива и Регламент (ЕС) № 600/2014, инвестиционният посредник разполага с работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността и удостоверяването на автентичността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и от непозволен достъп и да предотврати изтичането на информация, като запазва поверителността на данните по всяко време.
6. Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация за всички извършвани от него услуги, дейности и сделки, като тази информация е достатъчна, за да позволи на компетентния орган да изпълнява надзорните си функции и да извършва действията по правоприлагане съгласно настоящата директива, Регламент (ЕС) № 600/2014, Директива 2014/57/ЕСи Регламент (ЕС) № 596/2014, и по-специално да гарантира, че инвестиционният посредник е изпълнил всички задължения, включително по отношение на клиентите или потенциалните клиенти и по отношение на целостта на пазара.
7. Информацията включва записи на телефонни разговори или електронни съобщения, отнасящи се най-малкото до сделките, които се сключват при извършване на търговия за собствена сметка и предоставяне на услуги по нареждания на клиенти, свързани с приемане, предаване и изпълнение на нареждания на клиенти.
Такива телефонни разговори и електронни съобщения включват също такива, чието предназначение е да доведат до сключване на сделки при извършване на търговия за собствена сметка или при предоставяне на услуги по нареждания на клиенти, свързани с приемане, предаване и изпълнение на нареждания на клиенти, дори и тези разговори или съобщения да не водят до сключване на подобни сделки или до предоставяне на услуги по нареждания на клиенти.
За тези цели инвестиционният посредник предприема всички подходящи стъпки да запише относимите телефонни разговори и електронни съобщения, направени със, изпратени от или получени чрез оборудване, осигурено от инвестиционния посредник на служител или изпълнител, или чието използване от служител или изпълнител е било прието или разрешено от инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник уведомява новите и съществуващите клиенти, че телефонните съобщения или разговори между инвестиционния посредник и неговите клиенти, които водят или могат да доведат до сделки, ще се записват.
Това уведомление може да се предостави веднъж, преди предоставянето на инвестиционни услуги на нови и съществуващи клиенти.
Инвестиционният посредник не предоставя по телефона инвестиционни услуги и дейности на онези клиенти, които не са били уведомени предварително за записването на техните телефонни съобщения или разговори, когато тези инвестиционни услуги и дейности са свързани с получаването, предаването и изпълнението на нареждания на клиенти.
Нарежданията могат да бъдат направени от клиентите по други канали, обаче такива съобщения трябва да се правят на траен носител като пощенски писма, факсове, имейли или документи за нареждания, направени от клиенти по време на срещи. В частност, съдържанието на съответните преки разговори с клиент може да бъде записано в писмен протокол или бележки. Такива нареждания се смятат за равностойни на нарежданията, получени по телефона.
Инвестиционният посредник предприема всички подходящи мерки да предотврати провеждането на относими телефонни разговори, изпращането или получаването на относими електронни съобщения от служител или изпълнител посредством частно оборудване, които инвестиционният посредник не е в състояние да запише или копира.
Записите, направени в съответствие с настоящия параграф, се предоставят на съответните клиенти при поискване и се съхраняват за срок от пет години, а когато компетентният орган поиска това, за срок до седем години.
8. Когато инвестиционният посредник държи финансови инструменти, принадлежащи на клиенти, той предприема адекватни мерки за защитата на правата на собственост на клиентите, по-специално в случай на несъстоятелност на инвестиционния посредник, и за предотвратяване използването на финансови инструменти на клиента в операции за собствена сметка, освен с изричното съгласие на клиента.
9. Когато инвестиционният посредник държи средства, които принадлежат на клиенти, той предприема адекватни мерки за защитата на правата на клиентите и, освен в случай на кредитни институции, за предотвратяване използването на средства на клиента в операции за собствена сметка.
10. Инвестиционният посредник не може да сключва с непрофесионални клиенти споразумения за финансово обезпечение с прехвърлително действие, с цел обезпечаване или покриване на настоящи или бъдещи, действителни или условни, или очаквани задължения на клиенти.
11. В случай на клонове на инвестиционни посредници компетентният орган на държава членка, в която се намира клонът, прилага задължението, установено в параграфи 6 и 7, по отношение на извършваните от този клон сделки, без да се засяга възможността на компетентния орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник да има пряк достъп до посочената информация.
Държавите членки могат при извънредни обстоятелства да наложат изисквания към инвестиционните посредници за опазване на активите на клиентите в допълнение към разпоредбите, установени в параграфи 8, 9 и 10 и съответните делегирани актове, както са посочени в параграф 12. Такива изисквания трябва да бъдат обективно обосновани и пропорционални, така че да разглеждат, в случаите когато инвестиционните посредници защитават активите и паричните средства на клиентите, конкретни рискове за защитата на инвеститорите или за целостта на пазара, които са от особено значение предвид структурата на пазара на тази държава членка.
Без необосновано забавяне държавите членки уведомяват Комисията за изискванията, които възнамеряват да наложат съгласно настоящия параграф и най-малко два месеца преди предвидената дата на влизане в сила на съответното изискване. Уведомлението съдържа обосновка на съответното изискване. Никое от допълнителните изисквания не ограничава или засяга по друг начин правата на инвестиционните посредници съгласно членове 34 и 35.
В рамките на два месеца от уведомлението, посочено в трета алинея, Комисията дава становището си относно пропорционалността на предлаганите изисквания и тяхната обосновка.
Държавите членки могат да запазят някои допълнителни изисквания, при положение че те са били съобщени на Комисията в съответствие с член 4 от Директива 2006/73/ЕО преди 2 юли 2014 г. и че условията, предвидени в настоящия член, са изпълнени.
Комисията съобщава на държавите членки и публикува на своята интернет страница допълнителните изисквания, наложени в съответствие с настоящия параграф.
12. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89 относно конкретните организационни изисквания по параграфи 2-10 от настоящия член, които да бъдат наложени на инвестиционните посредници и на клоновете на лицензирани в съответствие с член 41 дружества от трети държави, извършващи различни инвестиционни услуги и/или дейности и допълнителни услуги или комбинация от двете.
Член 17
Алгоритмична търговия
1. Инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия, трябва да има ефективни системи и механизми за контрол на риска, подходящи за дейността му, за да гарантира, че системите му за търговия са устойчиви и имат достатъчен капацитет, че в тях са заложени подходящи прагове и ограничения за търговията и че не допускат предаването на грешни нареждания или действието на системите по друг начин, който може да причини или да допринесе за смущения във функционирането на пазара. Такъв посредник има и ефективни системи и механизми за контрол на риска, за да гарантират, че системите им за търговия не могат да бъдат използвани за цели, които противоречат на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на правилата на мястото на търговия, с което са свързани. Инвестиционният посредник има ефективни правила за осигуряване на непрекъснатост на дейността при срив на системите му за търговия и гарантира, че системите му са подложени на пълни изпитвания и се наблюдават по подходящ начин, за да се осигури спазването на изискванията, предвидени в настоящия параграф.
2. Всеки инвестиционен посредник, извършващ алгоритмична търговия в дадена държава членка, уведомява за това компетентните органи на своята държава членка по произход и на мястото на търговия, на което инвестиционният посредник извършва алгоритмична търговия в качеството си на член или участник на мястото на търговия.
Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да изиска от него да предоставя редовно или ad hoc описание на естеството на стратегиите си за алгоритмична търговия, подробни сведения за параметрите или ограниченията за търговията, заложени в системата, за основните механизми за контрол на спазването и за контрол на риска, въведени с цел спазване на условията, предвидени в параграф 1, и сведения за изпитванията на системите му. Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може по всяко време да поиска от инвестиционния посредник допълнителна информация за извършваната от него алгоритмична търговия и използваните за целта системи.
При поискване от компетентен орган на място на търговия, на което инвестиционният посредник извършва алгоритмична търговия в качеството си на член или участник на мястото на търговия, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник съобщава без необосновано забавяне информацията, посочена в втора алинея, която е получил от инвестиционния посредник, извършващ алгоритмична търговия.
Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация по въпросите, посочени в настоящия параграф, и гарантира, че тези записи са достатъчни, за да позволят на неговия компетентен орган да следи спазването на изискванията по настоящата директива.
Всеки инвестиционен посредник, който прилага високочестотен способ за алгоритмична търговия, съхранява в одобрен формат точна и последователна информация за всички възложени нареждания, включително за отмяна на нареждания, изпълнени нареждания и котировките на местата на търговия и при поискване ги предоставя на компетентния орган.
3. Всеки инвестиционен посредник, който прилага алгоритмична търговия, за да следва стратегия за маркет мейкинг, като се отчита ликвидността, мащабът и естеството на специфичния пазар и характеристиките на търгувания инструмент:
а)
извършва този маркет мейкинг без прекъсване в продължение на определен период от работното време на мястото на търговия освен при извънредни обстоятелства и така периодично и предвидимо се осигурява ликвидност на тези места на търговия.
б)
сключва обвързващо писмено споразумение с мястото на търговия, което определя най-малко задълженията на инвестиционния посредник в съответствие с буква а); и
в)
разполага с ефективни системи и механизми за контрол, за да гарантира, че изпълнява своите задължения по силата на споразумението, посочено в буква б), във всеки един момент.
4. За целите на настоящия член и на член 48 от настоящата директива инвестиционен посредник, който извършва алгоритмична търговия, се смята, че изпълнява стратегия за маркет мейкинг, когато в качеството си на член или участник на едно или повече места на търговия неговата стратегия при търговия за собствена сметка включва обявяване едновременно на твърда котировка „купува“ и твърда котировка „продава“ със сравним размер и конкурентни цени, свързани с един или повече финансови инструменти на едно място на търговия или на различни места на търговия, осигурявайки по този начин ликвидност на целия пазар редовно и постоянно;
5. Всеки инвестиционен посредник, който осигурява пряк електронен достъп до място на търговия, разполага с ефективни системи и механизми за контрол, които гарантират, че правилно се анализира и преразглежда въпросът, дали използващите тази услуга клиенти са подходящи, че не се допуска тези клиенти да надвишават подходящи предварително зададени ограничения за търговията и кредита, че сделките на тези клиенти се наблюдават по подходящ начин и че има целесъобразни механизми за контрол на риска, които не допускат извършване на сделки, които могат да създадат рискове за самия инвестиционен посредник, да допринесат за смущения във функционирането на пазара или да противоречат на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на правилата на мястото на търговия. Пряк електронен достъп без такива механизми за контрол е забранен.
Инвестиционният посредник, който осигурява пряк електронен достъп, отговаря за това клиентите, използващи тази услуга, да спазват изискванията на настоящата директива и правилата на мястото на търговия. Инвестиционният посредник извършва мониторинг на сделките, за да установи нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред или поведение, което може да представлява пазарна злоупотреба и което следва да бъде докладвано пред компетентния орган. Инвестиционният посредник сключва със съответния клиент обвързващо писмено споразумение, в което се уреждат основните права и задължения във връзка с предоставянето на услугата и съгласно което инвестиционният посредник запазва отговорността си съгласно настоящата директива.
Инвестиционният посредник, който осигурява пряк електронен достъп до място на търговия, уведомява за това съответно компетентните органи на своята държава членка по произход и компетентните органи на мястото на търговия, до което посредникът осигурява пряк електронен достъп.
Компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да изиска от него да предоставя редовно или ad hoc описание на системите и механизмите за контрол, посочени в първа алинея, и доказателства, че същите са били приложени.
При поискване от компетентен орган на място на търговия, във връзка с което инвестиционният посредник осигурява пряк електронен достъп, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник без необосновано забавяне съобщава информацията, посочена в четвърта алинея, която е получил от инвестиционния посредник.
Инвестиционният посредник прави необходимото да съхранява информация по въпросите, посочени в настоящия параграф, и гарантира, че тази информация е достатъчна, за да позволи на неговия компетентен орган да следи спазването на изискванията по настоящата директива.
6. Всеки инвестиционен посредник, който действа като общ клирингов член за други лица, има ефективни системи и механизми за контрол, за да гарантира, че клирингови услуги се предоставят само на лица, които са подходящи и отговарят на ясни критерии, и че спрямо тези лица се прилагат целесъобразни изисквания за намаляване на рисковете за инвестиционния посредник и за пазара. Инвестиционният посредник сключва със съответното лице обвързващо писмено споразумение, в което се уреждат основните права и задължения във връзка с предоставянето на тази услуга.
7. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточнява следното:
а)
подробности за организационните изисквания, посочени в параграфи 1-6, които трябва да се наложат на инвестиционни посредници, предоставящи различни инвестиционни услуги и/или дейности и допълнителни услуги, или съчетание от тях, чрез които спецификациите във връзка с организационните изисквания, предвидени в параграф 5, определят специфични изисквания за пряк достъп до пазара и за спонсориран достъп по такъв начин, че да гарантират, че механизмите за контрол, които се прилагат към спонсорирания достъп, са поне еквивалентни на тези, прилагани по отношение на прекия достъп до пазара;
б)
обстоятелствата, при които инвестиционният посредник би бил задължен да сключи споразумението за маркет мейкинг, посочено в параграф 3, буква б), и съдържанието на такива споразумения, включително периода от работното време на мястото на търговия, предвиден в параграф 3;
в)
ситуации, представляващи извънредни обстоятелства, предвидени в параграф 3, включително крайна нестабилност, политически и макроикономически проблеми, системни и оперативни въпроси, както и обстоятелства, които възпрепятстват способността на инвестиционния посредник да поддържа практиките за пруденциално управление на риска, установени в параграф 1;
г)
съдържанието и форматът на одобрения образец, посочен в параграф 2, пета алинея, и продължителността на срока, за който тази информация трябва да се съхранява от инвестиционния посредник.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 18
Процес на извършване и приключване на сделките в МСТ и ОСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, в допълнение към изпълнението на организационните изисквания, предвидени в член 16, да установяват прозрачни правила и процедури за справедлива търговия по установения ред, както и да въвеждат обективни критерии за ефективното изпълнение на нареждания. Те трябва да имат правила за разумно управление на техническите операции на системата, включително ефективни правила за осигуряване на непрекъснатост на дейността за преодоляване на рисковете от срив на системите.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да установяват прозрачни правила относно критериите за определяне на финансовите инструменти, които могат да бъдат търгувани в рамките на техните системи.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, в съответните случаи да осигуряват достъп до достатъчно информация или да бъдат убедени, че има такъв достъп до достатъчно информация, която е на разположение за обществеността и позволява нейните ползватели да вземат инвестиционно решение, като се отчитат характерът на потребителите и типовете търгувани инструменти.
3. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да установят, публикуват, поддържат и изпълняват прозрачни и недискриминационни правила въз основа на обективни критерии, които да уреждат достъпа до системата.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да разполагат с договорености за ясното идентифициране и справяне с потенциалните неблагоприятни последствия за функционирането на МСТ или ОСТ или за членовете или участниците и потребителите, произтичащи от конфликти на интереси между интересите на МСТ, ОСТ, техните собственици или инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, и доброто функциониране на МСТ или ОСТ.
5. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да спазват членове 48 и 49, както и да разполагат с всички необходими ефективни системи, процедури и правила за това.
6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, ясно да информират членовете или участниците си за техните отговорности за сетълмента на сделките, извършвани чрез тази система. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да въвеждат необходимите условия за улесняване на ефективния сетълмент на сделките, сключени в рамките на тази МСТ или ОСТ.
7. Държавите членки изискват от МСТ и ОСТ наличието на поне трима реално активни членове или ползватели, всеки от които да има възможност за взаимодействие с всички останали лица по отношение на ценообразуването.
8. Когато прехвърлима ценна книга, която е допусната до търговия на регулиран пазар, се търгува също и на МСТ или ОСТ без съгласието на емитента, емитентът няма каквото и да е било задължение, свързано с първоначалното или текущото разкриване или разкриването по конкретен повод на финансова информация по отношение на тази МСТ или ОСТ.
9. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник и пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, незабавно да изпълни всяко нареждане на своя компетентен орган съгласно член 69, параграф 2 за спиране на търговията с даден финансов инструмент или за отстраняването му от търговия.
10. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да предоставят на компетентния орган подробно описание за функционирането на МСТ или ОСТ, включително, без да се засяга член 20, параграфи 1, 4 и 5, връзките със или участието на регулиран пазар, МСТ, ОСТ или систематичен участник, притежаван от същия инвестиционен посредник или пазарен оператор, както и списък на техните членове, участници и/или ползватели. Компетентните органи предоставят тази информация на ЕОЦКП при поискване. За всеки издаден лиценз на инвестиционен посредник или пазарен оператор за организиране на МСТ или ОСТ се подава уведомление до ЕОЦКП. ЕОЦКП изготвя списък на всички МСТ и ОСТ в Съюза. Списъкът съдържа информация за предоставяните от МСТ или ОСТ услуги и включва уникалния идентификационен код на МСТ и ОСТ, който трябва да бъде използван в докладите съгласно членове 6, 10 и 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница този списък и го актуализира.
11. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определят съдържанието и формата на описанието и уведомлението, посочено в параграф 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на изпълнителни технически стандарти до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Специални изисквания за МСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, като допълнение към спазването на изискванията, предвидени в членове 16 и 18, да въведат и прилагат недискреционни правила за изпълнение на нареждания в системата.
2. Държавите членки изискват правилата, посочени в член 18, параграф 3, уреждащи достъпа до МСТ, да отговарят на условията, установени в член 53, параграф 3.
3. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, да разполагат с механизми, чрез които:
а)
да имат необходимите ресурси за управление на рисковете, на които е изложена МСТ, да прилагат подходящи мерки и системи за идентифицирането на всички значителни рискове за нейното функциониране и да прилагат ефективни мерки за смекчаването на тези рискове;
б)
да разполагат с ефективни мерки за улесняване на безпрепятственото и навременно приключване на сделките, които се изпълняват чрез нейните системи, и
в)
да разполагат, към момента на издаване на лиценза и постоянно, с достатъчно финансови ресурси за улесняване на нейното нормално функциониране, като се имат предвид естеството и обхватът на сделките, които се сключват на пазара, и обхватът и степента на рисковете, на които тя е изложена.
4. Държавите членки гарантират, че членове 24, 25, член 27, параграфи 1, 2, 4 - 10 и член 28 не се прилагат към сделките, които са сключени съгласно правилата, регулиращи МСТ, между нейните членове или участници или между МСТ и нейните членове или участници във връзка с използването на МСТ. Членовете или участниците в МСТ обаче спазват задълженията, предвидени в членове 24, 25, 27 и 28, по отношение на своите клиенти, когато, действайки за тяхна сметка, изпълняват нарежданията им чрез МСТ.
5. Държавите членки не разрешават на инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи МСТ, да изпълняват нареждания на клиенти за сметка на собствения капитал или да извършват търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки.
Член 20
Специални изисквания за ОСТ
1. Държавите членки изискват от инвестиционен посредник и пазарен оператор, организиращ ОСТ, да въведе механизми, които не допускат изпълнението на нареждания на клиенти в ОСТ срещу собствения капитал на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, или на субект, който е част от същата група или юридическо лице като инвестиционния посредник или пазарния оператор.
2. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, да извършва търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, единствено с облигации, структурирани финансови продукти, квоти за емисии и определени деривати, и то само когато клиентът е дал съгласието си за този процес.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, не извършва търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, при изпълнение на нареждания на клиента в ОСТ с деривати от клас деривати, обявен за подлежащ на задължението за клиринг в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, установява договорености, с които гарантира, че се спазва определението за „търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки“ в член 4, параграф 1, точка 38.
3. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ, да извършва търговия за собствена сметка, различна от търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, само по отношение на държавни дългови инструменти, за които няма ликвиден пазар.
4. Държавите членки не допускат организиране на ОСТ и систематично вътрешно участие в рамките на едно и също юридическо лице. ОСТ не се свързва със систематичен участник по начин, позволяващ взаимодействие между нарежданията в ОСТ и нарежданията или котировките на систематичния участник. Никоя ОСТ няма право да се свързва с друга ОСТ по начин, позволяващ взаимодействие между нарежданията в различните ОСТ.
5. Държавите членки не възпрепятстват инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, да ангажира друг инвестиционен посредник, който независимо да извърши маркет мейкинг на тази ОСТ.
За целите на настоящия член не се счита, че инвестиционният посредник извършва независимо маркет мейкинг на ОСТ, ако е тясно свързан с инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ ОСТ.
6. Държавите членки изискват нарежданията в ОСТ да се изпълняват на основа на собствена преценка.
Инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ ОСТ, използва собствена преценка само при едното или двете от следните обстоятелства:
а)
когато решава да подаде или изтегли нареждане в ОСТ, организирана от него;
б)
когато решава да не извърши съпоставяне на нареждането на конкретен клиент с наличните в системата нареждания в даден момент, при условие че това съответства на конкретните инструкции, получени от клиента, и съответните му задължения съгласно член 27.
При система, която съпоставя нарежданията на клиентите, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ ОСТ може да решава дали, кога и колко от две или повече нареждания иска да съпостави в рамките на системата. В съответствие с параграфи 1, 2, 4 и 5 и без да се засяга параграф 3, по отношение на система, която урежда сделки с некапиталови финансови инструменти, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ ОСТ, може да улесни преговорите между клиенти, като съчетае два или повече потенциално съвместими търговски интереса в една сделка.
Това задължение не засяга членове 18 и 27.
7. Компетентният орган може да изиска, когато инвестиционен посредник или пазарен оператор направи искане да получи лиценз за организирането на ОСТ или ad hoc, подробно обяснение защо системата не отговаря на условията за и не може да действа като регулиран пазар, МСТ или систематичен участник, подробно описание за това как ще се упражнява правото на преценка, и по-специално кога може да бъде изтеглено нареждане към ОСТ, както и кога и как две или повече нареждания на клиенти ще бъдат съпоставени в рамките на ОСТ. Освен това инвестиционният посредник или пазарният оператор на ОСТ предоставя на компетентния орган информация, поясняваща как се използва търговията за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки. Компетентният орган наблюдава как инвестиционният посредник или пазарният оператор извършва търговия за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки, за да се гарантира, че той продължава да попада в обхвата на определението за такава търговия и осигурява, че търговията за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки не поражда конфликти на интереси между инвестиционния посредник или пазарния оператор и неговите клиенти.
8. Държавите членки гарантират, че спрямо сделките, сключвани на ОСТ, се прилагат членове 24, 25, 27 и 28.
ГЛАВА II
Условия за извършване на дейност от страна на инвестиционните посредници
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 21
Редовен преглед на условията за първоначално издаване на лиценз
1. Държавите членки изискват от всеки инвестиционен посредник, който е получил лиценз на тяхната територия, непрекъснато да спазва условията за първоначалното издаване на лиценз, установени в глава I.
2. Държавите членки изискват от компетентните органи да установят подходящи методи за наблюдение на изпълнението на задължението по параграф 1от страна на инвестиционните посредници. Те изискват от инвестиционните посредници да уведомяват компетентните органи за всякакви съществени изменения на условията за първоначалното издаване на лиценз.
ЕОЦКП може да разработва насоки относно методите на наблюдение, посочени в настоящия параграф.
Член 22
Общо задължение по отношение на текущия надзор
Държавите членки гарантират, че компетентните органи наблюдават дейността на инвестиционните посредници, за да оценяват изпълнението на условията за извършване на дейност, предвидени в настоящата директива. Държавите членки гарантират, че има подходящи мерки, които осигуряват възможност за компетентните органи да получават необходимата информация за оценка на изпълнението на тези задължения от инвестиционните посредници.
Член 23
Конфликти на интереси
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да предприемат всички подходящи мерки за идентифициране и предотвратяване или управление на всички конфликти на интереси между тях, включително техните ръководители, служители и обвързани агенти или всяко лице, пряко или косвено свързано с тях чрез отношение на контрол, и техните клиенти или между отделните клиенти, които възникват в процеса на предоставяне на инвестиционни и допълнителни услуги или комбинации от тях, включително конфликтите на интереси, възникнали в резултат от получаването на стимули от трети страни или от самото възнаграждение на инвестиционния посредник, както и от други механизми за стимулиране.
2. Когато организационните или административните правила, въведени от инвестиционния посредник в съответствие с член 16, параграф 3 за предотвратяването на конфликтите на интереси, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти, не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че ще бъдат предотвратени рисковете от увреждане на интересите на клиента, инвестиционният посредник разкрива ясно на клиента общия характер и/или източниците на конфликти на интереси и взетите мерки за смекчаване на тези рискове, преди да извършва дейност за негова сметка.
3. Разкриването, посочено в параграф 2:
а)
се прави на траен носител; и
б)
включва достатъчно подробни сведения предвид естеството на клиента, така че да му даде възможност да вземе информирано решение по отношение на услугата, в рамките на която възниква конфликтът на интереси.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за:
а)
определяне на мерките, които може основателно да се очаква да бъдат предприети от инвестиционните посредници за идентифициране, предотвратяване, управление и разкриване на конфликтите на интереси, когато се предоставят различни инвестиционни и допълнителни услуги и комбинации от тях;
б)
установяване на подходящи критерии за определяне на видовете конфликти на интереси, чието съществуване може да уврежда интересите на клиентите или потенциалните клиенти на инвестиционен посредник.
Раздел 2
Разпоредби за гарантиране на защитата на инвеститорите
Член 24
Общи принципи и предоставяне на информация на клиентите
1. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник, когато предоставя на клиенти инвестиционни услуги или, където е целесъобразно, допълнителни услуги, да действа честно, коректно и професионално, отчитайки максимално интересите на своите клиенти, и по-специално да спазва принципите, установени в настоящия член и в член 25.
2. Инвестиционните посредници, които създават финансови инструменти за продажба на клиенти, гарантират, че тези финансови инструменти са предназначени да отговорят на нуждите на определен целеви пазар от крайни клиенти в рамките на съответната категория клиенти, че стратегията за разпространение на финансовите инструменти е съвместима с определения целеви пазар, и че инвестиционният посредник предприема разумни мерки, за да гарантира, че финансовите инструменти се разпространяват до определените целеви пазари.
Инвестиционният посредник разбира финансовите инструменти, които той предлага или препоръчва, прави оценка на съвместимостта на финансовите инструменти с потребностите на клиентите, на които той предоставя инвестиционни услуги, като също така взема под внимание определения целеви пазар от крайни клиенти, както е определен в член 16, параграф 3, и гарантира, че финансовите инструменти се предлагат или препоръчват само когато това е в интерес на клиента.
3. Всяка информация, включително маркетингови съобщения, предавана от инвестиционния посредник до клиенти или потенциални клиенти, трябва да е коректна, ясна и да не е подвеждаща. Маркетинговите съобщения трябва да са ясно означени като такива.
4. На клиентите или потенциалните клиенти се предоставя своевременно подходяща информация за инвестиционния посредник и предоставяните от него услуги, финансовите инструменти и предложените инвестиционни стратегии, места за изпълнение и всички разходи и свързани такси. Тази информация включва следното:
а)
когато се предоставя инвестиционен съвет, инвестиционният посредник трябва да информира клиента достатъчно време преди предоставянето на инвестиционния съвет:
i)
дали съветът е независим;
ii)
дали съветът се основа на широк или ограничен анализ на различните видове финансови инструменти, и по-специално, дали обхватът е ограничен до финансови инструменти, емитирани или предлагани от субекти, намиращи се в тесни връзки с инвестиционния посредник или във всякакви други правни или икономически взаимоотношения, като договорни отношения, толкова тесни, че да породят риск от нарушаване на независимостта на предоставяния съвет;
iii)
дали инвестиционният посредник ще предоставя на клиента периодична оценка за това доколко препоръчаните му финансови инструменти са подходящи за него;
б)
информацията за финансовите инструменти и предложените инвестиционни стратегии трябва да включва подходящи указания и предупреждения за рисковете, свързани с инвестиции в тези инструменти или по отношение на конкретни инвестиционни стратегии, както и дали финансовият инструмент е предназначен за непрофесионални или професионални клиенти, като се има предвид определения целеви пазар в съответствие с параграф 2;
в)
информация за всички разходи и свързаните с тях такси трябва да включва информация, свързана едновременно с инвестиционните и допълнителните услуги, включително разходите за съвети, по целесъобразност, разходите, свързани с препоръчания или продаден на клиента финансов инструмент, и как клиентът може да ги плати, като тук се включват и всякакви плащания за трети страни.
Информацията за всички разходи и такси, включително разходи и такси във връзка с инвестиционната услуга и финансовия инструмент, които не произтичат от настъпването на риска за базовия пазар, се обобщава, за да може клиентът да разбере общите разходи, както и кумулативния ефект върху възвръщането на инвестицията, и когато клиентът пожелае това, се предоставя разбивка по пера. Когато е приложимо, тази информация се предоставя на клиента редовно, поне веднъж годишно през срока на инвестицията.
5. Информацията, посочена в параграфи 4 и 9, се предоставя в разбираема форма, така че клиентите или потенциалните клиенти да могат да разберат характера и рисковете на инвестиционната услуга и специфичния тип финансов инструмент, който се предлага, и впоследствие да вземат информирани инвестиционни решения. Държавите членки могат да разрешат тази информация да бъде предоставяна в стандартизиран формат.
6. В случаите, когато инвестиционната услуга е предложена като част от финансов продукт, за който вече се прилагат други разпоредби на правото на Съюза, свързано с кредитните институции и потребителските кредити във връзка с изискванията за информация, за тази услуга не се прилагат допълнителните задължения, установени в параграфи 3, 4 и 5.
7. Когато инвестиционен посредник информира клиента, че инвестиционният съвет се предоставя независимо, същият инвестиционен посредник:
а)
анализира достатъчно широка гама от финансови инструменти, предлагани на пазара, които трябва да бъдат достатъчно разнообразни от гледна точка на вида и емитентите си или доставчиците на продукти, за да се гарантира, че инвестиционните цели на клиента могат да бъдат постигнати по подходящ начин, и не трябва да се ограничават до финансови инструменти, емитирани или предлагани от
i)
самия инвестиционен посредник или от субекти, намиращи се в тесни връзки с инвестиционния посредник, или
ii)
други субекти, с които инвестиционният посредник има толкова тесни правни или икономически взаимоотношения, като например договорни отношения, че да се създава риск от нарушаване на независимостта на предоставяните съвети;
б)
не приема и не задържа такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите. Незначителните непарични облаги, които могат да подобрят качеството на предлаганите на клиента услуги и са с такъв размер и естество, че не може да се считат за нарушаващи спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа в най-добрия интерес на клиента, трябва да се разкриват ясно и са изключени от обхвата на тази буква.
8. Когато извършва управление на портфейл, инвестиционният посредник не приема и не задържа такси, комисиони или други парични или непарични облаги от трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с предоставянето на услугата на клиентите. Незначителните непарични облаги, които могат да подобрят качеството на предлаганите на клиента услуги и са с такъв размер и естество, че не може да се считат за нарушаващи спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа в най-добрия интерес на клиента, трябва да се разкриват ясно и се изключват от обхвата на този параграф.
9. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници не се считат за изпълняващи задълженията си по член 23 или по параграф 1 от настоящия член, когато те плащат или им се плаща такса или комисиона или предоставят или им се предоставя непарична облага във връзка с предоставянето на инвестиционна услуга или допълнителна услуга, на или от което и да е лице с изключение на клиента или на лице от името на клиента, освен когато плащането или облагата:
а)
има за цел да подобри качеството на съответната услуга за клиента; и
б)
не нарушава спазването на задължението на инвестиционния посредник да действа честно, коректно и професионално във възможно най-добрия интерес на неговите клиенти.
Съществуването, характерът и размерът на плащането или облагата, посочени в първа алинея, или когато размерът не може да бъде потвърден, начинът на изчисляване на този размер, трябва да бъдат ясно сведени до знанието на клиента по начин, който е цялостен, точен и разбираем, преди предоставянето на съответната инвестиционна или допълнителна услуга. Когато е приложимо, инвестиционният посредник информира клиента за механизмите за прехвърляне на клиента на таксата, комисионата, паричната или непарична облага, получена във връзка с предоставянето на инвестиционна или допълнителна услуга.
Плащането или облагата, които правят възможно или са необходими за предоставянето на инвестиционни услуги, като разходи за попечителство, сетълмент и валутни такси, регулаторни такси или хонорари за правни услуги, които поради своя характер не могат да доведат до пораждането на конфликти със задълженията на инвестиционния посредник да действа честно, коректно и професионално в съответствие с най-добрите интереси на своите клиенти, не са предмет на изискванията, посочени в първата алинея.
10. Инвестиционен посредник, който предоставя инвестиционни услуги на клиенти, прави необходимото да не възнаграждава и да не оценява резултатите от работата на своите служители по начин, който противоречи на задължението му да действа в най-добрия интерес на своите клиенти. По-конкретно, той не следва да встъпва в договорености, чрез възнаграждение, продажбени цели или по друг начин, които биха могли да стимулират служителите му да препоръчат на непрофесионален клиент конкретен финансов инструмент, когато инвестиционният посредник може да предложи друг финансов инструмент, който да отговоря по-добре на потребностите на клиента.
11. Когато инвестиционна услуга се предоставя заедно с друга услуга или продукт като част от пакет или като условие за същото споразумение или пакет, инвестиционният посредник уведомява клиента дали е възможно да купи различните части поотделно и му представя информация за разходите и таксите за всяка част поотделно.
Когато съществува вероятност рисковете, произтичащи от такова споразумение или пакет, предложени на непрофесионален клиент, да бъдат различни от рисковете, свързани с отделните компоненти, инвестиционният посредник предоставя подходящо описание на различните компоненти на споразумението или пакета и начина, по който взаимодействията между тях се отразяват на рисковете.
До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП, в сътрудничество с ЕБО и ЕОЗППО, разработва и след това периодично актуализира насоки за оценяването и надзора върху практиките на кръстосани продажби, като посочва по-специално при какви условия се счита, че практиките на кръстосани продажби не отговарят на изискванията, предвидени в параграф 1.
12. Държавите членки могат в извънредни случаи да налагат допълнителни изисквания на инвестиционните посредници по отношение на въпросите, обхванати от настоящия член. Такива изисквания трябва да бъдат обективно обосновани и пропорционални за разглеждането на специфични рискове за защитата на инвеститорите или за целостта на пазара, които са от особено значение предвид структурата на пазара на съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват Комисията без необосновано забавяне за изискванията, които възнамеряват да наложат съгласно настоящия параграф, най-малко два месеца преди предвидената дата на влизане в сила на съответното изискване. Уведомлението съдържа обосновка на съответното изискване. Никое от допълнителните изисквания не ограничава или засяга по друг начин правата на инвестиционните посредници съгласно членове 34 и 35 от настоящата директива.
В рамките на два месеца от уведомлението по втора алинея Комисията дава становището си относно пропорционалността на предлаганите изисквания и тяхната обосновка.
Комисията съобщава на държавите членки и публикува на своята интернет страница допълнителните изисквания, наложени в съответствие с настоящия параграф.
Държавите членки могат да запазят някои допълнителни изисквания, които са били съобщени на Комисията в съответствие с член 4 от Директива 2006/73/ЕО преди 2 юли 2014 г., при условие че условията, предвидени в посочения член, са изпълнени.
13. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които да се гарантира, че инвестиционните посредници спазват изложените в настоящия член принципи при предоставянето на инвестиционни или допълнителни услуги на клиентите, включително:
а)
условията, на които информацията трябва да отговаря, за да бъде коректна, ясна и неподвеждаща;
б)
подробностите относно съдържанието и формата на информацията за клиентите във връзка с категоризацията на клиентите, инвестиционните посредници и техните услуги, финансовите инструменти, разходите и таксите;
в)
критериите за оценка на гамата от налични на пазара финансови инструменти;
г)
критериите за оценка на спазването от посредниците, които получават стимули, на задължението да действат честно, коректно и професионално в най-добрия интерес на клиента.
При формулирането на изискванията за информация относно финансовите инструменти във връзка с параграф 4, буква б) се включва информация относно структурата на продукта, където е приложимо, като се взема предвид всяка относима стандартизирана информация, изисквана съгласно правото на Съюза.
14. Делегираните актове, посочени в параграф 13, отчитат следното:
а)
естеството на услугата или услугите, предлагани или предоставяни на клиента или потенциалния клиент, имайки предвид типа, предмета, обема и честотата на сделките;
б)
естеството и гамата на продуктите, които се предлагат или разглеждат, включително различните видове финансови инструменти;
в)
дали клиентът или потенциалният клиент е непрофесионален или професионален клиент или - в случая по параграфи 4 и 5 - дали е определен като приемлива насрещна страна.
Член 25
Оценка за подходяща и уместна услуга и представяне на информация на клиентите
1. Държавите членки изискват инвестиционните посредници да гарантират и да докажат, при поискване от компетентните органи, че физически лица, които предоставят на клиенти инвестиционни съвети или информация относно финансови инструменти, инвестиционни услуги или допълнителни услуги от името на даден инвестиционен посредник, притежават необходимите знания и компетентност да изпълняват задълженията си по член 24 и по настоящия член. Държавите членки публикуват критериите, които трябва да се използват за оценяване на тези знания и компетентност.
2. Когато инвестиционният посредник предоставя инвестиционни съвети или извършва управление на портфейл, той получава необходимата информация относно знанията и опита на клиента или потенциалния клиент в инвестиционната област, съответстващи на конкретния тип продукт или услуга, финансовото състояние на това лице, включително способността му да понася загуби, и инвестиционните му цели, включително допустимото за него равнище на риск, така че да може да препоръча на клиента или потенциалния клиент инвестиционните услуги и финансовите инструменти, които са подходящи за него и които по-специално съответстват на допустимото за него равнище на риск и на способността му да понася загуби.
Държавите членки гарантират, че в случаите, когато даден инвестиционен посредник предоставя инвестиционен съвет с препоръка за пакетна продажба на услуги или продукти съгласно член 24, параграф 11, всеки отделен компонент, както и пакетът като цяло е подходящ за клиента.
3. Държавите членки гарантират, че когато инвестиционните посредници предоставят инвестиционни услуги, различни от тези, посочени в параграф 2, те искат от клиента или потенциалния клиент да предостави информация за знанията и неговия опит в инвестиционната област, съответстващи на конкретния тип продукт или услуга, които се предлагат или търсят, така че инвестиционният посредник да може да прецени дали планираната инвестиционна услуга или продукт са подходящи за клиента. Когато се предвижда пакетна продажба на услуги или продукти съгласно член 24, параграф 11, при оценяването се разглежда дали пакетът като цяло е подходящ.
Когато инвестиционен посредник счита въз основа на получената съгласно първа алинея информация, че продуктът или услугата не са подходящи за клиента или потенциалния клиент, инвестиционният посредник предупреждава клиента или потенциалния клиент. Това предупреждение може да бъде извършено в стандартизиран формат.
Когато клиентът или потенциалният клиент не предоставя посочената в първа алинея информация или предоставя недостатъчна информация относно своите знания и опит, инвестиционният посредник го предупреждава, че не може да определи дали планираната услуга или продукт са подходящи за него. Това предупреждение може да бъде извършено в стандартизиран формат.
4. Държавите членки разрешават на инвестиционните посредници, когато предоставят инвестиционни услуги, които се състоят само в изпълнение или приемане и предаване на нареждания на клиенти със или без допълнителни услуги, с изключение на отпускането на кредити или заеми, посочени в приложение I, раздел Б, точка 1, които не включват съществуващи кредитни лимити на заеми, текущи сметки или овърдрафт на клиенти, да предоставят тези инвестиционни услуги на своите клиенти, без да е необходимо да получават информацията или да извършват оценката, предвидени в параграф 3, когато са изпълнени всички от следните условия:
а)
услугите са свързани с някой от следните финансови инструменти:
i)
акции, допуснати до търговия на регулиран пазар или на еквивалентен пазар на трета държава, или в МСТ, когато това са акции на дружества, с изключение на дяловете в предприятия, които не са ПКИПЦК, и акциите, които включват дериват;
ii)
облигации или други форми на секюритизиран дълг, допуснати до търговия на регулиран пазар или на еквивалентен пазар на трета държава, или в МСТ, с изключение на облигациите или другите форми на секюритизиран дълг, които включват дериват или имат структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере свързания риск;
iii)
инструменти на паричния пазар, с изключение на тези, които включват дериват или имат структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере свързания риск;
iv)
акции или дялове в ПКИПЦК, с изключение на структурираните ПКИПЦК, както са посочени в член 36, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕС) № 583/2010;
v)
структурирани депозити, с изключение на тези със структура, поради която за клиента е по-трудно да разбере риска от връщането или разходите от предсрочното извеждане на продукта;
vi)
други некомплексни финансови инструменти за целта на настоящия параграф.
За целите на настоящата буква, ако са спазени изискванията и процедурата, предвидени в член 4, параграф 1, трета и четвърта алинеи от Директива 2003/71/ЕО, пазарът на дадена трета държава се счита за еквивалентен на регулиран пазар.
б)
услугата се предоставя по инициатива на клиента или потенциалния клиент;
в)
клиентът или потенциалният клиент е ясно информиран, че при предоставянето на тази услуга от инвестиционния посредник не се изисква да преценява дали предоставяният или предлаганият финансов инструмент или услуга са подходящи и че поради това той няма да се възползва от защитата на съответните правила за осъществяване на дейността. Такова предупреждение може да бъде извършвано в стандартизиран формат;
г)
инвестиционният посредник изпълнява задълженията си съгласно член 23.
5. Инвестиционният посредник създава досие, което включва документа или документите, съгласувани между инвестиционния посредник и клиента и определящи правата и задълженията на страните, както и другите условия, при които инвестиционният посредник предоставя услуги на клиента. Правата и задълженията на страните по договора могат да бъдат уредени чрез позоваване на други документи или правни текстове.
6. Инвестиционният посредник предоставя на клиента адекватни доклади за предоставяните услуги на траен носител. Тези доклади включват периодично представяне на информация на клиентите, която е съобразена с вида и сложността на съответните финансови инструменти и характера на предоставяната услуга, и - в съответните случаи - сведения за свързаните със сделките разходи и извършените услуги за сметка на клиента.
При предоставянето на инвестиционни съвети, преди да се извърши сделката, инвестиционният посредник предоставя на клиента изявление относно уместността на траен носител, в което уточнява предоставените препоръки и как те отговарят на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент.
В случай че споразумението за покупка или продажба на финансов инструмент се сключва посредством комуникация от разстояние, която възпрепятства предварителното представяне на подобно изявление, инвестиционният посредник може да представи писмено изявление на траен носител относно уместността веднага след като клиентът бъде обвързан със споразумение, при условие че са изпълнени следните две условия:
а)
клиентът е дал съгласието си за получаването на изявлението относно уместността своевременно след сключването на сделката; и
б)
инвестиционният посредник е предоставил на клиента възможност за отлагане на сделката с цел получаване на изявлението относно уместността предварително.
Когато инвестиционен посредник предоставя управление на портфейл или е информирал клиента, че ще извършва периодична оценка на уместността, периодичният доклад съдържа актуализирана обосновка на начина, по който инвестицията отговаря на предпочитанията, потребностите и други характеристики на непрофесионалния клиент.
7. Ако даден договор за кредит за жилищен имот, който е предмет на разпоредбите относно оценката на кредитоспособността на потребителите, посочени в Директива 2014/17/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (48), има като предпоставка предоставянето на същия потребител на инвестиционна услуга във връзка с ипотечни облигации, емитирани специално, за да гарантират финансирането на договора за кредит за жилищен имот и със същите условия като този договор, с цел заемът да бъде платен, рефинансиран или погасен, тази услуга не е предмет на задълженията, определени в настоящия член.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които да се гарантира, че инвестиционните посредници спазват изложените в параграфи 2-6 от настоящия член принципи при предоставянето на инвестиционни или допълнителни услуги на техните клиенти, включително информацията, която трябва да бъде получена, когато се преценява дали услугите и финансовите инструменти са подходящи или уместни за техните клиенти, критериите за оценка на некомплексни финансови инструменти за целите на параграф 4, буква а), подточка vi) на настоящия член, съдържанието и формата на записите и споразуменията за предоставяне на услуги на клиенти и периодичните доклади пред клиентите за предоставените услуги. В тези делегирани актове се отчита следното:
а)
естеството на услугата или услугите, предлагани или предоставяни на клиента или потенциалния клиент, имайки предвид типа, предмета, обема и честотата на сделките;
б)
естеството на продуктите, които се предлагат или разглеждат, включително различните видове финансови инструменти;
в)
дали клиентът или потенциалният клиент е непрофесионален или професионален клиент или - в случая по параграф 6 - дали е определен като приемлива насрещна страна.
9. ЕОЦКП приема до 3 януари 2016 г. насоки, уточняващи критериите за оценяването на знанията и компетентността, изисквани съгласно параграф 1.
10. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва и след това периодично актуализира насоки за оценяването на:
а)
финансовите инструменти със структура, поради която за клиента е трудно да разбере свързания риск, както е посочено в параграф 4, буква а), подточки ii) и iii);
б)
структурираните депозити със структура, затрудняваща клиента да разбере риска от връщане или разходите от предсрочното извеждане на продукта, в съответствие с параграф 4, буква а), подточка v).
11. ЕОЦКП може да разработи и да актуализира периодично насоки за оценяване на финансовите инструменти, класифицирани като некомплексни за целите на параграф 4, буква а), подточка vi), като се вземат предвид делегираните актове, приети съгласно параграф 8.
Член 26
Предоставяне на услуги чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник
Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник, който получава инструкции да предостави инвестиционни или допълнителни услуги за сметка на клиент чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник, да използва информация на клиента, предадена от втория инвестиционен посредник. Инвестиционният посредник, който посредничи при инструкциите, остава отговорен за пълнотата и точността на предаваната информация.
Инвестиционният посредник, който получава инструкции да извърши услуги за сметка на клиент по този начин, може да разчита на всякакви препоръки по отношение на услугата или сделката, които са предоставени на клиента от друг инвестиционен посредник. Инвестиционният посредник, който посредничи при инструкциите, остава отговорен за целесъобразността на предоставените препоръки или съвети по отношение на клиента.
Инвестиционният посредник, който получава инструкции или нареждания от клиенти чрез посредничеството на друг инвестиционен посредник, остава отговорен за извършването на услугата или сключването на сделката, въз основа на всяка информация или препоръка и съгласно съответните разпоредби от този дял.
Член 27
Задължение за изпълнение на нареждания при най-благоприятни условия за клиента
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, когато изпълняват нареждания, да предприемат всички достатъчни стъпки за получаването на възможно най-добрия резултат за клиентите си, като вземат предвид цената, разходите, скоростта, вероятността за изпълнение и сетълмент, размера, характера и всяко друго съображение, съответстващо на изпълнението на нареждането. Когато обаче е налице специфична инструкция от клиента, инвестиционният посредник изпълнява нареждането, като следва тази специфична инструкция.
Когато инвестиционен посредник изпълнява нареждане от името на непрофесионален клиент, възможно най-добрият резултат се определя по отношение на общата престация, представляваща цената на финансовия инструмент и разходите, свързани с изпълнението, които включват всички разходи, понесени от клиента и пряко свързани с изпълнението на нареждането, включително таксите на мястото на изпълнение на нареждания, такси за клиринг и сетълмент, както и други такси, платени на трети страни, свързани с изпълнението на нареждането.
За целите на осигуряването на възможно най-добър резултат в съответствие с първата алинея, когато има повече от едно конкуриращи се места за изпълнение на нареждане за финансов инструмент, за да се оценят и сравнят резултатите за клиента, които биха били постигнати при изпълнение на нареждането на всяко едно от местата за изпълнение на нареждания, посочени в политиката на инвестиционния посредника за изпълнение на нареждания, които са в състояние да изпълнят това нареждане, при тази оценка се вземат предвид собствените комисиони на инвестиционния посредник и разходите за изпълнение на нареждането на всяко едно от отговарящите места за изпълнение на нареждания.
2. Инвестиционните посредници не получават никакво възнаграждение, отстъпка или непарична облага за насочване на нареждания до конкретно място на търговия или изпълнение на нареждания, което би нарушило изискванията относно конфликтите на интереси или предоставянето на стимули съгласно параграф 1 от настоящия член и член 16, параграф 3, членове 23 и 24.
3. Държавите членки изискват за инструментите, които подлежат на задължението за търговия по членове 23 и 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014, всяко място на търговия и систематичен участник, а за други финансови инструменти - всяко място за изпълнение на нареждания, да предоставя безплатно на обществеността сведения за качеството на изпълнение на сделките на това място най-малко веднъж годишно, а след изпълнението на сделка от името на клиент, инвестиционният посредник да информира клиента за това на кое място е било изпълнено нареждането. В редовно предоставяните сведения се включват подробности за цената, разходите, скоростта и вероятността за изпълнение при отделните финансови инструменти.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да въвеждат и прилагат ефективни правила за изпълнението на параграф 1. По-специално, държавите членки изискват от инвестиционните посредници да формират и прилагат политика за изпълнение на нареждания, която прави възможно получаването на най-добрия резултат за нарежданията на техните клиенти в съответствие с параграф 1.
5. Политиката за изпълнението на нареждания включва по отношение на всеки клас финансови инструменти информация за различните места, където инвестиционният посредник изпълнява нарежданията на клиентите си, и факторите, които засягат избора на място за изпълнение. Тя включва поне тези места, които позволяват на инвестиционния посредник трайно да получава възможно най-добрия резултат за изпълнението на нарежданията на своите клиенти.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да предоставят подходяща информация на своите клиенти за политиката си за изпълнението на нареждания. В тази информация се посочва ясно, с достатъчно подробности и разбираемо за клиентите начинът, по който инвестиционният посредник ще изпълнява нарежданията на клиента си. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да получават предварителното съгласие на своите клиенти за политиката за изпълнение на нарежданията.
Когато политиката за изпълнение на нареждания предвижда възможността нарежданията на клиентите да могат да бъдат изпълнявани извън място на търговия, държавите членки изискват от инвестиционните посредници да информират по-специално клиентите си за тази възможност. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да получават предварително изрично съгласие на клиентите си преди да пристъпят към изпълнение на нарежданията им извън място на търговия. Инвестиционните посредници могат да получат такова съгласие или под формата на принципно съгласие или като съгласие по отношение на отделни сделки.
6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които изпълняват нареждания на клиенти, да обобщават и публикуват веднъж годишно информация за всеки клас финансови инструменти, за първите пет места за изпълнение на нареждания по отношение на обема на търговските сделки, на които те са изпълнявали нареждания на клиенти през предходната година, както и информация за качеството на изпълнението.
7. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които изпълняват нареждания на клиенти, да наблюдават ефективността на правилата си за изпълнение на нареждания и на политиката за изпълнение, за да идентифицират и при необходимост да коригират евентуалните недостатъци. По-специално те регулярно оценяват дали местата за изпълнение, включени в политиката за изпълнение на нареждания, осигуряват възможно най-добрия резултат за клиента и дали е необходимо да направят промени в мерките си за изпълнение, като вземат предвид, inter alia, информацията, публикувана съгласно параграфи 3 и 6. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да уведомяват клиентите, с които имат текущи взаимоотношения, за съществени промени в правилата си за изпълнение на нареждания или политиката за изпълнение.
8. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да могат да докажат пред своите клиенти, по тяхно искане, че са изпълнили нарежданията им в съответствие с политиката си за изпълнение, и да докажат пред компетентния орган, по негово искане, че са изпълнили изискванията на настоящия член.
9. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 относно:
а)
критериите за определяне на относителната значимост на различните фактори, които съгласно параграф 1 могат да бъдат отчетени при определяне на възможно най-добрия резултат, като се вземат предвид обемът и типът на нареждането и дали клиентът е непрофесионален или професионален клиент;
б)
факторите, които могат да бъдат отчетени от инвестиционен посредник, когато преразглежда правилата си за изпълнение и обстоятелствата, при които промени на тези правила могат да бъдат подходящи. По-специално, това са факторите за определяне на местата, които позволяват на инвестиционните посредници трайно да получават възможно най-добрия резултат при изпълнението на нарежданията на клиенти;
в)
естеството и обхвата на информацията, която трябва да се предоставя на клиентите за политиките на инвестиционните посредници за изпълнението на нарежданията съгласно параграф 5.
10. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определя:
а)
конкретното съдържание, форматът и периодичността на данните за качеството на изпълнението на нарежданията, които трябва да се публикуват съгласно параграф 3, като се отчита видът на мястото за изпълнение и видът на съответния финансов инструмент;
б)
съдържанието и форматът на информацията, която трябва да бъде публикувана от инвестиционните посредници съгласно параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 28
Правила за обработка на нареждания на клиенти
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които имат лиценз за изпълнение на нареждания за сметка на клиенти, да прилагат процедури и правила, които осигуряват незабавно и честно изпълнение на нарежданията на клиенти в сравнение с други нареждания на клиенти или с търговските интереси на инвестиционния посредник.
Тези процедури или правила позволяват изпълнението на нареждания на клиенти, които са сравними в други отношения, по реда на тяхното получаване от инвестиционния посредник.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, в случай на лимитирани нареждания на клиенти по отношение на акции, допуснати до търговия на регулиран пазар или на място на търговия, които не са изпълнени незабавно съобразно актуалните пазарни условия, да предприемат мерки, освен ако клиентът изрично не даде друга инструкция, за улесняване възможно най-бързото изпълнение на това нареждане, като веднага оповестяват публично ограниченото нареждане на клиента по начин, който е лесно достъпен за другите участници на пазара. Държавите членки могат да решат, че инвестиционните посредници изпълняват това задължение чрез предаването на ограниченото нареждане на клиента на място на търговия. Държавите членки предвиждат възможността компетентните органи да отменят задължението за публично оповестяване на ограничено нареждане, което е голямо по обем в сравнение с нормалния пазарен обем, определен в член 4 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които се определят:
а)
условията и характерът на процедурите и правилата, които водят до незабавно и честно изпълнение на нарежданията на клиенти, и ситуациите или типовете сделки, за които инвестиционните посредници основателно могат да се отклонят от изискването за незабавно изпълнение, за да постигнат по-благоприятни условия за клиентите;
б)
различните приемливи методи за изпълнение на задължението от страна на инвестиционен посредник за оповестяване на пазара на лимитираните нареждания на клиенти, които не могат да бъдат изпълнени веднага.
Член 29
Задължения на инвестиционните посредници, когато назначават обвързани агенти
1. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник да назначава обвързани агенти за целите на насърчаването на продажбите на услуги на инвестиционния посредник, отправяне на покани за сделки или приемането на нареждания от клиенти или потенциални клиенти и предаването им, пласирането на финансови инструменти и предоставянето на съвети по отношение на тези финансови инструменти и услуги, предлагани от инвестиционния посредник.
2. Когато инвестиционен посредник реши да назначи обвързан агент, държавите членки изискват инвестиционният посредник да остане изцяло и безусловно отговорен за всяко действие или пропуск от страна на обвързания агент, когато той действа от името на инвестиционния посредник. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник да гарантира, че обвързаният агент разкрива качеството, в което действа, и инвестиоционния посредник, когото представлява, когато установява контакт или преди да търгува с клиент или потенциален клиент.
Държавите членки могат в съответствие с член 16, параграфи 6, 8 и 9 да разрешават на обвързаните агенти, които са регистрирани на тяхната територия, да съхраняват парични средства и/или финансови инструменти на клиенти от името на и при изключителната отговорност на инвестиционния посредник, за когото действат на тяхната територия, или в случай на трансгранична операция, на територията на държавата членка, която разрешава на обвързания агент да съхранява парични средства на клиенти.
Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да наблюдават дейността на своите обвързани агенти, за да гарантират, че и когато действат чрез обвързани агенти, продължават да спазват настоящата директива.
3. Обвързаните агенти се вписват в публичния регистър на държавата членка, в която са установени. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница данните или препратка към публичните регистри, създадени съгласно настоящия член от държавите членки, които са взели решение да допуснат назначаването на обвързани агенти от страна на инвестиционните посредници.
Държавите членки гарантират, че обвързаните агенти се вписват в публичния регистър само ако е установено, че те са с достатъчно добра репутация и притежават подходящите общи, търговски и професионални знания и компетентност, така че да могат да извършват инвестиционната услуга или допълнителната услуга и да съобщават коректно всяка съответна информация относно предложената услуга на клиента или потенциалния клиент.
Държавите членки могат да решат, при упражняването на съответен контрол, инвестиционните посредници да удостоверяват дали обвързаните агенти, които са назначили, са с достатъчно добра репутация и притежават знанията и компетентността, посочени във втора алинея.
Регистърът се актуализира периодично. Той е на разположение на обществеността за извършването на справки.
4. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници, които назначават обвързани агенти, да предприемат адекватни мерки с оглед избягване на всякакво негативно влияние, което дейностите на обвързания агент, които не са обхванати от настоящата директива, биха могли да имат върху дейностите, извършвани от обвързания агент от името на инвестиционния посредник.
Държавите членки могат да разрешат на компетентните органи да си сътрудничат с инвестиционните посредници и кредитните институции, техните асоциации и други субекти при регистрирането на обвързаните агенти и при наблюдението на изпълнението на изискванията на параграф 3 от страна на обвързаните агенти. По-специално, обвързаните агенти могат да бъдат регистрирани от инвестиционен посредник, кредитна институция или техните асоциации и други субекти под надзора на компетентния орган.
5. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници да назначават само обвързани агенти, които са вписани в публичните регистри, посочени в параграф 3.
6. Държавите членки могат да приемат или да запазят разпоредби, които са по-строги от установените в този член или да добавят допълнителни изисквания за обвързаните агенти, регистрирани под тяхната юрисдикция.
Член 30
Сделки с приемливи насрещни страни
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници, които имат лиценз за изпълнение на нареждания за сметка на клиенти и/или за извършване на търговия за собствена сметка и/или за приемане и предаване на нареждания, могат да извършват или да встъпват в сделки с приемливи насрещни страни, без да бъдат задължени да спазват задълженията съгласно член 24, с изключение на параграфи 4 и 5), член 25, с изключение на параграф 6, член 27 и член 28, параграф 1 по отношение на тези сделки или по отношение на всяка допълнителна услуга, която е пряко свързана с тези сделки.
Държавите членки гарантират, че в отношенията си с приемливи насрещни страни инвестиционните посредници действат честно, коректно и професионално и предават информация, която е коректна, ясна и не е подвеждаща, като вземат предвид характера и дейността на приемливата насрещна страна.
2. Държавите членки признават като приемливи насрещни страни за целите на настоящия член инвестиционни посредници, кредитни институции, застрахователни дружества, ПКИПЦК и техните управляващи дружества, пенсионни фондове и техните управляващи дружества, други финансови институции, които имат лиценз или са регулирани от правото на Съюза или от националното право на държава членка, национални правителства и техните съответни служби, включително публични органи, които управляват публичен дълг на национално равнище, централни банки и наднационални организации.
Класифицирането като приемлива насрещна страна съгласно първа алинея не накърнява правото на тези субекти да искат, в обща форма или за всяка отделна сделка, да бъдат третирани като клиенти, за чиято дейност с инвестиционния посредник се прилагат членове 24, 25, 27 и 28.
3. Държавите членки могат да признават като приемлива насрещна страна и други предприятия, които изпълняват предварително определените пропорционални изисквания, включително количествени прагове. В случай на сделка, при която бъдещите контрагенти се намират в различни юрисдикции, инвестиционният посредник се съобразява със статута на другото предприятие, както е определен от правото или мерките на държавата членка, в която е установено това предприятие.
Държавите членки гарантират, че когато инвестиционният посредник встъпва в сделки с такива предприятия в съответствие с параграф 1, той получава изричното потвърждение от бъдещата приемлива насрещна страна, че е съгласна да бъде третирана като приемлива насрещна страна. Държавите членки разрешават на инвестиционния посредник да получава това потвърждение под формата на принципно съгласие или за всяка отделна сделка.
4. Държавите членки могат да признават като приемлива насрещна страна субекти от трети държави, равностойни на тези категории субекти, които са посочени в параграф 2.
Държавите членки могат също да признават като приемлива насрещна страна дружества от трети държави, подобни на тези, които са посочени в параграф 3, при същите условия и при изпълнението на същите изисквания като определените в параграф 3.
5. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят:
а)
процедурите за искане на третиране като клиенти съгласно параграф 2;
б)
процедурите за получаване на изричното потвърждение от бъдещите насрещни страни съгласно параграф 3;
в)
предварително определените пропорционални изисквания, включително количествените прагове, които биха позволили на предприятието да бъде считано за приемлива насрещна страна съгласно параграф 3.
Раздел 3
Прозрачност и почтеност на пазара
Член 31
Мониторинг върху изпълнението на правилата на МСТ или ОСТ и другите правни задължения
1. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да въвеждат и поддържат ефективни правила и процедури, релевантни за МСТ или ОСТ, за осъществяването на редовен мониторинг върху изпълнението на правилата ѝ от нейните членове, участници или потребители. Инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, извършват мониторинг на изпратените нареждания, включително отменените нареждания, сделките, осъществявани от техни членове, участници или потребители чрез техните системи, с оглед да идентифицират нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред, поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, или срив в системата по отношение на финансов инструмент, и използват необходимите ресурси, за да гарантират ефективността на този мониторинг.
2. Държавите членки изискват от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, незабавно да информират техния компетентен орган за значителни нарушения на установените правила, за извършване на търговия в нарушение на установения ред, за поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
Компетентните органи на инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, уведомяват ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки относно информацията, посочена в първа алинея.
По отношение на поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, даден компетентен орган трябва да е убеден, че подобно поведение се осъществява или е била осъществено, преди той да уведоми за това компетентните органи на другите държави членки и ЕОЦКП.
3. Държавите членки изискват също от инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ или ОСТ, да предоставят без необосновано забавяне и информацията, посочена по параграф 2, на компетентния орган за разследването и наказателното преследване на пазарната злоупотреба и да оказват пълно съдействие на този орган при разследването и наказателното преследване на пазарната злоупотреба, възникваща в рамките на или чрез неговите системи.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на посочената в параграф 2 от настоящия член информация.
Член 32
Спиране на търговията с финансови инструменти и отстраняване на финансови инструменти от търговия в МСТ или ОСТ
1. Без да се засяга правото на компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, да изисква спиране или отстраняване на финансов инструмент от търговия, инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, може да спре или отстрани от търговия финансов инструмент, който вече не отговаря на правилата на МСТ или ОСТ, освен ако съществува вероятност такова спиране или отстраняване съществено да навреди на интересите на инвеститорите или на нормалното функциониране на пазара.
2. Държавите членки изискват от инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ или ОСТ, който спира или отстранява от търговия финансов инструмент, да спре или отстрани и дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, които са свързани с този финансов инструмент, когато това е необходимо, за да подкрепят целите на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, публикува своето решение за спирането или отстраняването от търговия на финансовия инструмент или друг свързан с него дериват и съобщава съответните решения на неговия компетентен орган.
Компетентният орган, под чиято юрисдикция се извършва спирането или отстраняването, изисква от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под неговата юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите по приложение I, раздел В, точки 4 - 10 към настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато това спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Компетентният орган незабавно оповестява това решение и го съобщава на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки.
Уведомените компетентни органи на другите държави членки трябва да изискват от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под тяхната юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите по приложение I, раздел В, точки 4 - 10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент, в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато това спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Всеки уведомен компетентен орган съобщава на ЕОЦКП и на другите компетентни органи своето решение и дава обяснение, ако решението е да не спира или отстранява от търговия финансовия инструмент или дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Настоящият параграф се прилага също така при отменяне на спирането от търговия на финансов инструмент или на дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Процедурата по уведомление, посочена в настоящия параграф, се прилага и в случаите, когато решението за спиране или отстраняване от търговия на финансов инструмент или на дериватите по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, е взето от компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, букви м) и н).
С цел да се гарантира пропорционално прилагане на задължението за спиране или отстраняване от търговия на такива деривати, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително уточняване на случаите, при които връзката между даден дериват по приложение I, раздел В, точки 4-10, свързан или основан на финансов инструмент, който е спрян или отстранен от търговия, и първоначалния финансов инструмент налага дериватът също да бъде спрян или отстранен от търговия, за да се постигне целта на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, с които се определя формата и времето на съобщенията и публикациите, предвидени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се изброяват ситуациите, представляващи съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара съгласно параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Раздел 4
Пазари за Растеж на МСП
Член 33
Пазари за растеж за МСП
1. Държавите членки гарантират, че операторът на МСТ може да подаде заявление до компетентния орган в държавата членка по произход неговата МСТ да бъде регистрирана като пазар за растеж на МСП.
2. Държавите членки предвиждат компетентният орган в държавата членка по произход да може да регистрира МСТ като пазар за растеж на МСП, ако получи заявление съгласно параграф 1 и ако е убеден, че изискванията по параграф 3 са спазени по отношение на съответната МСТ.
3. Държавите членки гарантират, че за МСТ се изискват ефективни правила, системи и процедури, които гарантират спазването на следните условия:
а)
най-малко 50 % от емитентите, чиито финансови инструменти са допуснати до търговия на МСТ, са МСП в момента на регистриране на МСТ като пазар за растеж на МСП и през следващите календарни години;
б)
въведени са целесъобразни критерии за първоначално и текущо допускане на финансовите инструменти на емитентите до търговия на пазара;
в)
при първоначалното допускане на финансовите инструменти до търговия на пазара има достатъчно публикувана информация, за да могат инвеститорите да вземат информирано решение дали да инвестират в тези финансови инструменти - или подходящ документ за допускане, или проспект, ако предвидените в Директива 2003/71/ЕО изисквания се прилагат по отношение на публично предлагане, свързано с първоначално допускане до търговия на финансов инструмент на МСТ;
г)
има подходящи периодични финансови отчети, изготвени от емитента или от негово име, например одитирани и заверени годишни отчети;
д)
емитентите на пазара, както са определени в член 3, параграф 1, точка 21 от Регламент (ЕС) № 596/2014 лицата, които изпълняват ръководни функции, както са определени в член 3, параграф 1, точка 25 от Регламент (ЕС) № 596/2014 и тясно свързаните с тях лица, както са определени в член 3, параграф 1, точка 26 от Регламент (ЕС) № 596/2014 отговарят на съответните изисквания, приложими за тях съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014;
е)
регулаторната информация за емитентите на пазара се съхранява и се разпространява публично;
ж)
има ефективни системи и механизми за контрол, предназначени за предотвратяване и установяване на злоупотребите на съответния пазар, както се изисква от Регламент (ЕС) № 596/2014.
4. Критериите по параграф 3 не засягат изискването инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ, да спазва другите задължения по настоящата директива, свързани с функционирането на МСТ. Те също така не пречат на инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ МСТ, да наложи допълнителни изисквания освен определените в посочения параграф.
5. Държавите членки предвиждат компетентният орган в държавата членка по произход да може да заличава регистрацията на дадена МСТ като пазар за растеж на МСП във всеки от следните случаи:
а)
инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ пазара, подаде заявление за заличаването на регистрацията;
б)
когато вече не се спазват изискванията по параграф 3, свързани със съответната МСТ.
6. Държавите членки изискват от компетентния орган по произход да уведоми възможно най-бързо ЕОЦКП, когато регистрира или заличи регистрацията на дадена МСТ като пазар за растеж на МСП съгласно настоящия член. ЕОЦКП публикува на страницата си в интернет списък на пазарите за растеж на МСП и го актуализира периодично.
7. Държавите членки изискват, когато финансов инструмент на даден емитент е допуснат до търговия на един пазар за растеж на МСП, този инструмент да може да се търгува и на друг пазар за растеж на МСП единствено ако емитентът е бил уведомен и не е възразил. В такъв случай обаче спрямо емитента не се прилагат задълженията за корпоративното управление или за първоначално или текущо разкриване или разкриване по конкретен повод на информация във връзка с втория пазар за растеж на МСП.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове съгласно член 89, с които допълнително се уточняват изискванията по параграф 3 от настоящия член. В мерките се отчита необходимостта чрез изискванията да се осигури високо равнище на защита на инвеститорите с цел повишаване на доверието им в тези пазари, като едновременно с това се сведе до минимум административната тежест за емитентите на пазара, както и да не се заличават регистрации, нито да се отказват регистрации в резултат само на временно неизпълнение на условията, посочени в параграф 3, буква а) от настоящия член.
ГЛАВА III
Права на инвестицонните посредници
Член 34
Свободно предоставяне на инвестиционни услуги и извършване на инвестиционни дейности
1. Държавите членки гарантират, че всеки инвестиционен посредник, който е лицензиран от и е под надзора на компетентните органи на друга държава членка в съответствие с настоящата директива, а по отношение на кредитните институции - в съответствие с Директива 2013/36/ЕС, може свободно да предоставя на техните територии инвестиционни услуги и/или да извършва инвестиционни дейности, както и допълнителни услуги, при условие че тези услуги и дейности са обхванати от лиценза му. Допълнителни услуги могат да бъдат предоставяни само заедно с инвестиционна услуга и/или дейност.
Държавите членки не могат да налагат допълнителни изисквания на такъв инвестиционен посредник или такава кредитна институция по отношение на въпросите, които са уредени от настоящата директива.
2. Всеки инвестиционен посредник, който за първи път иска да предоставя услуги или да извършва дейности в рамките на територията на друга държава членка или който иска да промени обхвата на услугите или дейностите, предоставяни или извършвани по този начин, предава следната информация на компетентните органи на своята държава членка по произход:
а)
държавата членка, в която възнамерява да извършва дейност;
б)
програма за дейността, в която се посочват по-специално инвестиционните услуги и/или дейности, както и допълнителните услуги, които възнамерява да предоставя на територията на посочената държава членка, и дали възнамерява да ги предоставя, като използва обвързани агенти, установени в неговата държава членка по произход. Когато инвестиционният посредник възнамерява да използва обвързани агенти, той съобщава на компетентния орган на своята държава членка по произход кои са тези агенти.
Когато даден инвестиционен посредник възнамерява да използва обвързани агенти, установени в неговата държава членка по произход, на територията на държавите членки, в които възнамерява да предоставя услуги, в срок от един месец от получаването на цялата информация компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен за звено за контакти съгласно член 79, параграф 1, кои са обвързаните агенти, които инвестиционният посредник възнамерява да използва за предоставянето на инвестиционни услуги и дейности в тази държава членка. Приемащата държава членка публикува тази информация. ЕОЦКП може да поиска достъп до тази информация в съответствие с процедурата и при условията, установени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Компетентният орган на държавата членка по произход предава информацията в срок от един месец от нейното получаване на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1. След това инвестиционният посредник може да започне да предоставя съответните инвестиционни услуги и дейности в приемащата държава членка.
4. В случай на промяна на обстоятелство, съобщено в съответствие с параграф 2, инвестиционният посредник уведомява компетентния орган на държавата членка по произход за тази промяна в писмена форма поне един месец преди прилагането на промяната. Компетентният орган на държавата членка по произход уведомява компетентния орган на приемащата държава членка за тази промяна.
5. Всяка кредитна институция, която желае да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, както и да предоставя допълнителни услуги, в съответствие с параграф 1 чрез обвързани агенти, съобщава на компетентния орган в своята държава членка по произход кои са тези обвързани агенти.
Когато кредитната институция възнамерява да използва обвързани агенти, установени в нейната държава членка по произход, на територията на държавите членки, в които възнамерява да предоставя услуги, в срок от един месец от получаването на цялата информация компетентният орган на държавата членка по произход на кредитната институция съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен за звено за контакти съгласно член 79, параграф 1, кои са обвързаните агенти, които кредитната институция възнамерява да използва за предоставянето на услуги в тази държава членка. Приемащата държава членка публикува тази информация.
6. Без да бъде налагано допълнително правно или административно изискване, държавите членки разрешават на инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ и ОСТ, от други държави членки да вземат подходящи мерки на своята територия за улесняване на достъпа и търговията на тези пазари от дистанционни потребители, членове или участници, установени на тяхната територия.
7. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ МСТ или ОСТ, съобщава на компетентния орган на своята държава членка по произход в коя държава членка възнамерява да вземе такива мерки. Компетентният орган на държавата членка по произход съобщава в срок от един месец тази информация на компетентния орган на държавата членка, в която МСТ или ОСТ възнамерява да предприеме такива мерки.
Компетентният орган на държавата членка по произход на МСТ съобщава, по искане на компетентния орган на приемащата за МСТ държава членка и без необосновано забавяне, кои са дистанционните членове или участници в МСТ, установени в тази държава членка.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграфи 2, 4, 5 и 7.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за предаването на информация в съответствие с параграфи 3, 4, 5 и 7.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 31 декември 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 35
Установяване на клон
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционни услуги и/или дейности, както и допълнителни услуги, могат да бъдат предоставяни или извършвани в рамките на техните територии в съответствие с настоящата директива и с Директива 2013/36/ЕС чрез правото на установяване, независимо дали посредством установяване на клон или посредством използване на обвързан агент, установен в държава членка, различна от държавата членка по произход, при условие че тези услуги и дейности са обхванати от лиценза, издаден на инвестиционния посредник или кредитната институция в държавата членка по произход. Допълнителни услуги могат да бъдат предоставяни само заедно с инвестиционна услуга и/или дейност.
Държавите членки не могат да налагат допълнителни изисквания, с изключение на изискванията съгласно параграф 8, за организацията и функционирането на клона по отношение на въпросите, уредени от настоящата директива.
2. Държавите членки изискват от всеки инвестиционен посредник, който иска да установи клон на територията на друга държава членка или да използва обвързани агенти, установени в друга държава членка, в която той не е установил клон, първо да уведоми компетентния орган на своята държава членка по произход и да му предостави следната информация:
а)
държавата членка, на чиято територия планира да установи клон, или държавата членка, в която не е установил клон, но планира да използва обвързани агенти, установени там;
б)
програма за дейността, в която, inter alia, се посочват инвестиционните услуги и/или дейности, както и допълнителните услуги, които ще бъдат предлагани;
в)
ако е установен - организационната структура на клона и дали клонът възнамерява да използва обвързани агенти, както и кои са тези обвързани агенти;
г)
ако трябва да се използват обвързани агенти в държава членка, в която инвестиционният посредник не е установил клон - описание на това как възнамерява да използва обвързания агент или обвързаните агенти и организационната структура, включително линиите на докладване, посочващи какво ще е мястото на агента или агентите в корпоративната структура на инвестиционния посредник;
д)
адреса в приемащата държава членка, от който могат да бъдат получавани документи;
е)
имената на отговорните за управлението на клона лица или на обвързания агент.
Когато инвестиционен посредник използва обвързан агент, установен в държава членка, различна от държавата членка по произход, този обвързан агент се приравнява на клон, ако такъв е установен, и във всички случаи за него се прилагат разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до клоновете.
3. Ако компетентният орган на държавата членка по произход няма причини да се съмнява в адекватността на административната структура или финансовото състояние на инвестиционния посредник, имайки предвид планираните дейности, в срок от три месеца от получаването на цялата информация той я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1, и съответно информира заинтересования инвестиционен посредник.
4. В допълнение към посочената в параграф 2 информация компетентният орган на държавата членка по произход съобщава подробни данни за одобрената схема за обезщетение на инвеститорите, в която инвестиционният посредник е член в съответствие с Директива 97/9/ЕО, на компетентния орган на приемащата държава членка. В случай на промяна на данните компетентният орган на държавата членка по произход информира съответно компетентния орган на приемащата държава членка.
5. Когато компетентният орган на държавата членка по произход отказва да съобщи информацията на компетентния орган на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си пред заинтересования инвестиционен посредник в срок от три месеца от получаването на цялата информация.
6. Клонът може да бъде установен и да започне дейност след получаването на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, а когато такова съобщение не бъде получено - най-късно до два месеца от датата на предаването на съобщението от компетентния орган на държавата членка по произход.
7. Всяка кредитна институция, която желае да използва обвързан агент, установен в държава членка, различна от нейната държава членка по произход, за предоставянето на инвестиционни услуги и/или извършването на инвестиционни дейности, както и на допълнителни услуги в съответствие с настоящата директива, уведомява компетентния орган на своята държава членка по произход и му предоставя информацията, посочена в параграф 2.
Ако компетентният орган на държавата членка по произход няма причини да се съмнява в адекватността на административната структура или финансовото състояние на кредитната институция, в срок от три месеца от получаването на цялата информация той я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, определен като звено за контакти в съответствие с член 79, параграф 1, и съответно информира заинтересованата кредитна институция.
Когато компетентният орган на държавата членка по произход отказва да съобщи информацията на компетентния орган на приемащата държава членка, той излага мотивите за отказа си пред заинтересованата кредитна институция в срок от три месеца от получаването на цялата информация.
Обвързаният агент може да започне дейност след получаването на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, а ако такова съобщение не бъде получено - най-късно до два месеца от датата на предаването на съобщението от компетентния орган на държавата членка по произход. За такъв обвързан агент се прилагат разпоредбите на настоящата директива, отнасящи се до клоновете.
8. Компетентният орган на държавата членка, в която се намира клонът, се задължава да осигурява, че услугите, предоставяни от клона на нейната територия, са в съответствие със задълженията, установени в членове 24, 25, 27 и 28 от настоящата директива и членове 14-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и с мерките, приемани съгласно тях от приемащата държава членка, където това е позволено в съответствие с член 24, параграф 12.
Компетентният орган на държавата членка, в която се намира клонът, има правото да проверява правилата на клона и да изисква такива промени, каквито са крайно необходими, за да може компетентният орган да налага спазването на задълженията съгласно членове 24, 25, 27 и 28 от настоящата директива и членове 14-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и в мерките, приемани съгласно тях, по отношение на услугите и/или дейностите, предоставяни или извършвани от клона на нейната територия.
9. Всяка държава членка предвижда, че когато инвестиционният посредник, който е получил лиценз в друга държава членка, е установил клон на нейната територия, компетентният орган на държавата членка по произход на инвестиционния посредник може да извършва проверки на място в този клон при изпълнението на отговорностите си и след информиране на компетентния орган на приемащата държава членка.
10. В случай на промяна на обстоятелство, съобщено в съответствие с параграф 2, инвестиционният посредник уведомява компетентния орган на държавата членка по произход за тази промяна писмено най-малко един месец преди прилагането на промяната. Компетентният орган на приемащата държава членка също бива информиран за тази промяна от компетентния орган на държавата членка по произход.
11. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която трябва да бъде съобщена в съответствие с параграфи 2, 4, 7 и 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
12. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за предаването на информация в съответствие с параграфи 3, 4, 7 и 10.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 36
Достъп до регулирани пазари
1. Държавите членки изискват инвестиционните посредници от други държави членки, които имат лиценз да изпълняват нареждания на клиенти или да извършват търговия за собствена сметка, да имат правото на членство или да имат достъп до регулираните пазари, създадени на тяхна територия, по един от следните начини:
а)
пряко, чрез откриване на клонове в приемащите държави членки;
б)
като станат дистанционни членове или като имат дистанционен достъп до регулиран пазар, без да е необходимо да са установени в държавата членката по произход на регулирания пазар, когато процедурите и системите за търговия на въпросния пазар не изискват физическо присъствие за сключването на сделки на пазара.
2. Държавите членки неналагат допълнителни регулаторни или административни изисквания по отношение на въпроси, които са обхванати от настоящата директива, на инвестиционни посредници, които упражняват правото, предоставено от параграф 1.
Член 37
Достъп до централен контрагент, система за клиринг и сетълмент и право на избор на система за сетълмент
1. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, държавите членки изискват инвестиционните посредници от други държави членки да имат на тяхната територия право на пряк и непряк достъп до централен контрагент и до системи за клиринг и сетълмент за целите на приключването или уреждането на приключването на сделките с финансови инструменти.
Държавите членки изискват прекият или непрекият достъп на тези инвестиционни посредници до такива системи да бъде въз основа на същите недискриминационни, прозрачни и обективни критерии, каквито се прилагат към местните членове или участници. Държавите членки не могат да ограничават използването на тези системи за клиринг и сетълмент на сделки с финансови инструменти, сключени на място на търговия на тяхната територия.
2. Държавите членки изискват от регулираните пазари на тяхната територия да предоставят на всички свои членове или участници правото да определят системата за сетълмент на сделките с финансови инструменти, сключвани на този регулиран пазар, при спазване на следните условия:
а)
съществуват такива връзки и договорености между определената система за сетълмент и всяка друга система или механизъм, каквито са необходими за осигуряване на ефикасния и икономичен сетълмент на съответната сделка;
б)
има съгласие от компетентния орган, отговорен за надзора на регулирания пазар, че техническите условия за сетълмента на сделките, които се сключват на регулирания пазар чрез система за сетълмент, различна от определената от регулирания пазар, са такива, че да позволяват безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари.
Тази оценка на органа, компетентен за надзора върху регулирания пазар, не засяга правомощията на националните централни банки да упражняват надзор върху системите за сетълмент или правомощията на други надзорни органи, компетентни по отношение на тези системи. Компетентният орган взема предвид контрола/надзора, който вече е упражнен от тези институции, с оглед избягването на ненужно дублиране на контрола.
Член 38
Разпоредби относно договорености за централен контрагент, клиринг и сетълмент по отношение на МСТ
1. Държавите членки не възпрепятстват инвестиционните посредници и пазарните оператори, организиращи МСТ, да сключват подходящи договорености с централен контрагент или клирингова къща и система за сетълмент на друга държава членка с цел да предоставят клиринга и/или сетълмента на някои или всички търговски сделки, сключвани от членовете или участниците чрез техните системи.
2. Компетентният орган за инвестиционни посредници и пазарни оператори, организиращи МСТ, не може да възрази срещу използването на централен контрагент, клирингови къщи и/или системи за сетълмент в друга държава членка, освен ако това възражение е очевидно необходимо за поддържането на функционирането на тази МСТ по установения ред и с оглед на определените в член 37, параграф 2 условия за системите за сетълмент.
С оглед избягване на ненужното дублиране на контрол, компетентният орган взема предвид контрола и надзора върху системата за клиринг и сетълмент, който вече е упражнен от централните банки, които осъществяват надзор върху системи за клиринг и сетълмент, или от други надзорни органи с компетентност по отношение на тези системи.
ГЛАВА IV
Предоставяне на инвестиционни услуги и дейности от дружества от трети държави
Раздел 1
Предоставяне на услуги или извършване на дейности чрез установяване на клон
Член 39
Установяване на клон
1. Дадена държава членка може да изиска от дружество от трета държава, което възнамерява да предоставя инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности, със или без допълнителни услуги, за непрофесионални или професионални клиенти по смисъла на раздел II от приложение II, на нейна територия, да установи клон в тази държава членка.
2. Когато държава членка изисква от дружество от трета държава, което възнамерява да предлага инвестиционни услуги или да извършва инвестиционни дейности със или без допълнителни услуги на нейната територия, да установи клон, клонът получава предварителен лиценз от компетентните органи на тази държава членка в съответствие със следните условия:
а)
за предоставянето на услуги, за които дружеството от трета държава иска лиценз, се изисква издаване на лиценз и упражняване на надзор в третата държава, в която е установено дружеството, и то е получило изисквания лиценз, като компетентният орган взема надлежно предвид всички препоръки на специалната група за финансови действия (FATF) във връзка с борбата срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма;
б)
между компетентните органи на държавата членка, в която ще бъде установен клонът, и компетентните надзорни органи на третата държава, в която е установено дружеството, има сключени споразумения за сътрудничество, които включват разпоредби, уреждащи обмена на информация с цел опазване на целостта на пазара и защита на инвеститорите;
в)
клонът разполага свободно с достатъчен начален капитал;
г)
едно или повече лица са назначени да отговарят за управлението на клона, и всички те спазват изискванията, определени в член 9, параграф 1;
д)
третата държава, където е установено дружеството от трета държава, е подписала споразумение с държавата членка, където ще бъде установен клонът, което споразумение е напълно съобразено със стандартите, предвидени в член 26 от Модела на данъчна конвенция относно дохода и капитала на ОИСР, и гарантира ефективен обмен на информация по данъчни въпроси, включително по многостранни данъчни споразумения, ако такива съществуват;
е)
дружеството принадлежи към схема за обезщетение на инвеститорите, получила лиценз или призната в съответствие с Директива 97/9/ЕО.
3. Дружеството от трета държава, посочено в параграф 1, подава заявление до компетентния орган на държавата членка, в която възнамерява да установи клон.
Член 40
Задължение за представяне на информация
Дружество от трета държава, което възнамерява да получи лиценз за предоставяне на инвестиционни услуги или извършване на инвестиционни дейности, със или без допълнителни услуги, на територията на дадена държава членка, посредством клон, предоставя на компетентния орган на тази държава членка следното:
а)
наименованието на органа, отговарящ за надзора върху него в съответната трета държава. Когато за надзора върху него отговарят няколко органа, се представят подробни сведения за съответните области на компетентност;
б)
всички относими сведения за дружеството (наименование, правна форма, седалище и адрес на управление, членове на ръководния орган, съответни акционери) и програма за дейността, в която се посочват инвестиционните услуги и/или дейности и допълнителните услуги, които ще бъдат предоставяни или извършвани, както и организационната структура на клона, включително описание на основни оперативни функции, възложени на трети страни;
в)
имената на лицата, които отговарят за управлението на клона, и съответните документи, с които се доказва спазването на изискванията по член 9, параграф 1;
г)
информация за началния капитал, с който клонът разполага свободно.
Член 41
Издаване на лиценз
1. Компетентният орган на държавата членка, в която дружеството от третата държава е установило или възнамерява да установи клон, издава лиценз само ако е убеден, че:
а)
условията по член 39 са изпълнени; и
б)
клонът на дружеството от трета държава ще може да спазва разпоредбите, посочени в параграф 2;
В срок от шест месеца от подаването на пълното заявление компетентният орган уведомява дружеството от трета държава дали е издаден лицензът.
2. Клонът на дружеството от трета държава, лицензиран в съответствие с параграф 1, спазва задълженията, предвидени в членове 16 -20, 23, 24, 25 и 27, член 28, параграф 1 и членове 30, 31 и 32 от настоящата директива и в членове 3-26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, както и мерките, приети въз основа на тях, и подлежи на надзор от компетентния орган в държавата членка, в която е издаден лицензът.
Държавите членки не подлагат организацията и функционирането на клона на допълнителни изисквания по отношение на въпросите, уредени с настоящата директива, и не следва да предоставят на клоновете на дружества от трети държави по-благоприятно третиране, отколкото предоставяното на посредниците от Съюза.
Член 42
Предоставяне на услуги по изрична инициатива на клиента
Държавите членки гарантират, че когато непрофесионален или професионален клиент по смисъла на раздел II от приложение II, установен или намиращ се на територията на Съюза, предизвиква по негова изрична инициатива предоставянето на инвестиционна услуга или извършването на инвестиционна дейност от дружество от трета държава, изискването за лиценз по член 39 не важи за предоставянето на тази услуга или извършването на тази дейност от дружеството от третата държава в полза на това лице, включително по отношение на установяването на отношения, имащи конкретна връзка с предоставянето на тази услуга или извършването на тази дейност. Инициативата на такива клиенти не дава право на дружеството от трета държава да им продава нови видове инвестиционни продукти или инвестиционни услуги по друг начин, освен чрез клон, когато националното право изисква наличието на такъв клон.
Раздел 2
Отнемане на лиценз
Член 43
Отнемане на лиценз
Компетентният орган, който е издал лиценз на дружество от трета държава по член 41, може да му го отнеме в следните случаи:
а)
ако дружеството от трета държава не започне да извършва разрешените с лиценза услуги или дейности в срок от 12 месеца, ако изрично се откаже от лиценза или ако не е предоставял никакви инвестиционни услуги или не е извършвал никаква инвестиционна дейност през предходните шест месеца, освен ако в такива случаи съответната държава членка е предвидила обезсилване на лиценза;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лиценза;
г)
ако дружеството грубо и системно нарушава разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, които уреждат условията за извършване на дейност за инвестиционните посредници и които се прилагат за дружествата от трети държави;
д)
ако дружеството попада в някой от случаите, за които националното право предвижда отнемане на лиценза във връзка с въпроси извън обхвата на настоящата директива.
ДЯЛ III
РЕГУЛИРАНИ ПАЗАРИ
Член 44
Лиценз и приложимо право
1. Държавите членки издават лиценз за регулиран пазар на тези системи, които спазват настоящия дял.
Лиценз за регулиран пазар се издава само когато компетентният орган е убеден, че и пазарният оператор и системите на регулирания пазар изпълняват най-малкото изискванията, определени в настоящия дял.
В случай на регулиран пазар, който е юридическо лице и който се управлява или организира от пазарен оператор, различен от самия регулиран пазар, държавите членки предвиждат по какъв начин различните задължения, наложени на пазарния оператор съгласно настоящата директива, следва да се разпределят между регулирания пазар и пазарния оператор.
Пазарният оператор предоставя цялата информация, включително програма за дейността, в която, inter alia, се посочват видовете планирана дейност и организационната структура, необходима на компетентния орган, за да се убеди, че регулираният пазар е създал към момента на първоначалното издаване на лиценз всички необходими условия за изпълнението на задълженията си съгласно настоящия дял.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор да изпълнява задачи, свързани с организацията и функционирането на регулирания пазар, под надзора на компетентния орган. Държавите членки гарантират, че компетентните органи извършват редовно проверка на спазването на настоящия дял от регулираните пазари. Те също така гарантират, че компетентните органи следят дали регулираните пазари спазват непрекъснато условията за първоначалното издаване на лиценз, определени съгласно настоящия дял.
3. Държавите членки гарантират, че пазарният оператор е отговорен за осигуряване изпълнението на изискванията, установени в настоящия дял от страна на регулирания пазар, който той управлява.
Държавите членки гарантират също така, че пазарният оператор е оправомощен да упражнява правата, които са свързани с управлявания от него регулиран пазар по силата на настоящата директива.
4. Без да се засягат съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 596/2014 или на Директива 2014/57/ЕС, публичното право, което регулира сделките, извършвани чрез системите на регулирания пазар, е правото на държавата членка по произход на регулирания пазар.
5. Компетентният орган може да отнеме лиценза, издаден на регулиран пазар, в следните случаи:
а)
ако не започне да извършва дейност в срок от 12 месеца, ако изрично се откаже от лиценза или ако не е извършвал дейност през последните шест месеца, освен ако съответната държава членка е предвидила обезсилване на лиценза в такива случаи;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лиценза;
г)
ако грубо и системно е нарушавал разпоредбите, приети съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
ако попада в някой от случаите, при които националното право предвижда отнемане.
6. ЕОЦКП се уведомява за всеки отнет лиценз.
Член 45
Изисквания по отношение на ръководния орган на пазарен оператор
1. Държавите членки изискват всички членове на ръководния орган на пазарен оператор да се ползват по всяко време с достатъчно добра репутация, да притежават необходимите знания, умения и опит за изпълнение на своите задължения.Целият състав на ръководния орган отразява по адекватен начин широк спектър от опит.
2. Членовете на ръководния орган отговарят по-специално на следните изисквания:
а)
всички членове на ръководния орган отделят достатъчно време за изпълнение на задълженията си в пазарния оператор. Броят на директорските длъжности, които член на ръководния орган може да заема едновременно в което и да е юридическо лице, зависи от конкретните обстоятелства и от естеството, обхвата и сложността на дейностите на пазарния оператор.
Ако не представляват държава членка, членовете на ръководния орган на пазарни оператори, които са значими от гледна точка на размера, вътрешната организация, както и от гледна точка на естеството, обхвата и сложността на техните дейности, не могат да изпълняват едновременно повече от една от следните комбинации длъжности:
i)
една длъжност на изпълнителен директор с две длъжности на директор без изпълнителни функции;
ii)
четири длъжности на директор без изпълнителни функции.
Директорски длъжности с изпълнителни или без изпълнителни функции, заемани в рамките на една и съща група или в предприятия, в които пазарният оператор притежава квалифицирано дялово участие, се считат за една директорска длъжност.
Компетентните органи могат да разрешат на членове на ръководен орган да заемат една допълнителна директорска длъжност без изпълнителни функции. Компетентните органи редовно информират ЕОЦКП за такива разрешения.
Ограничението за броя директорски длъжности, които членовете на ръководния орган могат да заемат, не важи за директорските длъжности в организации, които не преследват основно търговски цели.
б)
ръководният орган като колективен орган притежава необходимите знания, умения и опит, които му позволяват да разбира дейността на пазарния оператор, включително основните рискове.
в)
всеки член на ръководния орган действа честно, почтено и независимо, за да прави оценка и да се противопоставя ефективно на решенията на висшето ръководство, ако се наложи, и да упражнява ефективен контрол и наблюдение по отношение на вземането на решения.
3. Пазарните оператори отделят достатъчно човешки и финансови ресурси за въвеждането в работата и обучението на членовете на ръководния орган.
4. Държавите членки гарантират, че пазарните оператори, които са значими по своя размер и вътрешна организация, както и по естеството, обхвата и сложността на своите дейности, създават комитет за подбор на кандидати, съставен от членове на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции в съответния пазарен оператор.
Комитетът за подбор на кандидати извършва следните дейности:
а)
набелязва и препоръчва за одобрение от страна на ръководния орган или на общото събрание кандидати за попълване на свободните места в състава на ръководния орган. В този процес комитетът за подбор на кандидати оценява баланса на знанията, уменията, многообразието и опита на членовете на ръководния орган. Освен това комитетът подготвя описание на функциите и изискванията за дадено назначение и изчислява времето, което се очаква да отделя бъдещият член на ръководния орган. Освен това комитетът за подбор на кандидати взема решения относно целта за представителството на по-слабо представения пол в рамките на ръководния орган и разработва политика за увеличаване броя на представителите на по-слабо представения пол в рамките на ръководния орган за постигане на посочената цел;
б)
оценява периодично и поне веднъж годишно структурата, размера, състава и резултатите от работата на ръководния орган и отправя препоръки към него за евентуални промени;
в)
оценява периодично и поне веднъж годишно знанията, уменията и опита на членовете на ръководния орган поотделно и на ръководния орган като цяло и информира ръководния орган за тази оценка;
г)
периодично прави преглед на политиката на ръководния орган за подбор и назначаване на висшето ръководство и отправя препоръки към ръководния орган.
При изпълнението на задълженията си комитетът за подбор на кандидати отчита редовно и във възможно най-голяма степен необходимостта от гарантиране, че процесът на вземане на решения на ръководния орган не се влияе от отделно лице или малка група лица по начин, който може да накърни интересите на пазарния оператор като цяло.
При изпълнението на задълженията си комитетът за подбор на кандидати има възможност да използва всички видове ресурси, които счита за подходящи, включително и консултации с външни експерти.
Настоящият параграф не се прилага, когато съгласно националното право ръководният орган не разполага с компетентност в процеса на подбор и назначаване на който и да било от своите членове.
5. Държавите членки или компетентните органи изискват от пазарните оператори и техните съответни комитети за подбор на кандидати да включат широк набор от качества и умения, когато назначават членове в ръководния орган, като за тази цел разработят политика за насърчаване на многообразието в ръководния орган.
6. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на пазарен оператор определя и контролира изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на дадена организация, включително разделението на задълженията в рамките на организацията и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара.
Държавите членки гарантират, че ръководният орган наблюдава и периодично оценява ефективността на правилата за управление на пазарния оператор и предприема необходимите мерки, за да отстрани слабостите.
Членовете на ръководния орган имат достъп до достатъчно информация и документи, които са необходими за упражняването на надзор и наблюдение на процеса на вземане на решения от страна на ръководството.
7. Компетентният орган отказва лиценз, ако не е убеден, че членовете на ръководния орган на пазарния оператор са с достатъчно добра репутация, притежават достатъчно знания, умения и опит и отделя достатъчно време на изпълнението на задълженията си, или ако са налице обективни и очевидни причини да се счита, че ръководният орган на пазарния оператор може да представлява заплаха за неговото ефективно, стабилно и разумно управление, както и за адекватното съблюдаване на целостта на пазара.
Държавите членки гарантират, че при издаването на лиценз за регулиран пазар се приема, че лицето или лицата, които действително ръководят дейността и операциите на регулиран пазар, който вече е лицензиран в съответствие с настоящата директива, отговарят на предвидените в параграф 1 изисквания.
8. Държавите членки изискват от пазарния оператор да уведоми компетентния орган за самоличността на всички членове на своя ръководен орган, както и за всяка промяна в техния състав, а също и да предостави цялата информация, необходима с оглед да се прецени дали пазарният оператор спазва параграфи 1 - 5.
9. ЕОЦКП издава насоки относно следното:
а)
понятието за отделяне на достатъчно време от страна на член на ръководния орган за изпълнението на неговите задължения във връзка с конкретните обстоятелства и естеството, обхвата и сложността на дейността на пазарния оператор;
б)
понятието за подходящи знания, умения и опит на ръководния орган като цяло съгласно посоченото в параграф 2, буква б);
в)
понятията за честност, почтеност и независимост на член на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 2, буква в);
г)
понятието за достатъчно човешки и финансови ресурси, насочени за въвеждането в работата и обучението на членовете на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 3;
д)
понятието за многообразие, което трябва да се взема предвид при подбора на членовете на ръководния орган съгласно посоченото в параграф 5.
ЕОЦКП следва да издаде тези насоки до 3 януари 2016 г.
Член 46
Изисквания, отнасящи се до лицата, които упражняват значително влияние върху управлението на регулирания пазар
1. Държавите членки изискват от лицата, които се намират в положение, от което упражняват, пряко или косвено, значително влияние върху управлението на регулирания пазар, да бъдат подходящи.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор на регулирания пазар:
а)
да предоставя на компетентния орган и да оповестява публично информация относно собствеността на регулирания пазар и/или пазарния оператор, и по-специално самоличността и обхвата на участията на всички лица, които се намират в положение, от което упражняват значително влияние върху управлението;
б)
да информира компетентния орган и да оповестява публично всяко прехвърляне на собственост, което поражда промяна в самоличността на лицата, упражняващи значително влияние върху управлението на регулирания пазар.
3. Компетентният орган отказва да одобри предложените промени на контролиращото участие на регулирания пазар и/или пазарния оператор, когато са налице обективни и очевидни причини да се счита, че те биха представлявали заплаха за стабилното и разумно управление на регулирания пазар.
Член 47
Организационни изисквания
1. Държавите членки изискват от регулирания пазар:
а)
да взема мерки за ясното идентифициране и справяне с потенциалните неблагоприятни последствия за функционирането на регулирания пазар или за неговите членове или участници, произтичащи от всякакъв конфликт на интереси между интересите на регулирания пазар, неговите собственици или неговия пазарен оператор и правилното функциониране на регулирания пазар, и по-специално когато такива конфликти на интереси могат да се окажат в ущърб на изпълнението на които и да е функции, делегирани на регулирания пазар от компетентния орган;
б)
да разполага с необходимите ресурси, за да се справя с рисковете, на които е изложен, да прилага подходящи мерки и системи за идентифицирането на всички значителни рискове за неговото функциониране и да постави в действие ефективни мерки за смекчаването на тези рискове;
в)
да взема мерки за правилното управление на техническите операции на системата, включително създаването на ефективни спешни мерки за справяне с рисковете от срив в системите;
г)
да има прозрачни и недискриминационни правила и процедури, които осигуряват коректно и по установения ред търгуване и създават обективни критерии за ефикасно изпълнение на нарежданията;
д)
да взема ефективни мерки за улесняване ефикасното и навременно приключване на сделките, които се изпълняват чрез неговите системи;
е)
да разполага към момента на издаване на лиценза и текущо с достатъчно финансови ресурси за улесняване на своето нормално функциониране, като се има предвид естеството и обхватът на сделките, които се сключват на пазара, както и обхватът и степента на рисковете, на които е изложен.
2. Държавите членки не разрешават на пазарните оператори да изпълняват нареждания на клиенти срещу собствения им капитал или да извършват търговия за собствена сметка, опосредствана чрез насрещни сделки на някой от регулираните пазари, които те организират.
Член 48
Устойчивост на системата, временно преустановяване на търговията и електронна търговия
1. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила за гарантиране, че системите за търговия са устойчиви, имат достатъчен капацитет да обработят обемите от нареждания за търговия и съобщения в най-натоварените моменти, могат да осигурят търговия по установения ред в условия на голяма нестабилност на пазара, минали са проверки, които са доказали, че отговарят на тези условия, и прилагат ефективни правила за непрекъснатост на дейността, за да се гарантира непрекъснато предоставяне на услугите на регулирания пазар при нестабилност на системите му за търговия.
2. Държавите членки изискват от регулирания пазар наличието на:
а)
писмени споразумения с всички инвестиционни посредници, които следват стратегия за маркет мейкинг на регулирания пазар;
б)
схеми за гарантиране участието на достатъчен брой инвестиционни посредници в такива споразумения, които изискват от тях обявяването на обвързващи конкурентни котировки, като по този начин се осигурява постоянна и предвидима ликвидност на пазара, когато това изискване е целесъобразно предвид естеството и обхвата на търговията на този регулиран пазар.
3. Писменото споразумение, посочено в параграф 2, уточнява най-малко:
а)
задълженията на инвестиционния посредник във връзка с осигуряването на ликвидност и, където е приложимо, всякакви други задължения, произтичащи от участие в схемата, посочена в параграф 2, буква б);
б)
всякакви стимули, свързани с отстъпки, или други стимули, предлагани от регулирания пазар на инвестиционен посредник, с цел осигуряване на постоянна и предвидима ликвидност на пазара и, когато е приложимо, всякакви други права, произтичащи за инвестиционния посредник в резултат от участието му в схемата, посочена в параграф 2, буква б).
Регулираният пазар наблюдава и осигурява, че инвестиционният посредник изпълнява изискванията на обвързващите писмени споразумения. Регулираният пазар уведомява компетентния орган за съдържанието на обвързващото писмено споразумение и, при поискване, предоставя на компетентния орган всякаква необходима допълнителна информация, за да може компетентният орган да се увери, че регулираният пазар спазва изискванията на настоящия параграф.
4. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила за отказ да бъдат изпълнени нареждания, които превишават предварително определените количествени и ценови прагове или са безспорно грешни.
5. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да може спира или ограничава търговията при наличието на съществено ценово движение за даден финансов инструмент на този пазар или на свързан пазар за кратък период от време, а в извънредни случаи и да отменя, променя или коригира дадена сделка. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да гарантира, че параметрите за спиране на търговията са приспособени по подходящ начин, който отчита ликвидността на различните класове и подкласове активи, естеството на пазарния модел и видовете потребители и е достатъчен, за да избегне значителни смущения при правилното осъществяване на търговията.
Държавите членки гарантират, че всеки регулиран пазар докладва по последователен и сравним начин параметрите за спиране на търговията и всички съществени промени на тези параметри пред компетентния орган, който на свой ред ги докладва пред ЕОЦКП. Когато даден регулиран пазар, който е значим по отношение на ликвидността на този финансов инструмент, спре търговия в която и да било държава членка, държавите членки изискват това място на търговия да разполага с необходимите системи и процедури, за да гарантира уведомяването на компетентните органи, с цел те да координират ответните действия за целия пазар и определят дали е целесъобразно спирането на търговията и на други места, където финансовият инструмент се търгува, до възобновяване на търговията на първоначалния пазар.
6. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар да разполага с ефективни системи, процедури и правила, включително съдържащи изисквания членовете или участниците да извършват съответно изпитване на алгоритмите и създаващи среда за улесняване на такова изпитване, за да гарантира, че алгоритмичните системи за търговия или системите за високочестотна търговия не могат да създадат условия или да допринесат за извършване на търговия в нарушение на установения ред, и за да управлява всички условия за извършване на търговия в нарушение на установения ред, произтичащи от тези алгоритмични системи за търговия, включително като се предвидят системи за ограничаване на съотношението между неизпълнените нареждания и сделките, които член или участник може да въведе в системата; да може да забавя потока от нареждания за търговия, ако съществува риск от това капацитетът на системата да бъде достигнат, и да ограничава и прилага минималната стъпка на котиране, която може да се изпълнява на пазара.
7. Държавите членки изискват всеки регулиран пазар, до който е разрешен пряк електронен достъп, да разполага с ефективни системи, процедури и правила, за да гарантира, че членовете или участниците имат право да предоставят такива услуги само ако са инвестиционни посредници, лицензирани съгласно настоящата директива, или кредитни институции, лицензирани съгласно Директива 2013/36/ЕС, че са приети и се прилагат подходящи критерии за определяне на това доколко лицата, на които може да се предостави подобен достъп, отговарят на изискванията, и че членовете или участниците носят отговорност за нареждания и сделки, извършени при ползване на такава услуга във връзка с изискванията на настоящата директива.
Държавите членки изискват също регулираният пазар да наложи подходящи стандарти относно контрола върху риска и прагове за търговия, извършвана посредством такъв достъп, и да може да разграничава между нареждания или сделки, извършвани от лице, използващо пряк електронен достъп, и други нареждания или сделки на член или участник и, ако е необходимо, да спира нарежданията и сделките на първия.
Регулираният пазар разполага с механизми за спиране или прекратяване предоставянето на пряк електронен достъп от член или участник на клиент при неспазване на изискванията на настоящия параграф.
8. Държавите членки изискват регулираният пазар да гарантира, че неговите правила относно услугите за съвместно ползване на инфраструктура са прозрачни, справедливи и недискриминационни.
9. Държавите членки изискват регулираният пазар да гарантира, че структурата на таксите му, включително таксите за изпълнение, допълнителните такси и отстъпките, е прозрачна, справедлива и недискриминационна и не създава стимули за въвеждане, промяна или отмяна на нареждания или за изпълнение на сделки по начин, който допринася за извършване на търговия в нарушение на установения ред или за пазарна злоупотреба. По-специално държавите членки изискват от регулирания пазар да налага задължения за маркет мейкинг при отделни акции или подходяща кошница от акции, в замяна на всякакви предоставени отстъпки.
Държавите членки разрешават на регулирания пазар да коригира таксите си за отменени нареждания в зависимост от продължителността от време, през което дадено нареждане е било в сила, преди да бъде отменено, както и да приспособява таксите за всеки финансов инструмент, за който те са приложими.
Държавите членки могат да разрешат на даден регулиран пазар да налага по-високи такси за нареждане, което впоследствие е било отменено, отколкото за изпълнено нареждане, и да налага по-високи такси на участници, при които има високо съотношение на отменени нареждания спрямо изпълнени нареждания, както и на участници, прилагащи високочестотни способи за алгоритмична търговия, за да се отчете допълнителната тежест върху капацитета на системата.
10. Държавите членки изискват даден регулиран пазар да може да идентифицира посредством обозначаване от членовете или участниците нарежданията, генерирани при алгоритмична търговия, различните алгоритми, използвани за създаването на нареждания, както и съответните лица, издали тези нареждания. Тази информация се предоставя на компетентните органи при поискване.
11. Държавите членки изискват при поискване от компетентния орган на държавата членка по произход на даден регулиран пазар регулираните пазари да предоставят на компетентния орган данни относно дневника за нареждания или достъп до него, така че компетентният орган да може да наблюдава търговията.
12. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват допълнително:
а)
изискванията с оглед гарантиране, че системите за търговия на регулираните пазари са устойчиви и имат подходящ капацитет;
б)
съотношението, посочено в параграф 6, като се вземат предвид фактори като стойността на неизпълнените нареждания във връзка със стойността на извършените сделки;
в)
проверките относно прекия електронен достъп, с цел да се гарантира, че прилаганият към спонсориран достъп контрол е най-малкото равностоен на контрола, който се прилага за пряк достъп до пазара;
г)
изискванията, за да се гарантира, че услугите за съвместно ползване на инфраструктура и структурата на таксите са справедливи и недискриминационни и че структурата на таксите не създава стимули за извършване на търговия в нарушение на установения ред или пазарна злоупотреба;
д)
определянето кога даден регулиран пазар е значим по отношение на ликвидността на този финансов инструмент;
е)
изискванията, за да се гарантира, че схемите за поддържане на пазара са справедливи и недискриминационни и да се установят минимални задължения за маркет мейкинг, които регулираните пазари трябва да изпълняват при разработването на схема за маркет мейкинг, както и условията, при които изискването за обезпечаване на такава схема е нецелесъобразно предвид естеството и обхвата на търговията на този регулиран пазар, включително дали той допуска или осигурява възможност за извършването на алгоритмична търговия чрез неговите системи;
ж)
изискванията, за да се осигури подходящо изпитване на алгоритмите, за да се гарантира, че алгоритмичните системи за търговия, включително системите за високочестотна алгоритмична търговия не могат да създадат условия или да допринесат за извършването на търговия в нарушение на установения ред.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва насоки за подходящо калибриране на спиране на търговията съгласно параграф 5, като взема предвид факторите, посочени в същия параграф.
Член 49
Стъпки на котиране
1. Държавите членки изискват регулираните пазари да приемат режими за стъпки на котиране за акции, депозитарни разписки, борсово-търгувани фондове, сертификати и други подобни финансови инструменти, както и за всеки друг финансов инструмент, за който са разработени регулаторни технически стандарти в съответствие с параграф 4.
2. Режимите за стъпки на котиране, посочени в параграф 1:
а)
се калибрират, за да отразяват ликвидния профил на финансовия инструмент на различните пазари и средната разлика между спредовете „продава“ и „купува“, като се взема предвид дали е желателно да се разрешат разумно стабилни цени, без неправомерно да се ограничи допълнителното стесняване на спредовете;
б)
адаптират съответната стъпка на котиране за всеки финансов инструмент.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на минимална стъпка на котиране или режими за стъпки на котиране за специфични акции, депозитарни разписки, борсово-търгувани фондове, сертификати и други подобни финансови инструменти, когато това е необходимо, за да се гарантира нормалното функциониране на пазарите в съответствие с факторите по параграф 2 и с цената, спредовете и степента на ликвидност на финансовите инструменти.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП може да разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на минимална стъпка на котиране или режими за стъпки на котиране за специфични финансови инструменти, различни от изброените в параграф 3, когато това е необходимо, за да се гарантира нормалното функциониране на пазарите в съответствие с факторите по параграф 2 и с цената, спредовете и степента на ликвидност на финансовите инструменти.
ЕОЦКП представя на Комисията такива проекти на регулаторни технически стандарти до 3 януари 2016 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 50
Синхронизиране на бизнес часовниците
1. Държавите членки изискват от всички места на търговия и техните членове или участници да синхронизират използваните от тях бизнес часовници за регистриране на датата и времето на всяко подлежащо на отчитане събитие.
2. ЕОЦКП разработва проект на регулаторни технически стандарти за уточняване на степента на точност, с която часовниците трябва да бъдат синхронизирани в съответствие с международните стандарти.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 51
Допускане на финансови инструменти до търговия
1. Държавите членки изискват от регулираните пазари да имат ясни и прозрачни правила за допускането на финансови инструменти до търговия.
Тези правила гарантират, че всички финансови инструменти, допускани до търговия на регулирания пазар, са подходящи за търговия по коректен, надлежен и ефикасен начин, а в случай на прехвърлими ценни книжа - са свободно прехвърлими.
2. В случай на деривати правилата, посочени в параграф 1, гарантират по-специално, че структурата на договора за дериват позволява надлежното формиране на цена, както и за наличието на ефективни условия за сетълмент.
3. В допълнение към задълженията, посочени в параграфи 1 и 2, държавите членки изискват от регулирания пазар да създава и поддържа ефективни мерки за извършването на проверка дали емитентите на прехвърлими ценни книжа, които са допуснати до търговия на регулирания пазар, спазват задълженията си съгласно правото на Съюза по отношение на първоначалните, текущите или ad hoc задължения за разкриване.
Държавите членки гарантират, че регулираният пазар създава мерки, които улесняват неговите членове или участници при получаването на достъп до информацията, която се оповестява публично съгласно правото на Съюза.
4. Държавите членки гарантират, че регулираните пазари са създали необходимите мерки за редовен преглед за спазването на изискванията за допускане на финансовите инструменти, които те допускат до търговия.
5. Прехвърлима ценна книга, която е била допусната до търговия на регулиран пазар, впоследствие може да бъде допусната до търговия на други регулирани пазари, дори без съгласието на емитента и съгласно съответните разпоредби на Директива 2003/71/ЕО. Емитентът се информира от регулирания пазар за факта, че неговите ценни книжа се търгуват на този регулиран пазар. Емитентът няма каквото и да е задължение да предоставя пряко на регулиран пазар, който е допуснал до търговия ценните книжа на емитента без неговото съгласие, информацията, изисквана съгласно параграф 3.
6. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, които:
а)
определят характеристиките на различните класове финансови инструменти, които следва да се вземат предвид от регулирания пазар, когато оценява дали даден финансов инструмент е емитиран по начин, който е съвместим с условията, установени в параграф 1, втора алинея, за допускане до търговия на различните пазарни сегменти, които организира;
б)
изясняват правилата, които регулираният пазар трябва да прилага, за да се счита, че е изпълнил задължението си да проверява дали емитентът на прехвърлима ценна книга изпълнява задълженията си съгласно правото на Съюза по отношение на първоначалните, текущите или ad hoc задължения за разкриване;
в)
изясняват правилата, които регулираният пазар следва да установи съгласно параграф 3, с оглед да улесни своите членове или участници при получаването на достъп до информацията, която е публично оповестена съгласно условията, установени в правото на Съюза.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 52
Спиране на търговията с финансови инструменти и отстраняване на финансови инструменти от търговия на регулиран пазар
1. Без да се засяга правото на компетентния орган по член 69, параграф 2 да изисква спиране или отстраняване на финансов инструмент от търговия, пазарният оператор може да спре или отстрани от търговия финансов инструмент, който вече не отговаря на правилата на регулирания пазар, освен ако е вероятно такова спиране или отстраняване да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
2. Държавите членки изискват от пазарния оператор, който спира или отстранява от търговия финансов инструмент, също така да спре или отстрани и дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, които са свързани с този финансов инструмент или са основани на него, когато това е необходимо, за да се подкрепят целите на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент. Пазарният оператор оповестява своето решение за спирането или отстраняването от търговия на финансовия инструмент или друг свързан с него дериват и съобщава съответните решения на своя компетентен орган.
Компетентният орган, под чиято юрисдикция се извършва спирането или отстраняването на финансов инструмент, изисква от други регулирани пазари, МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под неговата юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10 към настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато такова спиране или отстраняване би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Всеки уведомен компетентен орган съобщава на ЕОЦКП и на другите компетентни органи своето решение и дава обяснение, ако решението е да не спира или отстранява от търговия финансовия инструмент или дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Компетентният орган незабавно оповестява това решение и го съобщава на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки.
Уведомените компетентни органи на другите държави членки изискват от регулираните пазари, както и от други МСТ, ОСТ и систематични участници, които попадат под тяхната юрисдикция и търгуват със същия финансов инструмент или с дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4 - 10 от настоящата директива, свързани с този финансов инструмент или основани на него, също да спрат или отстранят този финансов инструмент или деривати от търговия, когато спирането или отстраняването е свързано със съмнение за пазарна злоупотреба, търгово предложение или неразкриване на вътрешна информация за емитента или финансовия инструмент в нарушение на членове 7 и 17 от Регламент (ЕС) № 596/2014, с изключение на случаите, когато спирането или отстраняването би могло да доведе до съществено увреждане на интересите на инвеститорите или нарушаване на нормалното функциониране на пазара.
Настоящият параграф се прилага също така и при отменяне на решението за спиране от търговия на финансов инструмент или на дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него.
Процедурата по уведомяване, посочена в настоящия параграф, се прилага и в случаите, когато решението за спиране или отстраняване от търговия на финансов инструмент или на дериватите, посочени в приложение I, раздел В, точки 4-10, свързани с този финансов инструмент или основани на него, е взето от компетентния орган съгласно член 69, параграф 2, букви м) и н).
С цел да се гарантира пропорционално прилагане на задължението за спиране или отстраняване от търговия на такива деривати, ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително уточняване на случаите, при които връзката между даден дериват, свързан или основан на финансов инструмент, който е спрян или отстранен от търговия, и първоначалния финансов инструмент предполага дериватът също да бъде спрян или отстранен от търговия, за да се постигне целта на спирането или отстраняването на базовия финансов инструмент.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проект на технически стандарти за изпълнение, с които се определя формата и времето на съобщенията и публикациите, предвидени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се определят обстоятелствата, които водят до съществено увреждане на интересите на инвеститорите и нарушаване на нормалното функциониране на пазара, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 53
Достъп до регулирания пазар
1. Държавите членки изискват от регулирания пазар да създава, прилага и поддържа прозрачни и недискриминационни правила, които се основават на обективни критерии, регулиращи достъпа до или членството в регулирания пазар.
2. Тези правила, посочени в параграф 1, определят всякакви задължения за членовете или участниците, произтичащи от:
а)
създаването и администрирането на регулирания пазар;
б)
правилата относно сделките на пазара;
в)
професионалните стандарти, наложени на персонала на инвестиционните посредници или кредитните институции, които оперират на пазара;
г)
установените съгласно параграф 3 условия за членовете или участниците, различни от инвестиционни посредници и кредитни институции;
д)
правилата и процедурите за клиринга и сетълмента на сделките, сключени на регулирания пазар.
3. Регулираните пазари могат да приемат за членове или участници инвестиционни посредници, кредитни институции, лицензирани съгласно Директива 2013/36/ЕС, и други лица, които:
а)
имат достатъчно добра репутация;
б)
имат в достатъчна степен умения, компетентност и опит в търговията;
в)
разполагат, когато е приложимо, с адекватни организационни мерки;
г)
имат достатъчно ресурси за изпълнението на функциите си, като се вземат предвид различните финансови механизми, които регулираният пазар може да е създал с оглед гарантирането на адекватния сетълмент на сделките.
4. Държавите членки гарантират, че членовете и участниците не са задължени да изпълняват задълженията си един към друг, установени в членове 24, 25, 27 и 28, за сделките, които са сключени на регулирания пазар. Членовете или участниците в регулирания пазар обаче спазват задълженията, предвидени в членове 24, 25, 27 и 28 по отношение на клиентите си, когато, действайки от името на клиентите си, изпълняват техните нареждания за търговия на регулиран пазар.
5. Държавите членки гарантират, че правилата за достъп до или членство в или участие в регулирания пазар осигуряват прякото или дистанционното участие на инвестиционни посредници и кредитни институции.
6. Без допълнителни правни или административни изисквания държавите членки разрешават на регулираните пазари от други държави членки да предвиждат подходящи мерки на тяхната територия, за да улесняват достъпа и търговията на тези пазари от дистанционни членове или участници, установени на тяхната територия.
Регулираният пазар съобщава на компетентния орган на неговата държава членка по произход държавата членка, в която възнамерява да предвиди такива мерки. В срок от един месец компетентният орган на държавата членка по произход съобщава тази информация на държавата членка, в която регулираният пазар възнамерява да предвиди такива мерки. ЕОЦКП може да поиска достъп до тази информация в съответствие с процедурата и при условията, установени в член 35 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По искане на компетентния орган на приемащата държава членка и без необосновано забавяне компетентният орган на държавата членка по произход на регулирания пазар съобщава самоличността на членовете или участниците в регулирания пазар, които са установени в тази държава членка.
7. Държавите членки изискват от пазарния оператор да съобщава регулярно на компетентния орган на регулирания пазар списъка с членовете или участниците в регулирания пазар.
Член 54
Мониторинг върху спазването на правилата на регулирания пазар и другите правни задължения
1. Държавите членки изискват от регулираните пазари да създават и поддържат ефективни мерки и процедури, включително необходимите ресурси за регулярния мониторинг върху изпълнението на правилата им от техните членове или участници. Регулираните пазари извършват мониторинг на нарежданията, включително отменените нареждания и осъществяваните съгласно техните системи от техните членове или участници сделки, с оглед идентифицирането на нарушения на тези правила, извършване на търговия в нарушение на установения ред или поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
2. Държавите членки изискват от пазарните оператори на регулираните пазари незабавно да информират техните компетентни органи за значителни нарушения на техните правила или за извършване на търговия в нарушение на установения ред или за поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014 или за срив в системата по отношение на финансов инструмент.
Компетентните органи на регулираните пазари съобщават на ЕОЦКП и на компетентните органи на другите държави членки информацията, посочена в първа алинея.
По отношение на поведение, което може да е показателно за наличието на поведение, което е забранено съгласно Регламент (ЕС) № 596/2014, даден компетентен орган трябва да е убеден, че подобно деяние се извършва или е извършено преди да уведоми за това компетентните органи на другите държави членки и ЕОЦКП.
3. Държавите членки изискват от пазарния оператор да предоставя без необосновано забавяне съответната информация на органа, компетентен за разследването и наказателното преследване на пазарна злоупотреба на регулирания пазар, както и да предоставя пълно съдействие на последния при разследването и наказателното преследване на пазарна злоупотреба, възникваща в рамките или чрез системите на регулирания пазар.
4. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на обстоятелствата, при наличието на които се изисква предаване на посочената в параграф 2 от настоящия член информация.
Член 55
Разпоредби относно договореностите за централен контрагент, клиринг и сетълмент
1. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, държавите членки не възпрепятстват регулираните пазари да сключват подходящи договорености с централния контрагент или клирингова къща и система за сетълмент на друга държава членка, с оглед да се извърши клиринг и/или сетълмент на някои или на всички сделки, сключени от участниците на пазара чрез техните системи.
2. Без да се засягат дялове III, IV или V от Регламент (ЕС) № 648/2012, органът, компетентен за регулирания пазар, не може да възрази на използването на централен контрагент, клирингови къщи и/или системи за сетълмент в друга държава членка, освен ако това е очевидно необходимо за поддържането на функционирането на този регулиран пазар по установения ред, и като се вземат предвид условията за системите за сетълмент, установени в член 37, параграф 2 от настоящата директива.
С оглед избягване на ненужното дублиране на контрол, компетентният орган взема предвид контрола/надзора върху системата за клиринг и сетълмент, който вече е упражняван от централните банки, които осъществяват надзор върху системи за клиринг и сетълмент, или от други надзорни органи, които имат компетенции по отношение на тези системи.
Член 56
Списък на регулирани пазари
Всяка държава членка съставя списък на регулираните пазари, за които тя е държава членка по произход, и изпраща този списък на другите държави членки и ЕОЦКП. Подобно уведомяване се прави по отношение на всяка промяна в списъка. ЕОЦКП публикува и поддържа актуален списък на всички регулирани пазари на своята интернет страница. Този списък съдържа уникален код, установен от ЕОЦКП в съответствие с член 65, параграф 6, за определяне на регулираните пазари, с цел използване в докладите в съответствие с член 65, параграф 1, буква ж) и с член 65, параграф 2, буква ж) от настоящата директива и с членове 6, 10 и 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
ДЯЛ IV
ОГРАНИЧЕНИЯ НА ПОЗИЦИИТЕ, РЕЖИМ ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ПОЗИЦИИТЕ В СТОКОВИ ДЕРИВАТИ И ДОКЛАДВАНЕ
Член 57
Ограничения на позициите и режим за управление на позициите в стокови деривати
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи в съответствие с определената от ЕОЦКП методология на изчисление, въвеждат и прилагат ограничения на позициите по отношение на размера на нетна позиция, държана от лице непрекъснато за стокови деривати, търгувани на места на търговия, както и за икономически еквивалентни извънборсови договори. Ограниченията се определят въз основа на всички позиции, държани от дадено лице, както и на позициите, държани за негова сметка на равнището на обединена група, с цел да се:
а)
предотврати пазарна злоупотреба, или;
б)
да се подпомогне правилното ценообразуване и условията за сетълмент, включително предотвратяване на позиции, водещи до изкривяване на пазара, както и да се гарантира по-специално сближаване между цените на дериватите през месеца на доставка и спот цените за базовата стока, без да се засяга разкриването на цените на пазара за базовата стока;
Ограниченията на позициите не се прилагат за позиции, държани от или от името на нефинансов субект, които са обективно измерими като водещи до намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската дейност на този нефинансов субект.
2. Ограниченията на позициите определят точни количествени прагове за максималния размер на дадена позиция за стоков дериват, който може да бъде държан от лица.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на методологията на изчисление, която компетентните органи трябва да прилагат при определяне на ограниченията за месечната спот позиция и за другите месечни позиции за стокови деривати, които са със сетълмент с физическа доставка и с паричен сетълмент, въз основа на характеристиките на съответния дериват. При методологията за изчисление се вземат предвид най-малко следните фактори:
а)
падежа на договорите за стокови деривати;
б)
подлежащата на доставка наличност на базовата стока;
в)
общо откритите позиции по този договор и общо откритите позиции по други финансови инструменти за същата базова стока;
г)
нестабилността на съответните пазари, включително пазарите на заменяеми деривати и базови стоки;
д)
броя и размера на участниците на пазара;
е)
характеристиките на основния стоков пазар, включително моделите на производство, потребление и транспорт до пазара;
ж)
разработването на нови договори.
ЕОЦКП взема предвид опита във връзка с ограниченията на позициите за инвестиционните посредници или пазарните оператори, организиращи място на търговия, както и за други юрисдикции.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие по членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Компетентните органи определят ограничения за всеки договор със стокови деривати, търгувани на места на търговия, въз основа на методологията за изчисление, въведена от ЕОЦКП в съответствие с параграф 3. Тези ограничения на позициите включват икономически еквивалентни извънборсови договори.
Компетентните органи преразглеждат ограниченията на позициите при наличието на значителна промяна на доставяните стоки или откритите позиции или друга значителна промяна на пазара, основана на оценката им за доставяните стоки и откритите позиции, и възстановяват ограниченията на позициите в съответствие с методологията на изчисление, разработена от ЕОЦКП.
5. Компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за точните ограничения на позициите, които възнамеряват да определят в съответствие с методологията за изчисление, разработена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. В срок от два месеца след получаване на уведомлението ЕОЦКП предава на съответния компетентен орган становище за съвместимостта на ограниченията на позициите с целите на параграф 1, както и с методологията на изчисление, определена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. ЕОЦКП публикува становището на своята интернет страница. Съответният компетентен орган променя ограниченията на позициите в съответствие със становището на ЕОЦКП или предоставя на ЕОЦКП обосновка за това защо счита, че промяната не е необходима. Ако компетентният орган наложи ограничения въпреки становището на ЕОЦКП, той публикува на своята интернет страница съобщение, с което обстойно обяснява причините за действията си.
Ако ЕОЦКП прецени, че ограниченията на позициите не съответстват на методологията за изчисление по параграф 3, той предприема действия в съответствие с правомощията си по член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. Когато един стоков дериват се търгува в значителни обеми на места на търговия в рамките на повече от една юрисдикция, компетентният орган на мястото на търговия, където се реализира най-голям обем на търговия (централният компетентен орган) определя ограниченията за единната позиция, които следва да се прилагат при търговията по този договор. Централният компетентен орган се консултира с компетентните органи на други места на търговия, на които този дериват се търгува в значителни обеми, относно ограниченията за единната позиция, които следва да се прилагат, както и относно евентуално преразглеждане на ограниченията за единната позиция. Когато компетентните органи не са съгласни, те посочват подробно, в писмена форма, всички причини, поради които считат, че изискванията по параграф 1 не са изпълнени. ЕОЦКП решава всички спорове, които произтичат от евентуални разногласия между компетентните органи в съответствие с неговите правомощия по член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Компетентните органи на местата на търговия, където се търгува стоковият дериват, и компетентните органи на държавите, където се намират лицата, държащи позиция за този стоков дериват, приемат съвместно споразумения за сътрудничество, включително обмен на съответни данни, с цел осигуряване на възможности за мониторинг и прилагане на ограниченията за единната позиция.
7. Най-малко веднъж годишно ЕОЦКП извършва мониторинг на начина, по който компетентните органи прилагат ограниченията на позициите, определени в съответствие с методологията за изчисление, разработена от ЕОЦКП съгласно параграф 3. По този начин ЕОЦКП гарантира, че ограниченията за единната позиция се прилагат ефективно за този договор, независимо от мястото на търговия в съответствие с параграф 6.
8. Държавите членки гарантират, че инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, на което се търгуват стокови деривати, прилага режим за управление на позициите. Този режим включва най-малко правомощията на мястото на търговия:
а)
да наблюдава отворените позиции на лицата;
б)
да осигурява достъп до информацията, включително до цялата относима документация, от лицата относно размера и целта на формираната позиция или експозиция, информацията относно бенефициерите или основните притежатели, всякакви уговорки за съгласувани действия и всякакви свързани активи или пасиви на базовия пазар;
в)
да поиска дадено лице да прекрати или намали определена позиция временно или постоянно според това, което се налага в конкретния случай, и едностранно да предприеме необходимите действия, за да осигури прекратяването или намаляването, в случай че лицето не изпълни изискването; и
г)
при необходимост, да поиска от дадено лице да предостави обратно на пазара ликвидни средства на договорена цена и в договорен обем, на временна основа и с изричното намерение да се смекчи въздействието на голяма по размер или доминираща позиция.
9. Ограниченията на позициите и режимът за управление на позициите са прозрачни и недискриминационни, като указват начина, по който се прилагат спрямо лицата, и отчитат естеството и състава на участниците на пазара, както и целите, за които те използват допуснатите до търговия договори.
10. Инвестиционният посредник или пазарният оператор, организиращ мястото на търговия, информира компетентния орган относно подробностите във връзка с режима за управление на позициите.
Компетентният орган предава същата информация, наред с подробности относно въведените от него ограничения на позициите, на ЕОЦКП, който публикува и поддържа на уебсайта си база данни с обобщения за ограниченията на позициите и режимите за управление на позициите.
11. Ограниченията на позициите по параграф 1 се налагат от компетентните органи съгласно член 69, параграф 2, буква п).
12. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на:
а)
критериите и методите за определяне дали едно положение може да се окачестви като намаляване на рисковете, пряко свързани с търговската дейност;
б)
методите за определяне кога позициите на дадено лице трябва да бъдат обединени в една група;
в)
критериите за определяне на това дали даден договор е икономически еквивалентен извънборсов договор спрямо този, който се търгува на мястото на търговия, посочено в параграф 1, по начин, улесняващ отчитането на позициите по еквивалентни извънборсови договори пред съответния компетентен орган, както е определено в член 58, параграф 2;
г)
определението на това какво представлява един и същ стоков дериват и какво са значителни обеми съгласно параграф 6 от настоящия член;
д)
методологията на обединяване и нетиране на извънборсови и търгувани на дадено място на търговия позиции на стокови деривати, с оглед определяне на нетната позиция за целите на оценката за спазването на ограниченията. Такива методологии предвиждат критерии, определящи кои позиции могат да бъдат нетирани едни спрямо други и не улеснява установяването на позиции по начин, който е несъвместим с целите, посочени в параграф 1 от настоящия член;
е)
процедурата за определяне на начините, чрез които лицата могат да кандидатстват за освобождаване по параграф 1, втора алинея от настоящия член, и начините за одобряване на тези кандидатури от съответния компетентен орган;
ж)
методът на изчисление за определяне на мястото, където е реализиран най-голям обем на търговия със стокови деривати и най-значителни обеми съгласно параграф 6 от настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
13. Компетентните органи не налагат ограничения, които са по-строги от ограниченията, приети съгласно параграф 1, освен в изключителни случаи, когато те са обективно обосновани и съразмерни, като се вземе предвид ликвидността на конкретния пазар и нормалното му функциониране. Компетентните органи публикуват на своята интернет страница подробности относно по-строгите ограничения на позициите, които са решили да наложат и които са в сила за първоначален срок, не по-дълъг от шест месеца от датата, на която са публикувани на интернет страницата. По-строгите ограничения на позициите могат да бъдат подновявани за допълнителни срокове, всеки от които е не по-дълъг от шест месеца, ако причините за ограниченията продължават да са приложими. Ако ограничението не бъде подновено след края на шестмесечния период, действието му се прекратява автоматично.
Когато компетентните органи решат да наложат по-строги ограничения на позициите, те уведомяват за това ЕОЦКП. Уведомлението съдържа обосновка на по-строгите ограничения на позициите. ЕОЦКП излиза със становище в рамките на 24 часа относно това дали смята, че по-строгите ограничения на позициите са необходими за справяне с извънредния случай. Становището се публикува на интернет страницата на ЕОЦКП.
Ако компетентният орган наложи ограничения въпреки становището на ЕОЦКП, той публикува на своята интернет страница съобщение, с което обстойно обяснява причините за действията си.
14. Държавите членки предвиждат, че компетентните органи могат да упражняват своите правомощия за налагане на санкции съгласно настоящата директива за нарушения във връзка с ограниченията на позициите, определени в съответствие с настоящия член, по отношение на:
а)
позиции, държани от лица, намиращи се или действащи на тяхна територия или в чужбина, които надхвърлят ограниченията за договорите за стокови деривати, определени от компетентния орган във връзка с договорите, изпълнявани на места на търговия, намиращи се или действащи на тяхна територия, или икономически еквивалентни извънборсови договори;
б)
позиции, държани от лица, намиращи се или действащи на тяхна територия, които надхвърлят ограниченията за договорите за стокови деривати, определени от компетентните органи в други държави членки.
Член 58
Докладване на позициите по категории притежатели на позиции
1. Държавите членки гарантират, че инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, търгуващо със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати:
а)
публикуват седмичен доклад със съвкупните позиции, държани от различните категории лица, по различните стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, търгувани на тяхното място на търговия, посочвайки броя на дългите и къси позиции по тези категории, извършените промени след последния доклад, процента на общо откритите позиции, представен за всяка категория, както и броя на лицата, държащи позиции за всяка категория, в съответствие с параграф 4, и предоставят този доклад на компетентния орган и на ЕОЦКП; ЕОЦКП пристъпва към централизирана публикация на информацията, включена в тези доклади;
б)
най-малко веднъж дневно представя на компетентния орган подробна разбивка на позициите на всички лица, включително членовете или участниците и техните клиенти, на това място на търговия.
Предвиденото в буква а) задължение се прилага само когато както броят на лицата, така и техните отворени позиции превишават минималните прагове.
2. Държавите членки гарантират, че инвестиционните посредници, които търгуват със стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати извън място на търговия, предоставят на компетентния орган на мястото на търговия, където стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати се търгуват, или на централния компетентен орган, когато стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати се търгуват в значителни обеми на места на търговия в рамките на повече от една юрисдикция, най-малко веднъж дневно пълна разбивка на техните позиции за стоковите деривати или квотите за емисии или техните деривати, търгувани на място на търговия, и за икономически еквивалентните извънборсови договори, както и за позициите на техните клиенти и клиентите на тези клиенти, докато се достигне до крайния клиент в съответствие с член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014 и, където е приложимо, член 8 от Регламент (ЕС) № 1227/2011.
3. За да може да се извършва наблюдение на спазването на член 57, параграф 1, държавите членки изискват членовете или участниците на регулираните пазари, МСТ и клиентите на ОСТ най-малко веднъж дневно да отчитат пред инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ мястото на търговия, подробностите за собствените им позиции, държани чрез договори, търгувани на това място на търговия, както и за позициите на техните клиенти и клиентите на тези клиенти, докато се достигне до крайния клиент.
4. Лицата, които държат позиции в стокови деривати или квоти за емисии или техни деривати, се класифицират от инвестиционния посредник или пазарния оператор, организиращ място на търговия, в съответствие с естеството на тяхната основна стопанска дейност, като се взема предвид действащият лиценз, или като:
а)
инвестиционни посредници или кредитни институции;
б)
инвестиционни фондове, или като предприятия за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) по смисъла на Директива 2009/65/ЕО, или като лица, управляващи алтернативни инвестиционни фондове по смисъла на Директива 2011/61/ЕС;
в)
други финансови институции, включително застрахователни и презастрахователни дружества по смисъла на Директива 2009/138/ЕО и институции за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО;
г)
търговски предприятия;
д)
в случай на квоти за емисии или техни деривати - оператори със задължение за спазване на изискванията от Директива 2003/87/ЕО.
В посочените съгласно параграф 1, буква а) доклади се посочва броят на дългите и късите позиции по категории лица, всякакви настъпили от предходния доклад промени по тях, процентът на общо откритите позиции, представен за всяка категория, и броят на лицата във всяка категория.
В докладите, посочени в параграф 1, буква а) и в разбивките, посочени в параграф 2, се прави разграничение между:
а)
позиции, установени като позиции, които по обективно измерим начин намаляват рисковете, пряко свързани с търговските дейности; и
б)
другите позиции.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за определяне на формата на посочените в параграф 1, буква а) доклади и на посочените в параграф 2 разбивки.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
По отношение на квотите за емисии или техни деривати докладите не нарушават задълженията за спазване на изискванията съгласно Директива 2003/87/ЕО.
6. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за уточняване на праговете, посочени в параграф 1, втора алинея от настоящия член, при отчитане на общия брой на откритите позиции и техния размер и общия брой на лицата, които държат позиция.
7. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, за да определи мерките, по силата на които всички посочени в параграф 1, буква а) доклади трябва да се изпращат на ЕОЦКП ежеседмично в точно определено време, за да бъдат централизирано публикувани от органа.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ V
УСЛУГИ, СВЪРЗАНИ С ДОКЛАДВАНЕТО НА ДАННИ
Раздел 1
Лицензионни процедури за доставчиците на услуги за докладване на данни
Член 59
Изискване относно лиценза
1. Държавите членки изискват предоставянето на описаните в приложение I, раздел Г услуги за докладване на данни, извършвано като обичайна професионална или стопанска дейност, да бъде предмет на предварително лицензиране в съответствие с настоящия раздел. Лицензът се издава от определения в съответствие с член 67 компетентен орган на държавата членка по произход.
2. Чрез дерогация от параграф 1 държавите членки разрешават на инвестиционен посредник или пазарен оператор, организиращ място на търговия, да извършват услугите по докладване на данни като ОМП, ДКД и ОМД след предварителна проверка на това дали спазват настоящия дял. Тази услуга се включва в техния лиценз.
3. Държавите членки регистрират всички доставчици на услуги за докладване на данни. Регистърът е публичен и съдържа информация за услугите, за които е лицензиран доставчикът на услуги за докладване на данни. Той се актуализира периодично. ЕОЦКП бива уведомяван за всеки издаден лиценз.
ЕОЦКП съставя списък на всички доставчици на услуги за докладване на данни в Съюза. Списъкът съдържа информация за услугите, за които е лицензиран доставчикът на услуги за докладване на данни, и периодично се актуализира. ЕОЦКП публикува този списък на своята интернет страница и го актуализира.
В случаите, когато компетентен орган е отнел лиценз в съответствие с член 62, отнемането на лиценза се публикува в списъка за срок от 5 години.
4. Държавите членки изискват от доставчиците на услуги за докладване на данни да предоставят услугите си под надзора на компетентния орган. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да извършват редовен преглед във връзка със спазването от страна на доставчиците на услуги за докладване на данни на настоящия дял. Те правят и необходимото компетентните органи да следят за това доставчиците на услуги за докладване на данни да спазват по всяко време условията за първоначалното издаване на лиценз, установени в настоящия дял.
Член 60
Обхват на лиценза
1. Държавата членка по произход гарантира, че в лиценза е определена услугата за докладване на данни, която доставчикът на услуги за докладване на данни е лицензиран да предоставя. Доставчик на услуги за докладване на данни, който иска да разшири обхвата на дейността си, като включи допълнителни услуги за докладване на данни, подава заявление за разширяване на лиценза.
2. Лицензът е валиден за цялата територия на Съюза и позволява на доставчик на услуги за докладване на данни да предоставя в целия Съюз услугите, за които е бил лицензиран.
Член 61
Процедури за одобряване и отхвърляне на искания за издаване на лиценз
1. Компетентният орган не издава лиценз, ако не е и докато не бъде напълно удовлетворен от изпълнението от страна на кандидата на всички изисквания, предвидени в приетите съгласно настоящата директива разпоредби.
2. Доставчикът на услуги за докладване на данни представя цялата информация - включително програма за дейността, в която излага, inter alia, видовете услуги, които планира да предоставя, и организационната структура - необходима за това компетентният орган да се увери, че към момента на първоначалното лицензиране доставчикът на услуги за докладване на данни е създал необходимата организация, за да изпълни задълженията си съгласно разпоредбите на настоящия дял.
3. Кандидатът бива информиран в рамките на шест месеца от подаването на пълното заявление дали е издаден лицензът.
4. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се определя:
а)
информацията, която трябва да бъде предоставена на компетентните органи съгласно параграф 2, включително програмата на дейността;
б)
информацията, включена в уведомленията съгласно член 63, параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение за въвеждане на стандартни формуляри, образци и процедури за уведомлението или предоставянето на информацията, предвидени в параграф 2 от настоящия член и член 63, параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 62
Отнемане на лиценз
Компетентният орган може да отнеме лиценз, издаден на доставчик на услуги за докладване на данни, ако доставчикът:
а)
не използва лиценза в рамките на 12 месеца, изрично се откаже от него или през последните шест месеца не е предоставял услуги за докладване на данни, освен ако съответната държава членка е предвидила в такива случаи лицензът да се обезсилва;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг незаконен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът;
г)
грубо и системно е нарушавал разпоредбите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 63
Изисквания към ръководния орган на доставчика на услуги за докладване на данни
1. Държавите членки изискват всички членове на ръководния орган на всеки доставчик на услуги за докладване на данни да се ползват по всяко време с достатъчно добра репутация, да притежават необходимите знания, умения и опит и да отделят достатъчно време за изпълнение на своите задължения.
Членовете на ръководния орган притежават заедно необходимите знания, умения и опит, които им позволяват да разбират дейността на доставчика на услуги за докладване на данни. Всеки член на ръководния орган действа честно, почтено и независимо, за да може при необходимост ефективно да оспорва решенията на висшето ръководство, както и при необходимост ефективно да следи и наблюдава вземането на решения на управленско равнище.
Ако пазарен оператор кандидатства за лиценз, за да упражнява дейност като ОМП, ДКД или ОМД и членовете на ръководния орган на ОМП, ДКД или ОМД са същите като членовете на ръководния орган на регулирания пазар, се приема, че тези лица изпълняват изискванията по първа алинея.
2. До 3 януари 2016 г. ЕОЦКП разработва насоки за оценка на това дали членовете на описания в параграф 1 ръководен орган са подходящи да извършват тази дейност, като се вземат предвид поверените им различни роли и функции, както и необходимостта от избягване на конфликти на интереси между членовете на ръководния орган и потребителите на ОМП, ДКД или ОМД.
3. Държавите членки изискват от доставчика на услуги за докладване на данни да уведоми компетентния орган относно членовете на своя ръководен орган и за всяка промяна в техния състав, както и да предостави необходимата информация, за да се прецени дали юридическото лице отговаря на параграф 1.
4. Държавите членки гарантират, че ръководният орган на доставчик на услуги за докладване на данни определя и упражнява надзор върху изпълнението на правилата за управление, обезпечаващи ефективно и разумно управление на дадена организация, включително разделение на задълженията в организацията и предотвратяване на конфликти на интереси, и по начин, който подпомага целостта на пазара и е в интерес на неговите клиенти.
5. Компетентният орган отказва да издаде лиценз, ако не е убеден, че лицето или лицата, които фактически ще ръководят дейността на доставчика на услуги за докладване на данни, притежават достатъчно добра репутация и опит или ако са налице обективни и очевидни причини да счита, че предложените в управлението на доставчика промени може да представляват заплаха за неговото ефективно, правилно и разумно управление и за правилно зачитане на интересите на клиентите и целостта на пазара.
Раздел 2
Условия за ОМП
Член 64
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ОМП да е установил подходящи политики и механизми за публично оповестяване на информацията, изисквана съгласно членове 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, толкова близо до оповестяването в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия. Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ОМП. Държавата членка по произход изисква ОМП да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и във форма, която улеснява консолидирането на подобни данни, получени от други източници.
2. Информацията, оповестена публично от ОМП в съответствие с параграф 1, включва най-малко следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия.
3. Държавата членка по произход изисква от ОМП да прилага и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси с неговите клиенти. По-специално ОМП, който упражнява дейност и като пазарен оператор или инвестиционен посредник, обработва цялата събрана информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
4. Държавата членка по произход изисква от ОМП да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволения достъп и да предотврати изтичането на информация преди публикуването ѝ. ОМП поддържа необходимите ресурси и разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите по всяко време.
5. Държавата членка по произход изисква от ОМП да разполага със системи, посредством които може успешно да се провери пълнотата на докладите за извършената търговия, да се установят пропуски и груби грешки и да се изиска повторното предаване на такива грешни доклади.
6. ЕОЦКП разработва проекти за регулаторни технически стандарти, с които се определят общите формати, стандартите за данните и техническите правила, които да улеснят консолидирането на посочената в параграф 1 информация.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се уточнява какво представляват подходящи търговски условия за публично оповестяване на посочената в параграф 1 от настоящия член информация.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, с които ОМП може да изпълни предвиденото в параграф 1 задължение за предоставяне на информация;
б)
съдържанието на публикуваната съгласно параграф 1 информация, включително най-малко посочената в параграф 2 информация по начин, който да предостави възможност за публикуването на информацията, изисквана съгласно член 64;
в)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 3, 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 3
Условия за ДКД
Член 65
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ДКД да е установил подходящи политики и механизми за събирането на информацията, която е оповестена публично в съответствие с членове 6 и 20 от Регламент (ЕС) № 600/2014, да я консолидира в постоянен поток от електронни данни и да я предоставя на обществеността толкова бързо в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия.
Информацията съдържа поне следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
където е приложимо, фактът, че компютърен алгоритъм в рамките на инвестиционния посредник е бил отговорен за решението да се инвестира и за сключването на сделката;
и)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия;
й)
ако задължението за публично оповестяване на информацията, посочено в член 3, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 600/2014, е отменено в съответствие с член 4, параграф 1, буква а) или буква б) от посочения регламент, обозначение за указване кое от тези освобождавания се прилага за съответната сделка.
Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ДКД. Държавата членка по произход изисква от ДКД да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и във форма, която е лесно достъпна и използваема от участниците на пазара.
2. Държавата членка по произход изисква от ДКД да е установил подходящи политики и механизми за събирането на информацията, която е оповестена публично в съответствие с членове 10 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, да я консолидира в постоянен поток от електронни данни и да предоставя следната информация на обществеността толкова бързо в реално време, колкото е технически възможно, и при подходящи търговски условия, като информацията съдържа поне следните сведения:
а)
кода за идентифициране на финансовия инструмент;
б)
цената, на която е извършена сделката;
в)
обема на сделката;
г)
времето на извършване на сделката;
д)
времето, в което сделката е била докладвана;
е)
паричната единица на сделката;
ж)
кода на мястото на търговия, на което е извършена сделката, или ако сделката е извършена посредством систематичен участник кода „SI“ или в противен случай кода „OTC“;
з)
ако е приложимо, показател, че сделката е предмет на специални условия.
Информацията се предоставя безплатно 15 минути, след като е била публикувана от ДКД. Държавата членка по произход изисква от ДКД да може ефективно и последователно да разпространява тази информация, така че да гарантира бърз достъп до нея, на недискриминационна основа и в общоприета форма, която е взаимно съвместима, лесно достъпна и използваема от участниците на пазара.
3. Държавата членка по произход изисква от ДКД да гарантира, че предоставените данни са консолидирани въз основа на информацията, публикувана от всички регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП, във връзка с финансовите инструменти, посочени в регулаторните технически стандарти съгласно параграф 8, буква в).
4. Държавата членка по произход изисква от ДКД да въведе и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси. По-специално пазарен оператор или ОМП, който упражнява дейност и като ДКД, обработва събраната информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
5. Държавата членка по произход изисква от ДКД да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволения достъп. Държавата членка по произход изисква от ДКД да поддържа необходимите ресурси и да разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите си по всяко време.
6. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на стандартите, на които трябва да отговаря информацията, която трябва да бъде публикувана в съответствие с членове 6, 10, 20 и 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014, и формата, в която трябва да бъде представена - включително кода за идентификация на финансовия инструмент, цената, количеството, времето, паричната единица, кода на мястото на търговия и показатели за специалните условия, които се прилагат по отношение на сделката - както и за определяне на технически процедури, спомагащи за ефективното и последователно разпространяване на тази информация, така че да е лесно достъпна и използваема от участниците на пазара, както се предвижда в параграфи 1 и 2, включително посочването на допълнителните услуги, които ДКД би могъл да изпълнява, които повишават ефективността на пазара.
ЕОЦКП представя на Комисията посочените в първа алинея проекти на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г. по отношение на информацията, публикувана в съответствие с член 6 и член 20 от Регламент (ЕС) № 600/2014, и до 3 юли 2015 г. по отношение на информацията, публикувана в съответствие с член 10 и член 21 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
На Комисията се делегират правомощия за приемане на посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. Комисията приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се уточнява какво представляват подходящи търговски условия за предоставяне на достъп до потоците от данни, както е посочено в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
8. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, с които ДКД може да изпълни предвиденото в параграфи 1 и 2 задължение за предоставяне на информация;
б)
съдържанието на публикуваната съгласно параграфи 1 и 2 информация;
в)
финансовите инструменти, информация за които трябва да бъде включена в потока от данни, и за некапиталовите инструменти местата на търговия и ОМП, които трябва да бъдат включени;
г)
други средства, посредством които се гарантира, че публикуваните от различни ДКД данни съответстват и могат да бъдат подробно съпоставени и свързани с подобни данни от други източници, както и могат да бъдат обобщени на равнището на Съюза;
д)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 4 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Условия за ОМД
Член 66
Организационни изисквания
1. Държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага с подходящи политики и процедури за отчитане на информацията, изисквана съгласно член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014, възможно най-бързо и не по-късно от края на работния ден след деня на осъществяване на сделката. Тази информация се отчита в съответствие с изискванията на член 26 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Държавата членка по произход изисква от ОМД да прилага и поддържа ефективни административни правила, приети с цел да се избегнат конфликти на интереси с неговите клиенти. По-специално ОМД, който извършва дейност и като пазарен оператор или инвестиционен посредник, обработва цялата събрана информация по недискриминационен начин, като въвежда и поддържа подходящи процедури за разделяне на различните стопански функции.
3. Държавата членка по произход изисква от ОМД да има работещи механизми за сигурност, с които да гарантира сигурността и удостоверяването на автентичността на средствата, чрез които се предава информацията, да сведе до минимум риска от подправяне на данните и непозволен достъп и да предотврати изтичането на информация, като осигури поверителността на данните по всяко време. Държавата членка по произход изисква от ОМД да поддържа необходимите ресурси и да разполага с резервно оборудване, за да може да предлага и поддържа услугите си по всяко време.
4. Държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага със системи, посредством които може успешно да се провери пълнотата на докладите е за извършената търговия, да се установят пропуски и груби грешки, допуснати от посредника, и при възникването на такава грешка или пропуск да се съобщават подробни данни за грешката или пропуска на инвестиционния посредник и да се изиска повторното предаване на такива грешни доклади.
Освен това държавата членка по произход изисква от ОМД да разполага със системи, които да му позволяват да открива допуснати от него грешки или пропуски и да му дават възможност да поправя и предава или препредава, според случая на компетентния орган правилни и пълни доклади за сделките.
5. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти, с които се уточняват:
а)
средствата, по които ОМД може да изпълни предвиденото в параграф 1 задължение за предоставяне на информация; и
б)
конкретните организационни изисквания, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегират правомощия да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ VI
КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
ГЛАВА I
Процедури за определяне на компетентните органи, правомощия и процедури за обжалване
Член 67
Определяне на компетентните органи
1. Всяка държава членка определя компетентните органи, които изпълняват всяко от задълженията, предвидени съгласно различните разпоредби на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на настоящата директива. Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки за определените компетентни органи, отговорни за осигуряване на изпълнението на всяко едно от тези задължения, както и за разпределението на тези задължения, ако има такова.
2. Компетентните органи, посочени в параграф 1, са публични органи, без да се засяга възможността за делегиране на задачи на други субекти, когато това е изрично предвидено в член 29, параграф 4.
Всяко делегиране на задачи на органи, които са различни от посочените в параграф 1, не може да бъде свързано нито с упражняването на правомощие, дадено от държавата, нито с използването на дискреционни правомощия за вземане на решение. Преди делегирането държавите членки изискват от компетентните органи да предприемат всички разумни стъпки, за да се гарантира, че органът, на който се делегират задачи, има капацитета и ресурсите да изпълнява ефективно задачите, и че делегирането се извършва само ако е създадена ясно дефинирана и документирана рамка за изпълнението на каквито и да е делегирани задачи, в която са посочени задачите, които следва да се поемат, и условията, при които те следва да бъдат осъществявани. Тези условия включват клауза, задължаваща въпросния орган да действа и да бъде организиран по такъв начин, че да избягва конфликт на интереси и получаваната информация от осъществяването на делегираните задачи да не бъде използвана некоректно или за възпрепятстване на конкуренцията. Окончателната отговорност за надзора върху съблюдаването на настоящата директива и на мерките за нейното прилагане пада върху компетентния орган или органите, определени в съответствие с параграф 1.
Държавите членки информират Комисията, ЕОЦКП и компетентните органи на другите държави членки за всякакви договорености, постигнати във връзка с делегирането на задачи, включително точните условия, които уреждат това делегиране.
3. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на компетентните органи, посочени в параграфи 1 и 2.
Член 68
Сътрудничество между органите от една и съща държава членка
Ако държава членка определи повече от един компетентен орган за прилагане на разпоредба на настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, то техните конкретни функции биват ясно дефинирани и съответните органи си сътрудничат тясно.
Всяка държава членка изисква такова сътрудничество да се осъществява и между компетентните органи за целите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и компетентните органи, отговорни за надзора върху кредитни и други финансови институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, застрахователни и презастрахователни посредници и застрахователни предприятия в тази държава членка.
Държавите членки изискват от компетентните органи да обменят всяка информация, която е съществена или се отнася за упражняването на техните функции и изпълнението на задълженията им.
Член 69
Надзорни правомощия
1. На компетентните органи се предоставят всички надзорни правомощия, включително правомощия за осъществяването на разследвания и правомощия за налагането на корективни мерки, необходими за изпълняване на задълженията им съгласно настоящата директива и съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Правомощията, посочени в параграф 1, включват най-малко следните:
а)
правомощие на достъп до всякакви документи или други данни от всякакъв вид, които компетентният орган счита, че биха могли да бъдат важни за изпълнението на неговите задължения, и получаването или вземането на копие от тях;
б)
правомощие да изискват или да отправят запитване относно предоставянето на информация от всяко лице, а ако е необходимо - призоваване и разпитване на лице с цел получаване на информацията;
в)
правомощие да извършват проверки на място или разследвания;
г)
правомощие да изискват съществуващите записи на телефонни разговори или електронни комуникации или други записи на пренос на данни, държани от инвестиционен посредник или от кредитна институция или от друг субект, които се регулират от настоящата директива или от Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
правомощие да изискват запорирането или конфискуването на активи; или и двете;
е)
правомощие да наложат временна забрана за извършване на професионална дейност;
ж)
правомощие да изискват от одиторите на лицензирани инвестиционни посредници, на регулирани пазари и на доставчици на услуги за докладване на данни да предоставят информация;
з)
правомощие да отнасят въпроси за наказателно преследване;
и)
правомощие да разрешават на одитори или експерти да извършват проверки или разследвания;
й)
правомощие да изискват или да отправят запитване относно предоставянето на информация, включително цялата съответна документация от всяко лице относно размера и целта на позицията или експозицията, която е формирана посредством стоковия дериват, и относно активи или пасиви на базовия пазар;
к)
правомощие да изискват временното или постоянното прекратяване на практики или поведение, които компетентният орган счита, че са в нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на разпоредбите, приети с оглед на изпълнение на настоящата директива, и предотвратяване на подобно поведение или практика в бъдеще;
л)
правомощие да приемат всякакъв вид мерки, за да гарантират, че инвестиционните посредници, регулираните пазари и другите лица, към които се прилага настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, продължават да спазват законовите изисквания;
м)
правомощие да изискват спирането на финансов инструмент от търговия;
н)
правомощие да изискват отстраняването на финансов инструмент от търговия, независимо от това дали се търгува на регулиран пазар или чрез други търговски системи;
о)
правомощие да изискват от всяко лице да предприеме стъпки за намаляване на размера на позицията или експозицията;
п)
правомощие да ограничават способността на всяко лице да сключва договори за стокови деривати, включително като въвеждат ограничения по отношение на размера на дадена позиция, която всяко лице може да държи по всяко време в съответствие с член 57 от настоящата директива;
р)
правомощие да публикуват съобщения;
с)
правомощие да изискват, доколкото е позволено от националното право, съществуващи записи на пренос на данни, съхранявани от далекосъобщителен оператор, когато съществува основателно подозрение за нарушение и когато такива записи могат да бъдат от значение за разследване на нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014;
т)
правомощие да спрат предлагането или продажбата на финансови инструменти или структурирани депозити, когато са изпълнени условията на членове 40, 41 или 42 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
у)
правомощие да спрат предлагането или продажбата на финансови инструменти или структурирани депозити, ако инвестиционният посредник не е разработил или приложил ефективен процес на одобрение на продукта или по друг начин не е успял да спази член 16, параграф 3 от настоящата директива;
ф)
правомощие да изискват отстраняването на физическо лице от ръководния орган на инвестиционен посредник или пазарен оператор.
До 3 юли 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които транспонират параграфи 1 и 2. Те уведомяват без необосновано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези разпоредби.
Държавите членки гарантират, че имат работещи механизми, които да гарантират, че обезщетение може да бъде платено или може да бъде предприето друго действие за компенсиране в съответствие с националното право за всяка финансова загуба или вреда, понесена в резултат от нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 70
Санкции за нарушения
1. Без да се засягат надзорните правомощия, включително правомощията за осъществяването на разследвания и правомощията за налагането на корективни мерки на компетентните органи в съответствие с член 69 и правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки определят правилата относно тях и гарантират, че техните компетентни органи могат да налагат административни санкции и мерки, приложими за всички нарушения на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, и предприемат всички мерки, необходими за гарантиране на тяхното изпълнение. Тези санкции и мерки са ефективни, пропорционални и възпиращи и се прилагат за нарушения дори когато те не са конкретно посочени в параграфи 3, 4 и 5.
Държавите членки могат да решат да не установяват правила за административни санкции за нарушения, които подлежат на наказателноправни санкции съгласно националното право. В този случай държавите членки съобщават на Комисията съответните разпоредби от наказателното право.
До 3 юли 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП относно законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които транспонират настоящия член, включително всички съответни разпоредби от наказателното право. Държавите членки уведомяват без необосновано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения на тези разпоредби.
2. Държавите членки гарантират, че при нарушаване на задълженията, които са в сила за инвестиционните посредници, пазарните оператори, доставчиците на услуги за докладване на данни, кредитните институции във връзка с инвестиционни услуги или инвестиционни дейности и допълнителни услуги и клоновете на дружества от трети държави в случай на нарушение, могат да бъдат наложени санкции и мерки на членовете на ръководния орган на инвестиционните посредници и на пазарните оператори в зависимост от условията, определени в националното право в области, които не са хармонизирани от настоящата директива, както и на всяко друго физическо или юридическо лице, което съгласно националното право носи отговорност за нарушението.
3. Държавите членки гарантират, че поне нарушение на следните разпоредби от настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 се счита за нарушение на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014:
а)
по отношение на настоящата директива:
i)
член 8, буква б);
ii)
член 9, параграфи 1 - 6;
iii)
член 11, параграфи 1 и 3;
iv)
член 16, параграфи 1 - 11;
v)
член 17, параграфи 1- 6;
vi)
член 18, параграфи 1 - 9 и член 18, параграф 10, първо изречение;
vii)
членове 19 и 20;
viii)
член 21, параграф 1;
ix)
член 23, параграфи 1, 2 и 3;
х)
член 24, параграфи 1 - 5 и 7 - 10 и член 24 параграф 11, първа и втора алинеи;
xi)
член 25, параграфи 1 - 6,
xii)
член 26, параграф 1, второ изречение и член 26, параграфи 2 и 3;
xiii)
член 27, параграфи 1 - 8;
xiv)
член 28, параграфи 1 и 2;
xv)
член 29, параграф 2, първа алинея, член 29, параграф 2, трета алинея, член 29, параграф 3, първо изречение, член 29, параграф 4, първа алинея и член 29, параграф 5;
xvi)
член 30, параграф 1, втора алинея, член 30, параграф 3, втора алинея, първо изречение;
xvii)
член 31, параграф 1, член 31, параграф 2, първа алинея и член 31, параграф 3;
xviii)
член 32, параграф 1, член 32, параграф 2, първа, втора и четвърта алинеи;
xix)
член 33, параграф 3;
xx)
член 34, параграф 2, член 34, параграф 4, първо изречение, член 34, параграф 5, първо изречение, член 34, параграф 7, първо изречение;
xxi)
член 35, параграф 2, член 35, параграф 7, първа алинея, член 35, параграф 10, първо изречение;
xxii)
член 36, параграф 1;
xxiii)
член 37, параграф 1, първа алинея и втора алинея, първо изречение и член 37, параграф 2, първа алинея;
xxiv)
член 44, параграф 1, четвърта алинея, член 44, параграф 2, първо изречение, член 44, параграф 3, първа алинея и член 44, параграф 5, буква б);
xxv)
член 45, параграфи 1 - 6 и параграф 8;
xxvi)
член 46, параграф 1, член 46, параграф 2, букви а) и б);
xxvii)
член 47;
xxviii)
член 48, параграфи 1 - 11;
xxix)
член 49, параграф 1;
xxx)
член 50, параграф 1;
xxxi)
член 51, параграфи 1 - 4 и член 51, параграф 5, второ изречение;
xxxii)
член 52, параграф 1, член 52, параграф 2, първа, втора и пета алинеи;
xxxiii)
член 53, параграфи 1, 2 и 3, член 53, параграф 6, втора алинея, първо изречение и член 53, параграф 7;
xxxiv)
член 54, параграф 1, член 54, параграф 2, първа алинея и член 54, параграф 3;
xxxv)
член 57, параграфи 1 и 2, член 57, параграф 8 и член 57, параграф 10, първа алинея;
xxxvi)
член 58, параграфи 1 - 4;
xxxvii)
член 63, параграфи 1, 3 и 4;
xxxviii)
член 64, параграфи 1 - 5;
xxxix)
член 65, параграфи 1 - 5;
xxxx)
член 66, параграфи 1 - 4; и
б)
по отношение на Регламент (ЕС) № 600/2014:
i)
член 3, параграфи 1 и 3;
ii)
член 4, параграф 3, първа алинея;
iii)
член 6;
iv)
член 7, параграф 1, първо изречение;
v)
член 8, параграфи 1, 3 и 4;
vi)
член 10;
vii)
член 11, параграф 1, трета алинея, първо изречение и член 11, параграф 3, трета алинея;
viii)
член 12, параграф 1;
ix)
член 13, параграф 1;
х)
член 14, параграф 1 и член 14, параграф 2, първо изречение и член 14, параграф 3, второ, трето и четвърто изречение;
xi)
член 15, параграф 1, първа алинея и втора алинея, първо и трето изречение, член 15, параграф 2 и член 15, параграф 4, второ изречение;
xii)
член 17, параграф 1, второ изречение;
xiii)
член 18, параграфи 1 и 2, член 18, параграф 4, първо изречение, член 18, параграф 5, първо изречение, член 18, параграф 6, първа алинея и член 18, параграфи 8 и 9;
xiv)
член 20, параграф 1 и член 20, параграф 2, първо изречение;
xv)
член 21, параграфи 1, 2 и 3;
xvi)
член 22, параграф 2;
xvii)
член 23, параграфи 1 и 2;
xviii)
член 25, параграфи 1 и 2;
xix)
член 26, параграф 1, първа алинея, член 26, параграфи 2- 5, член 26, параграф 6, първа алинея, член 26, параграф 7, първа - пета алинея и осма алинея;
хх)
член 27, параграф 1;
ххi)
член 28, параграф 1 и член 28, параграф 2, първа алинея;
ххii)
член 29, параграфи 1 и 2;
xxiii)
член 30, параграф 1;
xxiv)
член 31, параграфи 2 и 3;
xxv)
член 35, параграфи 1, 2 и 3;
xxvi)
член 36, параграфи 1, 2 и 3;
xxvii)
член 37, параграфи 1 и 3;
xxviii)
членове 40, 41 и 42.
4. За нарушение се счита също предоставянето на инвестиционни услуги или извършването на инвестиционни дейности без изисквания лиценз или одобрение в съответствие със следните разпоредби от настоящата директива или с Регламент (ЕС) № 600/2014:
а)
член 5 или член 6, параграф 2 или членове 34, 35, 39, 44 или 59 от настоящата директива; или
б)
член 7, параграф 1, трето изречение или член 11, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 600/2014.
5. Отказ да се окаже съдействие или да се спазят изискванията при разследване или проверка или искане, обхванати от член 69, също се счита за нарушение на настоящата директива.
6. В случаи на нарушения, посочени в параграфи 3, 4 и 5, държавите членки в съответствие с националното право, предвиждат, че компетентните органи имат правомощия да предприемат и налагат най-малкото следните административни санкции и мерки:
а)
публично изявление, в което се посочва физическото или юридическото лице и естеството на нарушението в съответствие с член 71;
б)
разпореждане, с което се изисква физическото или юридическото лице да прекрати виновното поведение и да не извършва повторно нарушение;
в)
за инвестиционен посредник, пазарен оператор, лицензиран да организира МСТ или ОСТ, регулиран пазар, ОМП, ДКД и ОМД - отнемане или спиране на действието на лиценза на институцията в съответствие с членове 8, 43 и 65;
г)
временна или, за многократни тежки нарушения, постоянна забрана за член на ръководния орган на инвестиционния посредник или за всяко друго физическо лице, за което се счита, че носи отговорност, да заема управленски длъжности в инвестиционни посредници;
д)
временна забрана за инвестиционен посредник да бъде член или участник на регулирани пазари или МСТ или клиент на ОСТ;
е)
за юридическо лице - максимални административни глоби в размер на най-малко 5 000 000 EUR или в държавите членки, чиято парична единица не е евро, съответната равностойност в националната парична единица към 2 юли 2014 г. или до 10 % от общия годишен оборот на юридическото лице, посочен в последните налични счетоводни отчети, одобрени от ръководния орган; когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятие майка, задължено да изготвя консолидирани финансови отчети в съответствие с Директива 2013/34/ЕС, приложимият общ годишен оборот е общият годишен оборот или съответстващият вид приходи в съответствие с приложимите счетоводни законодателни актове, посочени в последните налични консолидирани отчети, одобрени от ръководния орган на предприятието майка, което ръководи останалите предприятия;
ж)
за физическо лице - максимални административни глоби в размер на поне 5 000 000 EUR или - в държавите членки, чиято парична единица не е евро, равностойността в националната парична единица към 2 юли 2014 г.;
з)
максимални административни глоби на стойност най-малко двойния размер на ползата, извлечена вследствие на нарушението, когато размерът на тази полза може да бъде определен, дори този размер да надхвърля максималните суми по букви е) и ж).
7. Държавите членки могат да оправомощят компетентните органи да налагат видове санкции в допълнение към посочените в параграф 6 или да налагат глоби, които надхвърлят сумите, посочени в параграф 6, букви е), ж) и з).
Член 71
Публикуване на решения
1. Държавите членки предвиждат задължението компетентните органи своевременно да публикуват на своята официална интернет страница всяко решение, с което се налага административна санкция или мярка във връзка с нарушения на Регламент (ЕС) № 600/2014 или на националните разпоредби, приети за изпълнението на настоящата директива, след като санкционираното лице бъде уведомено за това решение. При публикуването се посочва най-малко информация за вида и естеството на нарушението и самоличността на отговорните лица. Това задължение не се прилага за решения, с които се налагат мерки за целите на разследване.
Когато обаче на базата на извършена оценка за всеки конкретен случай относно съразмерността на публикуването на личните данни, компетентният орган счита оповестяването на идентификационните данни на юридическите лица или на личните данни на физическите лица за несъразмерно или когато публикуването застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, държавите членки правят необходимото компетентните органи:
а)
да отложат публикуването на решението за налагане на санкцията или мярката до момента, в който основанията те да не бъдат публикувани престанат да съществуват;
б)
да публикуват решението за налагане на санкцията или мярката анонимно по начин, който да съответства на националното право, ако подобно анонимно публикуване гарантира ефективна защита на въпросните лични данни;
в)
изобщо не публикуват решението за налагане на санкция или мярка, в случай че възможностите, посочени в букви а) и б), се считат за недостатъчни, за да се гарантира:
i)
че стабилността на финансовите пазари не би била изложена на опасност;
ii)
пропорционалността на публикуването на такива решения по отношение на мерките, за които се счита, че са от незначителен характер.
Когато се вземе решение за анонимно публикуване на санкция или мярка, публикуването на съответните данни може да бъде отложено за разумен срок, ако се предвижда в рамките на този срок основанията за анонимното публикуване да престанат да съществуват.
2. Когато решението за налагане на санкция или мярка подлежи на обжалване пред съответните съдебни или други органи, компетентните органи публикуват също така незабавно на своята официална интернет страница тази информация и всяка последваща информация относно резултата от това обжалване. Освен това се публикува и всяко решение, с което се отменя предходно решение за налагане на санкция или мярка.
3. Компетентните органи правят необходимото публикуваната в съответствие с настоящия член информация да остане на тяхната официална интернет страница за срок от минимум пет години след публикуването ѝ. Личните данни, които се съдържат в публикацията, се съхраняват на официалната интернет страница на компетентния орган само за необходимия срок в съответствие с приложимите правила за защита на данните.
Компетентните органи информират ЕОЦКП относно всички административни санкции, които са наложени, но не са публикувани в съответствие с параграф 1, буква в), включително всяко обжалване във връзка с тях и резултата от него. Държавите членки правят необходимото компетентните органи да получат информация и окончателното съдебно решение във връзка с всяка наложена наказателноправна санкция и да го представят на ЕОЦКП. ЕОЦКП поддържа централна база данни за санкции, които са му били съобщени, единствено за целите на обмена на информация между компетентните органи. Тази база данни е достъпна само за компетентните органи и се актуализира въз основа на информацията, предоставена от компетентните органи.
4. Държавите членки ежегодно предоставят на ЕОЦКП обобщена информация относно всички санкции и мерки, наложени в съответствие с параграфи 1 и 2. Това задължение не се прилага за мерки за целите на разследване. ЕОЦКП публикува информацията в годишен доклад.
Когато държавите членки са избрали, в съответствие с член 70, да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, указани в посочения член, техните компетентни органи ежегодно предоставят на ЕОЦКП анонимни и обобщени данни относно всички предприети наказателни разследвания и всички наложени наказателноправни санкции. ЕОЦКП публикува данни относно наложените наказателни санкции в годишен доклад.
5. Когато компетентният орган оповестява административна мярка, санкция или наказателноправна санкция, той едновременно докладва за това на ЕОЦКП.
6. Когато публикуваната наказателоправна или административна санкция е наложена на инвестиционен посредник, пазарен оператор, доставчик на услуги за докладване на данни, кредитна институция във връзка с инвестиционни услуги и дейности или допълнителни услуги или клон на дружества от трети държави, лицензирани в съответствие с настоящата директива, ЕОЦКП отбелязва публикуваната санкция в съответния регистър.
7. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение относно процедурите и формулярите за предоставянето на информацията, посочена в настоящия член.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 72
Упражняване на правомощията за надзор и за налагане на санкции
1. Компетентните органи упражняват също така правомощията за надзор, правомощията за осъществяването на разследвания и правомощията за налагането на корективни мерки, посочени в член 69, и правомощията за налагане на санкции, посочени в член 70, в съответствие с техните национални правни рамки:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи;
в)
на своя отговорност като ги делегират на субекти, на които са делегирани задачи съгласно член 67, параграф 2; или
г)
чрез отнасяне на въпросите пред компетентните съдебни органи.
2. Държавите членки гарантират, че при определянето на вида и размера на административна санкция или мярка, наложена при упражняването на правомощията за налагането на санкции по член 70, компетентните органи отчитат всички относими обстоятелства, включително, ако е необходимо:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на физическото или юридическото лице, което е отговорно за нарушението;
в)
финансовите възможности на отговорното физическо или юридическо лице, определени по-специално според общия оборот на отговорното юридическо лице или годишния доход и нетните активи на отговорното физическо лице;
г)
размера на реализираната печалба или избегнатата загуба от отговорното физическо или юридическо лице, доколкото размерът им може да бъде определен;
д)
загубите, произтекли за трети страни в резултат на нарушението, доколкото могат да бъдат определени;
е)
степента на съдействие, която отговорното физическо или юридическо лице оказва на компетентния орган, без да се засяга необходимостта за осигуряване на принудително връщане от това лице на реализираните печалби или избегнатите загуби;
ж)
предходни нарушения на отговорното физическо или юридическо лице.
Компетентните органи могат да вземат предвид допълнителни фактори като посочените в първа алинея, когато определят вида и размера на административните санкции и мерки.
Член 73
Сигнализиране за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи създават ефективни механизми, с които да се предостави възможност за подаването на сигнали до компетентните органи за потенциални или действителни нарушения на разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива.
Механизмите, посочени в първа алинея, включват най-малко:
а)
специфични процедури за получаване на сигнали за потенциални или действителни нарушения и тяхното проследяване, включително установяване на сигурни канали за комуникация за тези сигнали;
б)
подходяща защита за служителите на финансови институции, които сигнализират за нарушения, извършени в рамките на финансовата институция, най-малкото срещу ответни мерки, дискриминация или друг тип несправедливо отношение;
в)
защита на самоличността на лицето, което подава сигнал за нарушение, и на физическото лице, за което се предполага, че е отговорно за нарушението, на всички етапи от производството, освен ако разкриването на самоличността се изисква от националното право във връзка с допълнително разследване или последващо административно или съдебно производство.
2. Държавите членки задължават инвестиционните посредници, пазарните оператори, доставчиците на услуги за докладване на данни, кредитните институции във връзка с инвестиционни услуги или инвестиционни дейности и допълнителни услуги и клоновете на дружества от трети държави да имат действащи подходящи процедури, за да могат служителите им да сигнализират по определен независим и автономен ред за потенциални или действителни нарушения в рамките на институцията.
Член 74
Право на обжалване
1. Държавите членки гарантират, че всяко решение, което е взето съгласно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 600/2014 или съгласно законовите, подзаконовите или административните разпоредби, приети съгласно настоящата директива, е надлежно мотивирано и може да бъде обжалвано пред правораздавателен орган. Правото на обжалване пред правораздавателен орган се прилага също и когато не е взето решение в рамките на шест месеца от подаването на искане за лиценз, което съдържа всички необходими данни.
2. Държавите членки гарантират, че един или повече от следните органи, определени от националното право, също могат да предприемат действия в интерес на потребителите и в съответствие с националното право пред съдилищата или компетентните административни органи за осигуряване на прилагането на Регламент (ЕС) № 600/2014 и на националните разпоредби, приети в изпълнение на настоящата директива:
а)
публични органи или техни представители;
б)
организации на потребителите, които имат законен интерес от защита на потребителите;
в)
професионални организации, които имат законен интерес от действия в защита на членовете си.
Член 75
Извънсъдебен механизъм за жалби на потребители
1. Държавите членки гарантират въвеждането на ефективни процедури за обжалване и обезщетяване в рамките на извънсъдебно уреждане на потребителски спорове относно инвестиционни и допълнителни услуги, предоставяни от инвестиционни посредници, като се използват, когато е уместно, съществуващите органи. Държавите членки гарантират също така, че всички инвестиционни посредници си сътрудничат с един или повече от тези органи, прилагащи процедури за обжалване и обезщетяване.
2. Държавите членки гарантират, че тези органи активно си сътрудничат с аналогичните на тях органи в други държави членки при разрешаването на трансгранични спорове.
3. Компетентните органи уведомяват ЕОЦКП относно посочените в параграф 1 процедури за обжалване и обезщетяване, които съществуват в рамките на тяхната компетентност.
ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на всички извънсъдебни механизми.
Член 76
Професионална тайна
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи, всички лица, които работят или са работили за компетентните органи, или органите, на които са делегирани задачи съгласно член 67, параграф 2, както и одитори и експерти, действащи по нареждане на компетентните органи, са обвързани от задължението за професионална тайна. Те не разкриват никаква поверителна информация, която могат да получават при изпълнението на задълженията си, освен в съкратена или обобщена форма, така че отделните инвестиционни посредници, пазарните оператори, регулираните пазари или всяко друго лице да не могат да бъдат идентифицирани, без да се засягат изискванията на националното наказателно или данъчно право или другите разпоредби на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Когато инвестиционен посредник, пазарен оператор или регулиран пазар е обявен в несъстоятелност или е открито производство по ликвидация, поверителната информация, която не засяга трети лица, може да бъде разгласявана в граждански или търговски съдебни производства, ако е необходима за провеждането на производствата.
3. Без да се засягат изискванията на националното наказателно или данъчно право, компетентните органи, институции или физически или юридически лица, различни от компетентните органи, които получават поверителна информация съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си и за упражняването на функциите си, а в случая на компетентните органи - съгласно обхвата на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, или в случая на други органи, институции или физически или юридически лица - за целите, за които такава информация им е била предоставена и/или в контекста на административни или съдебни производства, които са конкретно свързани с упражняването на тези функции. Когато обаче компетентният орган или друг орган, институция или лице, което предава информацията, изрази съгласие, органът, който получава информацията, може да я използва за други цели.
4. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, е предмет на правилата за професионална тайна, установени в настоящия член. Независимо от това този член не препятства компетентните органи да обменят или предават поверителна информация в съответствие с настоящата директива или с Регламент (ЕС) № 600/2014 и с други директиви или регламенти, приложими към инвестиционни посредници, кредитни институции, пенсионни фондове, ПКИПЦК, АИФ, застрахователни и презастрахователни посредници, застрахователни предприятия, регулирани пазари или пазарни оператори, ЦК, ЦДЦК, или по друг начин - със съгласието на компетентния орган или друг орган, институция или физическо или юридическо лице, което е съобщило информацията.
5. Настоящият член не препятства компетентните органи да обменят или предават поверителна информация в съответствие с националното право, която не е получена от компетентния орган на друга държава членка.
Член 77
Отношения с одитори
1. Държавите членки гарантират, че всяко лице, което е оправомощено по смисъла на Директива 2006/43/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (49), осъществяващо в инвестиционен посредник, регулиран пазар или доставчик на услуги за докладване на данни задачата, описана в член 34 от Директива 2013/34/ЕС или член 73 от Директива 2009/65/ЕО или всяка друга определена със закон задача, има най-малкото задължението своевременно да съобщава на компетентните органи всеки факт или решение относно това предприятие, с които това лице се е запознало при осъществяването на тази задача и които могат да:
а)
представляват съществено нарушение на законовите, подзаконовите или административните разпоредби, съдържащи условията, които регулират лицензирането или осъществяването на дейността на инвестиционните посредници;
б)
засягат непрекъснатото функциониране на инвестиционния посредник;
в)
водят до отказ за заверяване на отчетите или до изразяването на резерви.
Това лице има също и задължението да съобщава всякакви факти и решения, с които се запознава при осъществяването на една от посочените в първата алинея задачи в предприятие, което има тесни връзки с инвестиционния посредник, в което лицето осъществява тази задача.
2. Добросъвестното съобщаване пред компетентните органи на всякакъв факт или решение, посочени в параграф 1, от лица, които са оправомощени по смисъла на Директива 2006/43/ЕО, няма да представлява нарушение на каквото и да е договорно или правно ограничение за разгласяването на информация и няма за последица каквато и да е отговорност за тези лица.
Член 78
Защита на данните
Обработването на лични данни, събрани при или за упражняването на надзорни правомощия, включително правомощия за разследване, съгласно настоящата директива, се извършва в съответствие с националното право за изпълнение на Директива 95/46/ЕО и в съответствие с Регламент (ЕО) № 45/2001, където е приложимо.
ГЛАВА II
Сътрудничество между компетентните органи на държавите членки и с ЕОЦКП
Член 79
Задължение за сътрудничество
1. Компетентните органи на различните държави членки си сътрудничат помежду си, когато това е необходимо за изпълнението на задълженията им съгласно настоящата директива или съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014, като използват правомощията си, независимо дали са установени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014, или в националното право.
Когато държавите членки са избрали в съответствие с член 70 да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, указани в посочения този член, те гарантират, че са въведени подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия да осъществяват връзка със съдебните органи в рамките на тяхната юрисдикция, за да получават конкретна информация относно наказателните разследвания или производства, започнати по възможни нарушения на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014, и да я предоставят на други компетентни органи и на ЕОЦКП, за да изпълнят задължението си да си сътрудничат помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014.
Компетентните органи съдействат на компетентните органи на другите държави членки. По-специално, те обменят информация и си сътрудничат във всякакви дейности, свързани с разследване или надзор.
Компетентните органи могат също да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на глоби.
За да се улесни и ускори сътрудничеството, и по-специално обменът на информация, държавите членки определят един компетентен орган като звено за контакт за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014. Държавите членки съобщават на Комисията, ЕОЦКП и на другите държави членки наименованията на органите, определени да получават искания за обмен на информация или за сътрудничество съгласно настоящия параграф. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница и поддържа актуален списък на тези органи.
2. Когато, като се вземе предвид ситуацията на пазарите на ценни книжа в приемащата държава членка, операциите на място на търговия, което е установило клонове в приемащата държава членка, са станали от значителна важност за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентните за мястото на търговия органи в държавата членка по произход и в приемащата държава членка предприемат необходимите мерки за сътрудничество.
3. Държавите членки предприемат необходимите административни и организационни мерки за улесняване на помощта, предвидена в параграф 1.
Компетентните органи могат да използват правомощията си за целите на сътрудничеството, дори когато поведението, което е предмет на разследване, не представлява нарушение на която и да е разпоредба в сила в тази държава членка.
4. Когато компетентният орган има основателни причини да се съмнява, че субекти, върху които не упражнява надзор, извършват или са извършили на територията на друга държава членка действия, които са в нарушение на разпоредбите на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014, той по възможно най-точен начин уведомява компетентния орган на другата държава членка и ЕОЦКП за това. Уведоменият компетентен орган на другата държава членка предприема подходящи действия. Той информира уведомяващия компетентен орган и ЕОЦКП за резултата от действията и, доколкото е възможно, за важни събития, които са настъпили междувременно. Настоящият параграф не засяга правомощията на уведомяващия компетентен орган.
5. Без да се накърняват параграфи 1 и 4, компетентните органи уведомяват ЕОЦКП и други компетентни органи относно подробности за:
а)
искания за намаляване на размера на позиция или експозиция съгласно член 69, параграф 2, буква о);
б)
ограничаване на правото на лица да сключват договори за стоков дериват съгласно член 69, параграф 2, буква п).
Уведомлението включва по целесъобразност подробности относно искането или запитването по член 69, параграф 2, буква ѝ), включително името на лицето или лицата, до които е отправено, и причините за него, както и обхвата на ограниченията, въведени съгласно член 69, параграф 2, буква п), включително засегнатото лице, приложимите финансови инструменти, всякакви ограничения за размера на позициите, които лицето може да държи по всяко време, всякакви изключения от ограниченията, предоставени в съответствие с член 57, и основанията за тях.
Уведомяването се извършва най-малко 24 часа преди момента, от който се планира действията или мерките да влязат в сила. При извънредни обстоятелства компетентният орган може да извърши уведомяването по-малко от 24 часа преди момента, от който се планира мярката да влезе в сила, ако не може да даде предизвестие от 24 часа.
Компетентният орган на държава членка, който получи уведомление по настоящия параграф, може да вземе мерки в съответствие с член 69, параграф 2, буква о) или буква п), ако счита, че мярката е необходима, за да може другият компетентен орган да постигне целта си. Компетентният орган също дава предизвестие съгласно настоящия параграф, когато планира да вземе мерки.
Когато действие съгласно буква а) или б) от първата алинея на настоящия параграф се отнася до енергийни продукти на едро, компетентният орган уведомява и Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, създадена съгласно Регламент (ЕО) № 713/2009.
6. По отношение на квотите на емисии компетентните органи си сътрудничат с публичните органи, отговарящи за надзора на спот пазарите и пазарите за търгове, както и с компетентните органи, администраторите на регистри и други публични органи, отговарящи за надзора на спазването на изискванията по Директива 2003/87/ЕО, за да са сигурни, че могат да получат консолидирана информация за пазарите за търговия с квоти на емисии.
7. По отношение на селскостопанските стокови деривати компетентните органи докладват и сътрудничат на публичните органи, компетентни за надзора, администрирането и регулирането на физическите селскостопански пазари съгласно Регламент (ЕС) № 1308/2013.
8. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 за определяне на критериите, въз основа на които операциите на място на търговия в приемащата държава членка биха могли да се считат за операции от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка.
9. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за договореностите за сътрудничество, посочени в параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 80
Сътрудничество между компетентните органи по дейности за надзор, проверки на място или разследвания
1. Компетентният орган на дадена държава членка може да поиска сътрудничество от компетентния орган на друга държава членка в надзорна дейност, в проверка на място или при разследване. В случая на инвестиционни посредници, които са отдалечени членове или участници на регулиран пазар, органът, компетентен за регулирания пазар, може да избере да се обърне към тях пряко, при което информира по съответен начин компетентния орган на държавата членка по произход на отдалечения член или участник.
Когато компетентен орган получи искане за проверка на място или разследване, в рамките на правомощията си той:
а)
самостоятелно извършва проверките или разследванията;
б)
разрешава на запитващия орган да извърши проверката или разследването;
в)
разрешава на одитори или експерти да извършат проверката или разследването.
2. С цел сближаване на надзорните практики ЕОЦКП може да участва в дейностите на колегиите от надзорни орани, включително при проверки на място или разследвания, провеждани съвместно от два или повече компетентни органа в съответствие с член 21 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на регулаторни технически стандарти с цел определяне на информацията, която се обменя между компетентните органи при сътрудничеството в областта на надзорната дейност, проверките на място или разследванията.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на регулаторни технически стандарти до 3 юли 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приема посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за сътрудничеството между компетентните органи в областта на надзорната дейност, проверките на място и разследванията.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 81
Обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки, които са определени като звена за контакт за целите на настоящата директива и на Регламент (ЕС) № 600/2014 в съответствие с член 79, параграф 1 от настоящата директива, незабавно предоставят един на друг необходимата информация за целите на изпълнението на задълженията на компетентните органи, които са определени в съответствие с член 67, параграф 1, от настоящата директива, изложени в разпоредбите, приети съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014.
Компетентните органи, които обменят информация с други компетентни органи съгласно настоящата директива или Регламент (ЕС) № 600/2014, могат да посочват в момента на предаването, че тази информация не трябва да бъде публикувана без тяхното изрично съгласие, в който случай информацията може да бъде обменяна единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си.
2. Компетентният орган, който е определен като звено за контакт в съответствие с член 79, параграф 1, може да предава информацията, получена съгласно параграф 1 от настоящия член и членове 77 и 88, на органите, посочени в член 67, параграф 1. Последните не я предават на други органи или физически или юридически лица без изричното съгласие на компетентния орган, който я е предал, и единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си, освен при надлежно обосновани обстоятелства. В последния случай звеното за контакт незабавно уведомява звеното за контакт, което е изпратило информацията.
3. Органите, посочени в член 71, както и други органи или физически и юридически лица, които получават поверителна информация съгласно параграф 1 от настоящия член или съгласно членове 77 и 88, могат да я използват единствено при изпълнението на задълженията си, и по-специално:
а)
да проверяват дали условията, уреждащи започването на дейност на инвестиционни посредници, са изпълнени и да улесняват мониторинга, на неконсолидирана или консолидирана основа, върху извършването на тази дейност, особено по отношение на изискванията за капиталова адекватност, наложени от Директива 2013/36/ЕС, административните и счетоводните процедури и механизмите за вътрешен контрол;
б)
да извършват мониторинг на правилното функциониране на местата на търговия;
в)
да налагат санкции;
г)
в административни жалби срещу решения на компетентните органи;
д)
в съдебни производства, възбудени по член 74;
е)
в извънсъдебния механизъм за жалби на инвеститори, предвиден в член 75.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за обмена на информация.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. Нито настоящият член, нито член 76 или член 88 не възпрепятстват компетентния орган да предава на ЕОЦКП, на Европейския съвет за системен риск, на централните банки, на ЕСЦБ и на ЕЦБ, в качеството им на парични институции и, когато е уместно, на други публични органи, които отговорят за надзора върху платежните системи и системите за сетълмент, поверителна информация, предназначена за изпълнението на техните задачи. По същия начин тези органи или институции не са възпрепятствани да предават такава информация на компетентните органи, когато последните се нуждаят от нея за изпълнението на функциите си, предвидени в настоящата директива или в Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 82
Обвързваща медиация
1. Компетентните органи могат да уведомят ЕОЦКП за случаи на отхвърляне или на непредприемане на действия в разумен срок по направено искане за едно от следните:
а)
за извършване на надзорна дейност, проверка на място или разследване, както е предвидено в член 80; или
б)
за обмен на информация, както е предвидено в член 81.
2. В посочените в параграф 1 случаи ЕОЦКП може да предприеме действия в съответствие с член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, без да се засягат възможностите за отказ от предприемане на действия по искане за информацията, предвидена в член 83 от настоящата директива, и възможността ЕОЦКП да предприеме действия в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 83
Отказ за сътрудничество
Компетентният орган може да откаже да действа при искане за сътрудничество при извършването на разследване, проверка на място или надзорна дейност, както е предвидено в член 84, или да обменя информация, както е предвидено в член 81, само когато:
а)
вече са възбудени съдебни производства по отношение на същите действия и същите лица пред органите на държавата членка, към която е отправено искането;
б)
вече е постановено окончателно съдебно решение по отношение на същите лица и същите действия в държавата членка, към която е отправено искането.
В случай на такъв отказ компетентният орган уведомява съответно запитващия компетентен орган и ЕОЦКП, като предоставя възможно най-подробна информация.
Член 84
Консултация преди издаване на лиценз
1. Компетентните органи на другата засегната държава членка се консултират преди издаването на лиценз на инвестиционен посредник, който е някое от следните:
а)
дъщерно предприятие на инвестиционен посредник или пазарен оператор или кредитна институция с лиценз в друга държава членка;
б)
дъщерно предприятие на предприятието майка на инвестиционния посредник или кредитната институция с лиценз в друга държава членка;
в)
контролиран от същите физически или юридически лица, които контролират инвестиционен посредник или кредитна институция с лиценз в друга държава членка.
2. Компетентният орган на държавата членка, отговорна за надзора върху кредитни институции или застрахователни предприятия, се консултира преди издаването на лиценз на инвестиционен посредник или на пазарен оператор, който е някое от следните:
а)
дъщерно предприятие на кредитна институция или застрахователно предприятие, лицензирани в Съюза;
б)
дъщерно предприятие на предприятието майка на кредитна институция или застрахователно предприятие, лицензирани в Съюза;
в)
контролиран от същото лице, физическо или юридическо, което контролира кредитната институция или застрахователното предприятие, лицензирани в Съюза.
3. Съответните компетентни органи, посочени в параграфи 1 и 2, по-специално се консултират един с друг, когато оценяват уместността на акционерите или членовете и репутацията и опита на лицата, които действително управляват стопанската дейност на друго предприятие от същата група. Те обменят цялата информация относно уместността на акционерите или членовете и репутацията и опита на лицата, които действително управляват стопанската дейност, която е от значение за другите засегнати компетентни органи по отношение на издаването на лиценз, както и на текущата оценка на изпълнението на оперативните условия.
4. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение с цел установяване на стандартни формуляри, образци и процедури за консултации с други компетентни органи преди издаването на лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията проектите на технически стандарти за изпълнение до 3 януари 2016 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приема посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 85
Правомощия на приемащите държави членки
1. Приемащите държави членки предвиждат, че за статистически цели компетентният орган може да изисква от всички инвестиционни посредници с клонове на тяхна територия периодичен отчет за дейността на тези клонове.
2. При изпълнението на отговорностите си съгласно настоящата директива приемащите държави членки предвиждат, че компетентният орган може да изисква от клоновете на инвестиционни посредници да предоставят необходимата информация за извършването на мониторинг върху съблюдаването от тях на стандартите, определени от приемащата държава членка, които се прилагат към тях в случаите, предвидени в член 35, параграф 8. Тези изисквания не могат да бъдат по-строги от тези, които същата държава членка прилага към установените предприятия за извършването на мониторинг върху спазването от тях на същите стандарти.
Член 86
Предпазни мерки, които следва да се предприемат от приемащите държави членки
1. Когато компетентният орган на приемащата държава членка има ясни и очевидни причини да счита, че инвестиционен посредник, който действа на неговата територия, нарушава при свободното предоставяне на услугите задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, или че инвестиционен посредник, който има клон на неговата територия, нарушава задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, които не дават правомощия на компетентния орган на приемащата държава членка, той отнася тези разкрития пред компетентния орган на държавата членка по произход.
Ако въпреки мерките, предприети от компетентния орган на държавата членка по произход, или тъй като тези мерки са неподходящи, инвестиционният посредник продължава да действа по начин, който несъмнено е във вреда на интересите на инвеститорите на приемащата държава членка или за нормалното функциониране на пазарите, се прилага следното:
а)
след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, компетентният орган на приемащата държава членка предприема всички подходящи мерки, необходими за защита на инвеститорите и за правилното функциониране на пазарите, като те включват възможността за предотвратяване на извършването от инвестиционните посредници - нарушители на всякакви последващи сделки на техните територии. Комисията и ЕОЦКП се уведомяват за тези мерки без необосновано забавяне; и
б)
компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Когато компетентните органи на приемащата държава членка установят, че инвестиционен посредник с клон на територията ѝ нарушава правните или подзаконовите разпоредби, приети в тази държава членка съгласно разпоредбите на настоящата директива и даващи правомощия на компетентните органи на приемащата държава членка, тези органи изискват от съответния инвестиционен посредник да преустанови неправомерното положение.
Ако съответният инвестиционен посредник не предприеме необходимите мерки, компетентните органи на приемащата държава членка предприемат всички необходими мерки, за да се осигури преустановяването от съответния инвестиционен посредник на неправомерното положение. Характерът на тези мерки се съобщава на компетентните органи на държавата членка по произход.
Ако въпреки мерките, предприети от приемащата държава членка, инвестиционният посредник продължава да нарушава посочените в първа алинея правни или подзаконови разпоредби, които са в сила в приемащата държава членка, компетентният орган на приемащата държава членка, след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички подходящи мерки, необходими за защита на инвеститорите и за правилното функциониране на пазарите. Комисията и ЕОЦКП биват уведомявани за тези мерки без необосновано забавяне.
Освен това компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Когато компетентният орган на приемащата държава членка за регулирания пазар, МСТ или ОСТ има ясни и очевидни причини да счита, че такъв регулиран пазар, МСТ или ОСТ нарушават задълженията, произтичащи от разпоредбите, приети съгласно настоящата директива, той отнася тези разкрития пред компетентния орган на държавата членка по произход на регулирания пазар, МСТ или ОСТ.
Ако въпреки мерките, предприети от компетентния орган на държавата членка по произход, или тъй като тези мерки са неподходящи, този регулиран пазар или МСТ или ОСТ продължава да действа по начин, който несъмнено е във вреда на интересите на инвеститорите на приемащата държава членка или на нормалното функциониране на пазарите, компетентният орган на приемащата държава членка, след като информира компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички необходими мерки за защита на инвеститорите и на правилното функциониране на пазарите, като това включва възможността за предотвратяване на предоставянето на системите на този регулиран пазар или МСТ или ОСТ на отдалечени членове или участници, установени в приемащата държава членка. Комисията и ЕОЦКП биват уведомявани за тези мерки без необосновано забавяне.
Освен това компетентният орган на приемащата държава членка може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, които са му предоставени съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Всяка мярка, приета съобразно параграфи 1, 2 или 3, включваща санкции или ограничения за дейността на инвестиционен посредник или на регулиран пазар, бива надлежно мотивирана и съобщавана на съответния инвестиционен посредник или регулиран пазар.
Член 87
Сътрудничество и обмен на информация с ЕОЦКП
1. Компетентните органи си сътрудничат с ЕОЦКП за целите на настоящата директива в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. Компетентните органи предоставят на ЕОЦКП без необосновано забавяне цялата необходима информация за изпълнение на задълженията му съгласно настоящата директива и съгласно Регламент (ЕС) № 600/2014 и в съответствие с членове 35 и 36 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
Сътрудничество с трети държави
Член 88
Обмен на информация с трети държави
1. Държавите членки и - в съответствие с член 33 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 - ЕОЦКП могат да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с компетентните органи на трети държави, само ако по отношение на разкриваната информация са осигурени гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малкото еквивалентни на тези, изисквани съгласно член 76. Този обмен на информация трябва да има за цел изпълнение на задачите на тези компетентни органи.
Държавите членки предават лични данни на трета държава в съответствие с глава IV от Директива 95/46/ЕО.
ЕОЦКП предава лични данни на трета държава в съответствие с член 9 от Регламент (ЕС) № 45/2001.
Държавите членки и ЕОЦКП могат също така да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с органи, институции и физически или юридически лица на трети държави, които отговарят за една или повече от следните дейности:
а)
надзор върху кредитни институции, други финансови институции, застрахователни предприятия и надзор върху финансовите пазари;
б)
ликвидация и несъстоятелност на инвестиционни посредници и други подобни процедури;
в)
извършване на законоустановени одити на счетоводните баланси на инвестиционни посредници и други финансови институции, кредитни институции и застрахователни предприятия, при изпълнението на техните надзорни функции, или управление на компенсационни схеми, при изпълнението на техните функции;
г)
надзор върху органи, участващи в ликвидацията и несъстоятелността на инвестиционни посредници и други подобни процедури;
д)
надзор върху лица, натоварени с извършването на законоустановен одит на счетоводните баланси на застрахователни предприятия, кредитни институции, инвестиционни посредници и други финансови институции;
е)
надзор върху лица, търгуващи на пазарите за търговия с квоти с емисии, с цел да се осигури консолидиран преглед на финансовите пазари и спот пазарите;
ж)
надзор върху лица, търгуващи на пазарите за селскостопански стокови деривати, с цел да се осигури консолидиран преглед на финансовите пазари и спот пазарите.
Посочените в трета алинея споразумения за сътрудничество могат да бъдат сключени само ако по отношение на разкриваната информация са осигурени гаранции за запазване на професионалната тайна, които са най-малкото еквивалентни на тези, изисквани съгласно член 76. Този обмен на информация има за цел изпълнението на задачите на тези органи, институции, физически или юридически лица. Ако споразумението за сътрудничество включва предаване на лични данни от държава членка, то е в съответствие сспазва глава IV от Директива 95/46/ЕО, а в случай на предаване на лични данни от ЕОЦКП - на Регламент (ЕО) № 45/2001.
2. Когато информацията е с произход от друга държава членка, тя не може да бъде разкривана без изричното съгласие на компетентните органи, които са я предали, и, когато е подходящо, единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си. Същата разпоредба се прилага за информацията, предоставена от компетентните органи на трета държава.
ДЯЛ VII
ДЕЛЕГИРАНИ АКТОВЕ
Член 89
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2, втора алинея, член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, се предоставя на Комисията за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2, втора алинея член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за акта едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 3, член 4, параграф 1, точка 2 втора алинея, член 4, параграф 2, член 13, параграф 1, член 16, параграф 12, член 23, параграф 4, член 24, параграф 13, член 25, параграф 8, член 27, параграф 9, член 28, параграф 3, член 30, параграф5, член 31, параграф 4, член 32, параграф 4, член 33, параграф 8, член 52, параграф 4, член 54, параграф 4, член 58, параграф 6, член 64, параграф 7, член 65, параграф 7 и член 79, параграф 8, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 90
Доклади и преглед
1. Преди 3 март 2019 г. Комисията, след консултации с ЕОЦКП, представя доклад пред Европейския парламент и Съвета относно:
а)
функционирането на ОСТ, включително специфичното използване от тяхна страна на търговия за собствена сметка, опосредена чрез насрещни сделки, като взема предвид надзорния опит, придобит от компетентните органи, броя на лицензираните ОСТ в Съюза и техния пазарен дял, и по-конкретно като проучва дали са необходими корекции в определението на ОСТ и дали наборът от финансови инструменти, обхванати от категорията ОСТ, продължава да бъде целесъобразен;
б)
функционирането на режима на пазарите за растеж на МСП, като се вземе предвид броят на МСТ, регистрирани като пазари за растеж на МСП, броят на действащите на тези пазари емитенти и съответните търгувани обеми.
По-специално в доклада се прави оценка дали прагът по член 33, параграф 3, буква а) продължава да е подходящият минимум за постигането на целите за пазарите за растеж на МСП, както е посочено в настоящата директива;
в)
влиянието на изискванията по отношение на алгоритмичната търговия, включително високочестотния способ за алгоритмична търговия;
г)
опита с механизма за забрана на някои продукти или практики, като се вземе предвид броят на случаите, при които механизмите са били използвани и тяхното отражение;
д)
прилагането на административните и наказателноправните санкции, и по-специално необходимостта от по-нататъшно хармонизиране на административните санкции, установени за нарушаването на изискванията, определени в настоящата директива и в Регламент (ЕС) № 600/2014;
е)
въздействието от прилагането на ограниченията за позициите и управлението на позициите относно ликвидността, пазарната злоупотреба и правилното ценообразуване и условията за сетълмент на пазарите за стокови деривати;
ж)
развитието при цените съгласно данните, необходими за прозрачността преди и след сключването на сделките, получени от регулирани пазари, МСТ, ОСТ и ОМП;
з)
въздействието на изискването за оповестяване на всякакви такси, комисиони и непарични облаги във връзка с предоставянето на инвестиционна услуга или на допълнителна услуга на клиента в съответствие с член 24, параграф 9, включително неговото въздействие върху правилното функциониране на вътрешния пазар във връзка с трансграничните инвестиционни съвети.
2. Комисията, след консултации с ЕОЦКП, представя доклади пред Европейския парламент и Съвета относно функционирането на консолидираните отчети, установени в съответствие с дял V. Докладът във връзка с член 65, параграф 1 се представя до 3 септември 2018 г.. Докладът във връзка с член 65, параграф 2 се представя до 3 септември 2020 г.
Докладите, посочени в алинея първа, оценяват функционирането на консолидираните отчети съгласно следните критерии:
а)
достъпността и навременното предоставяне на информация след сключването на сделки в консолидирана форма, обхващаща всички сделки независимо от това дали са осъществени или не са осъществени на места за търговия;
б)
достъпността и навременното предоставяне на пълната и частичната информация след сключването на сделката, която е с високо качество, във формат, който да е лесно достъпен и използваем за всички участници на пазара при подходящи търговски условия.
Когато Комисията излезе със заключение, че ДКД не са предоставили информация по начин, който да отговаря на критериите съгласно втора алинея, Комисията придружава доклада си с искане до ЕОЦКП за започване на съгласувана процедура за определяне, посредством ръководена от ЕОЦКП процедура за възлагане на обществена поръчка, на търговско образувание, което да изготвя консолидирани отчети. ЕОЦКП започва процедурата, след като получи искането на Комисията, като спазва посочените в искането на Комисията условия и в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (50).
3. Когато е започната процедурата, посочена в параграф 2, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89, с които се изменят членове 59 - 65 и приложение I, раздел Г от настоящата директива, както и член 2, параграф 1, точка 19 от Регламент (ЕС) № 600/2014, като се уточняват мерки за:
а)
определяне на срока на договора за назначаване на търговското образувание, което да изготвя консолидирани отчети, и реда и условията за подновяване на договора и за откриване на нова процедура за възлагане на обществена поръчка;
б)
постановяване, че търговското образувание, изготвящо консолидирани отчети, има изключителните правомощия да извършва тази дейност и никое друго образувание няма лиценз да работи като ДКД в съответствие с член 59;
в)
предоставяне на правомощия на ЕОЦКП да гарантира спазването на условията по търга от страна на търговското образувание, определено чрез възлагане на обществена поръчка да изготвя консолидирани отчети;
г)
гарантиране, че информацията след сключването на сделката, предоставена от търговското образувание, което изготвя консолидирания отчет, е с високо качество, във формат, който е лесно достъпен и използваем за всички пазарни участници, и в консолидирана форма, която обхваща целия пазар;
д)
гарантиране, че информацията след сключването на сделката се предоставя при подходящи търговски условия, както в консолидирана, така и в неконсолидирана форма, и отговаря на потребностите на ползвателите на тази информация в целия Съюз;
е)
гарантиране, че местата на търговия и ОМП предоставят достъп до своята търговска информация на търговското образувание, изготвящо консолидирани отчети, и определено чрез процедура на възлагане на обществена поръчка, управлявана от ЕОЦКП, на разумна цена;
ж)
уточняване на механизъм за действие, приложим, когато търговското образувание, определено чрез възлагане на обществена поръчка да изготвя консолидирани отчети, не спазва условията по търга;
з)
уточняване на механизъм, съгласно който ДКД, лицензирани по член 59, могат да продължат да изготвят консолидирани отчети, когато правомощието, предвидено в буква б) от настоящия параграф, не е използвано или когато не е определено образувание чрез възлагане на обществена поръчка до приключването на нова процедура за възлагане на обществена поръчка и определянето на търговско образувание, което да изготвя консолидирани отчети.
4. До 1 януари 2018 г. Комисията изготвя доклад, след консултации с ЕОЦКП и Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, за оценка на потенциалното въздействие върху цените на енергията и върху функционирането на енергийния пазар, както и приложимостта и ползите по отношение на намаляването на рисковете от контрагента и системните рискове и преките разходи, свързани с договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които подлежат на задължението за клиринг, посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012, на техниките за намаляване на риска, посочени в член 11, параграф 3 от посочения регламент, и тяхното включване при изчисляването на клиринговия праг в съответствие с член 10 от посочения регламент.
Ако счете, че включването на тези договори не би било приложимо и полезно, Комисията представя, по целесъобразност, законодателно предложение пред Европейския парламент и Съвета. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 89 от настоящата директива за удължаване на 42-месечния срок, посочен в член 95, параграф 1 от настоящата директива, веднъж с две години и още веднъж с една година.
Член 91
Изменения на Директива 2002/92/ЕО
Директива 2002/92/ЕО се изменя, както следва:
1)
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в точка 3, втората алинея се заменя със следното:
„С изключение на глава III A от настоящата директива дейностите, когато се предприемат от застрахователно предприятие или от служител на застрахователно предприятие, действащо на отговорност на застрахователното предприятие, не се смятат за застрахователно посредничество или застрахователно разпространение“;
б)
добавя се следната точка:
„13)
За целите на глава IIIA „инвестиционен застрахователен продукт“ означава застрахователен продукт, който предлага стойност на падеж или откупна стойност, които са изцяло или частично изложени, пряко или непряко, на колебанията на пазара и не включва:
а)
общозастрахователни продукти, както са изброени в приложение I от Директива 2009/138/ЕО (Класове общо застраховане);
б)
животозастрахователни договори, при които обезщетенията съгласно договора се изплащат само в случай на смърт или по отношение на неработоспособност поради злополука, заболяване или недъг;
в)
пенсионни продукти, които съгласно националното право са признати като имащи основната цел да осигурят на инвеститора доходи след пенсионирането и които му дават правото на определени доходи;
г)
официално признати схеми за професионално пенсионно осигуряване, които попадат в обхвата на Директива 2003/41/ЕО или Директива 2009/138/ЕО;
д)
индивидуални пенсионни продукти, които съгласно националното право изискват финансов принос от работодателя и при които работодателят или работникът не може да избира пенсионния продукт или доставчик.“;
2)
Създава се следната глава:
„ГЛАВА IIIА
Допълнителни изисквания за защита на клиентите във връзка с инвестиционните застрахователни продукти
Член 13а
Обхват
При спазване на изключението в член 2, параграф 3, втора алинея настоящата глава установява допълнителни изисквания за дейностите по застрахователно посредничество и за преките продажби, извършвани от застрахователни предприятия, когато те се извършват във връзка с продажбата на основаващи се на застраховане инвестиционни продукти. Тези дейности се разглеждат като дейности по разпространението на застраховки.
Член 13б
Предотвратяване на конфликти на интереси
Всеки застрахователен посредник или всяко застрахователно предприятие поддържа и прилага ефективни организационни и административни разпоредби с оглед на предприемането на всички разумни мерки за предотвратяването на конфликти на интереси, както са определени в член 13в, които по неблагоприятен начин засягат интересите на неговите клиенти.
Член 13в
Конфликти на интереси
1. Държавите членки изискват от застрахователните посредници и застрахователните предприятия да предприемат всички подходящи мерки за установяване на конфликтите на интереси между тях, включително техните ръководители, служители и обвързани застрахователни посредници, или всяко лице, пряко или косвено свързано с тях чрез отношение на контрол, и техните клиенти или между отделните клиенти, които възникват в процеса на извършването на дейностите по разпространението на застраховки.
2. Когато организационните или административните правила, въведени от застрахователен посредник или застрахователно предприятие в съответствие с член 13б за управлението на конфликти на интереси, не са достатъчни да гарантират с необходимата сигурност, че ще бъдат предотвратени рискове от накърняване на интересите на клиенти, то застрахователният посредник или застрахователното предприятие разкрива по ясен начин на клиента общия характер и/или източниците на конфликти на интереси преди да сключи сделки за негова сметка.
3. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 13д за:
а)
определяне на мерките, които може основателно да се очаква да бъдат предприети от застрахователните посредници или застрахователните предприятия за идентифициране, предотвратяване, управление и разкриване на конфликтите на интереси, когато извършват дейности по разпространението на застраховки;
б)
установяване на подходящи критерии за определяне на видовете конфликти на интереси, чието наличие може да увреди интересите на клиентите или на потенциалните клиенти на застрахователния посредник или на застрахователното предприятие.
Член 13г
Общи принципи и предоставяне на информация на клиентите
1. Държавите членки гарантират, че при извършване на дейности по разпространението на застраховки застрахователните посредници или застрахователните предприятия действат честно, коректно и професионално съгласно най-добрия интерес на клиентите си.
2. Всяка информация, включително маркетингови съобщения, предавана от застрахователния посредник или застрахователното предприятие на клиенти или потенциални клиенти, трябва да е вярна и ясна и да не е подвеждаща. Маркетинговите съобщения трябва да са ясно означени като такива.
3. Държавите членки могат да забранят приемането или получаването на такси, комисиони или други парични облаги, платени или предоставени на застрахователни посредници или на застрахователни предприятия, от всяка трета страна или лице, действащо за сметка на трета страна, във връзка с разпространението на основаващи се на застраховане инвестиционни продукти на клиенти.
Член 13д
Упражняване на делегирането
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. На Комисията се предоставят правомощия за приемане на делегирани актове, посочени в член 13в, за неопределен срок, считано от 2 юли 2014 г.
3. Делегираните правомощия по член 13в може да бъдат оттеглени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията уведомява за акта едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 13в, влиза в сила само ако нито Европейският парламент нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след уведомяването на Европейския парламент и Съвета за акта или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.“
Член 92
Изменения на Директива 2011/61/ЕС
Директива 2011/61/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 4, параграф 1, буква с) се създава следната буква:
„vii)
държава членка, различна от държавата членка по произход, в която лице, управляващо АИФ от ЕС, предоставя услугите, посочени в член 6, параграф 4;“;
2)
Член 33 се изменя, както следва:
а)
заглавието се заменя със следното:
„Условия за управление на АИФ от ЕС, установени в други държави членки, и за предоставяне на услуги в други държави членки“;
б)
параграфи 1 и 2 се заменя със следното:
„1. Държавите членки гарантират, че лицензирано лице, управляващо АИФ от ЕС, може пряко или чрез установяване на клон:
а)
да управлява АИФ от ЕС, установени в друга държава членка, при условие че лицето, управляващо АИФ, има лиценз за управление на този вид АИФ;
б)
да предоставя в друга държава членка услугите, посочени в член 6, параграф 4, за които то е получило лиценз.
2. Лице, управляващо АИФ, което възнамерява да предоставя дейностите и услугите, посочени в параграф 1, за пръв път, съобщава на компетентните органи на своята държава членка по произход следната информация:
а)
държавата членка, в която то възнамерява да управлява АИФ пряко или да установи клон, и/или да предоставя услугите, посочени в член 6, параграф 4;
б)
програма на предвижданите дейности, в която се посочват по-специално услугите, които възнамерява да предоставя, и/или идентификационни данни на АИФ, които възнамерява да управлява.“
Член 93
Транспониране
1. Държавите членки приемат и публикуват до 3 юли 2016 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за спазването на настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези мерки.
Държавите членки прилагат тези мерки, считано от 3 януари 2017 г., с изключение на разпоредбите, с които се транспонира член 65, параграф 2, които се прилагат от 3 септември 2018 г.
Когато държавите членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите членки. Те включват също така декларацията, че позоваванията в действащи законови, подзаконови и административни разпоредби на директивите, отменени с настоящата директива, се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и формулирането на посочената декларация се определят от държавите членки.
2. Държавите членки прилагат мерките, посочени в член 92, считано от 3 юли 2015 г.
3. Държавите членки съобщават на Комисията и ЕОЦКП текстовете на основните разпоредби от националното си право, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 94
Отмяна
Директива 2004/39/ЕО, изменена с актовете, изброени в приложение III, част А от настоящата директива, се отменя, считано от 3 януари 2017 г., без да се засягат задълженията на държавите членки относно сроковете за транспониране в националното право на директивите, посочени в приложение III, част Б от настоящата директива.
Позоваванията на Директива 2004/39/ЕО или на Директива 93/22/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива или на Регламент (ЕС) № 600/2014 и се четат съгласно таблицата на съответствието, посочена в приложение IV към настоящата директива.
Позоваванията на понятията, определени в Директива 2004/39/ЕО или Директива 93/22/ЕИО, или на членове от тези директиви се считат за позовавания на еквивалентното понятие, определено в настоящата директива, или на член от нея.
Член 95
Преходни разпоредби
1. До 3 юли 2020 г.:
а)
задължението за клиринг, посочено в член 4 от Регламент (ЕС) № 648/2012, и техниките за намаляване на риска, посочени в член 11, параграф 3 от посочения регламент, не се прилагат за договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които са сключени от нефинансови контрагенти, отговарящи на условията на член 10, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012, или от нефинансови контрагенти, лицензирани за пръв път като инвестиционни посредници, считано от 3 януари 2017 г.; както и
б)
такива договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, не се считат за договори за извънборсови деривати за целите на клиринговия праг, определен в член 10 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
Договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които се ползват от преходния режим по първа алинея, се подчиняват на всички други изисквания, установени в Регламент (ЕС) № 648/2012.
2. Изключението, посочено в параграф 1 от настоящия член, се предоставя от съответния компетентен орган. Компетентният орган уведомява ЕОЦКП относно договорите за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6, които са получили освобождаване съгласно параграф 1, и ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списък с тези договори за енергийни деривати, посочени в раздел В, точка 6.
Член 96
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 97
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/65/EU
av den 15 maj 2014
om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv 2002/92/EG och av direktiv 2011/61/EU
(omarbetning)
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 53.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (4) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (5). Med anledning av nya ändringar bör det av tydlighetsskäl omarbetas.
(2)
Avsikten med rådets direktiv 93/22/EEG (6) var att fastställa villkor för att auktoriserade värdepappersföretag och banker skulle kunna tillhandahålla särskilt angivna tjänster eller etablera filialer i andra medlemsstater på grundval av auktorisation och tillsyn i hemlandet. I det syftet eftersträvades genom direktivet en samordning av de ursprungliga krav för auktorisation och på verksamheten som ställs på värdepappersföretagen, inklusive uppförandereglerna. Genom direktivet harmoniserades även vissa villkor för driften av reglerade marknader.
(3)
Under senare tid har antalet aktiva investerare på de finansiella marknaderna ökat, och dessa erbjuds ett allt mer komplext och vittomfattande utbud av tjänster och instrument. Med hänsyn till denna utveckling bör unionens rättsliga ramar omfatta hela skalan av verksamheter som riktar sig till investerare. Det är därför nödvändigt att skapa den grad av harmonisering som krävs för att sörja för en hög nivå på skyddet av investerarna och för att på grundval av hemlandstillsyn ge värdepappersföretagen möjlighet att erbjuda tjänster inom hela unionen, som utgör en inre marknad. Direktiv 93/22/EEG har därför ersatts med direktiv 2004/39/EG.
(4)
Finanskrisen har blottställt svagheter när det gäller finansiella marknaders funktion och transparens. Utvecklingen av de finansiella marknaderna har blottlagt behovet av att stärka ramarna för regleringen av marknader för finansiella instrument, även då handeln på dessa marknader sker OTC (”over-the-counter”), i syfte att öka transparensen, ge investerare bättre skydd, förstärka förtroendet, ta itu med oreglerade områden och säkerställa att tillsynsmyndigheter får tillräckliga befogenheter så att de kan fullgöra sina uppgifter.
(5)
Det råder enighet bland regleringsorgan på internationell nivå om att svagheter i bolagsstyrningen i en rad finansiella institut, däribland frånvaron av effektiva kontroller och maktbalanser inom dem, har varit en faktor som bidragit till finanskrisen. Överdrivet och oförsiktigt risktagande kan leda till obestånd i enskilda finansinstitut och till systemomfattande problem i medlemsstaterna och globalt. Felaktigt agerande av företag som tillhandahåller tjänster för kunder kan leda till negativa effekter för investerare och till förlust av förtroende från investerarnas sida. För att komma till rätta med de potentiellt skadliga effekterna av de svagheterna i bolagsstyrningsarrangemang bör direktiv 2004/39/EG kompletteras med mer detaljerade principer och minimistandarder. De principerna och standarderna bör gälla med beaktande av karaktären, omfattningen och komplexiteten hos värdepappersföretag.
(6)
Högnivågruppen för finansiell tillsyn i EU uppmanade unionen att utveckla en mer harmoniserad finansiell reglering. I fråga om den framtida europeiska tillsynsstrukturen betonade dessutom Europeiska rådet den 18 och 19 juni 2009 behovet av att inrätta en enda europeisk regelbok som ska gälla för alla finansinstitut på den inre marknaden.
(7)
Direktiv 2004/39/EG bör därför nu delvis omarbetats till det här direktivet och delvis ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (7). Dessa båda rättsakter bör tillsammans bilda den rättsliga ram som reglerar de krav som är tillämpliga på värdepappersföretag, reglerade marknader, leverantörer av datarapporteringstjänster och företag från tredjeländer som tillhandahåller investeringstjänster eller utför investeringsverksamhet i unionen. Det här direktivet bör därför läsas i förening med den förordningen. Det här direktivet bör innehålla de bestämmelser som reglerar auktorisation av verksamheten, förvärv av kvalificerat innehav, utövande av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster, villkoren för verksamhet i värdepappersföretag för att säkerställa investerarskydd, befogenheter för tillsynsmyndigheter i hemmedlemsstater och värdmedlemsstater samt system för påförandet av sanktioner. Eftersom det här direktivets huvudsakliga mål och syfte är att harmonisera nationella bestämmelser rörande de omnämnda områdena, bör det grunda sig på artikel 53.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Ett direktiv är en lämplig form för att genomförandebestämmelserna på de områden som omfattas av det här direktivet vid behov ska kunna anpassas till eventuella särdrag hos den särskilda marknaden och rättssystemet i varje medlemsstat.
(8)
Det är lämpligt att i förteckningen över finansiella instrument även ta upp råvaruderivat och andra derivat som är konstruerade och handlas på ett sådant sätt att det skapar ett behov av reglering jämförbart med traditionella finansiella instrument.
(9)
De finansiella instrument som faller inom tillämpningsområdet är bland annat energikontrakt som avvecklas fysiskt och som handlas på en organiserad handelsplattform (OTF-plattform), utom sådana som redan är reglerade i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 (8). Ett antal åtgärder har vidtagits för att minska effekterna av att de produkterna tas med på företag som handlar med dem. De företagen är redan undantagna från kapitalbaskraven enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (9) och det undantaget kommer att bli föremål för en översyn enligt artikel 493.1 i den förordningen innan den upphör vid utgången av 2017. Eftersom de kontrakten är finansiella instrument skulle kraven i finansiell marknadsrätt tillämpas från början och krav avseende positionslimiter, transaktionsrapportering och marknadsmissbruk skulle gälla från och med dagen för ikraftträdandet av detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014. En övergångsperiod på 42 månader föreskrivs dock för tillämpningen av clearingkravet och marginalsäkerhetskraven i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 (10).
(10)
Inskränkningen av tillämpningsområdet när det gäller råvaruderivat som handlas på en OTF-plattform och som avvecklas fysiskt bör begränsas för att undvika kryphål som kan leda till regleringsarbitrage. Det är därför nödvändigt att föreskriva en delegerad akt för att ytterligare precisera innebörden i uttrycket ”måste avvecklas fysiskt” som åtminstone förutsätter att det införs en bindande och verkställbar skyldighet att fysiskt leverera råvaran som inte kan frångås och som utesluter rätten att avveckla kontant eller kvitta transaktioner utom i fall av force majeure, betalningsinställelse eller en verklig betalningsoförmåga.
(11)
Flera olika typer av bedrägerier har ägt rum på andrahandsspotmarknader för unionens utsläppsrätter, vilket kan undergräva förtroendet för det system för handel med utsläppsrätter som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (11), och åtgärder som vidtas för att stärka systemet med register för unionens utsläppsrätter och villkoren för att öppna ett konto för handel med sådana utsläppsrätter. För att stärka integriteten och garantera att dessa marknader fungerar effektivt, inbegripet en omfattande övervakning av handelsverksamhet, är det lämpligt att komplettera åtgärder som vidtas enligt direktiv 2003/87/EG genom att fullt ut föra in utsläppsrätter i tillämpningsområdet för det här direktivet och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (12), genom att klassificera dem som finansiella instrument.
(12)
Detta direktiv avser att omfatta företag vars regelmässiga verksamhet eller rörelse består i att yrkesmässigt tillhandahålla investeringstjänster och/eller utföra investeringsverksamhet. Dess tillämpningsområde bör därför inte omfatta personer som bedriver annan yrkesmässig verksamhet.
(13)
Det är nödvändigt att upprätta en omfattande ram av rättsliga regler för genomförandet av transaktioner med finansiella instrument, oberoende av vilka metoder som används vid handeln med sådana instrument, så att en hög kvalitet kan säkerställas vid genomförandet av investerarnas transaktioner och det finansiella systemets integritet och samlade effektivitet kan upprätthållas. Ett konsekvent och riskkänsligt system bör föreskrivas för reglering av de viktigaste slagen av arrangemang för utförande av order som för närvarande tillämpas på de finansiella marknadsplatserna i Europa. Det är nödvändigt att erkänna att det växt fram en ny generation av organiserade handelssystem vid sidan av de reglerade marknaderna, och dessa system bör omfattas av krav som syftar till att bevara de finansiella marknadernas effektiva och ordnade funktionssätt, samt att se till att sådana organiserade handelssystem inte kan utnyttja kryphål i regleringen.
(14)
Alla handelsplatser, dvs. reglerade marknader, multilaterala handelsplattformar (MTF-plattformar) och OTF-plattformar, bör fastställa transparenta och icke-diskriminerande regler som styr tillträdet till handelsplatsen. Reglerade marknader och MTF-plattformar bör även i fortsättningen omfattas av liknande krav beträffande vem de får godkänna som medlemmar eller deltagare, men OTF-plattformar bör ha möjlighet att bestämma och begränsa tillträdet på grundval av bland annat den roll och de skyldigheter som de har i förhållande till sina kunder. Handelsplatserna bör i det avseendet kunna specificera de parametrar som styr systemet såsom minsta latens, förutsatt att det sker på ett öppet och transparent sätt och inte innebär någon diskriminering från plattformsoperatörens sida.
(15)
En central motpart definieras i förordning (EU) nr 648/2012 som en juridisk person som träder emellan parterna i avtal som är föremål för handel på en eller flera finansiella marknader och blir köpare till varje säljare och säljare till varje köpare. Centrala motparter täcks inte av begreppet OTF-plattform enligt definitionen i detta direktiv.
(16)
Personer som har tillträde till reglerade marknader eller MTF-plattformar hänvisas till som medlemmar eller deltagare. Båda beteckningarna kan användas utan åtskillnad. De beteckningarna omfattar inte användare som bara har direkt elektroniskt tillträde till handelsplatserna.
(17)
En systematisk internhandlare bör definieras som ett värdepappersföretag som på ett organiserat, frekvent, systematiskt och omfattande sätt handlar för egen räkning när den utför kundorder utanför en reglerad marknad eller en MTF- eller OTF-plattform. För att den definitionen ska kunna tillämpas objektivt och ändamålsenligt på värdepappersföretag bör all bilateral handel med kunder, som är resultat av utförandet av en order, vara relevant och kriterier bör utvecklas för att fastställa vilka värdepappersföretag som behöver registreras som systematiska internhandlare. Handelsplatser är system där flera köp- och säljintressen från tredjepart växelverkar, och därför bör en systematisk internhandlare inte tillåtas att sammanföra köp- och säljintressen från tredjepart på ett sätt som till funktionen liknar en handelsplats.
(18)
Personer som förvaltar sina egna tillgångar och företag som inte tillhandahåller investeringstjänster eller utför investeringsverksamhet utom handel för egen räkning med andra finansiella instrument än råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat av dessa, bör inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, såvida de inte är marknadsgaranter, medlemmar eller deltagare på en reglerad marknad eller en MTF-plattform eller har direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats, tillämpar teknik för algoritmisk högfrekvenshandel eller handlar för egen räkning vid utförarande av kundorder.
(19)
I den kommuniké som utfärdades av G20-ländernas finansministrar och centralbankschefer den 15 april 2011 fastslås det att deltagare på råvaruderivatmarknader bör omfattas av lämplig reglering och tillsyn, och vissa undantag från direktiv 2004/39/EG ska därför ändras.
(20)
Personer som handlar för egen räkning, inbegripet marknadsgaranter för råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat av dessa, med undantag för personer som handlar för egen räkning när de utför kundorder, eller som tillhandahåller investeringstjänster rörande råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa till kunder eller leverantörer i sin huvudsakliga verksamhet bör inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, förutsatt att den verksamheten är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet sett till koncernen som helhet, och den huvudsakliga verksamheten inte är tillhandahållande av investeringstjänster i den mening som avses i detta direktiv eller tillhandahållande av bankverksamhet i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (13), och inte heller marknadsgarantverksamhet för råvaruderivat, och de personerna inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel. Tekniska kriterier för när en verksamhet utgör en sidoverksamhet vid sidan av en sådan huvudsaklig verksamhet bör klargöras i tekniska standarder för tillsyn, med beaktande av de kriterier som fastställs i det här direktivet.
Genom de kriterierna bör det säkerställas att icke-finansiella företag som handlar med finansiella instrument på ett oproportionerligt sätt i förhållande till investeringen i huvudverksamheten omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv. Kriterierna bör åtminstone omfatta kravet på att sidoverksamheten utgör en mindre del av verksamheten på koncernnivå och beakta storleken av deras handelsverksamhet i jämförelse med den totala handelsverksamheten på marknaden för den tillgångsklassen. När skyldigheten att tillhandahålla likviditet på en handelsplats krävs av tillsynsmyndigheterna i enlighet med unionsrätten eller nationella lagar och andra författningar eller av handelsplatserna, bör de transaktioner som genomförs för att uppfylla ett sådant skyldighet undantas vid bedömningen av huruvida verksamheten är en sidoverksamhet.
(21)
Vid tillämpningen av detta direktiv och av förordning (EU) nr 600/2014, som både reglerar OTC- och börshandlade derivat i den mening som avses i förordning (EU) nr 600/2014, bör de verksamheter som på ett objektivt mätbart sätt anses minska risker som står i direkt samband med affärsverksamheten eller likviditetsfinansieringen och transaktioner inom en koncern betraktas på ett sätt som är förenligt med förordning (EU) nr 648/2012.
(22)
Personer som handlar med råvaruderivat, utsläppsrätter och derivat av dessa får också handla med andra finansiella instrument som en del av sin affärsmässiga hantering av likviditetsrisker för att skydda sig mot risker som t.ex. valutarisker. Det är därför viktigt att förtydliga att undantag tillämpas kumulativt. Undantaget i artikel 2.1 j kan t.ex. användas tillsammans med undantaget i artikel 2.1 d.
(23)
För att undvika eventuellt missbruk av undantagen bör dock marknadsgaranter för finansiella instrument, med undantag av marknadsgaranter för råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat av dessa, under förutsättning att deras marknadsgarantsverksamhet är sidoordnad deras huvudsakliga verksamhet sett till koncernen som helhet, och under förutsättning att de inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, omfattas av detta direktivs tillämpningsområdet och bör inte beviljas något undantag.
(24)
Handel för egen räkning vid utförarande av kundorder bör inkludera företag som utför order från olika kunder genom matchad principalhandel (back to back-handel), och företagen bör därvid anses handla i egenskap av uppdragsgivare och de bör omfattas av de bestämmelser i detta direktiv som omfattar både utförandet av order för kunders räkning och handel för egen räkning.
(25)
Utförandet av order för handel med finansiella instrument som en sidoverksamhet mellan två personer vilkas huvudsakliga verksamhet, sett till koncernen som helhet, varken är tillhandahållande av investeringstjänster i den mening som avses i det här direktivet eller tillhandahållande av bankverksamhet i den mening som avses i direktiv 2013/36/EU, bör inte betraktas vara handel för egen räkning vid utförande av kundorder.
(26)
Varje gång som det i texten hänvisas till ”personer” är det både fysiska och juridiska personer som avses.
(27)
Försäkrings- och livförsäkringsföretag som står under lämplig kontroll från de behöriga tillsynsmyndigheternas sida och som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG (14) bör undantas från det här direktivets tillämpningsområde när de bedriver den verksamhet som avses i det direktivet.
(28)
Personer som inte tillhandahåller tjänster till tredjepart utan vilkas verksamhet uteslutande består i att tillhandahålla investeringstjänster till sina moderföretag, sina dotterföretag eller till andra dotterföretag till samma moderföretag bör inte omfattas av detta direktiv.
(29)
Vissa lokala allmännyttiga energiföretag och vissa industrianläggningsoperatörer som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter samlar och utkontrakterar sin handelsverksamhet för säkring av affärsrisker till icke konsoliderade dotterföretag. De samriskföretagen tillhandahåller inga andra tjänster och fyller exakt samma funktion som de personer som avses i skäl 28. För att säkerställa lika spelregler bör det även vara möjligt att undanta samriskföretag från det här direktivets tillämpningsområde om de ägs gemensamt av lokala allmännyttiga energiföretag eller operatörer enligt artikel 3 f i direktiv 2003/87/EG och inte tillhandahåller några andra tjänster än investeringstjänster för lokala allmännyttiga energiföretag eller operatörer enligt artikel 3 f i direktiv 2003/87/EG, förutsatt att de lokala allmännyttiga energiföretagen eller operatörerna undantas enligt artikel 2.1 j om de själva utförde de investeringstjänsterna. För att säkerställa att det finns lämpliga skyddsåtgärder och att investerarna har ett adekvat skydd bör emellertid de medlemsstater som väljer att undanta sådana samriskföretag underställa dem krav som åtminstone är jämförbara med de krav som fastställs i det här direktivet, särskilt under auktorisationsfasen, vid bedömningen av deras vandel och erfarenhet och av eventuella aktieägares lämplighet, vid granskningen av villkoren för den första auktorisationen och vid fortlöpande tillsyn samt i fråga om uppföranderegler.
(30)
Personer som endast på tillfällig basis tillhandahåller investeringstjänster i samband med annan yrkesmässig verksamhet bör inte omfattas av detta direktivs räckvidd, förutsatt att den verksamheten är reglerad och att reglerna för verksamheten i fråga inte utesluter att investeringstjänster tillhandahålls på tillfällig basis.
(31)
Personer som tillhandahåller investeringstjänster som uteslutande består i förvaltning av program för andelsägande i företaget riktat till de anställda, och som därför inte tillhandahåller investeringstjänster till tredjepart, bör inte omfattas av detta direktiv.
(32)
Det är nödvändigt att från detta direktivs räckvidd utesluta centralbanker och andra organ som fyller likartade funktioner samt offentliga organ som har i uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av statsskulden, inbegripet investering av denna, med undantag av organ som är helt eller delvis offentligt ägda och som fyller en affärsmässig funktion eller en funktion som sammanhänger med förvärv av värdepapper.
(33)
För att klargöra undantagsreglerna för Europeiska centralbankssystemet (ECBS), andra nationella organ som utför liknande uppgifter och organ som deltar i förvaltningen av statsskulden, är det lämpligt att begränsa sådana undantag till de organ och institutioner som utför sina uppgifter i enlighet med rätten i en medlemsstat eller i enlighet med unionsrätten, samt till internationella organ i vilka två eller flera medlemsstater är medlemmar och vars mål är att uppbåda finansiering och tillhandahålla finansiellt stöd till förmån för sina medlemmar som har eller hotas av svåra finansiella problem, t.ex. Europeiska stabilitetsmekanismen.
(34)
Det är nödvändigt att från detta direktivs räckvidd undanta företag för kollektiva investeringar och pensionsfonder, oavsett om de är samordnade på unionsnivå eller ej, samt förvarings- eller förvaltningsinstitut knutna till sådana företag, eftersom dessa omfattas av särskilda regler som är direkt anpassade till deras verksamhet.
(35)
Det är nödvändigt att från det här direktivets tillämpningsområde undanta systemansvariga för överföringssystemen enligt definitionen i artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG (15) eller artikel 2.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (16), som utför sina uppgifter enligt de direktiven, enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 (17), enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 (18) eller enligt nätföreskrifter eller riktlinjer som antagits i enlighet med de rättsakterna. I enlighet med de rättsakterna har systemansvariga för överföringssystemen särskilda skyldigheter och ansvarsområden, de är föremål för särskild certifiering och övervakas av sektorsspecifika behöriga myndigheter. Systemansvariga för överföringssystemen bör också omfattas av ett sådant undantag då de använder andra personer som agerar som tjänsteleverantörer på deras vägnar för utförandet av deras uppgifter enligt de rättsakterna eller enligt nätföreskrifter eller riktlinjer som antagits enligt de förordningarna. Systemansvariga för överföringssystemen bör inte kunna omfattas av ett sådant undantag när de tillhandahåller investeringstjänster eller verksamhet med finansiella instrument, till exempel vid drift av plattformar för sekundärhandel med finansiella överföringsrättigheter.
(36)
För att kunna åberopa de undantag som anges i detta direktiv bör personen i fråga stadigvarande uppfylla villkoren för sådana undantag. Särskilt om en person tillhandahåller investeringstjänster eller utför investeringsverksamhet och är befriad från att uppfylla bestämmelserna i detta direktiv eftersom sådana tjänster eller sådan verksamhet utgör sidotjänster eller sidoverksamhet i förhållande till den personens huvudsakliga verksamhet, om företagskoncernen ses på som helhet, bör den personen inte längre omfattas av undantaget för sidotjänster när tillhandahållandet av dessa tjänster eller denna verksamhet upphör att vara underordnad i förhållande till den personens huvudsakliga verksamhet.
(37)
Personer som tillhandahåller investeringstjänster och/eller utför investeringsverksamhet som omfattas av detta direktiv bör vara auktoriserade i sina hemmedlemsstater så att investerarna och stabiliteten i det finansiella systemet skyddas.
(38)
Kreditinstitut som är auktoriserade enligt direktiv 2013/36/EU behöver ingen ytterligare auktorisation enligt det här direktivet för att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet. När ett kreditinstitut beslutar att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet bör de behöriga myndigheterna innan de beviljar auktorisation enligt direktiv 2013/36/EU kontrollera att det uppfyller de relevanta bestämmelserna i det här direktivet.
(39)
Strukturerade insättningar har uppstått som en form av investeringsprodukt men omfattas inte av någon rättsakt för skydd av investerare på unionsnivå, samtidigt som andra strukturerade investeringar omfattas av sådana rättsakter. Det är därför lämpligt att stärka investerarnas förtroende och att göra lagstiftningen om distribution av olika typer av paketerade investeringsprodukter för icke-professionella investerare mer enhetlig i syfte att säkerställa en tillfredsställande nivå för investerarskyddet inom hela unionen. Av det skälet är det lämpligt att inkludera strukturerade insättningar i tillämpningsområdet för detta direktiv. I detta avseende är det nödvändigt att klargöra att eftersom strukturerade insättningar är en form av investeringsprodukt omfattar de inte insättningar som enbart är kopplade till räntor, såsom Euribor eller Libor, oberoende av om räntorna är fastställda i förväg eller ej, eller om de är fasta eller rörliga. Sådana insättningar bör därför undantas från detta direktivs tillämpningsområde.
(40)
Det här direktivets tillämpning på värdepappersföretag och kreditinstitut vid försäljning eller rådgivning till kunder i samband med strukturerade insättningar bör uppfattas som när dessa förmedlar de produkterna, vilka har utfärdats av ett kreditinstitut som kan ta emot insättningar i enlighet med direktiv 2013/36/EU.
(41)
Värdepapperscentraler är systemviktiga institutioner för finansiella marknader och sörjer för den inledande registreringen av värdepapper, hantering av de konton som innehåller värdepappren och avvecklingen av praktiskt taget all handel med värdepapper. Värdepapperscentraler ska regleras specifikt i unionsrätten och är föremål för i synnerhet auktorisering och vissa villkor för verksamheten. Utöver de centrala tjänster som avses i annan unionsrätt, kan värdepapperscentraler emellertid även komma att tillhandahålla investeringstjänster och utföra investeringsverksamhet som regleras enligt detta direktiv.
För att säkerställa att alla enheter som tillhandahåller investeringstjänster och utför investeringsverksamhet omfattas av samma regelverk är det lämpligt att säkerställa att sådana värdepapperscentraler inte omfattas av kraven i detta direktiv som rör auktorisering och vissa villkor för verksamheten men att unionsrätten som reglerar värdepapperscentraler bör säkerställa att de omfattas av bestämmelserna i detta direktiv när de tillhandahåller investeringstjänster eller utför investeringsverksamhet utöver de tjänster som anges i den unionsrätten.
(42)
För att förstärka skyddet av investerare i unionen är det lämpligt att begränsa de villkor enligt vilka medlemsstater får göra undantag från tillämpningen av detta direktiv för personer som tillhandahåller investeringstjänster till kunder vilka, som ett resultat av detta, inte är skyddade enligt detta direktiv. I synnerhet är det lämpligt att kräva att medlemsstater ska tillämpa krav som åtminstone är jämförbara med de krav som fastställs i detta direktiv för dessa personer, särskilt under auktorisationsfasen, vid bedömningen av deras vandel och erfarenhet och av eventuella aktieägares lämplighet, vid granskningen av villkoren för den första auktorisationen och vid fortlöpande tillsyn samt i fråga om uppföranderegler.
Dessutom bör personer som undantas från tillämpningen av det här direktivet omfattas av ett system för ersättning till investerare som erkänts i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG (19) eller en ansvarsförsäkring som säkerställer likvärdigt skydd för kunderna i situationer som omfattas av det direktivet.
(43)
När ett värdepappersföretag tillhandahåller en eller flera investeringstjänster som inte omfattas av dess auktorisation, eller utför en eller flera investeringsverksamheter som inte omfattas av dess auktorisation, på icke regelbunden basis, bör det inte behöva någon ytterligare auktorisation enligt detta direktiv.
(44)
Vid tillämpningen av detta direktiv bör med mottagande och vidarebefordran av order även avses sammanförande av två eller flera investerare för att få till stånd en transaktion mellan dessa.
(45)
Värdepappersföretag och kreditinstitut som distribuerar finansiella instrument som de själva utfärdar bör omfattas av detta direktiv när de tillhandahåller investeringsrådgivning till sina kunder. För att undanröja osäkerhet och stärka investerarskyddet är det lämpligt att föreskriva tillämpning av detta direktiv när värdepappersföretag och kreditinstitut på primärmarknaden distribuerar finansiella instrument som de har utfärdat utan att tillhandahålla någon rådgivning. För det ändamålet bör definitionen av tjänsten ”utförande av order för kunds räkning” utvidgas.
(46)
Enligt principerna om ömsesidigt erkännande och om hemlandstillsyn bör medlemsstaternas behöriga myndigheter inte bevilja auktorisationer, och de bör i förekommande fall återkalla auktorisationer om sådana faktorer som verksamhetsplanernas innehåll, verksamhetens geografiska spridning eller den verksamhet som faktiskt utförs tydligt visar att ett värdepappersföretag har valt en viss medlemsstats rättssystem för att undkomma striktare regler i en annan medlemsstat, inom vars gränser företaget avser att bedriva eller bedriver huvuddelen av sin verksamhet. Om värdepappersföretaget är en juridisk person, bör det vara auktoriserat i den medlemsstat där det har sitt säte. Om värdepappersföretaget inte är en juridisk person, bör det vara auktoriserat i den medlemsstat där det har sitt huvudkontor. Medlemsstaterna bör även kräva att värdepappersföretagen alltid har sina huvudkontor i sina hemmedlemsstater och att de faktiskt bedriver verksamhet där.
(47)
I Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/44/EG (20) föreskrivs detaljerade kriterier för en bedömning av tilltänkta förvärv i ett värdepappersföretag och för ett förfarande för deras tillämpning. För att säkerställa rättssäkerhet, klarhet och förutsebarhet både vad gäller bedömningsförfarandet och dess resultat är det lämpligt att bekräfta kriterierna och förfarandet för bedömning som föreskrivs i det direktivet.
I synnerhet bör behöriga myndigheter bedöma den tilltänkte förvärvarens lämplighet och det tilltänkta förvärvets finansiella sundhet på grundval av samtliga följande kriterier: den tilltänkte förvärvarens anseende; det anseende och de erfarenheter de personer har som kommer att leda värdepappersföretagets verksamhet till följd av det tilltänkta förvärvet; den tilltänkte förvärvarens finansiella sundhet; huruvida värdepappersföretaget kommer att kunna uppfylla verksamhetskraven enligt det här direktivet och andra direktiv, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG (21) och direktiv 2013/36/EU huruvida det finns rimlig anledning att misstänka pågående eller genomförd penningtvätt eller finansiering av terrorism eller försök till detta enligt artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG (22), eller att det tilltänkta förvärvet kan öka riskerna för sådan verksamhet.
(48)
Ett värdepappersföretag som är auktoriserat i sin hemmedlemsstat bör ha rätt att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet inom hela unionen utan att behöva söka särskilt tillstånd av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det önskar tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet.
(49)
Eftersom vissa värdepappersföretag är undantagna från den skyldighet som föreskrivs i direktiv 2013/36/EU, bör dessa vara skyldiga att antingen inneha ett minimikapital eller att teckna en ansvarsförsäkring eller en kombination av båda. Anpassningarna av beloppen för den försäkringen bör göras med beaktande av de anpassningar som har gjorts inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG (23). Den särskilda behandlingen med avseende på kapitalkrav bör göras utan att det påverkar tillämpningen av de beslut som kommer att fattas när det gäller lämplig behandling av de företagen i samband med framtida förändringar av unionsrätten om kapitalkrav.
(50)
Eftersom tillsynslagstiftningens tillämpningsområde bör begränsas till de företag som utgör en källa till motpartsrisk för andra marknadsplatsaktörer genom yrkesmässig förvaltning av ett handelslager, bör företag som för egen räkning handlar med finansiella instrument, förutom råvaruderivat, utsläppsrätter eller derivat av dessa undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv, förutsatt att de inte är marknadsgaranter, inte handlar för egen räkning vid genomförandet av kundorder, är inte medlemmar eller deltagare i en reglerad marknad eller MTF-plattform eller inte har direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats eller inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel.
(51)
För att skydda en investerares äganderätt och liknande rättigheter i fråga om aktier och investerarens rättigheter i fråga om penningmedel som anförtrotts ett företag bör de rättigheterna hållas åtskilda från företagets egna. Denna princip bör dock inte hindra ett företag från att driva verksamhet i eget namn men för investerarens räkning när transaktionens beskaffenhet så kräver och investeraren samtycker, t.ex. vid aktielån.
(52)
Kraven avseende skyddet av kundtillgångar är ett centralt verktyg för skyddet av kunder vid tillhandahållandet av tjänster och utförande av verksamhet. Undantag från de kraven kan göras när full äganderätt till medel och finansiella instrument överförs till ett värdepappersföretag för att täcka alla aktuella eller framtida, faktiska eller villkorade eller framtida förpliktelser. Den breda möjligheten kan skapa osäkerhet och äventyra effektiviteten i kraven avseende skyddet av kundernas tillgångar. Åtminstone när det gäller icke-professionella kunders tillgångar är det därför lämpligt att begränsa värdepappersföretags möjligheter att ingå avtal om finansiell äganderättsöverföring enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG (24), i syfte att säkra eller på annat sätt täcka sina förpliktelser.
(53)
Det är nödvändigt att stärka den roll som ledningsorganen för värdepappersföretag, reglerade marknader och leverantörer av datarapporteringstjänster spelar när det gäller att säkerställa en sund och ansvarsfull ledning av företagen och främja marknadens integritet och investerarnas intressen. Ledningsorganet för värdepappersföretag, reglerade marknader och leverantörer av datarapporteringstjänster bör alltid avsätta tillräckligt med tid och som helhet ha tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter för att kunna förstå företagets verksamhet, inbegripet de främsta riskerna. För att undvika grupptänkande och för att främja oberoende åsikter och ett kritiskt ifrågasättande bör ledningsorganen därför präglas av en tillräcklig mångfald vad gäller ålder, kön, geografiskt ursprung samt utbildnings- och yrkesbakgrund för att det ska gå att få fram olika slags synpunkter och erfarenheter. Genom sin representation i ledningsorgan kan arbetstagarna också bidra med ett viktigt perspektiv och genuin kännedom om företagens interna verksamhet, och arbetstagarrepresentation kan därför ses som ett positivt sätt att öka mångfalden. Därför bör mångfald vara ett av kriterierna för ledningsorganens sammansättning. Mångfald bör också mer allmänt beaktas i företags utnämningspolicy. Den politiken bör till exempel innebära att företagen uppmuntras att välja kandidater från slutlistor som innehåller båda könen. För att skapa en enhetlig bolagsstyrningsstrategi bör kraven på värdepappersföretag i så hög grad som möjligt överensstämma med dem i direktiv 2013/36/EU.
(54)
För att ha en effektiv tillsyn och kontroll över den verksamhet som utförs av värdepappersföretag, reglerade marknader och leverantörer av datarapporteringstjänster bör ledningsorganet ha ansvaret för och kunna ställas till svars för företagets övergripande strategi, med beaktande av företagets affärs- och riskprofil. Ledningsorganet bör under företagets hela livscykel ta på sig ett tydligt ansvar för att fastställa och precisera företagets strategiska mål, riskstrategi och interna styrning, godkänna företagets interna organisation, däribland kriterier för urval och utbildning av personal, effektiv tillsyn över personer i ledande befattning, fastställande av övergripande strategier som styr tillhandahållandet av tjänster och utförande av verksamhet, däribland lön till försäljningspersonal och godkännande av nya produkter för distribution till kunder. En regelbunden övervakning och bedömning av företags strategiska mål, deras interna organisation och deras strategier för tillhandahållande av tjänster och utförande av verksamhet bör säkerställa deras kontinuerliga förmåga att tillhandahålla en sund och ansvarsfull ledning som främjar marknadernas integritet och skyddet av investerare. Att inneha ett alltför stort antal uppdrag i ledningsorgan samtidigt skulle hindra en ledamot i ledningsorganet från att avsätta den tid som krävs för att utöva den tillsynsrollen.
Det är därför nödvändigt att begränsa det antal uppdrag i ledningsorgan som en ledamot i ett kreditinstituts ledningsorgan får inneha samtidigt i olika enheter. Uppdrag i ledningsorgan i organisationer som inte huvudsakligen har kommersiellt syfte, till exempel icke-vinstdrivande organisationer eller välgörenhetsorganisationer, bör dock inte beaktas vid tillämpningen av en sådan begränsning.
(55)
Olika styrningsstrukturer tillämpas i medlemsstaterna. I de flesta fall tillämpas en monistisk eller dualistisk ledningsstruktur. Definitionerna i det här direktivet är tänkta att omfatta alla befintliga strukturer utan att förespråka någon särskild. De är endast till för upprättandet av regler som syftar till att uppnå ett visst resultat, oavsett vilken nationell bolagsrätt som gäller för ett institut i varje medlemsstat. Definitionerna bör därför inte påverka den allmänna fördelningen av befogenheter i enlighet med den nationella bolagsrätten.
(56)
Den allt större mängden olika parallella verksamheter i många värdepappersföretag har ökat potentialen för intressekonflikter mellan de verksamheterna och kundernas intressen. Regler behöver därför upprättas för att sörja för att sådana konflikter inte påverkar kundernas intressen negativt. Företagen är skyldiga att vidta effektiva åtgärder för att identifiera och förebygga eller hantera intressekonflikter och i möjligaste mån lindra de potentiella följderna av de riskerna. Om det trots detta kvarstår viss risk för att kundens intressen skadas, bör kunden tydligt informeras om den allmänna arten av och/eller källorna till intressekonflikterna och om de åtgärder som har vidtagits för att lindra de riskerna, innan ett åtagande görs om verksamhet för dennes räkning.
(57)
Kommissionens direktiv 2006/73/EG (25) gör det möjligt för medlemsstaterna att kräva, när det gäller organisatoriska krav för värdepappersföretag, att telefonsamtal spelas in eller att elektronisk kommunikation som berör kundorder bevaras. Inspelning av telefonsamtal eller bevarande av elektronisk kommunikation som berör kundorder är förenligt med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan) och är motiverat för att stärka investerarskyddet, förbättra marknadsövervakningen och öka rättssäkerheten i värdepappersföretagens och deras kunders intresse. Vikten av sådana registreringar hänvisas också till i den tekniska rådgivning till kommissionen som utfärdades av Europeiska värdepapperstillsynskommittén den 29 juli 2010. Dessa registreringar bör säkerställa att det finns underlag för villkoren för varje order som kunder har lämnat och att dessa motsvarar de transaktioner som värdepappersföretagen har utfört och påvisar beteenden som kan vara relevanta när det gäller marknadsmissbruk, inklusive när firman handlar för egen räkning.
Därför behövs registreringar av alla samtal när ett företags företrädare handlar eller har för avsikt att handla för egen räkning. När order förmedlas av kunderna genom andra kanaler än telefon bör sådana meddelanden ske på ett varaktigt medium som brev, fax, e-post eller dokumentation av order som läggs vid möten. Innehållet i relevanta samtal vid personliga möten med en kund kan dokumenteras med skriftliga protokoll eller anteckningar. Sådana order bör anses vara likvärdiga med dem som tas emot via telefon. När protokoll förs vid personliga möten med kunderna bör medlemsstaterna säkerställa att lämpliga skyddsåtgärder finns för att se till att kunden inte står som förlorare till följd av att protokollet på ett felaktigt sätt dokumenterar samtalet mellan parterna. Sådana skyddsåtgärder bör inte förutsätta att kunden tar på sig något ansvar.
För att skapa rättssäkerhet om skyldighetens räckvidd är det lämpligt att tillämpa den på all utrustning som tillhandahålls av företaget eller som värdepappersföretaget tillåter användning av och att kräva att värdepappersföretagen vidtar rimliga åtgärder för att säkerställa att ingen privatägd utrustning används i fråga om transaktioner. De registreringarna bör stå till de behöriga myndigheternas förfogande, när de ska utföra sina tillsynsuppgifter och vidta efterlevnadsåtgärder enligt det här direktivet och enligt förordning (EU) nr 600/2014, förordning (EU) nr 596/2014 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/57/EU (26) för att hjälpa de behöriga myndigheterna att identifiera beteenden som inte är förenliga med den rättsliga ramen för värdepappersföretags verksamhet. De registreringarna bör även stå till värdepappersföretags och kunders förfogande för att visa utvecklingen av deras relation i fråga om order som kunder har lämnat och transaktioner som företag har utfört. Av de skälen är det lämpligt att i det här direktivet fastställa principerna för en generell ordning avseende inspelning av telefonsamtal eller bevarande av elektronisk kommunikation som berör kundorder.
(58)
I linje med rådets slutsatser från juni 2009 om stärkande av den europeiska finansiella tillsynen, och i syfte att bidra till inrättandet av ett gemensamt regelverk för unionens finansiella marknader, bidra till en vidareutveckling av lika spelregler för medlemsstater och marknadsdeltagare, förbättra investerarskyddet och förbättra övervakning och efterlevnadsåtgärder, har unionen åtagit sig att minimera, där det är lämpligt, det handlingsutrymme som är tillgängligt för medlemsstaterna i unionsrätten avseende finansiella tjänster. Förutom införandet i detta direktiv av en gemensam ordning för inspelning av telefonsamtal eller bevarande av elektronisk kommunikation som berör kundorder, är det lämpligt att inskränka behöriga myndigheters möjlighet att delegera tillsynsuppgifter i vissa fall, och för att begränsa handlingsfriheten i de krav som är tillämpliga på anknutna ombud och på rapporteringen från filialer.
(59)
Användningen av handelsteknik har utvecklats markant under det senaste årtiondet, och sådan teknik används nu i stor utsträckning av marknadsdeltagare. Många marknadsdeltagare använder sig nu av algoritmisk handel, där en datoralgoritm automatiskt bestämmer aspekter av en order med minimalt eller inget mänskligt ingripande. Risker till följd av algoritmisk handel bör regleras. Användning av algoritmer för bearbetning efter handeln av utförda transaktioner utgör dock inte algoritmisk handel. Ett värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel som ett led i en marknadsgarantstrategi bör utföra den marknadsgarantuppgiften kontinuerligt under en bestämd andel av den tid då marknaderna normalt är öppna på handelsplatsen. Det bör i tekniska standarder för tillsyn klargöras vad som utgör en bestämd andel av den tid då marknaderna normalt är öppna på handelsplatsen genom att det säkerställs att denna bestämda andel är betydande i jämförelse med den totala tid då marknaderna normalt är öppna, med beaktande av likviditeten, omfattningen och arten på den specifika marknaden och särdragen hos de finansiella instrument med vilka handel bedrivs.
(60)
Värdepappersföretag som ägnar sig åt algoritmisk handel och bedriver en marknadsgarantstrategi bör ha infört lämpliga system och kontroller för den verksamheten. En sådan verksamhet bör uppfattas på ett specifikt sätt i dess sammanhang och syfte. Definitionen av en sådan verksamhet är därför, oberoende av definitioner såsom den av marknadsgarantverksamhet (marketmakerfunktionen) i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012 (27).
(61)
En specifik delmängd av algoritmisk handel är algoritmisk högfrekvenshandel, där ett handelssystem analyserar data eller signaler från marknaden med hög beräkningshastighet och därefter skickar eller uppdaterar ett stort antal order inom en mycket kort tidsperiod som ett resultat av denna analys. Algoritmisk högfrekvenshandel kan framför allt innehålla inslag som läggande, generering, dirigering och utförande av order som bestäms av systemet utan mänskligt ingrepp för varje enskild handel eller order, kort tidsram för fastställande och likvidering av positioner, hög daglig portföljomsättning, högt intradagsförhållande mellan order och handel och avslutning av handelsdagen med neutral eller nästan neutral position. Algoritmisk högfrekvenshandel kännetecknas bland annat av stora intradagsmängder meddelanden som utgör order, bud eller annulleringar. När det ska fastställas vad som utgör stora intradagsmängder meddelanden, bör hänsyn tas till den kund som ytterst står bakom verksamheten, observationsperiodens längd, en jämförelse med aktiviteten som helhet på marknaden under perioden samt den relativa koncentrationen eller fragmenteringen av aktiviteten. Algoritmisk högfrekvenshandel bedrivs normalt av handlare som använder sitt eget kapital för handeln, och vanligen innebär den - snarare än att vara en strategi i sig själv - användning av sofistikerad teknik för att genomföra mer traditionella handelsstrategier, såsom verksamhet som marknadsgarant eller arbitrage.
(62)
Tekniska framsteg har möjliggjort högfrekvenshandel och nyutvecklade affärsmodeller. Högfrekvenshandel underlättas av att marknadsaktörernas inrättningar samlokaliseras i fysisk närhet till den plats där en handelsplats har motsvarande matchningsmotor. För att säkerställa ordnade och rättvisa handelsförhållanden är det nödvändigt att handelsplatserna erbjuder sådana samlokaliseringstjänster på en icke-diskriminerande, rättvis och transparent grund. Användningen av handelsteknik har ökat hastigheten, kapaciteten och komplexiteten i investerarnas handelsverksamhet. Det har också gjort det möjligt för marknadsdeltagarna att göra det lättare för sina kunder att få direkt elektroniskt tillträde till marknader genom användningen av deras handelsplattformar, genom direkt elektroniskt tillträde eller genom direkt marknadstillträde eller sponsrat tillträde. Handelsteknik har medfört fördelar för marknaden och marknadsdeltagarna generellt, exempelvis i form av bredare marknadsdeltagande, ökad likviditet, snävare spreadar, minskad kortfristig volatilitet och sätt att få bättre utförande av kundorder. Den handelstekniken ger emellertid upphov till en rad potentiella risker såsom en ökad risk för överbelastning i systemen på handelsplatser till följd av stora ordervolymer och risk för att algoritmisk handel ska generera dubbla eller felaktiga order eller på annat sätt brista på ett sätt som kan skapa en oordnad marknad.
Dessutom finns det en risk för att algoritmiska handelssystem ska överreagera på andra marknadshändelser, vilket kan förvärra volatiliteten om det redan finns ett problem på marknaden. Algoritmisk handel eller teknik för algoritmisk högfrekvenshandel kan, i likhet med alla andra former av handel, inbjuda till vissa former av beteende, som är förbjudna enligt förordning (EU) nr 596/2014. Högfrekvenshandel kan också, på grund av informationsfördelen för högfrekvenshandlare, föranleda investerare att välja att utföra order på handelsplatser där de kan undvika interaktion med högfrekvenshandlare. Det är lämpligt att strategier för högfrekvenshandel med vissa specifika drag blir föremål för en särskild tillsynskontroll. Eftersom de framför allt är tekniker som grundas på handel för egen räkning bör sådan kontroll också tillämpas när utförandet av handelstekniker struktureras på ett sådant sätt att utförande för egen räkning undviks.
(63)
De potentiella riskerna till följd av ökad teknikanvändning minskas bäst genom en kombination av åtgärder och specifik riskkontroll, riktad mot företag som använder algoritmisk handel eller teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, de som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde, och andra åtgärder som är riktade mot operatörer som driver handelsplatser till vilka sådana företag har tillträde. För att förstärka marknadernas motståndskraft mot bakgrund av den tekniska utvecklingen, bör de åtgärderna återspegla och bygga på den europeiska tillsynsmyndighetens (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (28) tekniska riktlinjer, som gavs ut i februari 2012 om system och kontroller i en automatiserad handelsmiljö för handelsplattformar, värdepappersföretag och behöriga myndigheter (Esma/2012/122). Det är önskvärt att säkerställa att alla företag som använder algoritmisk högfrekvenshandel är auktoriserade. Sådan auktorisation bör säkerställa att de företagen omfattas av organisatoriska krav enligt detta direktiv och att de står under vederbörlig tillsyn. Enheter som är auktoriserade, står under tillsyn enligt unionsrätten om den finansiella sektorn och är undantagna från bestämmelserna i detta direktiv men använder algoritmisk handel eller teknik för algoritmisk högfrekvenshandel bör emellertid inte vara skyldiga att erhålla auktorisation enligt detta direktiv och bör endast omfattas av de åtgärder och kontroller som syftar till att hantera den särskilda risk som följer av den typen av handel. I det sammanhanget bör Esma spela en viktig samordnarroll för att definiera den lämpliga tick-size så att marknaderna på unionsnivå fungerar på ordnat sätt.
(64)
Både värdepappersföretag och handelsplatser bör säkerställa att robusta åtgärder har vidtagits för att säkerställa att algoritmisk handel eller teknik för algoritmisk högfrekvenshandel inte skapar en oordnad marknad och att den inte kan användas i missbrukssyfte. Handelsplatser bör också säkerställa att de egna handelssystemen är motståndskraftiga och vederbörligen testade så att de kan hantera ökade orderflöden eller marknadsstress samt att det finns handelsspärrar på handelsplatser för att tillfälligt stoppa eller begränsa handeln om det uppstår plötsliga och oväntade prisrörelser.
(65)
Det är också nödvändigt att se till att handelsplatsernas avgiftsstrukturer är transparenta, icke-diskriminerande och rättvisa, och att de inte är strukturerade på ett sätt som främjar oordnade marknadsförhållanden. Det är därför lämpligt att tillåta att handelsplatser justerar sina avgifter för annullerade order efter den tid som ordern upprätthölls och kalibrerar avgifterna för varje finansiellt instrument för vilka de tillämpas. Medlemsstaterna bör också kunna tillåta handelsplatser att införa högre avgifter för att lägga order som senare annulleras eller för deltagare som lägger en hög andel annullerade order och på dem som tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, för att avspegla den extra bördan på systemkapaciteten utan att detta nödvändigtvis gynnar andra marknadsdeltagare.
(66)
Förutom åtgärder avseende algoritmisk handel och teknik för algoritmisk högfrekvenshandel är det lämpligt att förbjuda värdepappersföretags tillhandahållande av direkt elektroniskt tillträde till marknader för sina kunder när sådant tillträde inte är underkastat riktiga system och kontroller. Oavsett den form av direkt elektroniskt tillträde som erbjuds bör företag som erbjuder sådant tillträde bedöma och se över lämpligheten hos de kunder som utnyttjar denna tjänst samt säkerställa att användningen av tjänsten är underkastad riskkontroller och att de företagen behåller ansvaret för handel som beställts av deras kunder genom användning av deras system eller med användning av deras handelskod. Detaljerade organisatoriska krav avseende de nya handelsformerna bör fastställas mer i detalj i tekniska standarder för tillsyn. Detta bör säkerställa att krav kan ändras vid behov för att hantera ytterligare innovation och utveckling på det området.
(67)
För att säkerställa effektiv tillsyn och göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att i tid vidta lämpliga åtgärder mot defekta eller ohederliga algoritmiska strategier måste alla order som genereras genom algoritmisk handel flaggas. Genom flaggning bör de behöriga myndigheterna kunna identifiera och urskilja order som härrör från olika algoritmer och effektivt rekonstruera och utvärdera de strategier som algoritmiska handlare tillämpar. Detta bör minska risken för att order inte entydigt tillskrivs en algoritmisk strategi och en handlare. Genom flaggning kan de behöriga myndigheterna reagera effektivt och ändamålsenligt mot strategier för algoritmisk handel, som fungerar på ett sätt som innebär missbruk eller hotar en korrekt fungerande marknad.
(68)
För att säkerställa att marknadsintegriteten upprätthålls i ljuset av den tekniska utvecklingen på de finansiella marknaderna bör Esma regelbundet inhämta uppgifter från nationella experter om utvecklingen när det gäller handelsteknik, inbegripet högfrekvenshandel och nya metoder som skulle kunna utgöra marknadsmissbruk, i syfte att identifiera och främja effektiva strategier för att förebygga och stävja sådant missbruk.
(69)
För närvarande är en mängd handelsplatser i drift i unionen, och av dessa handlar vissa med identiska finansiella instrument. I syfte att hantera potentiella risker för investerares intressen är det nödvändigt att formalisera och ytterligare samordna förfarandena avseende konsekvenserna för handel på andra handelsplatser, om ett värdepappersföretag eller en marknadsplatsaktör som driver en handelsplats beslutar att tillfälligt eller definitivt stoppa handeln med ett finansiellt instrument. Av rättssäkerhetsskäl och för att på ett tillfredsställande sätt hantera intressekonflikter i samband med beslut att tillfälligt eller definitivt stoppa handel med finansiella instrument bör det, om ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en handelsplats stoppar handeln på grund av att deras regler inte följs, säkerställas att de övriga följer beslutet om deras behöriga myndigheter fattar ett sådant beslut, såvida inte fortsatt handel kan motiveras på grund av exceptionella omständigheter. Dessutom är det nödvändigt att formalisera och förbättra informationsutbytet och samarbetet mellan de behöriga myndigheterna om att tillfälligt stoppa handel med finansiella instrument på en handelsplats eller att avföra dem därifrån. De arrangemangen bör tillämpas på ett sätt som förhindrar att handelsplatser i kommersiellt syfte utnyttjar information som ges i samband med att ett finansiellt instrument stoppas tillfälligt eller avförs från handel.
(70)
Fler investerare har blivit aktiva på finansiella marknader och erbjuds ett mer komplext och vittomfattande utbud av tjänster och instrument, och med hänsyn till den utvecklingen är det nödvändigt att ombesörja en viss grad av harmonisering för att erbjuda investerare en hög skyddsnivå inom hela unionen. När direktiv 2004/39/EG antogs var det till följd av investerarnas ökande beroende av personliga rekommendationer nödvändigt att inkludera bestämmelsen om investeringsrådgivning som en investeringstjänst som kräver auktorisation och särskilda uppföranderegler. De personliga rekommendationernas fortsatta relevans för kunder och den ökande komplexiteten hos tjänster och instrument gör det nödvändigt att skärpa uppförandereglerna i syfte att stärka investerarskyddet.
(71)
Medlemsstaterna bör säkerställa att värdepappersföretag agerar i enlighet med sina kunders bästa intresse och är i stånd att uppfylla sina skyldigheter enligt detta direktiv. Värdepappersföretag bör således förstå särdragen hos de finansiella instrument som erbjuds eller rekommenderas, och inrätta och se över effektiva metoder och arrangemang för att identifiera den kategori av kund till vilken produkterna och tjänsterna ska tillhandahållas. Medlemsstaterna bör säkerställa att värdepappersföretag som producerar finansiella instrument ser till att dessa produkter framställs för att tillgodose behoven hos en identifierad målmarknad av slutkunder inom den relevanta kundkategorin, vidtar rimliga åtgärder för att säkerställa att de finansiella instrumenten distribueras till den identifierade målmarknaden och regelbundet ser över den identifierade målmarknaden och resultatutvecklingen för de produkter som erbjuds. Värdepappersföretag som till kunder erbjuder eller rekommenderar finansiella instrument som inte framställts av dem själva, bör också ha infört lämpliga arrangemang för att erhålla och förstå relevant information om produktgodkännandeprocessen, inbegripet den identifierade målmarknaden och egenskaperna hos produkten de erbjuder eller rekommenderar. Det kravet bör tillämpas utan att det påverkar de ändamålsenlighets- eller lämplighetsbedömningar som sedan ska utföras av värdepappersföretaget vid tillhandahållandet av investeringstjänster till var och en av kunderna, på grundval av deras personliga behov, egenskaper och mål.
För att säkerställa att finansiella instrument kommer att erbjudas eller rekommenderas endast i kundens intresse, bör värdepappersföretag som erbjuder eller rekommenderar produkter som framställts av företag som inte är föremål för produktstyrningskraven i detta direktiv eller framställts av tredjelandsföretag också ha lämpliga arrangemang för att erhålla tillräckligt med information om de finansiella instrumenten.
(72)
För att ge all relevant information till investerare är det lämpligt att kräva att värdepappersföretag som tillhandahåller investeringsrådgivning redovisar kostnaden för råden, klargör grunden för de råd de tillhandahåller, särskilt det produkturval de tar i beaktande när de ger personliga rekommendationer till kunder, huruvida de tillhandahåller investeringsrådgivning på oberoende grund och huruvida de regelbundet ger kunderna en bedömning av lämpligheten hos de finansiella instrumenten de rekommenderar kunderna. Det är också lämpligt att kräva att värdepappersföretag ska förklara för sina kunder skälen till de råd de ger till kunderna.
(73)
För att ytterligare etablera regelverket för tillhandahållande av investeringsrådgivning, samtidigt som man överlåter valet åt värdepappersföretag och kunder, är det lämpligt att fastställa villkoren för tillhandahållandet av den tjänsten när företag meddelar kunder att tjänsten tillhandahålls på oberoende grund. När rådgivning tillhandahålls på oberoende grund bör ett tillräckligt urval av olika produktleverantörers produkter bedömas, innan en personlig rekommendation görs. Det är inte nödvändigt att rådgivaren bedömer på marknaden tillgängliga investeringsprodukter från samtliga leverantörer eller emittenter av produkter, men urvalet av finansiella instrument bör inte begränsas till finansiella instrument som emitteras eller tillhandahålls av enheter med nära anknytning till värdepappersföretaget eller andra juridiska eller ekonomiska förbindelser, till exempel ett kontraktsförhållande, som är tillräckligt närstående för att riskera förutsättningarna för rådgivning på oberoende grund.
(74)
För att stärka investerarskyddet och öka tydligheten för kunder beträffande den tjänst de erhåller, är det också lämpligt att ytterligare inskränka företagens möjligheter att acceptera eller behålla avgifter, provisioner monetära eller icke-monetära förmåner från eller till tredjepart, i synnerhet från emittenter eller produktleverantörer, när de tillhandahåller investeringsrådgivningstjänster på oberoende grund eller när de tillhandahåller portföljförvaltningstjänster. Detta innebär att alla avgifter, provisioner och ekonomiska fördelar som betalats eller erbjudits av en tredjepart till fullo måste lämnas tillbaka till kunden så snart som möjligt efter det att företaget erhållit de betalningarna, och det bör inte vara tillåtet för företaget att avräkna betalningar från tredjepart från de avgifter som kunden ska betala till företaget. Kunden bör få korrekt och i förekommande fall regelbunden information om alla avgifter, provisioner och förmåner som företaget mottagit i samband med investeringstjänsten som erbjudits kunden och som överförts till denne. Företag som erbjuder oberoende rådgivning eller portföljförvaltning bör också införa riktlinjer, inom ramen för de organisatoriska kraven, för att säkerställa att betalningar som erhållits från tredjepart tillgodoräknas och överförs till kunderna. Endast mindre icke-monetära förmåner bör tillåtas, under förutsättning att kunderna tydligt informeras om dem, att de kan förbättra den tillhandahållna tjänstens kvalitet och att de inte kan bedömas att inkräkta på värdepappersföretagens förmåga att agera i sina kunders bästa intresse.
(75)
När investeringstjänster på oberoende basis och portföljförvaltningstjänster erbjuds bör avgifter, provisioner eller icke-monetära förmåner som betalas eller erbjuds av en person på kundens vägnar endast vara tillåtna i den mån kunden är medveten om att betalningar gjorts för dennes räkning och att beloppet och frekvensen för en betalning överenskommits mellan kunden och värdepappersföretaget och inte bestämts av en tredjepart. Det kravet skulle uppfyllas bland annat då en kund betalar ett företags faktura direkt eller då den betalas av en oberoende tredjepart som inte har någon förbindelse med värdepappersföretaget när det gäller den investeringstjänst som erbjudits kunden och som endast agerar på kundens instruktioner och då kunden förhandlar fram en avgift för en tjänst från ett värdepappersföretag och betalar denna avgift. Detta skulle generellt sett vara fallet för revisorer och advokater som agerar enligt en klar betalningsinstruktion från kunden och där en person utför en ren vidarebefordran av betalningen.
(76)
I detta direktiv fastställs villkor och förfaranden som medlemsstaterna ska följa när de planerar att införa ytterligare krav. Dessa krav får omfatta förbud eller ytterligare begränsning av erbjudande om eller mottagande av avgifter, provisioner eller andra monetära eller icke-monetära förmåner, som utbetalas eller tillhandahålls av någon tredjepart eller av en person som agerar för tredjeparts räkning, i samband med tillhandahållandet av tjänsten till kunder.
(77)
För att ytterligare skydda konsumenterna bör det också säkerställas att värdepappersföretag inte avlönar eller bedömer de anställdas prestationer på ett sätt som står i strid med deras uppgift att agera i kundernas bästa intresse, t.ex. genom ersättningar, försäljningsmål eller på annat sätt som skapar incitament för att rekommendera eller sälja ett visst finansiellt instrument när en annan produkt bättre skulle kunna svara mot kundens behov.
(78)
Om tillräcklig information om kostnaderna och tillhörande avgifter eller om riskerna i samband med det finansiella instrumentet i enlighet med annan unionsrätt bör den informationen anses tillräcklig när det gäller kravet på att lämna information till kunder enligt detta direktiv. Värdepappersföretag eller kreditinstitut som distribuerar det finansiella instrumentet bör dock dessutom informera sina kunder om alla andra kostnader och tillhörande avgifter i samband med deras tillhandahållande av investeringstjänster kring det finansiella instrumentet.
(79)
Med tanke på investeringsprodukters komplexitet och den ständiga innovationen i deras utformning är det också viktigt att se till att personer som ger rådgivning om eller säljer investeringsprodukter till icke-professionella investerare har en lämplig kunskaps- och kompetensnivå när det gäller de produkter som erbjuds. Värdepappersföretag bör ge sin personal tillräckligt med tid och resurser för att uppnå den kunskapen och kompetensen och tillämpa den i samband med tillhandahållandet av tjänsterna till kunderna.
(80)
Värdepappersföretag får tillhandahålla investeringstjänster som består enbart av utförande och/eller mottagande och vidarebefordran av kundorder, utan att behöva inhämta information om kundens kunskaper och erfarenhet i syfte att bedöma om tjänsten eller det finansiella instrumentet är ändamålsenligt för kunden. Eftersom de tjänsterna innebär en relevant minskning av kundskyddet bör villkoren för tillhandahållandet av tjänsterna förbättras. I synnerhet är det lämpligt att utesluta möjligheten att tillhandahålla de tjänsterna i anslutning till den sidotjänst som består i att bevilja krediter eller lån till investerare för att de ska kunna genomföra en transaktion i vilken värdepappersföretaget deltar, eftersom detta ökar komplexiteten i transaktionen och gör det svårare att förstå den därmed förbundna risken. Det är också lämpligt att bättre definiera kriterierna för urvalet av de finansiella instrument som de tjänsterna bör avse för att utesluta vissa finansiella instrument, inklusive sådana som omfattar derivat eller innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken, andelar i företag som inte är företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och strukturerade fondföretag som avses i artikel 36.1 andra stycket i kommissionens förordning (EU) nr 583/2010 (29). Att vissa fondföretag här betraktas som komplexa produkter bör inte påverka den framtida unionsrätten som fastställer räckvidden och reglerna för sådana produkter.
(81)
Korsförsäljning är en vanlig strategi för leverantörer av finansiella tjänster till privatpersoner inom hela unionen. Sådan praxis kan ge icke-professionella kunder fördelar men kan också utgöra metoder där kundens intresse inte beaktas på ett tillfredsställande sätt. Exempelvis kan vissa former av korsförsäljning, nämligen metoder med kopplingsförbehåll (tying) där två eller flera finansiella tjänster säljs tillsammans i ett paket och minst en av dessa tjänster inte är tillgänglig separat, snedvrida konkurrensen och negativt påverka kundernas rörlighet och deras förmåga att göra välgrundade val. Ett exempel på kopplingsförbehåll kan vara kravet på att öppna ett transaktionskonto när en investeringstjänst tillhandahålls till en icke-professionell kund. Paketförsäljning (bundling), där två eller flera finansiella tjänster säljs tillsammans i ett paket, men där var och en av tjänsterna också kan köpas separat, kan också snedvrida konkurrensen och negativt påverka kundrörligheten och kundernas förmåga att göra välgrundade val, men de ger åtminstone kunden valfrihet och kan därför utgöra mindre risk för värdepappersföretagens efterlevnad av sina skyldigheter enligt detta direktiv. Användningen av sådana metoder bör utvärderas omsorgsfullt i syfte att främja konkurrens och konsumenternas valfrihet.
(82)
När värdepappersföretaget tillhandahåller investeringsrådgivning, bör det i en skriftlig lämplighetsförklaring ange hur den rådgivning som ges motsvarar den icke-professionella kundens preferenser, behov och andra egenskaper. Förklaringen bör ges på ett varaktigt medium, inbegripet i elektronisk form. Ansvaret för att genomföra lämplighetsbedömningen och lämna en korrekt lämplighetsrapport till kunden ligger hos värdepappersföretaget och lämpliga skyddsmekanismer bör finnas för att säkerställa att kunden inte lider skada till följd av att rapporten på ett inkorrekt eller orättfärdigt sätt beskriver den personliga rekommendationen, inbegripet hur lämplig rekommendationen är för kunden och nackdelarna med det rekommenderade tillvägagångssättet.
(83)
För att kunna avgöra vad som utgör tillhandahållande av information i god tid före en viss tidpunkt enligt vad som anges i detta direktiv, bör ett värdepappersföretag med hänsyn till hur brådskande situationen är beakta kundens behov av tillräcklig tid för att läsa och förstå informationen före ett eventuellt investeringsbeslut. Det är troligt att en kund behöver mer tid för att gå igenom information om en komplex eller okänd produkt eller tjänst eller en produkt eller tjänst som kunden inte har någon erfarenhet av, än en kund som överväger en enklare eller mer känd produkt eller tjänst eller en kund som har relevant tidigare erfarenhet.
(84)
Detta direktiv bör inte innehålla några krav på att värdepappersföretag omedelbart och samtidigt ska tillhandahålla all den information som krävs om värdepappersföretaget, finansiella instrument, kostnader och avgifter eller avseende skydd av kunders finansiella instrument eller kundmedel, förutsatt att de uppfyller det allmänna kravet att tillhandahålla relevant information i god tid före den tidpunkt som anges i detta direktiv. Förutsatt att informationen lämnas till kunden i god tid innan tjänsten tillhandahålls, har företagen inga skyldigheter enligt detta direktiv att lämna den antingen separat eller genom att införliva den i ett kundavtal.
(85)
Det bör anses att en tjänst tillhandahålls på en kunds initiativ om inte kunden begär den som svar på ett personligt meddelande från företaget eller på företagets vägnar som är riktat till just den kunden och som innehåller en inbjudan eller är avsett att påverka kunden avseende ett specifikt finansiellt instrument eller en specifik transaktion. En tjänst kan anses ha tillhandahållits på kundens initiativ trots att kunden begär den på grundval av varje slags meddelande som innehåller ett reklamerbjudande eller erbjudande om finansiella instrument och som har en allmän utformning och är riktat till allmänheten eller en större grupp eller kategori av kunder eller presumtiva kunder.
(86)
Detta direktiv syftar bl.a. till att skydda investerare. Åtgärder för att skydda investerare bör anpassas till de särskilda förhållanden som råder för varje kategori av investerare (icke-professionella, professionella och motparter). För att förbättra det regelverk som är tillämpligt på tillhandahållandet av tjänster oberoende av vilka kundkategorier som är berörda, är det lämpligt att klargöra att principer om att agera hederligt, rättvist och professionellt samt skyldigheten att vara opartisk, tydlig och inte vilseledande gäller för förbindelser med alla kunder.
(87)
Investeringar som inbegriper försäkringskontrakt tillhandahålls ofta till kunder som möjliga alternativ eller substitut till finansiella instrument som omfattas av det här direktivet. För att skapa ett samstämmigt skydd för icke-professionella kunder och säkerställa lika spelregler för liknande produkter är det viktigt att försäkringsbaserade investeringsprodukter underkastas lämpliga krav. Investerarskyddskraven i det här direktivet bör därför tillämpas på samma sätt för sådana investeringar som paketeras i försäkringskontrakt, men deras annorlunda marknadsstruktur och produktegenskaper gör att det är lämpligare att de närmare kraven fastställs inom ramen för den pågående översynen av direktiv 2002/92/EG snarare än att de tas med i det här direktivet. Den framtida unionsrätten som reglerar verksamheten för försäkringsförmedlare och försäkringsföretag bör därför säkerställa en samstämmig regleringsstrategi när det gäller distribution av olika finansiella produkter som tillgodoser liknande investeringsbehov och därför medför jämförbara problem avseende investerarskydd. Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) (Eiopa) som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 (30) och Esma bör arbeta tillsammans för att uppnå så hög samstämdhet som möjligt när det gäller uppförandestandarderna för de investeringsprodukterna. De nya kraven för försäkringsbaserade investeringsprodukter bör fastställas i direktiv 2002/92/EG.
(88)
För att harmonisera reglerna när det gäller intressekonflikter, allmänna principer och information till kunder och göra det möjligt för medlemsstaterna att införa begränsningar för ersättningen till försäkringsförmedlare, bör direktiv 2002/92/EG ändras i enlighet med detta.
(89)
Direktivets tillämpningsområde bör inte omfatta försäkringsbaserade investeringsprodukter som inte erbjuder investeringsmöjligheter och insättningar som endast är ränteexponerade. Privata pensionsprodukter och tjänstepensionsprodukter, vars främsta syfte är att ge investeraren inkomst efter pension, bör undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv på grund av produkternas särart och syfte.
(90)
Med avvikelse från principen att det är hemmedlemsstaten som ska ansvara för auktorisation, tillsyn och kontroll av att skyldigheter i samband med driften av filialer uppfylls, är det lämpligt att värdmedlemsstatens behöriga myndighet påtar sig ansvaret att kontrollera fullgörandet av vissa av de skyldigheter som fastställs i detta direktiv vid affärer som genomförs genom en filial inom det territorium där filialen ligger, eftersom den myndigheten befinner sig närmast filialen och därmed är bättre lämpad att upptäcka och i förekommande fall ingripa mot eventuella överträdelser av de regler som råder för filialens verksamhet.
(91)
Det är nödvändigt att införa ett effektivt krav på bästa utförande (best execution) som innebär att värdepappersföretagen är skyldiga att utföra kundorder på de villkor som är mest förmånliga för kunden. Den skyldigheten bör gälla för när ett företag har avtalsmässiga skyldigheter gentemot kunden eller skyldigheter som ombud.
(92)
Med tanke på den stora mängden handelsplatser för utförande som nu finns tillgängliga i unionen är det lämpligt att förbättra bästa utföranderegelverket för icke-professionella investerare. Förbättringar i tekniken för övervakning av bästa utförande bör beaktas vid tillämpningen av regelverket för bästa utförande i enlighet med artikel 27.1 andra och tredje stycket.
(93)
Vid fastställandet av bästa utförande, när det gäller order från icke-professionella kunder, bör i kostnaderna för utförandet ingå värdepappersföretagets egna provisioner eller avgifter som debiteras kunden för begränsade prestationer, då mer än en handelsplats finns angiven i företagets riktlinjer för utförande som kan utföra en viss order. I sådana fall bör företagets egna provisioner och kostnader för att utföra ordern på var och en av de handelsplatser som kan komma i fråga för utförandet beaktas vid bedömningen och jämförelsen av de resultat som kunden skulle uppnå på var och en av handelsplatserna. Avsikten är dock inte att kräva att företag ska jämföra de resultat som skulle uppnås för kunden med dess egna riktlinjer för utförande och dess egna provisioner och avgifter med resultat som ett annat värdepappersföretag skulle kunna uppnå för kundens räkning med andra riktlinjer för utförande eller en annan struktur på provisionerna och avgifterna. Avsikten är inte heller att kräva att företagen ska jämföra de skillnader i sina egna provisioner som är hänförliga till skillnader i arten av de tjänster som företaget tillhandahåller sina kunder.
(94)
De bestämmelser i detta direktiv som anger att kostnaderna för utförandet bör innefatta värdepappersföretagets egna provisioner eller avgifter som debiteras kunden vid tillhandahållandet av en investeringstjänst bör inte tillämpas på fastställandet av vilka handelsplatser som bör ingå i företagets riktlinjer för utförande enligt artikel 27.5 i detta direktiv.
(95)
Ett värdepappersföretag bör anses fördela och påföra provisioner på ett diskriminerande sätt om det leder till att kunder påförs en provision eller en annan spread för utförande av tjänsten vid olika handelsplatser och att den skillnaden inte avspeglar de verkliga kostnadsskillnaderna för företaget att utföra order vid de handelsplatserna.
(96)
För att förbättra de förutsättningar under vilka värdepappersföretag fullgör sina skyldigheter att utföra order på de villkor som är mest förmånliga för sina kunder i enlighet med detta direktiv, är det lämpligt att kräva, för finansiella instrument som omfattas av handelskravet i artiklarna 23 och 28 i förordning (EU) nr 600/2014, att varje handelsplats och systematisk internhandlare, och för övriga finansiella instrument, att varje utförandeplats, ger allmänheten tillgång till uppgifter om kvaliteten på utförandet av transaktioner på varje handelsplats.
(97)
Information som värdepappersföretag tillhandahåller kunder avseende sina riktlinjer för utförande är ofta generisk och standardiserad och gör det inte möjligt för kunderna att förstå hur en order kommer att utföras och att kontrollera att företagen fullgör sina skyldigheter att utföra order på de villkor som är mest förmånliga för kunderna. För att förbättra investerarskyddet är det lämpligt att precisera principerna avseende den information som värdepappersföretag ger till sina kunder om riktlinjerna för utförande och att kräva att företagen årligen ska offentliggöra, för varje klass av finansiella instrument, de fem främsta handelsplatserna där de har utfört kundorder under det föregående året och ta hänsyn till den informationen och information som har offentliggjorts av handelsplatser om utförandekvaliteten i deras riktlinjer för bästa utförande.
(98)
När affärsförhållandet till kunden upprättas, kan värdepappersföretaget begära att kunden eller den presumtive kunden samtidigt samtycker till riktlinjerna för utförande av order och till att ordern kan komma att verkställas utanför en handelsplats.
(99)
Personer som tillhandahåller investeringstjänster på mer än ett värdepappersföretags vägnar bör inte betraktas som anknutna ombud utan som värdepappersföretag när de omfattas av definitionen i detta direktiv, med undantag för vissa personer som kan undantas.
(100)
Detta direktiv bör inte påverka de anknutna ombudens rätt att driva verksamhet som omfattas av andra direktiv och närbesläktad verksamhet med finansiella tjänster eller produkter som inte omfattas av detta direktiv, även om detta sker på uppdrag av delar av samma finansiella koncern.
(101)
Villkoren för att driva verksamhet utanför värdepappersföretagets egna lokaler (hemförsäljning) bör inte omfattas av detta direktiv.
(102)
Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör inte registrera eller bör återkalla registreringen, om den verksamhet som faktiskt bedrivs tydligt visar att ett anknutet ombud har valt en medlemsstats rättssystem för att undgå strängare regler som gäller i en annan medlemsstat inom vars territorium ombudet avser att bedriva eller i praktiken bedriver större delen av sin verksamhet.
(103)
I detta direktiv bör godtagbara motparter anses agera som kunder.
(104)
Finanskrisen har blottlagt begränsningar i icke-professionella kunders förmåga att uppskatta riskerna med sina investeringar. Det bör bekräftas att uppföranderegler bör tillämpas med hänsyn till de investerare som har störst behov av skydd, men det är lämpligt att göra en bättre kalibrering av de krav som är tillämpliga på olika kategorier av kunder. För det ändamålet är det lämpligt att utöka vissa informations- och rapporteringskrav till att omfatta förbindelserna med godtagbara motparter. I synnerhet bör de relevanta kraven stå i relation till skyddet av kunders finansiella instrument och medel samt informations- och rapporteringskrav avseende mer komplexa finansiella instrument och transaktioner. För att bättre definiera klassificeringen av kommuner och lokala myndigheter är det lämpligt att tydligt utesluta dem från förteckningen över godtagbara motparter och förteckningen över kunder som betraktas som professionella, samtidigt som de kunderna även i fortsättningen får möjlighet att begära en behandling som professionella kunder.
(105)
När det gäller transaktioner mellan godtagbara motparter bör skyldigheten att offentliggöra limiterade kundorder vara tillämplig endast om motparten uttryckligen lämnar en limiterad order till ett värdepappersföretag för utförande.
(106)
Medlemsstaterna bör säkerställa respekt för rätten till skydd av personuppgifter i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (31) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (32), som reglerar den behandling av personuppgifter som utförs vid tillämpningen av detta direktiv. Behandling av personuppgifter vid tillämpningen av detta direktiv omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 45/2001 (33).
(107)
Alla värdepappersföretag bör ha samma möjligheter att delta i eller skaffa sig tillträde till reglerade marknader i hela unionen. Oavsett på vilket sätt transaktionerna för närvarande organiseras i medlemsstaterna, är det viktigt att avskaffa de tekniska och rättsliga begränsningar som råder när det gäller tillträde till reglerade marknader.
(108)
För att underlätta avslutandet av gränsöverskridande transaktioner är det lämpligt att ge värdepappersföretag tillträde till system för clearing och avveckling i hela unionen, oavsett om transaktionerna har genomförts via reglerade marknader i den berörda medlemsstaten. Värdepappersföretag som önskar delta direkt i avvecklingssystem i andra medlemsstater bör uppfylla de tillämpliga operativa och kommersiella kraven för medlemskap och vidta de tillsynsåtgärder som krävs för att de finansiella marknaderna ska kunna fortsätta att fungera smidigt och under ordnade former.
(109)
Tjänster som inom unionen tillhandahålls av tredjelandsföretag omfattas av nationella ordningar och nationella bestämmelser. Företag som auktoriserats i enlighet med reglerna har inte frihet att tillhandahålla tjänster eller etableringsrätt i andra medlemsstater än den medlemsstat där de är etablerade. När en medlemsstat anser att en lämplig skyddsnivå för sina icke-professionella kunder eller icke-professionella kunder som begärt att bli behandlade som professionella kunder kan uppnås genom att tredjelandsföretaget etablerar en filial, är det lämpligt att införa ett gemensamt regelverk på unionsnivå med minimikrav för dessa filialer, och med beaktande av principen att tredjelandsföretag inte bör behandlas på ett mer gynnsamt sätt än unionsföretag.
(110)
Vid genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv bör medlemsstaterna ta vederbörlig hänsyn till rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF) om jurisdiktioner som uppvisar brister i sina strategier mot penningtvätt och terrorismfinansiering och för vilka motåtgärder tillämpas eller jurisdiktioner som uppvisar brister i sina strategier mot penningtvätt och terrorismfinansiering och som inte har gjort tillräckliga framsteg för att ta itu med bristerna och inte åtagit sig att genomföra en handlingsplan som utvecklats tillsammans med FATF för att ta itu med bristerna.
(111)
Den bestämmelse i detta direktiv som reglerar tredjelandsföretags tillhandahållande av investeringstjänster eller utförande av investeringsverksamhet i unionen bör inte påverka möjligheterna för personer som är etablerade i unionen att uteslutande på eget initiativ ta emot investeringstjänster från ett tredjelandsföretag. Om ett tredjelandsföretag tillhandahåller tjänster uteslutande på initiativ av en person som är etablerad i unionen, bör tjänsterna inte betraktas som tillhandahållna på unionens territorium. Om ett tredjelandsföretag söker upp kunder eller presumtiva kunder i unionen eller erbjuder eller marknadsför investeringstjänster eller investeringsverksamhet tillsammans med sidotjänster i unionen bör detta inte betraktas som tjänster som tillhandahålls på kundens eget initiativ.
(112)
Auktorisation att driva en reglerad marknad bör utvidgas till att omfatta dels all verksamhet som har direkt samband med redovisning, behandling, utförande, bekräftelse och rapportering av order från det att dessa order tas emot av den reglerade marknaden, och fram till dess att de vidarebefordras för avslut, dels verksamhet som har samband med att finansiella instrument tas upp till handel. Detta bör även gälla transaktioner som genomförs av den reglerade marknaden utsedda särskilda marknadsgaranter som omfattas av denna marknads system och i enlighet med reglerna för dessa system. Inte alla transaktioner som genomförs av den reglerade marknadens, MTF-plattformens eller OTF-plattformens medlemmar eller deltagare ska anses genomförda inom ramen för den reglerade marknadens, MTF-plattformens eller OTF-plattformens system. Transaktioner som medlemmar eller deltagare genomför bilateralt och som inte uppfyller alla krav som fastställs för en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform enligt detta direktiv bör, vad definitionen av systematiska internhandlare vidkommer, betraktas som transaktioner som utförts utanför en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform. I det fallet bör skyldigheten för värdepappersföretag att offentliggöra fasta bud gälla om villkoren i detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 uppfylls.
(113)
Med tanke på hur viktigt tillhandahållandet av likviditet är för att marknaderna ska fungera ordnat och effektivt bör värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel inom ramen för en marknadsgarantstrategi ha skriftliga avtal med handelsplatser som klarlägger deras skyldigheter att tillhandahålla likviditet till marknaden.
(114)
Detta direktiv bör inte innehålla något krav på att de behöriga myndigheterna ska godkänna eller granska innehållet i det skriftliga avtal mellan den reglerade marknaden och värdepappersföretaget som krävs för deltagandet i ett marknadsgarantsystem. Direktivet förhindrar dem dock inte från att godkänna detta, i den utsträckning som godkännanden eller granskningar enbart är baserade på de reglerade marknadernas uppfyllande av skyldigheterna enligt artikel 48.
(115)
Tillhandahållandet av centrala marknadsdatatjänster som är av avgörande betydelse för att användare ska kunna få önskad överblick över handelsverksamhet på unionens finansmarknader, och för att behöriga myndigheter ska kunna få exakt och övergripande information om relevanta transaktioner, bör omfattas av auktorisation och reglering för att säkerställa den erforderliga kvalitetsnivån.
(116)
Införandet av godkända publiceringsarrangemang (APA - approved publication arrangement) bör förbättra kvaliteten på information som ger handelstransparens och som offentliggörs vid OTC-handel och bör bidra betydligt till att säkerställa att sådana data offentliggörs på ett sätt som underlättar konsolideringen av dessa data med data som offentliggörs av handelsplatser.
(117)
När det nu finns en marknadsstruktur som möjliggör konkurrens mellan flera handelsplatser är det nödvändigt att en effektiv och heltäckande lösning för konsoliderad handelsinformation införs så snart som möjligt. Införandet av en kommersiell lösning för konsoliderad handelsinformation för aktier och aktieliknande finansiella instrument bör bidra till skapandet av en mer integrerad europeisk marknad och göra det lättare för marknadsdeltagare att få tillgång till en konsoliderad översikt över tillgänglig information som ger handelstransparens. Den planerade lösningen bygger på en auktorisation av leverantörer som bedriver verksamhet i enlighet med fördefinierade och övervakade parametrar som konkurrerar med varandra för att leverera i tekniskt hänseende i hög grad sofistikerade och innovativa lösningar, vilka tjänar marknaden i största möjliga utsträckning och säkerställer att det tillhandahålls enhetlig och korrekt marknadsdata. Genom att kräva att alla som tillhandahåller konsoliderad handelsinformation (CTP - consolidated tape providers) ska konsolidera data från alla APA och handelsplatser säkerställs att konkurrensen kommer att ske genom kundservice och inte genom uppgifternas omfattning. Det är dock lämpligt att redan nu förbereda sig på en lösning för konsoliderad handelsinformation genom ett offentligt upphandlingsförfarande om den planerade mekanismenen inte leder till att ändamålsenlig och heltäckande konsoliderad handelsinformation för aktier och aktieliknande finansiella instrument tillhandahålls i tid.
(118)
Inrättandet av konsoliderad handelsinformation för andra finansiella instrument än aktier anses vara svårare att genomföra än konsoliderad handelsinformation för finansiella aktieinstrument och potentiella leverantörer bör kunna skaffa sig erfarenheter från det sistnämnda innan man konstruerar det förstnämnda. För att underlätta ett korrekt inrättande av konsoliderad handelsinformation för andra finansiella instrument än aktier är det därför lämpligt att föreskriva ett senareläggande av tillämpningsdatumet för de nationella bestämmelser som införlivar den relevanta bestämmelsen. Det är dock lämpligt att redan nu förbereda sig på en lösning för konsoliderad handelsinformation genom ett offentligt upphandlingsförfarande om den planerade mekanismenen inte leder till att ändamålsenlig och heltäckande konsoliderad handelsinformation för andra finansiella instrument än aktier tillhandahålls i tid.
(119)
När Esma, för andra finansiella instrument än aktier, bestämmer handelsplatser och APA som behöver ingå i den information efter handel som ska spridas av CTP, bör Esma säkerställa att målet med inrättandet av en integrerad unionsmarknad för de finansiella instrumenten kommer att uppnås och bör säkerställa icke-diskriminerande behandling av APA och handelsplatser.
(120)
Unionsrätten om kapitalbaskrav bör fastställa vilka minimikapitalkrav reglerade marknader bör uppfylla för att bli auktoriserade, och därvid beakta den särskilda karaktären hos de risker som är förenade med sådana marknader.
(121)
Den som driver en reglerad marknad bör även kunna driva en MTF-plattform eller OTF-plattform enligt de relevanta bestämmelserna i detta direktiv.
(122)
Bestämmelserna i det här direktivet om upptagande av finansiella instrument till handel enligt de regler som tillämpas av den reglerade marknaden bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG (34) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG (35). En reglerad marknad bör inte hindras från att tillämpa striktare krav än dem som föreskrivs i det här direktivet vad beträffar emittenter av finansiella instrument som den överväger att ta upp till handel.
(123)
Medlemsstaterna bör kunna utse olika behöriga myndigheter för att genomdriva de vittomfattande krav som anges i detta direktiv. Dessa myndigheter bör vara av offentlig natur för att garantera sitt oberoende gentemot de ekonomiska aktörerna och undvika intressekonflikter. Medlemsstaterna bör i enlighet med nationell rätt se till att den behöriga myndigheten finansieras på ett lämpligt sätt. Att offentliga myndigheter utses bör inte utesluta delegering, under den behöriga myndighetens ansvar.
(124)
För att säkerställa att kommunikationen mellan de behöriga myndigheterna om tillfälliga stopp för handel, avförande från handel, avbrott i handel, otillbörliga marknadsförhållanden och omständigheter som kan tyda på marknadsmissbruk fungerar effektivt och punktligt, behövs det en effektiv kommunikations- och samordningsprocess mellan de nationella behöriga myndigheterna, vilket kommer att åstadkommas genom lösningar som utvecklas av Esma.
(125)
Vid G20-toppmötet i Pittsburgh den 25 september 2009 överenskoms att förbättra regleringen av, funktionen hos och transparensen på de finansiella marknaderna och råvarumarknaderna för att komma till rätta med alltför stor volatilitet i råvarupriserna. I kommissionens meddelande av den 28 oktober 2009 om en bättre fungerande livsmedelsförsörjningskedja i Europa, och i kommissionens meddelande av den 2 februari 2011 om att möta utmaningarna i fråga om råvarumarknader och råvaror, skisseras åtgärder som bör vidtas i samband med översynen av direktiv 2004/39/EG. I september 2011 offentliggjorde Iosco (International Organization of Securities Commission) sina principer för reglering och tillsyn av råvaruderivatmarknader. De principerna godkändes vid G20-toppmötet i Cannes den 4 november 2011 med begäran om att marknadens tillsynsmyndigheter skulle få formella positionshanteringsbehörigheter, inklusive behörighet att i förväg fastställa positionslimiter när så är lämpligt.
(126)
De befogenheter som görs tillgängliga för behöriga myndigheter bör kompletteras med uttryckliga befogenheter att erhålla information från alla personer beträffande storleken på och syftet med en position i råvarurelaterade derivatkontrakt och att begära att personen ska vidta åtgärder för att minska storleken på positionen i derivatkontrakten.
(127)
En harmoniserad ordning för positionslimiter behövs för att säkerställa bättre samordning och samstämdhet i tillämpningen av G20-avtalet, särskilt för kontrakt som handlas i hela unionen. Därför bör behöriga myndigheter beviljas uttryckliga befogenheter för att fastställa limiterna, på grundval av metoder som Esma fastställt, för de positioner som en person kan inneha på aggregerad gruppnivå i ett råvarurelaterat derivatkontrakt vid någon tidpunkt, för att förebygga marknadsmissbruk, inbegripet utbudsstörning, och att stödja ordnade prissättnings- och avvecklingsvillkor, inbegripet förebyggande av marknadssnedvridande positioner. Sådana limiter bör främja integriteten på marknaden för derivatet och den underliggande råvaran utan att detta inkräktar på prisbildningsprocessen på marknaden för den underliggande råvaran och bör inte gälla för positioner som på ett objektivt sätt minskar de risker som direkt hör samman med affärsverksamhet i samband med råvaran. Skillnaden mellan spotkontrakt för råvaror och råvaruderivatkontrakt bör klarläggas. För att åstadkomma en harmoniserad ordning är det också lämpligt att Esma övervakar genomförandet av positionslimiter och att behöriga myndigheter ingår samarbetsavtal, inbegripet utbyte av relevanta uppgifter med varandra, och gör det möjligt att övervaka och se till att limiterna efterlevs.
(128)
Alla handelsplatser som erbjuder handel med råvaruderivat bör ha inrättat lämpliga positionshanteringskontroller som ger erforderliga befogenheter att åtminstone övervaka och få tillgång till information om råvaruderivatpositioner, att kräva att sådana positioner minskas eller avslutas och att kräva att likviditet återförs till marknaden för att minska effekterna av en stor eller dominerande position. Esma bör upprätthålla och offentliggöra en förteckning med sammanfattningar av alla sådana positionslimiter och positionshanteringskontroller. De limiterna och arrangemangen bör tillämpas på ett konsekvent sätt och ta hänsyn till de specifika egenskaperna hos marknaden i fråga. Det bör vara tydligt specificerat hur de tillämpas och vilka de kvantitativa tröskelvärden som utgör limiterna eller som kan utlösa andra skyldigheter är.
(129)
Handelsplatser bör varje vecka offentliggöra en aggregerad redovisning av de positioner som innehas av olika kategorier av personer för de olika råvaruderivatkontrakt, utsläppsrätter och derivat av dessa som handlas på deras plattformar. En uttömmande och detaljerad redovisning av de positioner som innehas av alla personer bör göras tillgänglig för den behöriga myndigheten minst dagligen. Arrangemangen för rapporteringen enligt detta direktiv bör i förekommande fall beakta de rapporteringskrav som redan finns enligt artikel 8 i förordning (EU) nr 1227/2011.
(130)
Metoderna för att beräkna positionslimiter får visserligen inte skapa hinder för utvecklandet av nya råvaruderivat, men Esma bör vid fastställandet av beräkningsmetoderna säkerställa att utvecklande av nya råvaruderivat inte kan utnyttjas för att kringgå positionslimitordningen.
(131)
Positionslimiter bör fastställas för varje enskilt råvaruderivatkontrakt. För att positionslimitordningen inte ska kunna kringgås genom att ständigt utveckla nya råvaruderivatkontrakt bör Esma säkerställa att beräkningsmetoderna hindrar allt kringgående genom att beakta de totala öppna kontrakten i andra råvaruderivat med samma underliggande råvara.
(132)
Det är önskvärt att göra det lättare för små och medelstora företag att få tillgång till kapital och att främja vidareutvecklingen av specialiserade marknader som syftar till att tillgodose behoven hos emittenter som är små och medelstora företag. De marknaderna, som vanligen drivs som MTF-plattformar enligt detta direktiv, kallas i allmänhet tillväxtmarknader för små och medelstora företag, tillväxtmarknader eller sidomarknader. Skapandet av en ny underkategori inom kategorin MTF-plattformar - tillväxtmarknad för små och medelstora företag - och registreringen av de marknaderna bör öka deras synlighet och stärka deras profil och bidra till utvecklingen av gemensamma tillsynsstandarder i unionen för de marknaderna. Uppmärksamhet bör fästas vid hur framtida reglering ytterligare bör stödja och främja användningen av den marknaden så att den blir attraktiv för investerare, och minska de administrativa bördorna och skapa ytterligare incitament för små och medelstora företag att få tillgång till kapitalmarknaderna genom dessa marknader.
(133)
De krav som är tillämpliga på den nya marknadskategorin måste ge tillräcklig flexibilitet för att kunna ta hänsyn till de olika framgångsrika marknadsmodeller som i dag finns i Europa. De måste också finna den rätta avvägningen mellan upprätthållandet av en hög nivå på investerarskyddet, vilket är av avgörande betydelse för att kunna främja investerarnas förtroende för emittenter på de marknaderna, samtidigt som man minskar onödiga administrativa bördor för emittenter på de marknaderna. Det föreslås att mer detaljerade uppgifter om krav för tillväxtmarknader för små och medelstora företag, exempelvis krav avseende kriterier för upptagande till handel på en sådan marknad, kan fastställas närmare i delegerade akter eller tekniska standarder.
(134)
Mot bakgrund av vikten av att inte negativt påverka existerande framgångsrika marknader bör operatörer som driver marknader som är inriktade på små och medelstora emittenter även i fortsättningen ha möjlighet att välja att fortsätta att driva en sådan marknad i enlighet med kraven i detta direktiv utan att ansöka om registrering som en tillväxtmarknad för små och medelstora företag. Emittenter som är små och medelstora företag bör inte vara skyldiga att ansöka om att deras finansiella instrument ska tas upp till handel på en tillväxtmarknad för små och medelstora företag.
(135)
För att den nya kategorin av marknader ska gynna små och medelstora företag bör minst 50 % av de emittenter vilkas finansiella instrument handlas på en tillväxtmarknad för små och medelstora företag själva vara små och medelstora företag. Den bedömningen bör göras årsvis. Det 50 %-kravet bör tillämpas med flexibilitet. Om det kriteriet tillfälligt inte uppfylls, betyder detta inte att handelsplatsen omedelbart måste avregistreras eller vägras registrering som tillväxtmarknad för små och medelstora företag, om det finns rimliga utsikter för att den kommer att uppfylla kravet på minst 50 % från och med året därpå. Bedömningen av om emittenter är små och medelstora företag bör grundas på börsvärdet för de tre föregående kalenderåren. Detta bör garantera de emittenterna en smidigare övergång från de specialiserade marknaderna till huvudmarknaderna.
(136)
Konfidentiell information som förmedlas till en medlemsstats kontaktpunkt av en annan medlemsstats kontaktpunkt bör inte betraktas som rent inhemsk.
(137)
För att uppnå likvärdig behandling på hela den integrerade finansiella marknaden är det nödvändigt att få till stånd en bättre samordning av de behöriga myndigheternas befogenheter. En samling gemensamma minimibefogenheter, tillsammans med tillräckliga resurser, bör kunna garantera effektiv tillsyn. I detta direktiv bör därför särskilt den minimiuppsättning av tillsyns- och utredningsbefogenheter som medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ges i enlighet med nationell rätt fastställas. De befogenheterna bör, när nationell rätt så kräver, utövas genom ansökan hos de behöriga rättsliga myndigheterna. När de behöriga myndigheterna utövar sina befogenheter enligt detta direktiv bör de agera objektivt och opartiskt och förbli autonoma i sitt beslutsfattande.
(138)
Detta direktiv specificerar en minimiuppsättning befogenheter som de behöriga myndigheterna bör ha, men de befogenheterna bör utövas inom ramen för ett komplett system av nationell rätt som garanterar respekt för grundläggande rättigheter, inbegripet rätten till personlig integritet. För utövandet av de befogenheterna, som kan utgöra allvarliga intrång i rätten till respekt för privatliv och familjeliv, bostad och kommunikationer, bör medlemsstaterna förfoga över adekvata och effektiva skyddsåtgärder mot alla former av missbruk, till exempel när det gäller ett korrekt förhandsgodkännande från den berörda medlemsstatens behöriga rättsliga myndigheter. Medlemsstaterna bör ge de behöriga myndigheterna möjlighet att utöva sådana inkräktande befogenheter i den utsträckning som de är nödvändiga för en korrekt utredning av allvarliga fall där det saknas likvärdiga medel för att nå samma resultat.
(139)
Inga åtgärder som vidtas av behöriga myndigheter eller av Esma i deras tjänsteutövning bör direkt eller indirekt diskriminera någon medlemsstat eller grupp av medlemsstater som plats för tillhandahållande av investeringstjänster eller investeringsverksamhet i någon valuta.
(140)
Med tanke på det betydande inflytande och den betydande marknadsandel som uppnåtts av olika MTF-plattformar, är det lämpligt att säkerställa att det inrättas adekvata arrangemang för samarbete mellan MTF-plattformens behöriga myndighet och den behöriga myndigheten inom den jurisdiktion där MTF-plattformen tillhandahåller tjänster. För att föregripa en eventuell liknande utveckling bör detta utsträckas till att omfatta OTF-plattformar.
(141)
För att säkerställa att skyldigheterna enligt detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 efterlevs av värdepappersföretag, av marknadsoperatörer som är auktoriserade att driva en MTF-plattform eller OTF-plattform, av reglerade marknader, av APA, CTP eller godkända rapporteringsmekanismer (ARM - approved reporting mechanisms), av dem som i praktiken kontrollerar deras affärsverksamhet och av medlemmarna i värdepappersföretagets och de reglerade marknadernas ledningsorgan, samt för att säkerställa att de är föremål för liknande behandling i hela unionen, bör medlemsstaterna vara skyldiga att föreskriva sanktioner och åtgärder som är effektiva, proportionella och avskräckande. De administrativa sanktioner och åtgärder som fastställs i medlemsstaterna bör uppfylla vissa centrala krav i förhållande till de personer sanktionerna avser, kriterier som bör beaktas när en sanktion eller åtgärd tillämpas, offentliggörande, centrala befogenheter att påföra sanktioner och nivåer för administrativa avgifter.
(142)
I synnerhet bör behöriga myndigheter få befogenhet att föreskriva avgifter som är tillräckligt stora för att balansera de fördelar som kan förväntas och vara avskräckande även för större institut och deras chefer.
(143)
Det krävs också att de behöriga myndigheterna, i enlighet med nationell rätt och med stadgan, har möjlighet att få tillträde till fysiska och juridiska personers lokaler. Tillträde till sådana lokaler krävs när det föreligger rimlig misstanke om att det finns dokument och andra uppgifter med anknytning till föremålet för utredningen som kan vara relevanta för att bevisa en överträdelse av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014. Dessutom krävs tillträde till sådana lokaler när den person som mottagit en begäran om upplysningar underlåter att hörsamma en sådan begäran, helt eller delvis, eller om det finns rimliga skäl att anta att en eventuell begäran inte skulle hörsammas eller att de dokument eller upplysningar som informationskravet avser skulle undanröjas, manipuleras eller förstöras. Om förhandsgodkännande krävs från den rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten bör denna befogenhet för tillträde till lokaler, i enlighet med nationell rätt, användas efter det att man fått rättsligt förhandstillstånd.
(144)
Befintliga upptagningar av telefonsamtal och datatrafik från värdepappersföretag som utför transaktioner och dokumenterar utförandet av transaktioner, liksom befintliga uppgifter om tele- och datatrafik från teleoperatörer, utgör avgörande bevis, ibland de enda, för att upptäcka och bevisa förekomst av marknadsmissbruk och för att kontrollera företagens efterlevnad av investerarskyddskrav och andra krav i detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014. Därför bör de behöriga myndigheterna kunna begära befintliga upptagningar av telefonsamtal, elektronisk kommunikation och datatrafik från ett värdepappersföretag eller ett kreditinstitut. Tillgång till data- och teletrafik krävs för att upptäcka och påföra sanktioner för marknadsmissbruk eller överträdelser av kraven i detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014.
För att införa lika spelregler i unionen när det gäller tillgång till befintliga uppgifter om tele- och datatrafik hos en teleoperatör eller befintliga upptagningar av telefonsamtal och datatrafikuppgifter hos ett värdepappersföretag, bör de behöriga myndigheterna i enlighet med nationell rätt kunna begära befintliga uppgifter om tele- och datatrafik hos en teleoperatör i den mån det är tillåtet enligt nationell rätt och befintliga upptagningar av telefonsamtal och datatrafik hos ett värdepappersföretag, i de fall då det föreligger rimlig misstanke om att sådana uppgifter relaterade till föremålet för inspektionen eller utredningen kan vara relevanta för att bevisa beteenden som är förbjudna enligt förordning (EU) nr 596/2014 eller överträdelser av kraven i detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014. Tillgång till uppgifter om tele- och datatrafik som innehas av en teleoperatör bör inte omfatta innehållet i telefonsamtal.
(145)
För att säkerställa en konsekvent tillämpning av sanktioner i unionen bör medlemsstaterna vara skyldiga att säkerställa att de behöriga myndigheterna, när de fastställer typen av administrativa sanktioner eller åtgärder och nivån på administrativa sanktionsavgifter, tar hänsyn till alla relevanta omständigheter.
(146)
För att se till att behöriga myndigheters beslut har en avskräckande effekt på allmänheten i stort bör besluten som regel offentliggöras. Offentliggörandet av beslut är också ett viktigt sätt för behöriga myndigheter att informera marknadsaktörerna om vilka handlingar som anses utgöra en överträdelse av detta direktiv och att främja ett allmänt bättre beteende bland marknadsaktörerna. Om ett sådant offentliggörande orsakar oproportionerlig skada för de berörda personerna, äventyrar finansiella marknadernas stabilitet eller en pågående utredning, bör de behöriga myndigheterna offentliggöra sanktionerna och åtgärderna på anonym grund i enlighet med nationell rätt eller skjuta upp offentliggörandet.
De behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att inte offentliggöra sanktioner om ett anonymt eller uppskjutet offentliggörande anses vara otillräckligt för att säkerställa att finansiella marknadernas stabilitet inte äventyras. De behöriga myndigheterna bör inte vara skyldiga att offentliggöra åtgärder som bedöms vara av mindre betydelse om offentliggörandet skulle vara oproportionerligt. Det är lämpligt att skapa en mekanism för rapportering av icke offentliggjorda sanktioner till Esma så att de behöriga myndigheterna kan beakta dem i sin löpande tillsyn. Detta direktiv kräver inte men bör inte heller förhindra att straffrättsliga påföljder till följd av överträdelser av detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 offentliggörs.
(147)
För att de behöriga myndigheterna ska kunna upptäcka potentiella överträdelser bör de ha nödvändiga utredningsbefogenheter, och de bör inrätta effektiva och tillförlitliga mekanismer för att uppmuntra rapportering av potentiella eller faktiska överträdelser, inbegripet skydd av anställda som rapporterar överträdelser inom sitt eget institut. De mekanismerna bör inte påverka tillbörligt skydd av anklagade personer. Lämpliga förfaranden bör inrättas för att säkerställa ändamålsenligt skydd för en anklagad person, i synnerhet när det gäller den personens rätt till skydd av sina personuppgifter och förfaranden för att säkerställa den anklagade personens rätt till försvar och rätt att höras före antagandet av ett beslut som rör denne, liksom personens rätt till effektiva rättsmedel inför domstol mot beslut som rör denne.
(148)
Detta direktiv bör hänvisa till både sanktioner och åtgärder för att täcka alla de åtgärder som vidtas efter att en överträdelse vilkas syfte är att förebygga nya överträdelser, oavsett om åtgärderna enligt nationell rätt kvalificeras som en sanktion eller en åtgärd.
(149)
Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av bestämmelser om straffrättsliga påföljder i medlemsstaternas rätt.
(150)
Även om det inte finns några hinder för medlemsstaterna att fastställa regler för både administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder för samma överträdelser, bör de inte vara skyldiga att fastställa regler för administrativa sanktioner för överträdelser av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 vilka omfattas av nationell straffrätt. Medlemsstaterna är i överensstämmelse med nationell rätt inte skyldiga att påföra såväl administrativa sanktioner som straffrättsliga påföljder för samma brott, men bör kunna göra det om deras nationella rätt tillåter det. Bibehållandet av straffrättsliga påföljder i stället för administrativa sanktioner för överträdelser av detta direktiv eller av förordning (EU) nr 600/2014 bör dock inte minska eller på annat sätt påverka de behöriga myndigheternas förmåga att inom fastställd tid samarbeta och få tillträde till och utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vid tillämpning av detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014, även efter det att dessa överträdelser har överlämnats till de behöriga rättsliga myndigheterna för lagföring.
(151)
För att skydda kunderna, utan att detta påverkar kundernas rätt att väcka talan inför domstol, är det lämpligt att medlemsstaterna uppmuntrar de offentliga eller privata instanser som har inrättats för att lösa tvister utanför domstol att samarbeta för att lösa gränsöverskridande tvister, och därvid beaktar kommissionens rekommendation 98/257/EG (36) och kommissionens rekommendation 2001/310/EG (37). Medlemsstaterna bör uppmuntras att använda befintliga mekanismer för gränsöverskridande samarbete vid genomförandet av bestämmelserna om reklamationer och förfaranden för reglering av tvister utanför domstol, särskilt nätverket för klagomål mot finansiella tjänster (FIN-Net).
(152)
Varje utbyte eller överföring av information mellan behöriga myndigheter, andra myndigheter, organ eller personer bör ske i överensstämmelse med de bestämmelser om överföring av personuppgifter till tredjeland som föreskrivs i direktiv 95/46/EG. Esmas eventuella utbyte av personuppgifter med tredjeland, och Esmas eventuella överföring av personuppgifter till tredjeland, bör ske i enlighet med de regler för överföring av personuppgifter som fastställs i förordning (EG) nr 45/2001.
(153)
Det är nödvändigt att stärka reglerna om utbyte av information mellan nationella behöriga myndigheter och att öka kraven på att de bistår varandra och samarbetar. Med anledning av den ständigt tilltagande gränsöverskridande verksamheten bör de behöriga myndigheterna förse varandra med den information de behöver för att kunna utöva sina befogenheter så att detta direktiv genomförs på ett effektivt sätt, även i situationer där överträdelser eller misstänkta överträdelser kan beröra myndigheterna i två eller fler medlemsstater. Det är viktigt att sträng yrkesmässig sekretess iakttas vid informationsutbytet, för att sörja för att uppgifterna överförs på ett korrekt sätt och särskilda rättigheter skyddas.
(154)
Om verksamheten på en handelsplats som har inrättat arrangemang i en värdmedlemsstat har kommit att få väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas sätt att fungera och skyddet av investerarna i värdmedlemsstaten, bör de proportionella samarbetsarrangemang som ska upprättas få ändamålsenlig utformning utifrån de möjliga samarbetsformerna mellan de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten och i värdmedlemsstaten, och stå i proportion till behoven av gränsöverskridande tillsynssamarbete, särskilt till följd av arten och omfattningen av effekterna på värdepappersmarknaderna och investerarskyddet i värdmedlemsstaten, t.ex. informationsutbyte, samråd och bistånd från fall till eller på regelbunden basis.
(155)
För att uppnå de mål som fastställs i detta direktiv bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen beträffande detaljerade uppgifter rörande undantag, klargörande av definitioner, kriterier för bedömning av ett värdepappersföretags tilltänkta förvärv, organisatoriska krav för värdepappersföretag, APA och CTP, hantering av intressekonflikter, uppföranderegler vid tillhandahållande av investeringstjänster, utförande av order på de villkor som är mest förmånliga för kunderna, hantering av kundorder, transaktioner med godtagbara motparter, omständigheter som utlöser informationskravet för värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform och operatörer på en reglerad marknad, omständigheter som innebär allvarlig skada för investerarnas intressen och en korrekt fungerande marknad med syfte att tillfälligt stoppa handel med finansiella instrument på en MTF-plattform eller en OTF-plattform eller en reglerad marknad eller att avföra dem därifrån, tillväxtmarknader för små och medelstora företag, trösklarna över vilka skyldigheterna avseende positionsrapportering tillämpas och kriterier enligt vilka en handelsplats verksamhet i en värdmedlemsstat kan anses vara av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas sätt att fungera och för skyddet av investerarna. Det är av särskild vikt att kommissionen i sitt förberedande arbete genomför lämpliga samråd, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerande akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(156)
Tekniska standarder för finansiella tjänster bör garantera en konsekvent harmonisering och ett adekvat skydd för investerare, inbegripet dem som investerar i strukturerade insättningar, och konsumenter i hela unionen. Det vore effektivt och lämpligt att överlåta åt Esma, som är ett organ med högspecialiserad expertis, att utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn och genomförande vilka inte inbegriper policyval, för överlämnande till kommissionen. För att säkerställa ett konsekvent skydd för investerare och konsumenter inom sektorerna för finansiella tjänster bör Esma i så stor utsträckning som möjligt genomföra sina uppgifter i nära samarbete med den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) (EBA) upprättad genom Europaparlamentets och rådets förordning 1093/2010 (38) och Eiopa.
(157)
Kommissionen bör anta det förslag till tekniska standarder för tillsyn som utarbetats av Esma beträffande undantag gällande verksamhet som betraktas som sidoverksamhet till den huvudsakliga verksamheten, beträffande den information som ska tillhandahållas och vissa krav inom ramen för förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation av värdepappersföretag, beträffande förvärv av kvalificerat innehav, beträffande algoritmisk handel, beträffande definitionen av handel genom matchad principalhandel, beträffande skyldigheten att utföra order på de villkor som är mest förmånliga för kunderna, beträffande tillfälligt stopp eller avförande av finansiella instrumentet från handel på en reglerad marknad eller en MTF-plattform eller OTF-plattform, beträffande frihet att tillhandahålla investeringstjänster och utföra investeringsverksamhet, beträffande etablering av en filial, beträffande systemens motståndskraft, handelsspärrar och elektronisk handel, beträffande tick-size, beträffande synkronisering av klockor, beträffande upptagande av finansiella instrument till handel, beträffande positionslimiter och positionshanteringskontroll inom råvaruderivat, beträffande förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation av leverantörer av datarapporteringstjänster, beträffande organisatoriska krav för APA, CTP och ARM beträffande samarbete mellan behöriga myndigheter. Kommissionen bör anta de förslagen till tekniska standarder för tillsyn genom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1093/2010.
(158)
Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för tillsyn genom delegerade akter i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010. Esma bör anförtros utarbetandet av tekniska standarder för överlämnande till kommissionen beträffande förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation av värdepappersföretag, beträffande förvärvet av ett kvalificerat innehav, beträffande handel och avslut av transaktioner på MTF-plattformar och OTF-plattformar, beträffande tillfälligt stopp för handel med instrument och avförande av finansiella instrument från handel, beträffande frihet att tillhandahålla investeringstjänster och utföra investeringsverksamhet, beträffande etablering av en filial, beträffande positionsrapportering per kategori av positionsinnehavare, beträffande förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation, beträffande förfarandena och formerna för att överlämna information som gäller offentliggörande av beslut, beträffande skyldighet att samarbeta, beträffande samarbete mellan behöriga myndigheter, beträffande informationsutbyte och beträffande samråd före auktorisation av ett investeringsföretag.
(159)
Kommissionen bör överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en bedömning av OTF-plattformars funktionssätt, funktionen hos ordningen för tillväxtmarknader för små och medelstora företag, verkan av krav avseende automatiserad handel och högfrekvenshandel, erfarenheterna från mekanismen för förbud mot vissa produkter eller metoder och verkan av åtgärderna avseende råvaruderivatmarknader.
(160)
Senast den 1 januari 2018 bör kommissionen utarbeta en rapport om de potentiella effekterna på energipriserna och energimarknadernas funktionssätt till följd av att övergångsperioden för tillämpning av clearingkravet och marginalsäkerhetskraven enligt förordning (EU) nr 648/2012 löper ut. Vid behov bör kommissionen lägga fram ett lagstiftningsförslag för att fastställa eller ändra relevant rätt, inbegripet särskild sektorsspecifik lagstiftning såsom förordning (EU) nr 1227/2011.
(161)
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (39) tillåter medlemsstaterna att auktorisera förvaltare av alternativa investeringsfonder (nedan kallade AIF-förvaltare) att tillhandahålla vissa investeringstjänster utöver förvaltningen av alternativa investeringsfonder, däribland förvaltning av investeringsportföljer, investeringsrådgivning, förvaring och administration av aktier eller andelar i företag för kollektiva investeringar, samt mottagande och vidarebefordran av order beträffande finansiella instrument. Eftersom kraven beträffande tillhandahållandet av dessa tjänster är harmoniserade inom unionen bör AIF-förvaltare som auktoriserats av de behöriga myndigheterna i sin hemmedlemsstat att tillhandahålla dessa tjänster inte behöva någon ytterligare auktorisering i värdmedlemsstaten och inte heller underkastas någon annan med samma verkan.
(162)
Enligt det nuvarande regelverket ska AIF-förvaltare som auktoriserats att tillhandahålla de investeringstjänsterna och som har för avsikt att tillhandahålla dem i andra medlemsstater än sin hemmedlemsstat uppfylla ytterligare nationella krav, inbegripet etableringen av en separat juridisk enhet. För att undanröja hindren för gränsöverskridande tillhandahållande av harmoniserade investeringstjänster och för att säkerställa lika spelregler mellan enheter som tillhandahåller samma investeringstjänster enligt samma regelverk, bör en AIF-förvaltare som auktoriserats att tillhandahålla dessa tjänster kunna tillhandahålla dem på gränsöverskridande basis, med förbehåll för tillämpliga anmälningskrav, inom ramen för den auktorisation som beviljats av de behöriga myndigheterna i deras hemmedlemsstat.
(163)
Direktiv 2011/61/EU bör därför ändras i enlighet med detta.
(164)
Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skapa en integrerad finansiell marknad, på vilken investerare åtnjuter effektivt skydd samtidigt som marknadens effektivitet och integritet på ett övergripande plan upprätthålls, kräver att gemensamma lagstadgade krav, som styr de reglerade marknadernas och andra handelssystems funktion på ett sätt som förhindrar att bristande genomlysning eller störningar på en marknad äventyrar den effektiva driften av hela unionens finansiella system, fastställs avseende värdepappersföretagen, oavsett var i unionen de har auktoriserats inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare på grund av direktivets omfattning eller verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
(165)
Med tanke på att Esma i och med detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 får utökade uppgifter, bör Europaparlamentet, rådet och kommissionen se till att tillräckliga personalresurser och finansiella medel ställs till förfogande.
(166)
Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och följer de principer som erkänns i stadgan, särskilt rätten till skydd av personuppgifter, näringsfrihet, rätten till konsumentskydd, rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk rättegång, rätten att inte bli dömd eller straffad två gånger för samma brott, och det måste genomföras i enlighet med de rättigheterna och principerna.
(167)
Europeiska datatillsynsmannen har hörts i denna fråga i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och lämnat ett yttrande den 10 februari 2012 (40).
(168)
I enlighet med medlemsstaternas och kommissionens gemensamma politiska förklaring av den 28 september 2011 om förklarande dokument (41) har medlemsstaterna åtagit sig att, i motiverade fall, låta anmälan om införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan ett direktivs olika delar och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat.
(169)
Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till de tidigare direktiven. Införlivandet av de oförändrade bestämmelserna följer av de tidigare direktiven.
(170)
Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och datum för tillämpning av de direktiv som anges i bilaga III, del B.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Tillämpningsområde
1. Detta direktiv ska tillämpas på värdepappersföretag, marknadsoperatörer, leverantörer av datarapporteringstjänster och företag från tredjeland som utför investeringstjänster genom etablering av en filial i unionen.
2. I detta direktiv fastställs krav angående
a)
auktorisations- och driftsvillkor för värdepappersföretag,
b)
tredjelandsföretags tillhandahållande av investeringstjänster, genom etablering av en filial,
c)
auktorisation och drift av reglerade marknader,
d)
auktorisation av leverantörer av datarapporteringstjänster samt dessa leverantörers drift, och
e)
behöriga myndigheters tillsyn, samarbete och kontroller av efterlevnaden.
3. Följande bestämmelser ska också tillämpas på kreditinstitut som är auktoriserade enligt direktiv 2013/36/EU när de tillhandahåller ett eller flera slag av investeringstjänster och/eller utför investeringsverksamhet:
a)
Artiklarna 2.2, 9.3 samt 14 och 16-20.
b)
Kapitel II i avdelning II med undantag för andra stycket i artikel 29.2.
c)
Kapitel III i avdelning II med undantag för artiklarna 34.2 och 34.3, 35.2-35.6 och 35.9.
d)
Artiklarna 67-75 samt 80, 85 och 86.
4. Följande bestämmelser ska också tillämpas på värdepappersföretag och kreditinstitut som är auktoriserade enligt direktiv 2013/36/EU vid försäljning eller rådgivning till kunder i samband med strukturerade insättningar:
a)
Artiklarna 9.3, 14 samt 16.2, 16.3 och 16.6.
b)
Artiklarna 23-26, 28 samt artikel 29 med undantag för andra stycket i punkt 2, och artikel 30.
c)
Artiklarna 67-75.
5. Artikel 17.1-17.6 ska även tillämpas på medlemmar eller deltagare på reglerade marknader och MTF-plattformar för vilka det inte krävs auktorisation enligt detta direktiv enligt artikel 2.1 a, e, i och j.
6. Bestämmelserna i artiklarna 57 och 58 ska även tillämpas på personer som är undantagna enligt artikel 2.
7. Alla multilaterala system för finansiella instrument ska antingen drivas i enlighet med bestämmelserna i avdelning II om MTF-plattformar eller OTF-plattformar eller bestämmelserna i avdelning II om reglerade marknader.
Ett värdepappersföretag som på ett organiserat, frekvent, systematiskt och substantiellt sätt handlar för egen räkning när det utför kundorder utanför en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska drivas i enlighet med avdelning III i förordning (EU) nr 600/2014.
Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 23 och 28 i förordning (EU) nr 600/2014 ska alla transaktioner med de finansiella instrument som avses i första och andra stycket och som inte genomförs på multilaterala system eller genom systematiska internhandlare uppfylla de relevanta bestämmelserna i avdelning III i förordning (EU) nr 600/2014.
Artikel 2
Undantag
1. Detta direktiv ska inte tillämpas på
a)
försäkringsföretag eller företag som bedriver sådan verksamhet avseende återförsäkring och retrocession som avses i direktiv 2009/138/EG när de bedriver sådan verksamhet som avses i det direktivet,
b)
personer som tillhandahåller investeringstjänster uteslutande till sina moderföretag, sina dotterföretag eller till andra dotterföretag till samma moderföretag,
c)
personer som tillhandahåller investeringstjänster i de fall då tjänsten tillhandahålls tillfälligt i samband med annan yrkesmässig verksamhet som regleras av bestämmelser i lag eller annan författning eller etiska regler som avser yrkesverksamheten i fråga, vilka inte utesluter att tjänsten tillhandahålls,
d)
personer som för egen räkning handlar med andra finansiella instrument än råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa och som inte tillhandahåller några andra investeringstjänster eller utför någon annan investeringsverksamhet med andra finansiella instrument än råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa om inte sådana personer
i)
är marknadsgaranter,
ii)
är medlemmar av eller deltagare på en reglerad marknad eller en MTF-plattform eller har direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats,
iii)
tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, eller
iv)
handlar för egen räkning vid utförande av kundorder.
Personer undantagna enligt leden a, i eller j behöver inte uppfylla villkoren i det här ledet för att vara undantagna.
e)
operatörer med skyldighet till efterlevnad enligt direktiv 2003/87/EG som, när de handlar med utsläppsrätter, inte utför kundorder och inte tillhandahåller några investeringstjänster eller utför någon investeringsverksamhet på annat sätt än genom handel för egen räkning, förutsatt att de personerna inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel,
f)
personer som tillhandahåller investeringstjänster som uteslutande består av förvaltning av program som syftar till delägarskap för de anställda i företaget,
g)
personer som tillhandahåller investeringstjänster som endast består av förvaltning av program som syftar till delägarskap för de anställda i företag och tillhandahållande av investeringstjänster uteslutande till sina moderföretag, sina dotterföretag eller andra dotterföretag till samma moderföretag,
h)
medlemmarna av ECBS och andra nationella organ som fyller likartade funktioner i unionen, andra offentliga organ som har som uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av statsskulden i unionen och internationella finansinstitut som inrättats av två eller flera medlemsstater och vars mål är att uppbåda finansiering och tillhandahålla finansiellt stöd till förmån för sina medlemmar som har eller hotas av svåra finansiella problem,
i)
företag för kollektiva investeringar och pensionsfonder, oavsett om de är samordnade på unionsnivå eller inte, samt förvarings- eller förvaltningsinstitut för sådana företag,
j)
personer
i)
inbegripet personer som är marknadsgaranter, som handlar för egen räkning med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa, med undantag för personer som handlar för egen räkning när de utför kundorder, eller
ii)
som tillhandahåller andra investeringstjänster än handel för egen räkning, rörande råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa till kunder eller leverantörer i sin huvudsakliga verksamhet,
under förutsättning att
-
detta i vart och ett av dessa fall, på individuell nivå och på aggregerad nivå, är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet, om koncernen ses som helhet, om denna huvudsakliga verksamhet inte är tillhandahållande av investeringstjänster i den mening som avses i det här direktivet eller sådana bankverksamheter som avses i direktiv 2013/36/EU eller verkar som marknadsgarant för råvaruderivat,
-
de personerna inte tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, och
-
de personerna årligen anmäler till den berörda behöriga myndigheten att de utnyttjar detta undantag och på begäran rapporterar till den behöriga myndigheten om den grund på vilken de anser att deras verksamhet enligt leden i och ii är en sidoverksamhet till deras huvudsakliga verksamhet,
k)
personer som tillhandahåller investeringsrådgivning inom ramen för annan professionell verksamhet som inte omfattas av detta direktiv, om ingen specifik ersättning lämnas för denna rådgivning,
l)
sammanslutningar som har inrättats av danska och finländska pensionsfonder med det enda syftet att förvalta tillgångarna i pensionsfonder som är medlemmar i de sammanslutningarna,
m)
agenti di cambio vars verksamhet och funktion styrs av artikel 201 i det italienska lagdekretet (decreto legislativo) nr 58 av den 24 februari 1998,
n)
systemansvariga för överföringssystem enligt definitionen i artikel 2.4 i direktiv 2009/72/EG eller artikel 2.4 i direktiv 2009/73/EG när de fullgör sina uppgifter enligt de direktiven, enligt förordning (EG) nr 714/2009, enligt förordning (EG) nr 715/2009 eller enligt nätföreskrifter eller riktlinjer som har antagits i enlighet med de förordningarna, alla personer som agerar som tjänsteleverantörer på deras vägnar för att utföra uppgifterna enligt de lagstiftningsakterna eller enligt nätföreskrifter eller riktlinjer som har antagits enligt de förordningarna samt alla operatörer eller förvaltare av energibalanseringssystem, rörledningsnät eller system för balansering av tillgången och efterfrågan på energi, när dessa utför sådana uppgifter;
det undantaget ska gälla personer som deltar i verksamheten som fastställs i denna punkt, bara om de utför investeringsverksamhet eller tillhandahåller investeringstjänster rörande råvaruderivat för att utföra denna verksamhet; det undantaget ska inte gälla för sekundärmarknadsoperationer, inklusive plattformar för sekundärhandel med finansiella överföringsrättigheter,
o)
värdepapperscentraler som regleras enligt unionsrätten, i den utsträckning som de regleras enligt den unionsrätten.
2. Rättigheterna enligt detta direktiv ska inte gälla tillhandahållande av tjänster som motpart vid transaktioner som genomförs av offentliga organ som handhar offentlig skuld eller medlemmar av ECBS vid utförandet av deras uppgifter enligt EUF-fördraget och protokoll nr 4 om stadgan för det europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken eller vid utförandet av motsvarande uppgifter enligt nationella bestämmelser.
3. Kommissionen ska anta delegerade akter enligt artikel 89 för att klargöra i punkt 1 c om en verksamhet ska betraktas som en verksamhet som bedrivs tillfälligt.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ange, enligt punkt 1 j kriterierna för när en verksamhet ska betraktas som en sidoverksamhet till den huvudsakliga verksamheten på koncernnivå.
De kriterierna ska beakta åtminstone följande:
a)
Kravet på att sidoverksamheten utgör en mindre del av verksamheten på koncernnivå.
b)
Storleken av handelsverksamheten i förhållande till den totala handelsverksamheten på marknaden i den tillgångsklassen.
Vid fastställandet av huruvida sidoverksamheten utgör en mindre del av verksamheten på koncernnivå får Esma bestämma att det kapital som är avsatt för att utföra sidoverksamheten i förhållande till det kapital som är avsatt för att utföra den huvudsakliga verksamheten ska beaktas. Den faktorn ska under inga omständigheter vara tillräcklig för att visa att verksamheten är en sidoverksamhet till koncernens huvudsakliga verksamhet.
De verksamheter som avses i denna punkt ska beaktas på koncernnivå.
De faktorerna som avses i andra och tredje styckena ska inte omfatta:
a)
sådana koncerninterna transaktioner som avses i artikel 3 i förordning (EU) nr 648/2012 som sker för likviditets-eller riskhantering inom företagskoncernen,
b)
transaktioner med derivat som på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med affärsverksamheten eller likviditetsfinansieringen,
c)
transaktioner med råvaruderivat och utsläppsrätter som genomförs för att fullgöra skyldigheter att tillhandahålla likviditet på en handelsplats, när sådana skyldigheter krävs av tillsynsmyndigheterna i enlighet med unionsrätten eller nationella lagar och andra författningar eller av handelsplatserna.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 3
Frivilliga undantag
1. Medlemsstaterna får välja att inte tillämpa detta direktiv på personer för vilka de är hemmedlemsstat, under förutsättning att de personernas verksamhet är auktoriserad och reglerad på nationell nivå, och de personerna
a)
inte får inneha kundmedel eller kunders värdepapper och därför inte vid någon tidpunkt får stå i skuld till sina kunder,
b)
inte får tillhandahålla några investeringstjänster utom mottagande och vidarebefordran av order som avser överlåtbara värdepapper och andelar i företag för kollektiva investeringar och/eller tillhandahållande av investeringsrådgivning i samband med sådana finansiella instrument, och
c)
vid tillhandahållande av denna tjänst endast får vidarebefordra order till
i)
värdepappersföretag som har auktoriserats i enlighet med detta direktiv,
ii)
kreditinstitut som har auktoriserats i enlighet med direktiv 2013/36/EU,
iii)
filialer till värdepappersföretag eller till kreditinstitut auktoriserade i tredjeland och som är föremål för och följer tillsynsregler som de behöriga myndigheterna anser vara minst lika strikta som reglerna i det här direktivet, i förordning (EU) nr 575/2013 eller i direktiv 2013/36/EU,
iv)
företag för kollektiva investeringar som enligt en medlemsstats rätt är auktoriserat att utbjuda andelar till allmänheten och till förvaltarna av sådana företag, eller
v)
värdepappersföretag med fast kapital enligt artikel 17.7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/30/EU (42) vilkas värdepapper är noterade eller omsätts på en reglerad marknad i en medlemsstat, eller
d)
uteslutande utför investeringsverksamhet rörande råvaror, utsläppsrätter och/eller derivat av dessa och enbart för att säkra sina kunders affärsrisker, om de kunderna uteslutande utgörs av lokala elföretag enligt definitionen i artikel 2.35 i direktiv 2009/72/EG och/eller naturgasföretag enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 2009/73/EG, förutsatt att de kunderna gemensamt innehar 100 % av de personernas kapital eller rösträtter, utövar gemensam kontroll och undantas enligt artikel 2.1 j i det här direktivet om de själva utför de investeringstjänsterna, eller
e)
uteslutande utför investeringsverksamhet rörande utsläppsrätter och/eller derivat av dessa och enbart för att säkra sina kunders affärsrisker, om de kunderna uteslutande utgörs av verksamhetsutövare enligt definitionen i artikel 3 f i direktiv 2003/87/EG, förutsatt att de kunderna gemensamt innehar 100 % av de personernas kapital eller rösträtter, utövar gemensam kontroll och undantas enligt artikel 2.1 j i det här direktivet om de själva utför de investeringstjänsterna.
2. De personer som avses i punkt 1 ska i medlemsstaternas ordningar omfattas av krav som minst motsvarar följande krav i detta direktiv:
a)
Villkor och förfaranden för auktorisation och fortlöpande tillsyn enligt artiklarna 5.1 och 5.3 samt 7-10, 21, 22 och 23 och de motsvarande delegerade akter som kommissionen antar i enlighet med artikel 89.
b)
Uppföranderegler enligt artiklarna 24.1, 24.3, 24.4, 24.5, 24.7 och 24.10, 25.2, 25.5 och 25.6 och, om den nationella ordningen medger att de personerna utser anknutna ombud, artikel 29, samt respektive genomförandeåtgärder.
c)
Organisatoriska krav som fastställs i första, sjätte och sjunde stycket i artikel 16.3 och i artikel 16.6 och 16.7 och de motsvarande delegerade akter som kommissionen antar i enlighet med artikel 89.
Medlemsstaterna ska kräva att personer som undantas från det här direktivet enligt punkt 1 i den här artikeln ska omfattas av ett system för ersättning till investerare som erkänns i enlighet med direktiv 97/9/EG. Medlemsstaterna får tillåta värdepappersföretag att inte omfattas av ett sådant system förutsatt att de har en ansvarsförsäkring som, med beaktande av den storlek, riskprofil och rättsliga form som de personer som undantas i enlighet med punkt 1 i den här artikeln har, säkerställer likvärdigt skydd till deras kunder.
Genom undantag från andra stycket i den här punkten får medlemsstater som redan har sådana lagar och andra författningar på plats före den 2 juli 2014, fram till och med den 3 juli 2019 kräva att personer som undantas från det här direktivet enligt punkt 1 i den här artikeln, när de tillhandahåller investeringstjänsterna mottagande och vidarebefordran av order och/eller tillhandahållande av investeringsrådgivning avseende andelar i företag för kollektiva investeringar och agerar som mellanhänder för ett förvaltningsbolag enligt definitionen i direktiv 2009/65/EG, ska de personerna vara solidariskt ansvariga tillsammans med förvaltningsbolaget för alla skador som åsamkats kunden i samband med de tjänsterna.
3. Personer som undantas från det här direktivet enligt punkt 1 ska inte åtnjuta den frihet att tillhandahålla tjänster eller utföra verksamhet eller etablera filialer som följer av artiklarna 34 respektive 35.
4. Medlemsstaterna ska till kommissionen och Esma anmäla utnyttjandet av den möjlighet som ges enligt den här artikeln och ska säkerställa att det i varje auktorisation som beviljas i enlighet med punkt 1 omnämns att den beviljas i enlighet med den här artikeln.
5. Medlemsstaterna ska tillställa Esma de bestämmelser i nationell rätt som motsvarar de krav i detta direktiv som förtecknas i punkt 2.
Artikel 4
Definitioner
1. I detta direktiv gäller följande definitioner:
1. värdepappersföretag: juridisk person vars regelmässiga verksamhet eller rörelse består i att yrkesmässigt tillhandahålla en eller flera investeringstjänster till tredjepart och/eller att utföra en eller flera investeringsverksamheter.
Medlemsstaterna får i definitionen av värdepappersföretag inbegripa företag som inte är juridiska personer förutsatt att
a)
deras rättsliga ställning sörjer för en skyddsnivå för tredjeparts intressen som är likvärdig med den som erbjuds av juridiska personer ger, och
b)
de är underkastade sådan motsvarande tillsyn som är lämplig med hänsyn till deras juridiska form.
Om en fysisk person tillhandahåller tjänster som inbegriper innehav av penningmedel eller överlåtbara värdepapper för tredje mans räkning, får denne dock betraktas som ett värdepappersföretag vid tillämpningen av det här direktivet och av förordning (EU) nr 600/2014 endast om, utan att det påverkar tillämpningen av de övriga kraven i det här direktivet, i förordning (EU) nr 600/2014 och i direktiv 2013/36/EU, den personen uppfyller följande villkor:
a)
Tredje mans äganderätt till instrument och penningmedel måste vara skyddade, särskilt vid företagets eller dess ägares insolvens eller då utmätning, kvittning eller andra anspråk görs gällande av företagets ägare eller dess borgenärer.
b)
Företaget måste vara underkastat regler som syftar till att övervaka företagets och dess ägares solvens.
c)
Företagets årsbokslut måste granskas av en eller flera personer som enligt nationell rätt har behörighet att utföra revision av räkenskaper.
d)
Om företaget har en enda ägare måste den personen säkerställa att investerarna skyddas om företagets verksamhet upphör till följd av ägarens död, eller arbetsoförmåga eller annan liknande omständighet.
2. investeringstjänster och investeringsverksamhet: någon av de tjänster och de verksamheter som anges i avsnitt A i bilaga I i fråga om de instrument som anges i avsnitt C i bilaga I.
Kommissionen ska anta delegerade akter enligt artikel 89 som anger
a)
vilka derivatkontrakt som anges i avsnitt C.6 i bilaga I som har samma egenskaper som de grossistenergiprodukter och som måste avvecklas fysiskt och energiderivatkontrakt som definieras i C.6,
b)
vilka derivatkontrakt som avses i avsnitt C.7 i bilaga I som har samma egenskaper som andra finansiella derivatinstrument,
c)
vilka derivatkontrakt som anges i avsnitt C.10 i bilaga I som har samma egenskaper som andra finansiella derivatinstrument, med utgångspunkt från bland annat om de handlas på en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform.
3. sidotjänst: någon av de tjänster som anges i avsnitt B i bilaga I.
4. investeringsrådgivning: tillhandahållande av personliga rekommendationer till en kund, på dennes begäran eller på värdepappersföretagets initiativ, i fråga om en eller flera transaktioner som avser finansiella instrument.
5. utförande av order för kunds räkning: att köpa eller sälja ett eller flera finansiella instrument för kunders räkning och inbegripet ingående av avtal för att sälja finansiella instrument som utfärdats av ett värdepappersföretag eller ett kreditinstitut vid tidpunkten för utfärdandet av dessa.
6. handel för egen räkning: handel med utnyttjande av eget kapital som utmynnar i att transaktioner med ett eller flera finansiella instrument ingås.
7. marknadsgarant: en person som på finansiella marknaderna på fortlöpande basis åtagit sig att handla för egen räkning genom att köpa och sälja finansiella instrument med utnyttjande av den personens eget kapital till priser som fastställts av den personen.
8. portföljförvaltning: förvaltning av värdepapper på diskretionär basis enligt uppdrag från enskilda kunder, om dessa portföljer innehåller ett eller flera finansiella instrument.
9. kund: varje fysisk eller juridisk person till vilken ett värdepappersföretag tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster.
10. professionell kund: en kund som uppfyller kriterierna i bilaga II.
11. icke-professionell kund: en kund som inte är en professionell kund.
12. tillväxtmarknad för små och medelstora företag: en MTF-plattform som är registrerad som en tillväxtmarknad för små och medelstora företag i enlighet med artikel 33.
13. små och medelstora företag: i detta direktiv avses företag som hade ett genomsnittligt börsvärde som understeg 200 000 000 EUR beräknat på slutkurser för de tre föregående kalenderåren.
14. limiterad order: en order att köpa eller sälja ett finansiellt instrument till ett angivet högsta eller lägsta pris eller bättre och avseende en angiven volym.
15. finansiellt instrument: sådana instrument som anges i avsnitt C bilaga I.
16. C6-energiderivatkontrakt: optioner, terminer (futures), swappar och andra derivatkontrakt som nämns i avsnitt C.6 i bilaga I avseende kol eller olja som handlas på en OTF-plattform och som måste avvecklas fysiskt.
17. penningmarknadsinstrument: sådana klasser av instrument som normalt omsätts på penningmarknaden, t.ex. statsskuldväxlar, inlåningsbevis och företagscertifikat, med undantag av betalningsmedel.
18. marknadsoperatör: en eller flera personer som leder och/eller driver verksamheten på en reglerad marknad och får vara den reglerade marknaden själv.
19. multilateralt system: ett system eller en facilitet där flera tredjeparters köp- och säljintressen i finansiella instrument kan interagera inom systemet.
20. systematisk internhandlare: ett värdepappersföretag som i en organiserad, frekvent, systematisk och väsentlig omfattning handlar för egen räkning när det utför kundorder utanför en reglerad marknad, en MTF- eller OTF-plattform utan att utnyttja ett multilateralt system.
Huruvida det rör sig om en frekvent och systematisk omfattning ska bedömas utifrån antalet OTC-transaktioner med det finansiella instrumentet som värdepappersföretaget genomför för egen räkning när det utför kundorder. Huruvida det rör sig om en väsentlig omfattning ska bedömas antingen utifrån volymen på värdepappersföretagets OTC-handel i förhållande till värdepappersföretagets totala handel med ett specifikt finansiellt instrument, eller utifrån volymen på värdepappersföretagets OTC-handel i förhållande till den totala handeln inom unionen med ett specifikt finansiellt instrument. Definitionen av systematisk internhandlare ska endast tillämpas när de på förhand uppsatta gränserna för vad som är en frekvent och systematiskt omfattning och en väsentlig omfattning båda överskrids eller när ett värdepappersföretag väljer att ansluta sig till ordningen för systematiska internhandlare.
21. reglerad marknad: ett multilateralt system som drivs och/eller leds av en marknadsoperatör, vilket sammanför eller underlättar sammanförandet av flera tredjeparters köp- och säljintressen i finansiella instrument - inom systemet och i enlighet med dess icke-skönsmässiga regler - så att detta leder till ett kontrakt i fråga om finansiella instrument upptagna till handel enligt dess regler och/eller system, och som är auktoriserat och löpande verksamt och drivs i enlighet med avdelning III i detta direktiv.
22. multilateral handelsplattform (MTF-plattform): ett multilateralt system som drivs av ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör och som sammanför flera tredjeparters köp- och säljintressen i finansiella instrument - inom systemet och i enlighet med icke-skönsmässiga regler - så att detta leder till ett kontrakt i enlighet med avdelning II i detta direktiv.
23. organiserad handelsplattform (OTF-plattform): ett multilateralt system som inte är en reglerad marknad eller en MTF-plattform, och inom vilket flera tredjeparters köp- och säljintressen i obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter eller derivat kan interagera inom systemet så att detta leder till ett kontrakt i enlighet med avdelning II i detta direktiv.
24. handelsplats: en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en OTF-plattform.
25. likvid marknad: en marknad för ett finansiellt instrument eller en klass av finansiella instrument, där det ständigt finns beredda och villiga köpare och säljare, enligt en bedömning utifrån följande kriterier och med beaktande av de specifika marknadsstrukturerna för det finansiella instrumentet eller klassen av finansiella instrument, dvs.
a)
den genomsnittliga transaktionsfrekvensen och transaktionsvolymen under ett antal marknadsvillkor, med beaktande av produkternas art och livscykel inom klassen av finansiella instrument,
b)
antalet och typen av marknadsaktörer, inbegripet förhållandet mellan antalet marknadsaktörer och antalet instrument som handlas när det gäller en särskild produkt,
c)
den genomsnittliga storleken på spreadar, när uppgift finns.
26. behörig myndighet: den myndighet som varje medlemsstat har utsett i enlighet med artikel 67, om inte annat anges i detta direktiv.
27. kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i förordning (EU) nr 575/2013.
28. förvaltningsbolag för fondföretag: ett förvaltningsbolag enligt definitionen i artikel 2.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (43).
29. anknutet ombud: en fysisk eller juridisk person som på ett enda företrätt värdepappersföretags fulla och ovillkorliga ansvar marknadsför investeringstjänster och/eller sidotjänster till kunder eller presumtiva kunder, tar emot eller vidarebefordrar instruktioner eller order som gäller investeringstjänster eller finansiella instrument från kunder, placerar finansiella instrument eller tillhandahåller rådgivning till kunder eller presumtiva kunder i fråga om de finansiella instrumenten eller tjänsterna.
30. filial: ett driftsställe, annat än huvudkontoret, som ingår i ett värdepappersföretag utan att vara en egen juridisk person och som tillhandahåller investeringstjänster och/eller utför investeringsverksamhet och som också kan tillhandahålla sidotjänster för vilka värdepappersföretaget har auktorisation. Alla driftsställen som har inrättats i samma medlemsstat av ett värdepappersföretag med huvudkontor i en annan medlemsstat ska betraktas som en enda filial.
31. kvalificerat innehav: en direkt eller indirekt ägarandel i ett värdepappersföretag som motsvarar 10 % eller mer av kapitalet eller av rösträtterna enligt artiklarna 9 och 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG (44) med beaktande av villkoren för sammanslagning av dessa enligt artikel 12.4 och 12.5 i det direktivet, eller som gör det möjligt att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av det värdepappersföretag som ägarandelen avser.
32. moderföretag: ett moderföretag i den mening som avses i artiklarna 2.9 och 22 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (45).
33. dotterföretag: ett dotterföretag i den mening som avses i artiklarna 2.10 och 22 i direktiv 2013/34/EU, inbegripet varje dotterföretag till ett dotterföretag till det moderföretag som är det yttersta moderföretaget till dessa företag.
34. koncern: koncern enligt definitionen i artikel 2.11 i direktiv 2013/34/EU.
35. nära förbindelser: en situation där två eller flera fysiska eller juridiska personer är förenade genom
a)
ägarintresse, i form av innehav, direkt eller genom kontroll, av 20 % eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag,
b)
kontroll, som innebär förbindelse mellan ett moderföretag och ett dotterföretag i alla de fall som omfattas av artikel 22.1 och 22.2 i direktiv 2013/34/EU, eller en likartad förbindelse mellan någon fysisk eller juridisk person och ett företag, varvid varje dotterföretag till ett dotterföretag också ska anses vara ett dotterföretag till det moderföretag som står över dessa företag,
c)
en varaktig förbindelse för båda eller alla till samma person genom ett kontrollförhållande.
36. ledningsorgan: ett eller flera organ i ett värdepappersföretag eller hos en marknadsplatsaktör eller en leverantör av datarapporteringstjänster som har utsetts i enlighet med nationell rätt och har bemyndigats att fastställa enhetens strategi, mål och allmänna inriktning, och som kontrollerar och övervakar ledningens beslutsfattande och omfattar personer som i praktiken leder enhetens verksamhet.
När det i detta direktiv hänvisas till ledningsorganet och ledningsorganets lednings- och tillsynsfunktioner, enligt nationell rätt, handhas av olika organ eller olika medlemmar inom ett organ, ska medlemsstaten identifiera de ansvariga organen eller de ansvariga medlemmarna i ledningsorganet i enlighet med nationell rätt, såvida inte något annat anges i detta direktiv.
37. personer i ledande befattning: fysiska personer som utövar verkställande uppgifter i ett värdepappersföretag hos en marknadsplatsaktör eller en leverantör av datarapporteringstjänster och som har ansvaret för och kan ställas till svars av ledningsorganet för den dagliga ledningen av enheten, inbegripet genomförandet av strategier avseende företagets och dess personals distribution av tjänster och produkter.
38. matchad principalhandel: en transaktion där en mellanhand själv träder emellan transaktionens köpare och säljare på ett sådant sätt att den under transaktionens utförande aldrig exponeras för marknadsrisk och där båda sidor av transaktionen genomförs samtidigt och där transaktionen genomförs till ett pris där mellanhanden inte gör någon vinst eller förlust, förutom tidigare tillkännagivna arvoden eller avgifter för transaktionen.
39. algoritmisk handel: handel med finansiella instrument där en datoralgoritm automatiskt bestämmer enskilda orderparametrar såsom huruvida ordern ska initieras, tidpunkt, pris och kvantitet för ordern eller hur ordern ska behandlas efter det att den har lagts, med begränsat eller inget mänskligt ingripande och inbegriper inte system som används endast för dirigering av order till en eller flera handelsplatser eller för expediering av order utan att några handelsparametrar fastställs eller för bekräftelse av order eller bearbetning efter handeln av utförda transaktioner.
40. teknik för algoritmisk högfrekvenshandel: varje teknik för algoritmisk handel som kännetecknas av att
a)
infrastrukturen är avsedd att minimera nätens latens och andra typer av latens, inbegripet åtminstone ett av följande system för algoritmisk registrering av order: samlokalisering, närvärdskap eller elektroniskt höghastighetstillträde,
b)
systemet beslutar om när en order ska initieras, genereras, routas eller utföras utan mänsklig medverkan för enskilda handelstransaktioner eller enskilda order, och
c)
stor mängd intradagsmeddelanden som utgör order, bud eller annulleringar.
41. direkt elektroniskt tillträde: ett handelsplatsarrangemang där en medlem av eller deltagare eller kund på en handelsplats ger en person tillåtelse att använda dennes handelskod, så att personen elektroniskt kan vidarebefordra order avseende ett finansiellt instrument direkt till handelsplatsen och omfattar arrangemang som innebär att personen använder medlemmens eller deltagarens eller kundens infrastruktur, eller något förbindelsesystem som tillhandahålls av medlemmen eller deltagaren eller kunden, för att vidarebefordra dessa order (direkt marknadstillträde) och arrangemang där en sådan infrastruktur inte används av en person (sponsrat tillträde).
42. korsförsäljning: att erbjuda en investeringstjänst tillsammans med en annan tjänst eller produkt som en del av ett paket eller som ett villkor för samma överenskommelse eller paket.
43. strukturerad insättning: en insättning enligt definitionen i artikel 2.1 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/49/EU (46) som måste betalas helt på förfallodagen enligt villkor som innebär att eventuell ränta eller premie ska betalas (eller riskeras) enligt en formel som omfattar faktorer som t.ex.
a)
ett index eller en kombination av index, med undantag för insättningar med rörlig ränta vilkas avkastning är direkt knuten till ett ränteindex som Euribor eller Libor,
b)
ett finansiellt instrument eller en kombination av finansiella instrument,
c)
en råvara eller en kombination av råvaror eller andra fysiska eller icke-fysiska icke-fungibla tillgångar, eller
d)
en valutakurs eller en kombination av valutakurser.
44. överlåtbara värdepapper: värdepapper, utom betalningsmedel, som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden, t.ex.
a)
aktier och andra värdepapper som motsvarar andelar i aktiebolag, bolag med personligt ansvar eller andra enheter samt depåbevis för aktier,
b)
obligationer eller andra typer av värdepapperiserade skuldförbindelser, inklusive depåbevis för sådana värdepapper,
c)
alla andra värdepapper som ger rätt att förvärva eller sälja sådana överlåtbara värdepapper eller som resulterar i en kontantavveckling som beräknas utifrån noteringar för överlåtbara värdepapper, valutor, räntor eller avkastningar, råvaror eller andra index eller mått.
45. depåbevis: värdepapper som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden och som innebär äganderätt till en icke-etablerad emittents värdepapper samtidigt som de kan tas upp till handel på en reglerad marknad och handlas oberoende av den icke-etablerade emittentens värdepapper.
46. börshandlad fond: en fond där minst en andels- eller aktieklass handlas hela dagen på minst en handelsplats och med minst en marknadsgarant som vidtar åtgärder för att säkerställa att andels- eller aktiepriset på handelsplatsen inte i betydande grad skiljer sig från dess substansvärde och, i tillämpliga fall, från dess preliminära substansvärde.
47. certifikat: certifikat enligt definitionen i artikel 2.1.27 i förordning (EU) nr 600/2014.
48. strukturerade finansiella produkter: strukturerade finansiella produkter enligt definitionen i artikel 2.1.28 i förordning (EU) nr600/2014.
49. derivat: derivat enligt definitionen i artikel 2.1.29 i förordning (EU) nr 600/2014.
50. råvaruderivat: råvaruderivat enligt definitionen i artikel 2.1.30 i förordning (EU) nr 600/2014.
51. central motpart: central motpart enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EU) nr 648/2012.
52. godkänt publiceringsarrangemang eller APA (approved publication arrangement): en person auktoriserad enligt detta direktiv att för värdepappersföretags räkning publicera rapporter om värdepappershandeln enligt artiklarna 20 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014.
53. tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation eller CTP (consolidated tape provider): en person auktoriserad enligt detta direktiv att samla in rapporter om handeln med de finansiella instrument som förtecknas i artiklarna 6, 7, 10, 12 och 13, 20 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014 från reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF-plattformar och APA samt konsolidera dem till ett kontinuerligt elektroniskt informationsflöde med uppgifter om priser och volymer per finansiellt instrument.
54. godkänd rapporteringsmekanism eller ARM (approved reporting mechanism): en person auktoriserad enligt detta direktiv att för värdepappersföretags räkning rapportera uppgifter om transaktioner till behöriga myndigheter eller Esma.
55. hemmedlemsstat:
a)
när det gäller värdepappersföretag,
i)
om värdepappersföretaget är en fysisk person, den medlemsstat där det har sitt huvudkontor,
ii)
om värdepappersföretaget är en juridisk person, den medlemsstat där det har sitt säte,
iii)
om värdepappersföretaget enligt sin nationella rätt inte har något säte, den medlemsstat där det har sitt huvudkontor.
b)
i fall där det gäller en reglerad marknad, den medlemsstat där den reglerade marknaden är registrerad eller, om den enligt den medlemsstatens rätt inte har något säte, den medlemsstat där den reglerade marknaden har sitt huvudkontor,
c)
i fall där det gäller ett APA, ett CTP eller en ARM,
i)
om APA:t, CTP:n eller ARM:n är en fysisk person, den medlemsstat där dess huvudkontor är beläget,
ii)
om APA:t, CTP:n eller ARM:n är en juridisk person, den medlemsstat där dess säte är beläget,
iii)
om APA:t, CTP:neller ARM:n enligt sin nationella rätt inte har något säte, den medlemsstat där dess huvudkontor är beläget.
56. värdmedlemsstat: den medlemsstat, annan än hemmedlemsstaten, där ett värdepappersföretag har en filial eller tillhandahåller investeringstjänster och/eller utför investeringsverksamhet eller den medlemsstat i vilken en reglerad marknad tillhandahåller lämpliga arrangemang för att underlätta tillträdet till handeln i dess system för fjärrmedlemmar eller fjärrdeltagare etablerade i den samma medlemsstaten.
57. företag i tredjeländer: företag som skulle vara värdepappersföretag som tillhandahåller investeringstjänster eller ägnar sig åt investeringsverksamhet, eller ett värdepappersföretag, om dess huvudkontor eller säte vore beläget inom unionen.
58. grossistenergiprodukt: grossistenergiprodukter enligt definitionen i artikel 2.4 i förordning (EU) nr 1227/2011.
59. jordbruksråvaruderivat: derivatkontrakt som avser de produkter som anges i artikel 1 och bilaga I, del I-XX och XXIV/1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (47).
60. statlig emittent: någon av följande som emitterar skuldinstrument:
i)
Unionen.
ii)
En medlemsstat, inbegripet förvaltningar, organ eller en särskild funktion i medlemsstaten.
iii)
När det gäller en federal medlemsstat, en delstat i federationen.
iv)
En särskild funktion för flera medlemsstater.
v)
En internationell finansinstitution som etablerats av minst två medlemsstater och vars mål är att uppbåda finansiering och tillhandahålla finansiellt bistånd till de medlemmar som har eller riskerar att få allvarliga finansieringsproblem.
vi)
Europeiska investeringsbanken.
61. statspapper: ett skuldinstrument som emitterats av en statlig emittent.
62. varaktigt medium: ett instrument som
a)
gör det möjligt för kunden att bevara information som riktas till denne personligen på ett sätt som är tillgängligt för användning i framtiden under en tid som är lämplig med hänsyn till vad som är avsikten med informationen och
b)
möjliggör oförändrad återgivning av den bevarade informationen.
63. leverantör av datarapporteringstjänster: ett APA, en CTP eller en ARM.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att specificera vissa tekniska element i definitionerna i punkt 1, för att anpassa dem till marknadsutvecklingen, den tekniska utvecklingen och erfarenheterna av beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 och säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv.
AVDELNING II
VILLKOR FÖR AUKTORISATION OCH FÖR VERKSAMHETEN I VÄRDEPAPPERSFÖRETAG
KAPITEL I
Villkor och förfaranden för auktorisation
Artikel 5
Auktorisationskrav
1. Varje medlemsstat ska kräva att tillhandahållande av investeringstjänster och/eller utförande av investeringsverksamhet i form av en regelbunden verksamhet eller rörelse på yrkesmässig grund auktoriseras i förväg i enlighet med detta kapitel. Denna auktorisation ska beviljas av den behöriga myndighet i hemmedlemsstaten som har utsetts i enlighet med artikel 67.
2. Med avvikelse från punkt 1 ska medlemsstaterna auktorisera varje marknadsoperatör att driva en MTF-plattform eller en OTF-plattform, förutsatt att det först kontrolleras att detta sker i enlighet med detta kapitel.
3. Varje medlemsstat ska registrera samtliga värdepappersföretag. Detta register ska vara tillgängligt för allmänheten och innehålla uppgifter om vilka tjänster eller verksamheter värdepappersföretagen är auktoriserade för. Det ska uppdateras regelbundet. Varje auktorisation ska anmälas till Esma.
Esma ska upprätta en förteckning över samtliga värdepappersföretag i unionen. Den förteckningen ska innehålla uppgift om vilka tjänster eller verksamheter varje värdepappersföretag är auktoriserat för och den ska uppdateras regelbundet. Esma ska offentliggöra denna förteckning på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.
När en behörig myndighet har återkallat en auktorisation i enlighet med artikel 8 b, c och d ska denna återkallelse synas i förteckningen i fem år.
4. Varje medlemsstat ska kräva att
a)
varje värdepappersföretag som är en juridisk person har sitt huvudkontor i den medlemsstat där det har sitt säte,
b)
varje värdepappersföretag som inte är en juridisk person, eller ett värdepappersföretag som är en juridisk person men som enligt dess nationella rätt inte har något säte, har sitt huvudkontor i den medlemsstat där det faktiskt bedriver sin verksamhet.
Artikel 6
Auktorisationens räckvidd
1. Hemmedlemsstaten ska se till att det i auktorisationen anges vilka investeringstjänster eller vilken investeringsverksamhet som värdepappersföretaget är auktoriserat att tillhandahålla eller utföra. Auktorisationen får omfatta en eller flera av de sidotjänster som avses i avsnitt B i bilaga I. Auktorisation får inte i något fall beviljas endast för tillhandahållande av sidotjänster.
2. Ett värdepappersföretag som önskar utvidga sin verksamhet med ytterligare investeringstjänster, annan investeringsverksamhet eller ytterligare sidotjänster vilka inte omfattas av den ursprungliga auktorisationen ska lämna in en begäran om utvidgning av auktorisationen.
3. Auktorisationen ska gälla inom hela unionen och göra det möjligt för värdepappersföretaget att överallt inom unionen tillhandahålla de tjänster eller utföra den verksamhet för vilka eller vilken det har auktoriserats, antingen genom etableringsrätten, inbegripet genom en filial, eller genom friheten att tillhandahålla tjänster.
Artikel 7
Förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation
1. Den behöriga myndigheten får inte bevilja auktorisation innan den har förvissat sig om att sökanden uppfyller samtliga krav i de bestämmelser som antagits enligt detta direktiv.
2. Värdepappersföretaget ska överlämna all information - inbegripet en verksamhetsplan i vilken det bland annat ska anges vilka verksamhetsslag som planeras och organisationsstrukturen för dessa - som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna förvissa sig om att värdepappersföretaget vid tiden för auktorisationen har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt detta kapitel.
3. En sökande ska inom sex månader efter det att en fullständig ansökan har lämnats in underrättas om huruvida auktorisation har beviljats eller inte.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa
a)
de uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna enligt punkt 2 i den här artikeln, inbegripet en verksamhetsplan,
b)
kraven i fråga om värdepappersföretags ledning enligt artikel 9.6 samt den information som behövs för underrättelse enligt artikel 9.5,
c)
kraven i fråga om aktieägare och delägare med kvalificerade innehav, samt faktorer som kan hindra den behöriga myndigheten från att utöva sin tillsynsfunktion på ett effektivt sätt, enligt artikel 10.1 och 10.2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
5. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för lämnande och tillhandahållande av de uppgifter som anges i artiklarna 7.2 och 9.5.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 8
Återkallelse av auktorisation
Den behöriga myndigheten får återkalla den auktorisation som har beviljats ett värdepappersföretag om värdepappersföretaget
a)
inte utnyttjar auktorisationen inom tolv månader, uttryckligen avstår från auktorisationen eller inte har tillhandahållit några investeringstjänster eller bedrivit någon investeringsverksamhet under de föregående sex månaderna, såvida inte den berörda medlemsstaten har bestämmelser om att auktorisationen förfaller i sådana fall,
b)
har erhållit auktorisationen genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt,
c)
inte längre uppfyller de villkor på vilka auktorisationen har lämnats, t.ex. att kraven i förordning (EU) nr 575/2013 ska uppfyllas,
d)
allvarligt och systematiskt har brutit mot de bestämmelser om villkor för verksamheten i värdepappersföretag som antagits enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014,
e)
omfattas av något i nationell rätt angivet fall, utanför detta direktivs tillämpningsområde, som leder till återkallelse.
Varje återkallelse av en auktorisation ska anmälas till Esma.
Artikel 9
Ledningsorgan
1. De behöriga myndigheter som beviljar auktorisation i enlighet med artikel 5 ska säkerställa att värdepappersföretag och deras ledningsorgan följer artiklarna 88 och 91 i direktiv 2013/36/EU.
Esma och EBA ska gemensamt anta riktlinjer om de faktorer som förtecknas i artikel 91.12 i direktiv 2013/36/EU.
2. Vid beviljande av auktorisation i enlighet med artikel 5 får de behöriga myndigheterna ge en medlem i ledningsorganet tillåtelse att inneha ytterligare ett uppdrag i ett ledningsorgan utan verkställande funktioner utöver vad som är tillåtet i enlighet med artikel 91.3 i direktiv 2013/36/EU. De behöriga myndigheterna ska regelbundet informera Esma om sådana tillstånd.
EBA och Esma ska samordna insamlandet av de uppgifter som avses i första stycket i denna punkt och i artikel 91.6 i direktiv 2013/36/EU avseende värdepappersföretag.
3. Medlemsstaterna ska se till att ett värdepappersföretags ledningsorgan fastställer, övervakar och ansvarar för genomförandet av de styrningssystem som ska säkerställa en effektiv och ansvarsfull ledning av värdepappersföretaget, inbegripet en åtskillnad av arbetsuppgifterna inom värdepappersföretaget och förebyggande av intressekonflikter, på ett sätt som främjar marknadens integritet och kundernas intressen.
Utan att det påverkar kraven i artikel 88.1 i direktiv 2013/36/EU ska dessa arrangemang också säkerställa att ledningsorganet fastställer, godkänner och har uppsikt över
a)
företagets organisation när det gäller tillhandahållandet av investeringstjänster och utövandet av investeringsverksamhet, inbegripet de färdigheter, de kunskaper och den expertis som personalen måste ha och resurserna, förfarandena och arrangemangen för tillhandahållandet av tjänster och utförandet av verksamhet, med beaktande av verksamhetens natur, omfattning och komplexitet och alla de krav som företaget måste uppfylla,
b)
en policy avseende tjänster, verksamhet, produkter och transaktioner som företaget erbjuder eller tillhandahåller, i enlighet med företagets risktolerans och egenskaperna och behoven hos företagets kunder till vilka de kommer att erbjudas eller tillhandahållas, inbegripet genomförande av lämpliga stresstester i förekommande fall,
c)
en policy för ersättning till personer som deltar i tillhandahållandet av tjänster till kunder, vilken ska syfta till att främja ansvarsfulla affärsmetoder, en rättvis behandling av kunder och till att undvika intressekonflikter i förbindelserna med kunderna.
Ledningsorganet ska övervaka och regelbundet bedöma lämpligheten hos och genomförandet av företagets strategiska mål i tillhandahållandet av investeringstjänster och utförandet av investeringsverksamhet och sidotjänster, effektiviteten i värdepappersföretagets styrningsformer och lämpligheten hos de strategier som har att göra med tillhandahållandet av tjänster till kunder och vidta lämpliga åtgärder för att rätta till eventuella brister.
Medlemmar i ledningsorganet ska ha adekvat tillgång till information och dokument som behövs för att ha uppsikt över och övervaka ledningens beslutsfattande.
4. Den behöriga myndigheten ska vägra auktorisation, om den inte är övertygad om att medlemmarna i värdepappersföretagets ledningsorgan har den vandel som krävs, har tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter och avsätter tillräckligt med tid för att utföra sina funktioner i värdepappersföretaget, eller om det finns objektiva och påvisbara skäl att anta att företagets ledningsorgan kan äventyra en effektiv, sund och ansvarsfull ledning av företaget och ett adekvat beaktande av kundernas intressen och marknadens integritet.
5. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretaget underrättar den behöriga myndigheten om alla medlemmar av sitt ledningsorgan och om alla ändringar av medlemskapet i detta och samtidigt överlämnar all information som krävs för att bedöma om företaget följer punkterna 1, 2 och 3.
6. Medlemsstaterna ska kräva att det ansökande värdepappersföretagets verksamhet i praktiken leds av minst två personer som uppfyller kraven i punkt 1.
Med avvikelse från första stycket får medlemsstaterna bevilja auktorisation för värdepappersföretag som är fysiska personer eller för värdepappersföretag som är juridiska personer ledda av en enda fysisk person i enlighet med företagens bolagsordning och nationell rätt. Medlemsstaterna ska dock i sådana fall kräva att
a)
alternativa åtgärder har vidtagits för att sörja för att dessa värdepappersföretag leds på ett sunt och ansvarsfullt sätt, och för att kunders intressen samt marknadens integritet beaktas på ett adekvat sätt,
b)
de berörda fysiska personerna har tillräckligt god vandel, tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter och avsätter tillräckligt med tid för att kunna fullgöra sina plikter.
Artikel 10
Aktieägare och andra delägare med kvalificerade innehav
1. De behöriga myndigheterna får inte auktorisera ett värdepappersföretag att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet, förrän de har fått upplysningar om vilka aktieägare eller andra delägare, oavsett om de är fysiska eller juridiska personer, som direkt eller indirekt har kvalificerade innehav och om hur stora dessa innehav är.
De behöriga myndigheterna ska vägra auktorisation om de, med hänsyn till behovet av sund och ansvarsfull ledning av ett värdepappersföretag, inte bedömer aktieägare eller andra delägare med kvalificerade innehav som lämpliga.
Om det finns nära förbindelser mellan värdepappersföretaget och andra fysiska eller juridiska personer, ska den behöriga myndigheten endast bevilja auktorisation om dessa förbindelser inte hindrar den från att på ett effektivt sätt utöva sin tillsynsfunktion.
2. Den behöriga myndigheten ska vägra auktorisation om en eller flera fysiska eller juridiska personer med vilka värdepappersföretaget har nära förbindelser omfattas av lagar och andra författningar i ett tredjeland och om dessa, eller svårigheter vid tillämpningen av dem, förhindrar ett effektivt utövande av myndighetens tillsynsfunktion.
3. Medlemsstaterna ska, i det fall de personer som avses i punkt 1 första stycket utövar sitt inflytande på ett sätt som kan vara till skada för en sund och ansvarsfull ledning av ett värdepappersföretag, föreskriva att den behöriga myndigheten är skyldig att vidta lämpliga åtgärder så att detta missförhållande upphör.
Sådana åtgärder får omfatta ansökningar om domstolsförelägganden eller påförande av sanktioner mot medlemmar av företagsledningen eller upphävande av den rösträtt som är knuten till de ifrågavarande aktieägarnas eller delägarnas aktier eller andelar.
Artikel 11
Anmälan av tilltänkta förvärv
1. Medlemsstaterna ska kräva att alla fysiska eller juridiska personer (nedan kallade tilltänkta förvärvare), eller sådana personer i samråd, som har fattat ett beslut om att direkt eller indirekt förvärva ett kvalificerat innehav i ett värdepappersföretag, eller om att ytterligare öka, direkt eller indirekt, ett kvalificerat innehav i ett försäkringsföretag varigenom andelen av röstetalet eller kapitalet kommer att överstiga 20 %, 30 % eller 50 % eller så att värdepappersföretaget kommer att få ställning av dotterföretag (nedan kallat tilltänkt förvärv), först skriftligen underrättar de behöriga myndigheterna för det värdepappersföretag i vilket de avser att förvärva eller ytterligare öka ett kvalificerat innehav om storleken på det tilltänkta innehavet samt lämnar relevanta uppgifter enligt artikel 13.4.
Medlemsstaterna ska kräva att alla fysiska eller juridiska personer som har fattat ett beslut om att direkt eller indirekt avyttra ett kvalificerat innehav i ett värdepappersföretag först skriftligen underrättar de behöriga myndigheterna om storleken på det tilltänkta innehavet. Sådana personer ska även underrätta de behöriga myndigheterna, om de har fattat ett beslut om att minska sitt kvalificerade innehav så att deras andel av röstetalet eller kapitalet skulle understiga 20 %, 30 % eller 50 % eller så att företaget skulle upphöra att vara deras dotterföretag.
Medlemsstaterna behöver inte tillämpa tröskelvärdet 30 % om de tillämpar ett tröskelvärde på en tredjedel enligt artikel 9.3 a i direktiv 2004/109/EG.
När medlemsstaterna bedömer om kriterierna för ett kvalificerat innehav enligt artikel 10 och den här artikeln är uppfyllda, ska de inte beakta de rösträtter eller andelar som värdepappersföretag och kreditinstitut kan inneha till följd av garantiverksamhet för finansiella instrument och/eller placering av finansiella instrument på grundval av ett fast åtagande enligt avsnitt A punkt 6 i bilaga I, förutsatt att dessa rättigheter dels inte utövas eller på annat sätt utnyttjas för att ingripa i emittentens förvaltning, dels avyttras inom ett år efter förvärvet.
2. Berörda behöriga myndigheter ska arbeta i fullständigt samråd med varandra vid bedömningen enligt artikel 13.1 (nedan kallad bedömningen), om den tilltänkte förvärvaren tillhör någon av följande kategorier:
a)
Ett kreditinstitut, försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, värdepappersföretag eller förvaltningsbolag för fondföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat eller inom en annan sektor än den som förvärvet gäller.
b)
Ett moderföretag till ett kreditinstitut, försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, värdepappersföretag eller förvaltningsbolag för fondföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat eller inom en annan sektor än den som förvärvet gäller.
c)
En fysisk eller juridisk person som kontrollerar ett kreditinstitut, försäkringsföretag, återförsäkringsföretag, värdepappersföretag eller förvaltningsbolag för fondföretag som är auktoriserat i annan medlemsstat eller inom en annan sektor än den som förvärvet gäller.
De behöriga myndigheterna ska utan onödigt dröjsmål förse varandra med alla väsentliga uppgifter eller andra uppgifter som är relevanta för bedömningen. Härvid ska de behöriga myndigheterna inbördes på begäran överlämna alla relevanta uppgifter och på eget initiativ överlämna alla väsentliga uppgifter. Eventuella synpunkter eller reservationer från den behöriga myndighet som ansvarar för den tilltänkte förvärvaren ska anges i beslut av den behöriga myndighet som auktoriserat det värdepappersföretag som förvärvet gäller.
3. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som får kännedom om sådana förvärv eller avyttringar av kapitalinnehav i företaget som får till följd att innehaven överstiger eller understiger något av de tröskelvärden som anges i punkt 1 första stycket, ska underrätta den behöriga myndigheten om detta utan dröjsmål.
Varje värdepappersföretag ska också minst en gång om året underrätta behöriga myndigheter om namnen på aktieägare och andra delägare med kvalificerade innehav samt om storleken av dessa innehav, såsom dessa uppgifter framgår t.ex. av information om aktieägare och andra delägare som lämnats vid bolagsstämma eller redovisats i enlighet med föreskrifter som gäller för bolag vilkas överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad.
4. Medlemsstaterna ska kräva att behöriga myndigheter vidtar åtgärder liknande dem som avses i artikel 10.3 i fråga om personer som underlåter att lämna förhandsinformation om förvärv eller ökning av kvalificerade innehav. Om ett innehav har förvärvats trots att behöriga myndigheter har motsatt sig förvärvet, ska medlemsstaterna, oavsett de sanktioner som i övrigt vidtas, föreskriva antingen att rösträtterna för sådana innehav inte får utövas eller att avgivna röster ska vara ogiltiga eller får förklaras ogiltiga.
Artikel 12
Bedömningsperiod
1. Utan dröjsmål och under alla förhållanden senast två arbetsdagar efter mottagandet av den obligatoriska underrättelsen enligt artikel 11.1 första stycket samt efter ett eventuellt, därpå följande mottagande av den information som avses i punkt 2 i den här artikeln, ska de behöriga myndigheterna skicka ett skriftligt mottagningsbevis till den tilltänkte förvärvaren.
De behöriga myndigheterna ska göra bedömningen inom sextio arbetsdagar från och med den skriftliga bekräftelsen av mottagandet av underrättelsen och av alla de handlingar som medlemsstaten kräver ska bifogas underrättelsen i enlighet med förteckningen i artikel 13.4 (nedan kallad bedömningsperioden).
De behöriga myndigheterna ska, vid tidpunkten för den skriftliga bekräftelsen, informera den tilltänkte förvärvaren om den dag då bedömningsperioden löper ut.
2. De behöriga myndigheterna får under bedömningsperioden vid behov, och inte senare än den femtionde arbetsdagen i bedömningsperioden, begära ytterligare uppgifter som krävs för att slutföra bedömningen. Denna begäran ska vara skriftlig och det ska klart anges vilka ytterligare uppgifter som krävs.
Bedömningsperioden ska avbrytas mellan det datum då de behöriga myndigheterna begär in uppgifter och det datum då svar tas emot från den tilltänkte förvärvaren. Avbrottet får inte överstiga 20 arbetsdagar. Om de behöriga myndigheterna därefter begär ytterligare uppgifter för komplettering eller förtydligande av uppgifterna, vilket de själva får besluta om, får detta inte leda till att bedömningsperioden avbryts.
3. De behöriga myndigheterna får förlänga det avbrott som avses i punkt 2 andra stycket till högst trettio arbetsdagar om den tilltänkte förvärvaren är ett av följande:
a)
En fysisk eller juridisk person som är etablerad eller reglerad utanför unionen.
b)
En fysisk eller juridisk person och inte underställd tillsyn enligt det här direktivet eller direktiv 2009/65/EG, 2009/138/EG eller 2013/36/EU.
4. Om de behöriga myndigheterna efter avslutad bedömning beslutar att motsätta sig det föreslagna förvärvet, ska de inom två arbetsdagar, och inom bedömningsperioden, underrätta den tilltänkte förvärvaren skriftligen och ange motiven för sitt beslut. Om inget annat föreskrivs i nationell rätt får en lämplig motivering av beslutet göras tillgänglig för allmänheten på den tilltänkte förvärvarens begäran. Detta får inte hindra en medlemsstat från att ge den behöriga myndigheten befogenhet att offentliggöra beslutet utan att den tilltänkte förvärvaren begär detta.
5. Om de behöriga myndigheterna inom bedömningsperioden inte skriftligen motsätter sig det tilltänkta förvärvet, ska förslaget anses vara godkänt.
6. De behöriga myndigheterna får fastställa en maximiperiod inom vilken det tilltänkta förvärvet ska vara genomfört och förlänga den när det är lämpligt.
7. Medlemsstaterna får inte införa strängare krav på de berörda myndigheternas underrättelse och godkännande av ett direkt eller indirekt förvärv av rösträtter eller kapital än de som föreskrivs i detta direktiv.
8. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att upprätta en uttömmande förteckning över uppgifter enligt artikel 13.4, som tilltänkta förvärvare ska foga till sin underrättelse, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i den här artikeln.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 januari 2014.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
9. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samråd mellan de relevanta behöriga myndigheterna som avses i artikel 11.2.
Esma ska överlämna sina förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 1 januari 2014.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 13
Bedömning
1. Vid bedömningen av underrättelsen enligt artikel 11.1 och uppgifterna enligt artikel 12.2 ska de behöriga myndigheterna, för att säkerställa sund och ansvarsfull ledning av det värdepappersföretag som förvärvet gäller, och med beaktande av den tilltänkte förvärvarens sannolika påverkan på värdepappersföretaget, på grundval av samtliga följande kriterier bedöma om den tilltänkte förvärvaren är lämplig och det tilltänkta förvärvet är finansiellt sunt:
a)
Den tilltänkte förvärvarens anseende.
b)
Det anseende och de erfarenheter de personer har som kommer att leda värdepappersföretagets verksamhet till följd av det tilltänkta förvärvet.
c)
Den tilltänkte förvärvarens finansiella sundhet, särskilt när det gäller den typ av verksamhet som bedrivs eller ska bedrivas av det värdepappersföretag som förvärvet gäller.
d)
Om värdepappersföretaget kommer att kunna uppfylla och fortsätta att uppfylla verksamhetskraven enligt det här direktivet, och i tillämpliga fall, andra direktiv, särskilt direktiven 2002/87/EG och 2013/36/EU, särskilt om den koncern som det kommer att bli en del av har en struktur som möjliggör en effektiv tillsyn, ett effektivt informationsutbyte mellan de behöriga myndigheterna samt fastställande av fördelningen av ansvaret mellan de behöriga myndigheterna.
e)
Om det finns rimlig anledning att misstänka att det tilltänkta förvärvet har en koppling till pågående eller genomförd penningtvätt eller finansiering av terrorism eller försök till detta, enligt artikel 1 i direktiv 2005/60/EG, eller att det tilltänkta förvärvet kan öka riskerna för sådan verksamhet.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 som justerar kriterierna i första stycket i denna punkt.
2. De behöriga myndigheterna får bara motsätta sig det tilltänkta förvärvet om det finns rimlig anledning för att göra detta enligt kriterierna i punkt 1 eller om de uppgifter som lämnats av den tilltänkte förvärvaren är ofullständiga.
3. Medlemsstaterna får varken införa förhandsvillkor för storleken på det tilltänkta förvärvet av aktieinnehav eller tillåta de behöriga myndigheterna att bedöma förvärvet utifrån marknadens ekonomiska behov.
4. Medlemsstaterna ska se till att en förteckning görs allmänt tillgänglig med de uppgifter som krävs för bedömningen och som måste lämnas till de behöriga myndigheterna vid den tid för underrättelsen som avses i artikel 11.1. Uppgiftskraven ska vara proportionella och anpassade till den tilltänkte förvärvarens och det tilltänkta förvärvets karaktär. Medlemsstaterna ska inte kräva uppgifter som inte är relevanta för bedömningen.
5. Utan hinder av artikel 12.1, 12.2 och 12.3 ska en behörig myndighet, om den har fått underrättelser om två eller flera tilltänkta förvärv eller ökningar av kvalificerat innehav i ett och samma värdepappersföretag, behandla de tilltänkta förvärvarna på ett icke diskriminerande sätt.
Artikel 14
Anslutning till ett auktoriserat system för ersättning till investerare
Den behöriga myndigheten ska kontrollera att varje organ som ansöker om auktorisation vid tiden för auktorisationen uppfyller sina förpliktelser enligt direktiv 97/9/EG.
Skyldigheten som föreskrivs i första stycket ska anses vara fullgjord för strukturerade insättningar, om dessa utfärdas av kreditinstitut som är medlemmar i ett system för garanti av insättningar enligt direktiv 2014/49/EU.
Artikel 15
Startkapital
Medlemsstaterna ska sörja för att de behöriga myndigheterna inte beviljar auktorisation, om värdepappersföretaget med beaktande av den ifrågavarande investeringstjänstens eller investeringsverksamhetens art inte besitter ett tillräckligt startkapital enligt kraven i förordning (EU) nr 575/2013.
Artikel 16
Krav på organisationen av verksamheten
1. Hemmedlemsstaten ska kräva att värdepappersföretagen uppfyller de krav avseende organisering av verksamheten som föreskrivs i punkterna 2-10 i den här artikeln och i artikel 17.
2. Varje värdepappersföretag ska fastställa såväl riktlinjer och förfaranden i den omfattning som erfordras för att sörja för att företaget, inklusive dess chefer, anställda och anknutna ombud, respekterar sina förpliktelser enligt detta direktiv som lämpliga bestämmelser för dessa personers privata transaktioner.
3. Varje värdepappersföretag ska fastställa och tillämpa effektiva organisatoriska och administrativa förfaranden så att alla rimliga mått och steg vidtas för att förhindra att deras kunders intressen påverkas negativt av intressekonflikter enligt definitionen i artikel 23.
Ett värdepappersföretag som producerar finansiella instrument för försäljning till kunder ska fastställa, tillämpa och se över en process för godkännande av varje finansiellt instrument och varje betydande förändring av existerande finansiella instrument innan de marknadsförs eller distribueras till kunder.
Produktgodkännandeprocessen ska specificera en fastställd målgrupp av slutkunder inom den relevanta kundkategorin för varje finansiellt instrument och ska säkerställa att alla relevanta risker för en sådan fastställd målmarknad bedöms och att den avsedda distributionsstrategin är förenlig med den fastställda målmarknaden.
Ett värdepappersföretag ska också regelbundet se över de finansiella instrument som det erbjuder eller marknadsför, med beaktande av alla händelser som väsentligt skulle kunna påverka den potentiella risken för den fastställda målmarknaden, för att åtminstone bedöma huruvida det finansiella instrumentet fortfarande är förenlig med behoven på den fastställda målmarknaden och huruvida den avsedda distributionsstrategin fortfarande är lämplig.
Ett värdepappersföretag som producerar finansiella instrument ska också förse eventuella distributörer med all lämplig information om det finansiella instrumentet och processen för produktgodkännande, inbegripet den fastställda målmarknaden för det finansiella instrumentet.
Om ett värdepappersföretag erbjuder eller rekommenderar finansiella instrument som det inte producerar, ska det ha infört adekvata arrangemang för att erhålla den information som avses i femte stycket och för att förstå egenskaperna och de fastställda målmarknaderna för varje finansiellt instrument.
Riktlinjerna, processerna och arrangemangen som avses i denna punkt ska inte påverka några andra krav enligt detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014, inbegripet kraven avseende information, lämplighet eller ändamålsenlighet, identifiering och hantering av intressekonflikter samt incitament.
4. Varje värdepappersföretag ska vidta rimliga åtgärder för att sörja för kontinuitet och regelbundenhet i tillhandahållandet av investeringstjänster och utförandet av investeringsverksamhet. Värdepappersföretaget ska i det syftet använda lämpliga och proportionella system, resurser och förfaranden.
5. Varje värdepappersföretag ska sörja för att det, om det anlitar tredjepart för fullgörandet av operativa funktioner som är av avgörande betydelse för att tjänsterna ska kunna tillhandahållas kunderna kontinuerligt och på ett tillfredsställande sätt och för att investeringsverksamheten ska kunna utföras under kontinuerliga och tillfredsställande former, vidtar rimliga åtgärder för att undvika onödiga ytterligare operativa risker. Utkontraktering av viktiga driftsfunktioner får inte ske på så sätt att det väsentligt försämrar kvaliteten på företagets internkontroll och tillsynsmyndighetens möjligheter att övervaka att företaget respekterar alla sina förpliktelser.
Varje värdepappersföretag ska tillämpa sunda förfaranden för förvaltning och redovisning samt ha mekanismer för internkontroll och effektiva riskbedömningsmetoder samt effektiva kontroll- och skyddssystem för sina informationsbehandlingssystem.
Utan att det påverkar behöriga myndigheters möjlighet att kräva tillgång till kommunikation i enlighet med detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 ska ett värdepappersföretag ha inrättat sunda skyddsmekanismer för att garantera skyddet och autentiseringen vid informationsöverföringen, minimera risken för dataförvanskning och för obehörig åtkomst och förhindra informationsläckor så att uppgifterna alltid behandlas konfidentiellt.
6. Varje värdepappersföretag ska se till att alla tjänster och transaktioner det genomför och all verksamhet det bedriver dokumenteras på ett sådant sätt att informationen är tillräcklig för att den behöriga myndigheten ska kunna utföra sina tillsynsuppgifter och vidta efterlevnadsåtgärder enligt det här direktivet, förordning (EU) nr 600/2014, direktiv 2014/57/EU och förordning (EU) nr 596/2014, särskilt för kontrollen av att värdepappersföretaget har uppfyllt alla sina förpliktelser, även i förhållande till sina kunder eller presumtiva kunder och till marknadens integritet.
7. Dokumentationen ska inbegripa inspelning av telefonsamtal eller bevarande av elektronisk kommunikation som åtminstone avser transaktioner som genomförts vid handel för egen räkning och tillhandahållande av kundordertjänster som rör mottagande, vidarebefordran och utförande av kundorder.
Sådana telefonsamtal och sådan elektronisk kommunikation ska även omfatta dem som är avsedda att leda till transaktioner som genomförs vid handel för egen räkning eller vid tillhandahållande av kundordertjänster som rör mottagande, vidarebefordran och utförande av kundorder, även om de samtalen eller den kommunikationen inte resulterar i sådana transaktioner eller i tillhandahållande av kundordertjänster.
Ett värdepappersföretag ska i det syftet vidta alla rimliga åtgärder för att spela in relevanta telefonsamtal och bevara relevant elektronisk kommunikation som görs, sänds eller tas emot med utrustning som värdepappersföretaget tillhandahåller en anställd eller underleverantör eller som värdepappersföretaget accepterar eller tillåter att en anställd eller underleverantör använder.
Ett värdepappersföretag ska informera nya och befintliga kunder om att telefonkommunikation eller telefonsamtal mellan värdepappersföretaget och dess kunder som leder eller kan leda till transaktioner kommer att spelas in.
Sådan information får tillhandahållas en gång, innan nya och befintliga kunder tillhandahålls några investeringstjänster.
Ett värdepappersföretag får inte per telefon tillhandahålla några investeringstjänster eller någon investeringsverksamhet till kunder som inte har informerats i förväg om att deras telefonkommunikation eller telefonsamtal spelas in, om sådana investeringstjänster eller sådan investeringsverksamhet rör mottagande, vidarebefordran och utförande av kundorder.
Kunder får lägga order via andra kanaler, men detta måste dock göras på ett varaktigt medium som brev, fax, e-post eller dokumentation av order som läggs vid möten. Särskilt innehållet i relevanta samtal vid personliga möten med en kund får dokumenteras med skriftliga protokoll eller anteckningar. Sådana order ska anses vara likvärdiga med dem som tas emot via telefon.
Ett värdepappersföretag ska vidta alla rimliga åtgärder för att förhindra att en anställd eller underleverantör gör, sänder eller tar emot relevanta telefonsamtal eller relevant elektronisk kommunikation med privatägd utrustning som värdepappersföretaget inte kan dokumentera eller kopiera.
Den dokumentation som bevaras i enlighet med denna punkt ska tillhandahållas berörda kunder på begäran och ska sparas i fem år, och när detta begärs av den behöriga myndigheten, upp till sju år.
8. Varje värdepappersföretag som innehar finansiella instrument som tillhör dess kunder ska vidta lämpliga åtgärder för att sörja för att kundernas äganderätt till dessa skyddas, särskilt i händelse av värdepappersföretagets insolvens, samt för att förhindra att en kunds finansiella instrument används för företagets egen räkning, om inte kunden har givit sitt uttryckliga samtycke till detta.
9. Varje värdepappersföretag som innehar penningmedel som tillhör dess kunder ska vidta lämpliga åtgärder för att sörja för kundernas rättigheter och, om det inte är ett kreditinstitut, förhindra att kundmedel används för företagets egen räkning.
10. Ett värdepappersföretag får inte ingå avtal om finansiell äganderättsöverföring med icke-professionella kunder i syfte att säkra eller täcka kunders aktuella eller framtida, faktiska eller villkorade eller framtida förpliktelser.
11. När det gäller filialer till värdepappersföretag ska den behöriga myndigheten i den medlemsstat där filialen är belägen se till att kravet i punkterna 6 och 7 efterlevs vid de transaktioner som filialen genomför, utan att detta ska påverka möjligheten för den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten att få direkt tillgång till dokumentationen i fråga.
Medlemsstaterna får i undantagsfall införa krav på värdepappersföretag avseende säkrandet av kunders tillgångar utöver bestämmelserna i punkt 8, 9 och 10 och respektive delegerade akter som avses i punkt 12. Sådana krav måste vara objektivt motiverade och proportionella så att de när värdepappersföretag skyddar kundtillgångar och kundmedel är inriktade på specifika risker för investerarskyddet eller marknadsintegriteten som är av särskild vikt under de omständigheter som råder i den medlemsstatens marknadsstruktur.
Medlemsstaterna ska utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen om krav de avser att införa i enlighet med denna punkt, och senast två månader före den dag då kravet ska träda i kraft. Underrättelsen ska innehålla en motivering till kravet. Sådana ytterligare krav ska inte begränsa eller på annat sätt påverka värdepappersföretags rättigheter enligt artiklarna 34 och 35.
Kommissionen ska inom två månader efter den underrättelse som avses i tredje stycket avge ett yttrande om proportionaliteten hos och motiveringen till detta ytterligare krav.
Medlemsstaterna får behålla ytterligare krav förutsatt att de underrättats kommissionen i enlighet med artikel 4 i direktiv 2006/73/EG innan den 2 juli 2014 och att villkoren i den artikeln är uppfyllda.
Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna och på sin webbplats offentliggöra de ytterligare krav som har införts i enlighet med denna punkt.
12. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att närmare ange de konkreta organisatoriska krav i punkterna 2-10 i den här artikeln som ska ställas på värdepappersföretag och på filialer till företag från tredjeland som är auktoriserade i enlighet med artikel 41 vilka tillhandahåller olika slag av investeringstjänster och/eller utför olika slags investeringsverksamhet och sidotjänster eller kombinationer därav.
Artikel 17
Algoritmisk handel
1. Ett värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel ska ha inrättat effektiva system och riskkontroller som är anpassade för den verksamhet som bedrivs för att säkerställa att dess handelssystem är motståndskraftiga och har tillräcklig kapacitet, att de omfattas av lämpliga handelströsklar och handelslimiter och att de förhindrar att felaktiga order skickas eller att systemet på annat sätt fungerar så att det kan skapa eller bidra till en oordnad marknad. Ett sådant företag ska också ha inrättat effektiva system och riskkontrollåtgärder för att säkerställa att handelssystemen inte kan användas för något ändamål som strider mot förordning (EU) nr 596/2014 eller mot reglerna för en handelsplats till vilken det är anslutet. Värdepappersföretaget ska ha inrättat effektiva arrangemang för driftskontinuitet för att hantera alla avbrott av driften i sina handelssystem och ska säkerställa att systemen är fullständigt testade och vederbörligen övervakade för att säkerställa att de uppfyller kraven som föreskrivs i denna punkt.
2. Ett värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel i en medlemsstat ska anmäla detta till de behöriga myndigheterna i sin hemmedlemsstat och för den handelsplats där värdepappersföretaget bedriver algoritmisk handel i egenskap av medlem av eller deltagare på handelsplatsen.
Den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat får kräva att värdepappersföretaget regelbundet eller från fall till fall tillhandahåller en beskrivning av egenskaperna hos sina strategier för algoritmisk handel, närmare uppgifter om de handelsparametrar eller handelslimiter som gäller för systemet, de centrala överensstämmelse- och riskkontrollåtgärder som det har inrättat för att säkerställa att villkoren som föreskrivs i punkt 1 är uppfyllda samt närmare uppgifter om kontrollen av sina system. Den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat får när som helst begära ytterligare information från ett värdepappersföretag om dess algoritmiska handel och om de system som används för den handeln.
Den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat ska på begäran av en behörig myndighet för en handelsplats där värdepappersföretaget i egenskap av medlem eller deltagare på handelsplatsen bedriver algoritmisk handel och utan onödigt dröjsmål vidarebefordra den information som avses i andra stycket vilken den får av det värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel.
Värdepappersföretaget ska se till att dokumentation om uppgifter som avses i denna punkt sparas och att den dokumentationen är tillräcklig för att den behöriga myndigheten ska kunna övervaka efterlevnaden av kraven i detta direktiv.
Ett värdepappersföretag som tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel ska i en godkänd form bevara korrekta och kronologiska uppgifter om alla sina lagda order, inbegripet annulleringar av order, utförda order och bud på handelsplatser och ska på begäran göra dem tillgängliga för den behöriga myndigheten.
3. Ett värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel som ett led i en marknadsgarantstrategi ska med beaktande av likviditeten, omfattningen och arten på den specifika marknaden och särdragen hos de instrument med vilka handel bedrivs
a)
utföra denna marknadsgarantstrategi kontinuerligt under en bestämd andel av handelsplatsens handelstider, utom under exceptionella omständigheter, så att handelsplatsen tillhandahålls likviditet på ett regelbundet och förutsägbart sätt,
b)
ingå ett bindande skriftligt avtal med den handelsplats som åtminstone specificerar värdepappersföretagets skyldigheter enligt led a, och
c)
ha infört effektiva system och kontroller som säkerställer att det alltid uppfyller sina skyldigheter enligt det avtal som avses i led b,
4. Vid tillämpningen av den här artikeln och artikel 48 i detta direktiv ska ett värdepappersföretag som bedriver algoritmisk handel anses bedriva en marknadsgarantstrategi om det som medlem av eller deltagare på en eller flera handelsplatser, när det handlar för egen räkning, har en strategi som omfattar att skicka ut fasta, simultana köp- och säljbud av jämförbar storlek till konkurrenskraftiga priser avseende ett eller flera finansiella instrument på en enda handelsplats eller olika handelsplatser, så att likviditet regelbundet och löpande tillhandahålls den totala marknaden.
5. Ett värdepappersföretag som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats ska ha inrättat effektiva system och kontroller som säkerställer att lämpligheten hos kunder som använder tjänsten bedöms och granskas på lämpligt sätt, att kunder som använder tjänsten förhindras att överskrida förinställda handels- och kredittrösklar, att handel som bedrivs av kunder som använder tjänsten övervakas vederbörligen och att lämplig riskkontroll förhindrar handel som kan skapa risker för värdepappersföretaget självt eller som skulle kunna skapa eller bidra till en oordnad marknad eller stå i strid mot förordning (EU) nr 596/2014 eller de regler som gäller för handelsplatsen. Direkt elektroniskt tillträde utan sådana kontroller ska vara förbjudet.
Ett värdepappersföretag som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde ska ansvara för att se till att kunder som använder tjänsten uppfyller kraven i detta direktiv och följer handelsplatsens regler. Värdepappersföretaget ska övervaka transaktionerna för att upptäcka överträdelser av de reglerna, otillbörliga marknadsförhållanden eller otillbörligt uppförande som kan innebära marknadsmissbruk och som ska rapporteras till den behöriga myndigheten. Värdepappersföretaget ska säkerställa att det finns ett bindande skriftligt avtal mellan värdepappersföretaget och kunden rörande de huvudsakliga rättigheter och skyldigheter som följer av tillhandahållandet av tjänsten och att värdepappersföretaget enligt avtalet förblir ansvarigt enligt detta direktiv.
Ett värdepappersföretag som tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde till en handelsplats ska anmäla till de behöriga myndigheterna i sin hemmedlemsstat och den handelsplats där värdepappersföretaget tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde.
Den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat får kräva att värdepappersföretaget regelbundet eller från fall till fall tillhandahåller en beskrivning av de system och kontroller som avses i första stycket och belägg för att de har tillämpats.
Den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat ska på begäran av en behörig myndighet för en handelsplats i förhållande till vilken värdepappersföretaget tillhandahåller direkt elektroniskt tillträde utan onödigt dröjsmål vidarebefordra den information som avses i fjärde stycket som den får av värdepappersföretaget.
Värdepappersföretaget ska se till att dokumentation om uppgifter som avses i denna punkt sparas och att den dokumentationen är tillräcklig för att den behöriga myndigheten ska kunna övervaka efterlevnaden av kraven i detta direktiv.
6. Ett värdepappersföretag som agerar som en allmän clearingmedlem för andra personer ska ha inrättat effektiva system och kontroller för att säkerställa att avvecklingstjänster tillämpas enbart på personer som är lämpliga och uppfyller tydliga kriterier och att lämpliga krav föreskrivs för de personerna för att minska riskerna för värdepappersföretaget och för marknaden. Värdepappersföretaget ska säkerställa att det finns ett bindande skriftligt avtal mellan värdepappersföretaget och personen rörande de huvudsakliga rättigheter och skyldigheter som följer av tillhandahållandet av den tjänsten.
7. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att specificera följande:
a)
Detaljerna i de organisatoriska krav som fastställs i punkterna 1-6 som ska föreskrivas för värdepappersföretag som tillhandahåller olika slags investeringstjänster och/eller investeringsverksamheter och sidotjänster eller kombinationer därav, varigenom specifikationerna av de organisatoriska krav som fastställs i punkt 5 ska innehålla specifika krav för direkt marknadstillträde och för sponsrat tillträde så att det säkerställs att kontrollerna som tillämpas på sponsrat tillträde åtminstone motsvarar dem som tillämpas på direkt marknadstillträde.
b)
De omständigheter under vilka ett värdepappersföretag skulle vara skyldigt att ingå det marknadsgarantavtal som avses i punkt 3 b och innehållet i ett sådant avtal, inbegripet den andel av handelsplatsens handelstid som fastställs i punkt 3.
c)
De situationer som utgör exceptionella omständigheter enligt punkt 3, inbegripet omständigheter med extrem volatilitet, politiska och makroekonomiska problem, system- och driftsfrågor samt omständigheter som talar emot värdepappersföretagets förmåga att upprätthålla betryggande riskhanteringspraxis enligt punkt 1.
d)
Innehållet och formatet för den godkända form som avses i punkt 2 femte stycket och längden på den tidsperiod då sådan dokumentation måste bevaras av värdepappersföretaget.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 18
Handel och avslut av transaktioner på MTF-plattformar och OTF-plattformar
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver MTF-plattformar eller OTF-plattformar förutom att de uppfyller de organisatoriska kraven i artikel 16 även upprättar transparenta regler och förfaranden för en välordnad handel på lika villkor samt kriterier för effektivt utförande av order. De ska vara utrustade så att handelsplatsens tekniska operationer hanteras korrekt, och de ska ha vidtagit effektiva beredskapsåtgärder för att hantera riskerna för systemavbrott.
2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform upprättar transparenta regler för vilka kriterier som ska användas för att avgöra vilka finansiella instrument som får omsättas i dess system.
Medlemsstaterna ska i tillämpliga fall kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform, med beaktande både av vilken användarkategori det rör sig om och typerna av omsatta instrument, tillhandahåller, eller är förvissade om att det finns tillgång till, allmänt tillgänglig information i tillräcklig omfattning för att dess användare ska kunna göra en investeringsbedömning.
3. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska upprätta, offentliggöra, upprätthålla och genomföra transparenta och icke-diskriminerande regler, grundade på objektiva kriterier, för tillgång till deras system.
4. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform har vidtagit åtgärder för att klart identifiera och hantera möjliga negativa följder för driften av MTF-plattformen eller OTF-plattformen eller för medlemmarna eller deltagarna och användarna av intressekonflikter mellan MTF-plattformen, OTF-plattformen, dess ägare eller det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som driver MTF-plattformen eller OTF-plattformen och MTF-plattformens eller OTF-plattformens väl fungerande sätt.
5. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform efterlever artiklarna 48 och 49 och har infört alla de effektiva system, förfaranden och arrangemang som krävs för att göra detta.
6. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform tydligt informerar sina medlemmar eller deltagare om deras respektive skyldigheter vid avveckling av transaktioner som utförts i plattformens system. Medlemsstaterna ska kräva att de värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform har infört de funktioner som krävs för att underlätta effektiv avveckling av de transaktioner som genomförs enligt den MTF-plattformens eller OTF-plattformens system.
7. Medlemsstaterna ska kräva att MTF-plattformar eller OTF-plattformar har åtminstone tre väsentligen aktiva medlemmar eller användare som var och en har möjlighet att interagera med alla de andra när det gäller prisbildningen.
8. Om ett överlåtbart värdepapper som har upptagits till handel på en reglerad marknad också omsätts på en MTF-plattform eller en OTF-plattform utan emittentens samtycke, ska emittenten inte omfattas av någon skyldighet att offentliggöra finansiell information - inför emissionen, fortlöpande eller separat vid särskilda tillfällen - som gäller den MTF-plattformen eller OTF-plattformen.
9. Medlemsstaterna ska kräva att varje värdepappersföretag och marknadsoperatör som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform följer alla uppmaningar från den behöriga myndigheten enligt artikel 69.2 om att tillfälligt eller definitivt stoppa handeln med ett finansiellt instrument.
10. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform tillhandahåller den behöriga myndigheten en detaljerad beskrivning av MTF-plattformens eller OTF-plattformens funktion, inbegripet, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20.1, 20.4 och 20.5, eventuella kopplingar till eller deltagande från en reglerad marknad, en MTF-plattform, OTF-plattform eller en systematisk internhandlare som ägs av samma värdepappersföretag eller marknadsoperatör, samt en förteckning över deras medlemmar, deltagare och/eller användare. De behöriga myndigheterna ska på begäran lämna den informationen till Esma. Varje auktorisation för ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som en MTF-plattform och en OTF-plattform ska anmälas till Esma. Esma ska upprätta en förteckning över samtliga MTF-plattformar och OTF-plattformar i unionen. Förteckningen ska innehålla information om de tjänster som en MTF-plattform eller en OTF-plattform tillhandahåller och ska även inbegripa den unika kod som identifierar MTF-plattformen och OTF-plattformen för användning i rapporter i enlighet med artiklarna 6, 10 och 26 i förordning (EU) nr 600/2014. Den ska uppdateras regelbundet. Esma ska offentliggöra denna förteckning på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.
11. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa innehållet i och formatet för den beskrivning och den anmälan som avses i punkt 10.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 19
Särskilda krav för MTF-plattformar
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform förutom att de uppfyller kraven som föreskrivs i artiklarna 16 och 18 även upprättar och tillämpar icke-skönsmässiga regler för utförande av order i systemet.
2. Medlemsstaterna ska kräva att de regler som avses i artikel 18.3 och som reglerar tillträdet till en MTF-plattform uppfyller de villkor som fastställs i artikel 53.3.
3. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform
a)
har tillräckliga förutsättningar för att kunna hantera de risker den är exponerad för, vidtar lämpliga åtgärder och inför system för att identifiera alla betydande risker för dess verksamhet och vidtar effektiva åtgärder för att reducera sådana risker,
b)
har vidtagit verksamma åtgärder för att underlätta effektivt avslut utan dröjsmål av de transaktioner som utförs i dess system,
c)
vid tidpunkten för auktorisationen och därefter fortlöpande har tillräckliga finansiella resurser för att goda förutsättningar ska föreligga för att den ska kunna fungera korrekt med hänsyn till arten och omfattningen av de transaktioner som genomförs på marknaden och till sammansättningen och graden av dess riskexponering.
4. Medlemsstaterna ska se till att artiklarna 24, 25, 27.1, 27.2 och 27.4-27.10 samt 28 inte är tillämpliga på transaktioner som genomförs enligt reglerna för en MTF-plattform mellan MTF-plattformens medlemmar eller deltagare eller mellan MTF-plattformen och dess medlemmar eller deltagare beträffande användningen av MTF-plattformen. MTF-plattformens medlemmar eller deltagare ska dock iaktta de förpliktelser som föreskrivs i artiklarna 24, 25, 27 och 28 mot sina kunder när de på sina kunders vägnar utför order i en MTF-plattforms system.
5. Medlemsstaterna ska inte tillåta att värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform utför kundorder med utnyttjande av eget kapital eller bedriver handel genom matchad principalhandel.
Artikel 20
Särskilda krav för OTF-plattformar
1. Medlemsstaterna ska kräva att ett värdepappersföretag och en marknadsoperatör som driver en OTF-plattform inrättar arrangemang som förhindrar utförande av kundorder på en OTF-plattform med utnyttjande av eget kapital hos värdepappersföretaget eller den marknadsoperatör som driver OTF-plattformen eller hos en enhet i samma koncern eller juridiska person som värdepappersföretaget eller marknadsoperatören
2. Medlemsstaterna ska tillåta värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en OTF-plattform att genom matchad principalhandel bedriva handel med obligationer, strukturerade finansiella produkter, utsläppsrätter och vissa derivat, endast där kunden har gett sitt samtycke till processen.
Ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en OTF-plattform får inte bedriva handel genom matchad principalhandel för att utföra kundorder på en OTF-plattform i derivat av en derivatklass som har förklarats omfattas av clearingkravet i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 648/2012.
Ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en OTF-plattform ska inrätta arrangemang som säkerställer att definitionen av handel genom matchad principalhandel i artikel 4.1.38 efterlevs.
3. Medlemsstaterna ska tillåta värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en OTF-plattform att bedriva annan handel för egen räkning än genom matchad principalhandel endast i fråga om statspapper för vilka det saknas en likvid marknad.
4. Medlemsstaterna ska inte tillåta både drift av en OTF-plattform och en systematisk internhandlare inom en och samma juridiska enhet. En OTF-plattform får inte anslutas till en systematisk internhandlare på att sådant sätt att order i en OTF-plattform och order och bud hos en systematisk internhandlare interagerar. En OTF-plattform får inte anslutas till en annan OTF-plattform på ett sådant sätt att interaktion mellan order på olika OTF-plattformar möjliggörs.
5. Medlemsstaterna ska inte hindra ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en OTF-plattform från att anlita ett annat värdepappersföretag för att på oberoende grund bedriva verksamhet som marknadsgarant på den OTF-plattformen.
Vid tillämpningen av denna artikel ska ett värdepappersföretag inte anses på oberoende grund bedriva verksamhet som marknadsgarant på en OTF-plattform om det har nära förbindelser med det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som driver OTF-plattformen.
6. Medlemsstaterna ska kräva att order på en OTF-plattform utförs på diskretionär grund.
Ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en OTF-plattform ska endast handla diskretionärt i ett eller båda följande fall:
a)
Vid beslut om att lägga eller dra tillbaka en order på OTF-plattformen de driver.
b)
Vid beslut om att inte matcha en specifik kundorder med de övriga order som finns tillgängliga i systemet vid en viss tidpunkt, under förutsättning att detta överensstämmer med de specifika instruktionerna från en kund och med dess skyldigheter i enlighet med artikel 27.
För det system som matchar kundorder får värdepappersföretaget eller marknadsoperatören som driver OTF-plattformen besluta huruvida, när och hur mycket av två eller flera order den vill matcha inom systemet. I enlighet med punkterna 1, 2, 4 och 5 och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3, får värdepappersföretaget eller marknadsoperatör som driver den OTF-plattformen, med hänsyn till ett system som anordnar transaktioner med icke aktierelaterade instrument, underlätta förhandlingar kunder emellan för att sammanföra två eller flera potentiellt kompatibla köp- och säljintressen i en transaktion.
Den skyldigheten ska inte påverka tillämpningen av artiklarna 18 och 27.
7. Den behöriga myndigheten får antingen när ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör begär auktorisation för att driva en OTF-plattform eller från fall till fall begära en detaljerad beskrivning av varför systemet inte motsvarar och inte kan fungera som en reglerad marknad, en MTF-plattform eller en systematisk internhandlare, hur denna diskretionära bedömning kommer att ske, särskilt när en order till OTF-plattformen kan dras tillbaka och när och hur två eller flera kundorder kommer att matchas mot varandra inom OTF-plattformen. Dessutom ska värdepappersföretaget eller marknadsoperatören som driver en OTF-plattform lämna information till den behöriga myndigheten om hur den använder sig av handel genom matchad principalhandel. Den behöriga myndigheten ska övervaka värdepappersföretagets eller marknadsoperatörens deltagande i matchad principalhandel för att säkerställa att detta fortsätter vara förenligt med definitionen av sådan handel och att dess deltagande i matchad principalhandel inte ger upphov till intressekonflikter mellan värdepappersföretaget eller marknadsoperatören och deras kunder.
8. Medlemsstaterna ska säkerställa att artiklarna 24, 25, 27 och 28 tillämpas på de transaktioner som genomförs på en OTF-plattform.
KAPITEL II
Villkor för verksamheten i värdepappersföretag
Avsnitt 1
Allmänna bestämmelser
Artikel 21
Regelbunden granskning av villkoren för ursprunglig auktorisation
1. Medlemsstaterna ska kräva att varje värdepappersföretag som auktoriserats på dess territorium alltid uppfyller de villkor för ursprunglig auktorisation som föreskrivs i kapitel I.
2. Medlemsstaterna ska kräva att de behöriga myndigheterna tar fram lämpliga metoder för övervakning av att värdepappersföretagen uppfyller sina förpliktelser enligt punkt 1. De ska kräva att värdepappersföretagen meddelar de behöriga myndigheterna alla väsentliga förändringar av villkoren för ursprunglig auktorisation.
Esma får utarbeta riktlinjer för de metoder för övervakning som avses i denna punkt.
Artikel 22
Allmänna krav i fråga om fortlöpande tillsyn
Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna övervakar värdepappersföretagens verksamhet så att de kan bedöma om de villkor för verksamheten som föreskrivs i detta direktiv uppfylls. Medlemsstaterna ska säkerställa att lämpliga åtgärder vidtas så att de behöriga myndigheterna kan få tillgång till den information som krävs för att kunna bedöma om värdepappersföretagen uppfyller dessa krav.
Artikel 23
Intressekonflikter
1. Medlemsstaterna ska kräva av värdepappersföretagen att de vidtar alla lämpliga åtgärder för att identifiera och förebygga eller hantera sådana intressekonflikter mellan å ena sidan dem själva, inbegripet ledning, personal och anknutna ombud eller varje annan person med direkt eller indirekt koppling till dem genom kontroll och å andra sidan deras kunder, eller mellan två kunder, som uppstår vid tillhandahållandet av investeringstjänster och sidotjänster eller en kombination av sådana tjänster, inbegripet sådana till följd av att erbjudanden mottagits från tredjepart eller från ett värdepappersföretags eget ersättningssystem eller andra incitamentsstrukturer.
2. Om de organisatoriska eller administrativa system som ett värdepappersföretag i överensstämmelse med artikel 16.3 har infört för att förhindra att intressekonflikter påverkar kundens intressen negativt inte räcker till för att rimligen säkerställa att riskerna för att kundernas intressen påverkas negativt kommer att förhindras, ska värdepappersföretaget klart och tydligt informera kunden om den allmänna arten av och/eller källorna till intressekonflikterna och om vilka åtgärder som har vidtagits för att minska de riskerna, innan den åtar sig verksamhet för dennes räkning.
3. Informationen som avses i punkt 2 ska
a)
lämnas på ett varaktigt medium, och
b)
innehålla tillräckligt detaljerade uppgifter, med beaktande av kundens art, för att kunden ska kunna fatta ett välgrundat beslut om den tjänst inom vars ram intressekonflikten uppstår.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att
a)
ange vilka slag av åtgärder ett värdepappersföretag rimligen kan förväntas vidta för att identifiera, förhindra, hantera och informera om intressekonflikter i samband med att olika slag av investeringstjänster eller sidotjänster och kombinationer av sådana tjänster tillhandahålls,
b)
upprätta lämpliga kriterier för bestämning av vilka typer av intressekonflikter som kan vara till skada för värdepappersföretagets kunders eller presumtiva kunders intressen.
Avsnitt 2
Bestämmelser om investerarskydd
Artikel 24
Allmänna principer och information till kunder
1. Medlemsstaterna ska kräva att varje värdepappersföretag när det tillhandahåller investeringstjänster, eller i förekommande fall sidotjänster, till kunder handlar hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med sina kunders bästa intresse och särskilt i enlighet med de principer som anges i den här artikeln och i artikel 25.
2. Värdepappersföretag som producerar finansiella instrument för försäljning till sina kunder ska säkerställa att de finansiella instrumenten är utformade för att uppfylla behoven hos en fastställd målgrupp av slutkunder inom den relevanta kundkategorin, att strategin för distribution av de finansiella instrumenten är förenlig med den fastställda målgruppen och att värdepappersföretaget vidtar rimliga åtgärder för att säkerställa att det finansiella instrumentet distribueras till den fastställda målgruppen.
Ett värdepappersföretag ska förstå de finansiella instrument som det erbjuder eller rekommenderar, bedöma hur förenligt de finansiella instrumenten är med behoven hos de kunder till vilka det tillhandahåller investeringstjänster, också med beaktande av den fastställda målgruppen av slutkunder som avses i artikel 16.3, samt säkerställa att de finansiella instrumenten endast erbjuds eller rekommenderas när detta ligger i kundens intresse.
3. All information, inklusive marknadsföringsmaterial, som värdepappersföretaget riktar till kunder eller presumtiva kunder ska vara opartisk, tydlig och inte vilseledande. Marknadsföringsmaterial ska lätt kunna identifieras som sådant.
4. Kunder och presumtiva kunder ska i god tid tillhandahållas lämplig information avseende värdepappersföretaget och dess tjänster, finansiella instrument och föreslagna investeringsstrategier, handelsplatser för utförande och alla kostnader och tillhörande avgifter. Den informationen ska innehålla följande:
a)
När investeringsrådgivning tillhandahålls ska värdepappersföretaget i god tid innan det tillhandahåller investeringsrådgivningen informera kunden om
i)
huruvida rådgivningen tillhandahålls på oberoende grund eller inte,
ii)
huruvida rådet är grundat på en allmän eller en mer begränsad analys av olika typer av finansiella instrument, och i synnerhet om urvalet är begränsat till finansiella instrument som emitteras eller tillhandahålls av enheter med nära anknytning till värdepappersföretaget eller med rättsliga eller ekonomiska förbindelser, till exempel ett kontraktsförhållande, som är så nära att det kan äventyra förutsättningarna för rådgivning på oberoende grund,
iii)
huruvida värdepappersföretaget kommer att ge kunden en regelbunden bedömning av lämpligheten hos de finansiella instrument som det rekommenderar den kunden.
b)
Informationen om finansiella instrument och föreslagna placeringsstrategier ska innefatta lämplig vägledning om, och varningar för, de risker som är förknippade med investeringar i de instrumenten eller särskilda placeringsstrategier och huruvida det finansiella instrumentet är avsett för professionella eller icke-professionella kunder, med beaktande av den fastställda målgruppen i enlighet med punkt 2.
c)
Informationen om samtliga kostnader och tillhörande avgifter måste innehålla information avseende både investeringen och sidotjänsterna, inbegripet eventuell kostnad för rådgivning, kostnaden för det finansiella instrument som rekommenderas eller marknadsförs till kunden och hur kunden får betala för det, inklusive eventuella tredjepartsbetalningar.
Informationen om alla kostnader och avgifter, inbegripet kostnader och avgifter som har samband med investeringstjänsten och det finansiella instrumentet, som inte orsakas av förekomsten av underliggande marknadsrisk, ska räknas samman så att kunden kan förstå den totala kostnaden liksom den kumulativa effekten på investeringens avkastning, och när kunden så begär, ska en uppdelning per post ges. Sådan information ska i förekommande fall ges till kunden regelbundet, och åtminstone årligen, under investeringens varaktighet.
5. Den information som avses i punkterna 4 och 9 ska tillhandahållas i en begriplig form på ett sådant sätt att kunder eller presumtiva kunder har rimlig möjlighet att förstå arten av och den risk som är förknippad med den investeringstjänst och den specifika typ av finansiellt instrument som erbjuds och därigenom är väl informerade inför investeringsbesluten. Medlemsstaterna får tillåta att den informationen lämnas i standardiserad form.
6. När en investeringstjänst erbjuds som del av en finansiell produkt för vilken det redan finns andra regler i unionsrätten om kreditinstitut och konsumentkrediter avseende informationskrav, ska den tjänsten inte därutöver omfattas av förpliktelserna som föreskrivs i punkterna 3, 4 och 5.
7. När värdepappersföretaget informerar kunden om att investeringsrådgivningen tillhandahålls på oberoende grund, ska det värdepappersföretaget
a)
bedöma ett tillräckligt stort urval av finansiella instrument som är tillgängliga på marknaden vilka ska vara tillräckligt diversifierade med avseende på typ och emittenter eller produktleverantörer för att säkerställa att kundens investeringsmål på lämpligt sätt kan tillgodoses och ska inte vara begränsade till finansiella instrument som utfärdats eller tillhandahållits av
i)
värdepappersföretaget självt eller av enheter som har nära förbindelser med värdepappersföretaget, eller
ii)
andra enheter med vilka värdepappersföretaget har så nära rättsliga eller ekonomiska förbindelser, till exempel ett kontraktsförhållande, att det kan äventyra förutsättningarna för rådgivning på oberoende grund.
b)
inte motta och behålla avgifter, provisioner eller monetära eller icke-monetära förmåner som utbetalas eller tillhandahålls av någon tredjepart eller av en person som agerar för tredjeparts räkning i fråga om tillhandahållandet av tjänsten till kunder. Mindre icke-monetära förmåner som kan förbättra kvaliteten hos den tjänst som tillhandahålls en kund och är av sådan omfattning och art att de inte kan anses hindra värdepappersföretaget från att uppfylla sin skyldighet att agera i kundens bästa intresse ska redovisas tydligt och är undantagna från detta led.
8. När värdepappersföretaget tillhandahåller portföljförvaltning, ska det inte motta och behålla avgifter, provisioner eller monetära eller icke-monetära förmåner som utbetalas eller tillhandahålls av någon tredjepart eller av en person som agerar för tredjeparts räkning i fråga om tillhandahållandet av tjänsten till kunder. Mindre icke-monetära förmåner som kan förbättra kvaliteten hos den tjänst som tillhandahålls en kund och är av sådan omfattning och art att de inte kan anses hindra värdepappersföretaget från att uppfylla sin skyldighet att agera i kundens bästa intresse ska redovisas tydligt och är undantagna från denna punkt.
9. Medlemsstaterna ska se till att värdepappersföretag inte ska anses uppfylla skyldigheterna enligt artikel 23 eller enligt punkt 1 i den här artikeln när de betalar eller betalas någon avgift eller provision, eller erbjuder eller erbjuds icke-monetära förmåner i samband med tillhandahållandet av investeringstjänster eller en sidotjänst, till eller av någon annan part än kunden eller en person på kundens vägnar, förutom då betalningen eller förmånen
a)
är utformad för att höja kvaliteten på den relevanta tjänsten till kunden, och
b)
inte försämrar värdepappersföretagets förutsättningar att uppfylla sina skyldigheter att agera hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med kundens bästa intresse.
Förekomsten, arten och beloppet av den betalning eller förmån som avses i första stycket, eller när beloppet inte kan bestämmas, metoden för att beräkna detta belopp, måste redovisas klart och tydligt för kunden, på ett sätt som är heltäckande, korrekt och begripligt, innan den ifrågavarande investeringstjänsten eller sidotjänsten tillhandahålls. I förekommande fall ska värdepappersföretaget också informera kunden om mekanismerna för att till kunden överföra avgiften, provisionen, den monetära eller icke-monetära förmånen som erhållits i samband med tillhandahållandet av investerings- eller sidotjänsten.
Betalningen eller förmånen som möjliggör eller krävs för tillhandahållandet av investeringstjänster, såsom depåkostnader, avvecklingskostnader och börsavgifter, rättsliga avgifter eller rättsliga arvode, och som är så beskaffade att de inte kan stå i strid med värdepappersföretagets skyldighet att agera hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med kundens bästa intressen, ska inte omfattas av kraven i första stycket.
10. Ett värdepappersföretag som tillhandahåller investeringstjänster till kunder ska se till att det inte ersätter sina anställda eller bedömer deras prestationer på ett sätt som står i strid med dess skyldighet att agera i kundernas bästa intresse. I synnerhet ska det inte ha arrangemang genom ersättningar, försäljningsmål eller andra sätt som skulle kunna ge personalen incitament att rekommendera ett visst finansiellt instrument till en icke-professionell kund, när värdepappersföretaget skulle kunna erbjuda ett annat finansiellt instrument som bättre skulle tillgodose den kundens behov.
11. När en investeringstjänst erbjuds tillsammans med en annan tjänst eller produkt som en del av ett paket eller som ett villkor för samma överenskommelse eller paket, ska värdepappersföretaget informera kunden om huruvida det är möjligt att köpa de olika komponenterna separat, och ska tillhandahålla separata uppgifter om kostnaderna och avgifterna för varje komponent.
Om riskerna med en sådan överenskommelse eller ett sådant paket som erbjuds en icke-professionell kund sannolikt skiljer sig från de risker som uppstår i det fall komponenterna väljs separat, ska värdepappersföretaget tillhandahålla en adekvat beskrivning av de olika komponenterna i överenskommelsen eller paketet och av hur samverkan förändrar riskerna.
Esma ska, i samarbete med EBA och Eiopa senast den 3 januari 2016 utarbeta, och regelbundet uppdatera, riktlinjer för bedömningen av och tillsynen över korsförsäljning och ska därvid ange, i synnerhet, situationer i vilka motköp inte är förenliga med skyldigheterna som föreskrivs i punkt 1.
12. Medlemsstaterna får i undantagsfall införa ytterligare krav för värdepappersföretag avseende de frågor som tas upp i denna artikel. Sådana krav måste vara objektivt motiverade och proportionella för att hanteraspecifika risker för investerarskyddet eller marknadsintegriteten som är särskilt viktiga för den aktuella medlemsstatens marknadsstruktur.
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om krav de avser att införa i enlighet med denna punkt utan onödigt dröjsmål, och senast två månader före den dag då kravet ska träda i kraft. Underrättelsen ska innehålla en motivering till kravet. Sådana ytterligare krav ska inte begränsa eller på annat sätt påverka värdepappersföretags rättigheter enligt artiklarna 34 och 35 i detta direktiv.
Kommissionen ska inom två månader efter den underrättelse som avses i andra stycket avge ett yttrande om proportionaliteten hos och motiveringen till dessa ytterligare krav.
Kommissionen ska underrätta medlemsstaterna och på sin webbplats offentliggöra de ytterligare krav som har införts enligt denna punkt.
Medlemsstaterna får behålla ytterligare krav som underrättats kommissionen i enlighet med artikel 4 i direktiv 2006/73/EG innan den 2 juli 2014, under förutsättning att villkoren i den artikeln är uppfyllda.
13. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att säkerställa att värdepappersföretag följer de principer som anges i denna artikel, när de tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster till sina kunder, inklusive
a)
de villkor som informationen ska uppfylla för att vara opartisk, tydlig och inte vilseledande,
b)
närmare uppgifter om innehållet och formatet för informationen till kunderna i förhållande till kategoriseringen av kunder, värdepappersföretag och deras tjänster, finansiella instrument, kostnader och avgifter,
c)
kriterier för bedömning av en rad finansiella instrument som är tillgängliga på marknaden,
d)
kriterier för bedömning av om företag som erhåller incitament uppfyller kravet att handla hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med kundens bästa intresse.
Vid utarbetandet av informationskraven för finansiella instrument enligt punkt 4 b ska information om produktens struktur tas med, i förekommande fall med beaktande av all relevant standardiserad information som krävs enligt unionsrätten.
14. De delegerade akterna som avses i punkt 13 ska beakta:
a)
Arten av den eller de tjänster som erbjuds eller tillhandahålls kunden eller den presumtiva kunden, med beaktande av transaktionernas typ, föremål, storlek och frekvens.
b)
Arten och urvalet av produkter som erbjuds eller tas under övervägande, inklusive olika typer av finansiella instrument.
c)
Kundens eller presumtiva kunders ställning som icke-professionell eller professionell kund eller, när det gäller punkterna 4 och 5, deras klassificering som godtagbara motparter.
Artikel 25
Bedömning av lämplighet och passande rapportering till kunder
1. Medlemsstaterna ska ålägga värdepappersföretag att säkerställa och på begäran visa för de behöriga myndigheterna att de fysiska personer som ger investeringsrådgivning eller information om finansiella instrument, investeringstjänster eller sidotjänster till kunder på värdepappersföretagets vägnar har den kunskap och kompetens som krävs för att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 24 och den här artikeln. Medlemsstaterna ska offentliggöra de kriterier som använts för att bedöma sådan kunskap och kompetens.
2. När värdepappersföretaget tillhandahåller investeringsrådgivning eller portföljförvaltning, ska det inhämta nödvändiga upplysningar om kundens eller den presumtiva kundens kunskaper och erfarenhet på det för den specifika produkten eller tjänsten relevanta investeringsområdet samt den personens finansiella ställning, inbegripet förmågan att bära förluster, och investeringsmål, inbegripet risktoleransen, så att värdepappersföretaget kan rekommendera kunden eller den presumtiva kunden de investeringstjänster och finansiella instrument som är lämpliga för denne, och i synnerhet är förenliga med dennes risktolerans och förmåga att bära förluster.
Medlemsstaterna ska säkerställa, när ett värdepappersföretag tillhandahåller investeringsrådgivning med rekommendation om ett paket av kombinerade tjänster eller produkter enligt artikel 24.11, att hela det kombinerade paketet är lämpligt.
3. Medlemsstaterna ska se till att värdepappersföretag vid tillhandahållande av andra investeringstjänster än dem i punkt 2 begär att kunden eller den presumtiva kunden lämnar upplysningar om sin kunskap och erfarenhet på det för den erbjudna eller efterfrågade specifika produkten eller tjänsten relevanta investeringsområdet så att värdepappersföretaget kan bedöma om den tänkta investeringstjänsten eller produkten är passande för kunden. När det är fråga om en kombination av tjänster eller produkter enligt artikel 24.11 ska bedömningen gälla huruvida hela det kombinerade paketet är lämpligt.
Om värdepappersföretaget mot bakgrund av de upplysningar som erhållits i enlighet med första stycket anser att produkten eller tjänsten inte är passande för kunden eller den presumtive kunden, ska värdepappersföretaget varna kunden eller den presumtiva kunden. Den varningen får lämnas i standardiserad form.
Om kunder eller presumtiva kunder inte lämnar de upplysningar som anges i första stycket, eller lämnar otillräckliga upplysningar om sin kunskap och erfarenhet, ska värdepappersföretaget varna dem för att värdepappersföretaget inte kan avgöra om den tänkta tjänsten eller produkten är passande för dem. Den varningen får lämnas i standardiserad form.
4. Medlemsstaterna ska tillåta att värdepappersföretag, när de tillhandahåller investeringstjänster som endast omfattar utförande eller mottagande och vidarebefordran av kundorder med eller utan sidotjänster, med undantag för beviljande av krediter eller lån i enlighet med avsnitt B.1 i bilaga I som inte omfattar befintliga kreditlimiter för kundernas lån, transaktionskonton och kontokrediter, tillhandahåller de investeringstjänsterna till sina kunder utan att de behöver begära de upplysningar eller göra en sådan bedömning som avses i punkt 3, om samtliga följande villkor är uppfyllda:
a)
Tjänsterna avser något av följande finansiella instrument:
i)
Aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad eller på en likvärdig marknad i tredjeland eller på en MTF-plattform, där de är aktier i företag, och med undantag för aktier i företag för kollektiva investeringar som inte är fondföretag och aktier som omfattar derivat.
ii)
Obligationer eller andra former av skuldförbindelser i värdepappersform, vilka upptagits till handel på en reglerad marknad eller på en likvärdig marknad i tredjeland eller på en MTF-plattform, med undantag för sådana som omfattar derivat eller innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken.
iii)
Penningmarknadsinstrument, med undantag för sådana som omfattar derivat eller innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken.
iv)
Aktier eller andelar i fondföretag med undantag av de strukturerade fondföretag som avses i artikel 36.1 andra stycket i förordning (EU) nr 583/2010.
v)
Strukturerade insättningar, utom sådana som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå risk avseende avkastning eller kostnaden för att avsluta en produkt i förtid.
vi)
Andra icke-komplexa finansiella instrument i enlighet med denna punkt.
Vid tillämpning av denna punkt, om kraven och förfarandet i artikel 4.1 tredje och fjärde styckena i direktiv 2003/71/EG tillgodoses, ska en marknad i tredjeland anses vara likvärdig med en reglerad marknad.
b)
Tjänsten tillhandahålls på initiativ av kunden eller den presumtive kunden.
c)
Kunden eller den presumtiva kunden har klart och tydligt informerats om att värdepappersföretaget när det tillhandahåller den tjänsten inte behöver bedöma det tillhandahållna eller erbjudna finansiella instrumentets eller den tillhandahållna eller erbjudna tjänstens ändamålsenlighet och att denne därför inte åtnjuter det skydd som avses i de relevanta uppförandereglerna. En sådan varning får lämnas i standardiserad form.
d)
Värdepappersföretaget uppfyller kraven i artikel 23.
5. Värdepappersföretaget ska upprätta en dokumentation som innehåller de mellan värdepappersföretaget och kunden överenskomna handlingarna i vilket eller vilka parternas rättigheter och skyldigheter anges, samt övriga villkor för värdepappersföretagets tillhandahållande av tjänster till kunden. Rättigheter och skyldigheter för överenskommelsens parter får ingå i form av hänvisningar till andra handlingar eller rättsakter.
6. Värdepappersföretaget ska på ett varaktigt medium lämna tillfredsställande rapporter till kunden om de tjänster företaget tillhandahållit. De rapporterna ska inkludera regelbundna meddelanden till kunder, med beaktande av typen av och komplexiteten hos de aktuella finansiella instrumenten och arten av den tjänst som tillhandahålls kunden och ska i förekommande fall innehålla uppgifter om kostnaderna för de transaktioner och tjänster som utförts för kundens räkning.
När värdepappersföretaget tillhandahåller investeringsrådgivning, ska det innan transaktionen görs lämna en bedömning av lämpligheten till kunden på ett varaktigt medium som specificerar vilken rådgivning som getts och hur denna rådgivning motsvarar den icke-professionella kundens preferenser, mål och andra egenskaper.
Om avtalet att köpa eller sälja ett finansiellt instrument ingås med hjälp av en teknik för distanskommunikation som hindrar att en lämplighetsförklaring tillhandahålls i förväg, får värdepappersföretaget lämna en skriftlig lämplighetsförklaring på ett varaktigt medium omedelbart efter det att kunden har bundits av ett avtal, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
a)
Kunden har gett sitt samtycke till att erhålla lämplighetsförklaringen utan onödigt dröjsmål efter det att transaktionen genomförts.
b)
Värdepappersföretaget har erbjudit kunden möjligheten att senarelägga transaktionen så att lämplighetsförklaringen först kan erhållas.
Om värdepappersföretag erbjuder portföljförvaltning eller har informerat kunden om att det kommer att utföra en regelbunden lämplighetsbedömning ska den regelbundna rapporten innehålla en uppdaterad förklaring om hur investeringen motsvarar den icke-professionella kundens preferenser, mål och andra egenskaper.
7. Om ett bostadslåneavtal som omfattas av reglerna för kreditvärdighetsbedömning av kunder i Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/17/EU (48) förutsätter tillhandahållande till samma kund av en investeringstjänst avseende hypoteksobligationer som emitteras specifikt i syfte att säkra finansieringen av och har identiska villkor med bostadslåneavtalet, för att lånet ska kunna betalas, refinansieras eller lösas in, ska den tjänsten inte omfattas av skyldigheterna i denna artikel.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att säkerställa att värdepappersföretagen följer de principer som anges i punkterna 2-6 i den här artikeln när de tillhandahåller investeringstjänster eller sidotjänster till sina kunder, inklusive information som ska inhämtas vid bedömningen av tjänsternas och de finansiella instrumentens lämplighet eller ändamålsenlighet för kunderna, kriterier för att bedöma icke-komplexa finansiella instrument enligt punkt 4 a vi i den här artikeln, innehåll och format för registren och avtal om tillhandahållande av tjänster till kunder och regelbundna rapporter till kunder om de tjänster som tillhandahålls. I dessa delegerade akter ska följande beaktas:
a)
Arten av den eller de tjänster som erbjuds eller tillhandahålls kunden eller den presumtiva kunden, med beaktande av transaktionernas typ, föremål, storlek och frekvens.
b)
Arten av de produkter som erbjuds eller tas under övervägande, inklusive olika typer av finansiella instrument.
c)
Kundens eller presumtiva kunders ställning som icke-professionell eller professionell kund eller, när det gäller punkt 6, deras klassificering som godtagbara motparter.
9. Esma ska senast den 3 januari 2016 anta riktlinjer som specificerar kriterierna för bedömning av den kunskap och kompetens som krävs enligt punkt 1.
10. Esma ska senast den 3 januari 2016 utarbeta och regelbundet uppdatera riktlinjer för riktlinjer för bedömningen av:
a)
Finansiella instrument som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå den därmed förbundna risken i enlighet med punkt 4 a ii och iii.
b)
Strukturerade insättningar som innehåller en struktur som gör det svårt för kunden att förstå avkastningsrisken eller kostnaden för att säga upp en produkt i förtid, i enlighet med punkt 4 a v.
11. Esma får utarbeta, och regelbundet uppdatera, riktlinjer för bedömningen av finansiella instrument som klassificeras som icke-komplexa för tillämpningen av punkt 4 a vi, med beaktande av de delegerade akter som antagits enligt punkt 8.
Artikel 26
Tillhandahållande av tjänster via ett annat värdepappersföretag
Medlemsstaterna ska tillåta att ett värdepappersföretag som mottar instruktioner om att tillhandahålla investeringstjänster eller sidotjänster för en kunds räkning via ett annat värdepappersföretag förlitar sig på de uppgifter om kunden som överlämnats av det värdepappersföretag som förmedlade instruktionerna. Det värdepappersföretag som förmedlade instruktionerna ska förbli ansvarigt för att den information som lämnas är fullständig och riktig.
Ett värdepappersföretag som på det sättet får instruktioner om att utföra tjänster för en kund ska också kunna förlita sig på alla rekommendationer i fråga om tjänsten eller transaktionen som kunden har mottagit från ett annat värdepappersföretag. Det värdepappersföretag som förmedlade instruktionerna ska förbli ansvarigt för att de rekommendationer och den rådgivning som lämnats är lämpliga för kunden.
Ett värdepappersföretag som mottar instruktioner eller order från en kund via ett annat värdepappersföretag ska förbli ansvarigt för att en tjänst eller transaktion på grundval av sådana uppgifter och rekommendationer genomförs i enlighet med berörda bestämmelser i denna avdelning.
Artikel 27
Skyldighet att utföra order på de villkor som är mest förmånliga för kunden
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag när de utför order vidtar alla åtgärder som behövs för att uppnå bästa möjliga resultat för sina kunder med beaktande av pris, kostnad, skyndsamhet, sannolikhet för utförande och avveckling, storlek, art eller varje annat övervägande av intresse för utförandet av ordern. Om kunden har givit specifika instruktioner ska dock värdepappersföretaget vara skyldigt att utföra ordern i enlighet med dessa.
Om ett värdepappersföretag utför en order för en icke-professionell kunds räkning ska bästa möjliga resultat fastställas med hänsyn till den totala ersättningen, som utgör priset för det finansiella instrumentet och kostnaderna i samband med utförandet, som ska inbegripa kundens alla utgifter som hänför sig direkt till orderns utförande, däribland handelsplatsens avgifter, clearing- och avvecklingsavgifter och alla andra avgifter som betalats till tredjeparter som deltagit i utförandet av ordern.
I syfte att erbjuda bästa möjliga resultat i enlighet med första stycket när det finns mer än en konkurrerande handelsplats som kan utföra en order avseende ett finansiellt instrument, ska värdepappersföretaget för att bedöma och jämföra de resultat för kunden som skulle uppnås på var och en av de handelsplatser för utförande som finns upptagna i värdepappersföretagets riktlinjer för utförande av order och som har möjlighet att utföra den aktuella ordern, vid bedömningen även beakta sina egna provisioner och kostnaderna för utförandet av ordern på var och en av de handelsplatser som kan komma i fråga för utförandet.
2. Ett värdepappersföretag får inte ta emot någon ersättning, rabatt eller icke-monetär förmån för att styra order till en viss handelsplats eller utförandeplats som skulle vara en överträdelse av de krav avseende intressekonflikter och incitament som anges i punkt 1 i den här artikeln samt artiklarna 16.3, 23 och 24.
3. Medlemsstaterna ska kräva att varje handelsplats och systematiska internhandlare för finansiella instrument som omfattas av handelsskyldigheten i artiklarna 23 och 28 i förordning (EU) nr 600/2014 och varje utförandeplats för övriga finansiella instrument minst en gång årligen kostnadsfritt offentliggör data om kvaliteten på utförandet av transaktioner på den platsen, samt att värdepappersföretaget efter utförandet av en transaktion för en kunds räkning ska informera kunden om var ordern utfördes. De regelbundna rapporterna ska inbegripa detaljerade uppgifter om pris, kostnader, hastighet och sannolikhet för utförande för enskilda finansiella instrument.
4. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen upprättar och genomför effektiva förfaranden för att följa punkt 1. Medlemsstaterna ska särskilt kräva att värdepappersföretagen upprättar och genomför riktlinjer för utförande av order som gör det möjligt för dem att uppnå bästa möjliga resultat för sina kundorder i enlighet med punkt 1.
5. I riktlinjerna för utförande av order ska för varje klass av finansiella instrument anges uppgifter om de olika handelsplatser där värdepappersföretaget utför sina kundorder och de faktorer som påverkar valet av handelsplats för utförande. Riktlinjerna ska minst omfatta de handelsplatser som gör det möjligt för värdepappersföretaget att stadigvarande uppnå bästa möjliga resultat vid utförande av kundorder.
Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen förser sina kunder med lämplig information om sina riktlinjer för utförande av order. Den informationen ska tydligt förklara, med tillräckligt detaljerade uppgifter och på ett sätt som är lätt att förstå för kunder, hur order kommer att utföras av värdepappersföretaget för kundens räkning. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag i förväg inhämtar ett godkännande från sina kunder beträffande riktlinjerna för utförande av order.
Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretaget, när det i riktlinjerna för utförande av order anges att kundorder kan verkställas utanför en handelsplats, särskilt informerar sina kunder eller presumtiva kunder om den möjligheten. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen i förväg erhåller uttryckligt godkännande från sina kunder, innan de börjar utföra deras kundorder utanför en handelsplats. Värdepappersföretag får inhämta sådant godkännande antingen i form av ett generellt godkännande eller i samband med enskilda transaktioner.
6. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som utför kundorder för varje klass av finansiella instrument varje år gör en sammanfattning av och offentliggör de fem främsta handelsplatserna i fråga om handelsvolym där de utförde kundorder under föregående år och information om den uppnådda kvaliteten på utförandet.
7. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som utför kundorder övervakar hur deras system och riktlinjer för utförandet av order fungerar i praktiken, så att de kan identifiera och korrigera eventuella brister. De ska särskilt regelbundet bedöma om de val av handelsplatser för utförandet som anges i riktlinjerna för utförande av order erbjuder det för kunden bästa möjliga resultatet eller om de behöver ändra sina arrangemang för utförande av order, med beaktande av bland annat den information som offentliggörs enligt punkterna 3 och 6. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen meddelar de kunder med vilka de har en fortlöpande kundrelation varje väsentlig förändring av sitt system eller sina riktlinjer för utförande av order.
8. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag på sina kunders begäran kan visa att de har verkställt deras order i enlighet med värdepappersföretagets riktlinjer för utförandet och på dess begäran belägga efterlevnaden av denna artikel för den behöriga myndigheten.
9. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 i fråga om följande:
a)
Kriterierna för fastställande av den relativa betydelsen av de olika faktorer som enligt punkt 1 får beaktas vid fastställandet av bästa möjliga resultat med hänsyn till orderstorlek, ordertyp och kundens ställning som professionell eller icke-professionell kund.
b)
Faktorer som får beaktas av ett värdepappersföretag när det ser över sitt system för utförandet och de omständigheter som kan föranleda att det är lämpligt att ändra systemet. Särskilt de faktorer som avgör vilka handelsplatser som gör det möjligt för värdepappersföretag att stadigvarande uppnå bästa möjliga resultat vid utförande av kundorder.
c)
Arten och omfattningen av den information om riktlinjerna för utförandet som ska lämnas till kunderna enligt punkt 5.
10. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att bestämma
a)
det specifika innehållet i, formatet för och periodiciteten i de data som avser kvaliteten på utförandet och som ska offentliggöras i enlighet med punkt 3, med beaktande av typen av handelsplats och typen av aktuellt finansiellt instrument,
b)
innehållet i och formatet för information som ska offentliggöras av värdepappersföretag i enlighet med punkt 6.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 28
Bestämmelser om hantering av kundorder
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som är auktoriserade att utföra order för kunds räkning tillämpar förfaranden och använder system som gör det möjligt att snabbt, effektivt och rättvist utföra kundernas order, utan att dessa missgynnas i förhållande till andra kunder eller på grund av värdepappersföretagets handel för egen räkning.
De förfarandena och systemen ska innebära att i övrigt jämförbara kundorder utförs i den tidsföljd de togs emot av värdepappersföretaget.
2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen, då en kund lämnat en limitorder avseende aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad eller som omsätts på en handelsplats och som inte utförs omedelbart under rådande marknadsförhållanden, vidtar åtgärder för att underlätta ett så skyndsamt verkställande som möjligt av ordern genom att omedelbart offentliggöra kundlimitordern på ett sätt som gör den lätt tillgänglig för övriga marknadsplatsaktörer såvida inte kunden har givit uttryckliga instruktioner att så inte ska ske. Medlemsstaterna får besluta att värdepappersföretag fullgör den skyldigheten genom att vidarebefordra kundens limiterade order till en handelsplats. Medlemsstaterna ska fastställa att de behöriga myndigheterna får medge undantag från kravet att offentliggöra en limiterad order som är betydande jämfört med den normala orderstorleken på marknaden, enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 600/2014.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 som ska ange
a)
förutsättningarna för, och arten av, förfaranden och system som leder till att kundorder utförs snabbt, effektivt och rättvist, samt de situationer eller slag av transaktioner som ger värdepappersföretagen en möjlighet att i rimlig omfattning avvika från kravet på snabbt utförande så att de erhåller förmånligare villkor för sina kunder,
b)
de olika metoder genom vilka ett värdepappersföretag kan anses ha fullgjort sin förpliktelse att offentliggöra ej omedelbart utförbara kundlimitorder på marknaden.
Artikel 29
Krav på värdepappersföretag som utnämner anknutna ombud
1. Medlemsstaterna ska tillåta att värdepappersföretagen utser anknutna ombud för att marknadsföra företagets tjänster, genomföra affärer eller ta emot instruktioner eller order från kunder eller presumtiva kunder och vidarebefordra dem, placera finansiella instrument samt tillhandahålla rådgivning i fråga om finansiella instrument och tjänster som erbjuds av samma värdepappersföretag.
2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som beslutar att utse anknutna ombud förblir fullt och villkorslöst ansvariga för varje handling eller underlåtenhet från det anknutna ombudets sida när detta handlar på värdepappersföretagets vägnar. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen ser till att det anknutna ombudet när det tar kontakt med, eller innan det arbetar med, en kund eller presumtiv kund upplyser denne om sina handlingsbefogenheter och om vilket värdepappersföretag det företräder.
Medlemsstaterna får i enlighet med artikel 16.6, 16.8 och 16.9 tillåta att anknutna ombud som är registrerade på deras territorium innehar kunders pengar och/eller finansiella instrument på det värdepappersföretags vägnar och under det värdepappersföretags ansvar för vilket de handlar inom deras territorium eller, om det är fråga om en gränsöverskridande transaktion, på den medlemsstats territorium som tillåter ett anknutet ombud att inneha kundernas pengar.
Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen övervakar sina anknutna ombuds verksamhet så att det säkerställs att värdepappersföretagen fortfarande följer detta direktiv när de är verksamma genom anknutna ombud.
3. Anknutna ombud ska införas i det offentliga registret i den medlemsstat där de är etablerade. Esma ska på sin webbplats offentliggöra hänvisningar eller länkar till de offentliga register som upprättats enligt denna artikel av de medlemsstater som beslutat att tillåta värdepappersföretag att utse anknutna ombud.
Medlemsstaterna ska se till att anknutna ombud endast införs i det offentliga registret om det har kunnat fastställas att deras vandel är tillräckligt god och att de har lämpliga allmänna, affärsmässiga och fackinriktade kunskaper och kvalifikationer för att kunna utföra investeringstjänsterna och sidotjänsterna och ge fullständig och korrekt information om varje föreslagen tjänst till kunder eller presumtiva kunder.
Medlemsstaterna får besluta att värdepappersföretag under lämplig kontroll kan verifiera huruvida de anknutna ombud de har utsett har tillräckligt god vandel och besitter den kunskap och kompetens som anges i andra stycket.
Registret ska uppdateras regelbundet. Det ska vara offentligt och kunna konsulteras av allmänheten.
4. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag som utser anknutna ombud vidtar lämpliga åtgärder för att undvika all negativ inverkan som det anknutna ombudets verksamhet som inte omfattas av detta direktiv kan ha på den verksamhet som det anknutna ombudet utför på värdepappersföretagets vägnar.
Medlemsstaterna får tillåta behöriga myndigheter att samarbeta med värdepappersföretag och kreditinstitut, deras branschsammanslutningar och andra enheter i fråga om att registrera anknutna ombud och övervaka att de uppfyller kraven i punkt 3. I synnerhet får anknutna ombud registreras av ett värdepappersföretag, kreditinstitut eller deras branschsammanslutningar och andra enheter under den behöriga myndighetens överinseende.
5. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretagen inte utser andra anknutna ombud än dem som är införda i de offentliga register som avses i punkt 3.
6. Medlemsstaterna får anta eller bibehålla bestämmelser som är strängare än dem som fastställs i denna artikel eller lägga till ytterligare krav för anknutna ombud som är registrerade inom deras jurisdiktion.
Artikel 30
Transaktioner med godtagbara motparter
1. Medlemsstaterna ska sörja för att värdepappersföretag som är auktoriserade att utföra order för kunds räkning och/eller att handla för egen räkning och/eller att ta emot och vidarebefordra order kan medverka till eller inleda transaktioner med godtagbara motparter utan att vara skyldiga att uppfylla kraven i artikel 24, med undantag av punkterna 4 och 5, artikel 25, med undantag av punkt 6, artiklarna 27 och 28.1 för sådana transaktioner eller för någon form av sidotjänst som är direkt knuten till sådana transaktioner.
Medlemsstaterna ska säkerställa att värdepappersföretag, i sina förbindelser med godtagbara motparter, agerar hederligt, rättvist och professionellt och kommunicerar på ett sätt som är rättvisande, tydligt och inte vilseledande, med beaktande av karaktären hos den godtagbara motparten och dennes verksamhet.
2. Som godtagbara motparter ska medlemsstaterna vid tillämpningen av denna artikel erkänna värdepappersföretag, kreditinstitut, försäkringsföretag, fondföretag och deras förvaltningsbolag, pensionsfonder och deras förvaltningsbolag, övriga finansiella institut som auktoriserats eller reglerats enligt unionsrätten eller enligt en medlemsstats nationella rätt, nationella regeringar och därmed sammanhängande organ, inklusive offentliga organ som har hand om statsskuld på nationell nivå, centralbanker och överstatliga organisationer.
En klassificering som godtagbar motpart enligt första stycket ska inte påverka rätten för enheten i fråga att antingen generellt eller per affär begära behandling som en kund vars affärer med värdepappersföretaget ska omfattas av artiklarna 24, 25, 27 och 28.
3. Som godtagbara motparter får medlemsstaterna också erkänna andra företag som uppfyller i förväg bestämda proportionella krav, inklusive kvantitativa tröskelvärden. När det gäller transaktioner där de tilltänkta motparterna är belägna inom olika jurisdiktioner ska värdepappersföretaget i fråga om det andra företagets rättsliga ställning rätta sig efter vad som fastställs i lagar och andra författningar i den medlemsstat där det företaget är etablerat.
Medlemsstaterna ska se till att värdepappersföretaget när det i enlighet med punkt 1 inleder transaktioner med sådana företag inhämtar en uttrycklig bekräftelse från den tilltänkta motparten att den godkänner behandling som godtagbar motpart. Medlemsstaterna ska tillåta att värdepappersföretagen inhämtar den bekräftelsen antingen i form av ett generellt godkännande eller i samband med varje enskild transaktion.
4. Medlemsstaterna får som godtagbara motparter erkänna enheter i tredjeland som motsvaras av de kategorier av enheter som avses i punkt 2.
Medlemsstaterna får som godtagbara motparter även erkänna sådana företag i tredjeland som dem som avses i punkt 3 enligt de förutsättningar och på de villkor som anges i punkt 3.
5. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att ange
a)
förfarandena för att begära behandling som kunder enligt punkt 2,
b)
förfarandena för att inhämta den uttryckliga bekräftelsen från presumtiva motparter enligt punkt 3,
c)
de i förväg fastställda proportionella kraven, inklusive kvantitativa tröskelvärden, för att ett företag ska anses vara en godtagbar motpart enligt punkt 3.
Avsnitt 3
Marknadernas transparens och integritet
Artikel 31
Övervakning av att MTF-plattformens eller OTF-plattformens regler följs och att andra rättsliga förpliktelser uppfylls
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform upprättar och upprätthåller för MTF-plattformen eller OTF-plattformen relevanta och effektiva system och förfaranden för regelbunden övervakning av att dess medlemmar eller deltagare eller användare följer plattformens regler. Värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska övervaka de order som sänts inbegripet annullerade order och de transaktioner som deras medlemmar eller deltagare eller användare genomför i deras system, så att överträdelser av de reglerna, otillbörliga marknadsförhållanden eller uppförande som kan tyda på beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 eller systemavbrott som rör ett finansiellt instrument kan identifieras, och de ska avsätta de resurser som krävs för att säkerställa att denna övervakning är effektiv.
2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform underrättar den behöriga myndigheten omedelbart om betydande överträdelser av reglerna, otillbörliga marknadsförhållanden eller uppförande som kan tyda på beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 eller systemavbrott som rör ett finansiellt instrument.
De behöriga myndigheterna för värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska underrätta Esma och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater den information som avses i första stycket.
Vad gäller uppförande som kan tyda på beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 måste den behöriga myndigheten vara övertygad om att sådant beteende äger rum eller har ägt rum, innan den underrättar de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna och Esma.
3. Medlemsstaterna ska också kräva att värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform utan onödigt dröjsmål även förser den myndighet som är behörig för utredning och lagföring av marknadsmissbruk med de upplysningar som avses i punkt 2, och fullt ut stöder denna vid utredning och lagföring av marknadsmissbruk i eller med hjälp av dess system.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att fastställa de omständigheter som utlöser informationskravet enligt punkt 2 i den här artikeln.
Artikel 32
Stopp för handeln med ett finansiellt instrument och avförande av ett finansiellt instrument från handel på en MTF- eller en OTF-plattform
1. Utan att det påverkar den behöriga myndighetens rätt enligt artikel 69.2 att begära att handeln med ett finansiellt instrument tillfälligt ska stoppas eller att det ska avföras från handel, får ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform tillfälligt stoppa handeln med ett finansiellt instrument eller avföra ett finansiellt instrument från handel som inte längre motsvarar MTF-plattformens eller OTF-plattformens regler, såvida inte ett sådant tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle kunna skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
2. Medlemsstaterna ska kräva att ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en MTF- eller en OTF-plattform och som tillfälligt stoppar handeln med ett finansiellt instrument eller avför ett finansiellt instrument från handel även tillfälligt stoppar eller avför de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet när nödvändigt för att tjäna syftet med att tillfälligt stoppa eller avföra det underliggande finansiella instrumentet från handel. Värdepappersföretaget eller marknadsoperatören som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska offentliggöra sitt beslut om att tillfälligt stoppa eller från handeln avföra det finansiella instrumentet och relaterade derivat, och meddela relevanta beslut till sin behöriga myndighet.
Den behöriga myndighet inom vars jurisdiktion handeln med ett instrument tillfälligt stoppades eller avfördes från handel ska kräva att reglerade marknader, andra MTF-plattformar, andra OTF-plattformar och systematiska internhandlare som omfattas av dess jurisdiktion och bedriver handel med samma finansiella instrument eller derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I till detta direktiv vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet, också tillfälligt stoppar eller avför det finansiella instrumentet eller dessa derivat från handel, om det tillfälliga handelsstoppet eller avförandet från handel beror på misstänkt marknadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller undanhållande av insiderinformation om emittenten eller det finansiella instrumentet i strid med artiklarna 7 och 17 i förordning (EU) nr 596/2014, utom när ett sådant tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle kunna skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
Den behöriga myndigheten ska omedelbart offentliggöra sitt beslut och meddela Esma och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater om beslutet.
De underrättade behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna ska kräva att reglerade marknader, andra MTF-plattformar, andra OTF-plattformar och systematiska internhandlare som omfattas av deras jurisdiktion och bedriver handel med samma finansiella instrument eller derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet, också tillfälligt stoppar eller avför det finansiella instrumentet eller dessa derivat från handel, om det tillfälliga handelsstoppet eller avförandet från handel beror på misstänkt marknadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller undanhållande av insiderinformation om emittenten eller det finansiella instrumentet i strid med artiklarna 7 och 17 i förordning (EU) nr 596/2014, utom när ett sådant tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
Varje underrättad behörig myndighet ska meddela Esma och andra behöriga myndigheter om sitt beslut, inklusive en förklaring, om beslutet innebär att inte tillfälligt stoppa handeln med eller från handel avföra det finansiella instrumentet eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet.
Denna punkt är också tillämplig när ett beslut om att tillfälligt stoppa handel med ett finansiellt instrument eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet dras tillbaka.
Det underrättelseförfarande som avses i denna punkt ska också tillämpas om ett beslut om att tillfälligt stoppa handel med eller från handel avföra ett finansiellt instrument eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C bilaga I vilka avser eller hänför sig till detta finansiella instrument, fattas av den behöriga myndigheten enligt artikel 69.2 m och n.
För att säkerställa att skyldigheten att tillfälligt stoppa eller avföra sådana derivat från handeln tillämpas proportionerligt, ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera de fall då kopplingen mellan ett derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I som avser eller hänför sig till ett finansiellt instrument som stoppats eller avförts och det ursprungliga finansiella instrumentet är sådan att derivatet också ska stoppas eller avföras, i syfte att uppnå målet med att stoppa eller avföra det underliggande finansiella instrumentet.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa formatet och tidpunkten för de meddelanden och det offentliggörande som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att förteckna de situationer som innebär allvarlig skada för investerarnas intressen och en korrekt fungerande marknad enligt punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
Avsnitt 4
Tillväxtmarknader för små och medelstora företag
Artikel 33
Tillväxtmarknader för små och medelstora företag
1. Medlemsstaterna ska föreskriva att en operatör som driver en MTF-plattform får ansöka hos hemmedlemsstatens behöriga myndighet om att få MTF-plattformen registrerad som en tillväxtmarknad för små och medelstora företag.
2. Medlemsstaterna ska föreskriva att hemmedlemsstatens behöriga myndighet får registrera MTF-plattformen som en tillväxtmarknad för små och medelstora företag om den behöriga myndigheten mottar en ansökan enligt punkt 1 och har förvissat sig om att kraven i punkt 3 är uppfyllda med hänsyn till MTF-plattformen.
3. Medlemsstaterna ska säkerställa att MTF-plattformer omfattas av effektiva regler, system och förfaranden som säkerställer att följande kriterier är uppfyllda:
a)
Minst 50 % av de emittenter vilkas finansiella instrument tas upp till handel på MTF-plattformen är små och medelstora företag ska vara små och medelstora företag vid den tidpunkt då MTF-plattformen registreras som tillväxtmarknad för små och medelstora företag och under varje kalenderår därefter.
b)
Lämpliga kriterier har fastställts för det första och fortlöpande upptagandet till handel med emittenters finansiella instrument på marknaden.
c)
Vid det första upptagandet till handel med finansiella instrument på marknaden finns det tillräckligt med information offentliggjord för att göra det möjligt för investerare att fatta ett välgrundat beslut om att investera eller inte investera i de finansiella instrumenten, antingen ett tillämpligt upptagandedokument eller ett prospekt om kraven som fastställs i direktiv 2003/71/EG är tillämpliga med avseende på ett erbjudande till allmänheten som görs i anslutning till det första upptagandet till handel med det finansiella instrumentet på MTF-plattformen.
d)
Det finns ändamålsenlig, fortlöpande och regelbunden finansiell rapportering, exempelvis reviderade årsrapporter, som ombesörjs av en emittent på marknaden eller för dennes räkning.
e)
Emittenter på marknaden enligt definitionen i artikel 3.1.21 i förordning (EU) nr 596/2014, personer som har en ledande ställning hos emittenten enligt definitionen i artikel 3.1.25 i förordning (EU) nr 596/2014 och dem närstående personer enligt definitionen i artikel 3.1.26 i förordning (EU) nr 596/2014 uppfyller relevanta krav som är tillämpliga på dem enligt förordning (EU) nr 596/2014.
f)
Tillsynsinformation som rör emittenterna på marknaden lagras samt sprids till allmänheten.
g)
Det finns effektiva system och kontroller som syftar till att förhindra och upptäcka marknadsmissbruk på den marknaden, i enlighet med kraven i förordning (EU) nr 596/2014.
4. Kriterierna i punkt 3 inverkar inte på om det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som driver en MTF-plattform efterlever andra skyldigheter som följer av detta direktiv och som är relevanta för driften av MTF-plattformar. De hindrar inte heller det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som driver MTF-plattformen från att införa ytterligare krav utöver dem som anges i den punkten.
5. Medlemsstaterna ska föreskriva att hemmedlemsstatens behöriga myndighet får avregistrera en MTF-plattform från registret över tillväxtmarknader för små och medelstora företag i något av följande fall:
a)
Det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som sköter marknaden ansöker om avregistrering av MTF-plattformen.
b)
Kraven i punkt 3 uppfylls inte längre för MTF-plattformen.
6. Medlemsstaterna ska kräva att om en behörig myndighet i hemmedlemsstaten registrerar eller avregistrerar en MTF-plattform som en tillväxtmarknad för små eller medelstora företag enligt denna artikel ska den snarast möjligt meddela Esma registreringen eller avregistreringen. Esma ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över tillväxtmarknader för små och medelstora företag och ska hålla den förteckningen aktuell.
7. Om en emittents finansiella instrument tas upp till handel på en tillväxtmarknad för små och medelstora företag, ska medlemsstaterna kräva att handel med det finansiella instrumentet också får bedrivas på en annan tillväxtmarknad för små och medelstora företag endast när emittenten har informerats och inte framfört några invändningar. I sådana fall ska emittenten emellertid inte omfattas av någon skyldighet avseende bolagsstyrning eller offentliggörande (ursprungligt, fortlöpande och vid särskilt betydelsefulla händelser) med avseende på den sistnämnda tillväxtmarknaden för små och medelstora företag.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att närmare specificera de krav som föreskrivs i punkt 3 i den här artikeln. Åtgärderna ska beakta behovet av att kraven ska upprätthålla höga nivåer på investerarskyddet för att främja investerarnas förtroende för dessa marknader, samtidigt som man minimerar de administrativa bördorna för emittenterna på marknaden och behovet av att avregistreringar inte sker och registreringar inte avslås till följd av en enbart tillfällig underlåtenhet att uppfylla villkoren enligt punkt 3 a i den här artikeln.
KAPITEL III
Värdepappersföretagens rättigheter
Artikel 34
Frihet att tillhandahålla investeringstjänster och utföra investeringsverksamhet
1. Medlemsstaterna ska se till att varje värdepappersföretag som i enlighet med det här direktivet, och när det gäller kreditinstitut, i enlighet med direktiv 2013/36/EU, är auktoriserat och står under tillsyn av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat fritt får tillhandahålla investeringstjänster och/eller utföra investeringsverksamhet samt sidotjänster inom deras territorium, förutsatt att tjänsterna och verksamheten omfattas av värdepappersföretagets auktorisation. Sidotjänster får endast tillhandahållas tillsammans med en investeringstjänst och/eller investeringsverksamhet.
Medlemsstaterna får inte ställa några ytterligare krav på sådana värdepappersföretag eller kreditinstitut i de avseenden som omfattas av detta direktiv.
2. Varje värdepappersföretag som för första gången önskar tillhandahålla tjänster eller utföra verksamhet inom en annan medlemsstats territorium, eller som önskar ändra omfattningen av de tjänster som tillhandahålls eller den verksamhet som redan utförs i en annan medlemsstat, ska meddela följande till de behöriga myndigheterna i företagets hemmedlemsstat:
a)
I vilken medlemsstat det avser att bedriva sin verksamhet.
b)
En verksamhetsplan, i vilken särskilt ska anges vilka investeringstjänster och/eller vilken investeringsverksamhet samt vilka sidotjänster företaget avser att tillhandahålla eller utföra inom medlemsstatens territorium samt huruvida det avser att göra detta genom att använda anknutna ombud som är etablerade i hemmedlemsstaten. Om ett värdepappersföretag avser att använda anknutna ombud ska värdepappersföretaget underrätta den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat vilka dessa anknutna ombud är.
Om ett värdepappersföretag avser att använda sig av anknutna ombud som är etablerade i dess hemmedlemsstat inom de medlemsstaters territorium där det avser att tillhandahålla tjänster, ska den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat inom en månad efter mottagandet av all information underrätta den behöriga myndighet i värdmedlemsstaten som utsetts som kontaktpunkt i enlighet med artikel 79.1 vilka anknutna ombud som värdepappersföretaget avser att använda för att tillhandahålla investeringstjänster och verksamheter i den medlemsstaten. Värdmedlemsstaten ska offentliggöra sådan information. Esma får begära tillgång till de uppgifterna i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 35 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska inom en månad från mottagandet av informationen vidarebefordra den till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten som utsetts till kontaktpunkt i enlighet med artikel 79.1. Värdepappersföretaget får därefter börja tillhandahålla investeringstjänsterna och verksamheterna i fråga i värdmedlemsstaten.
4. Värdepappersföretaget ska skriftligt underrätta den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten varje ändring av någon av de uppgifter som meddelats i enlighet med punkt 2 senast en månad innan ändringen genomförs. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska underrätta den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten om de ändringarna.
5. Ett kreditinstitut som önskar tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet samt sidotjänster i enlighet med punkt 1 genom anknutna ombud ska underrätta den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat vilka dessa anknutna ombud är.
Om kreditinstitutet avser att använda anknutna ombud som är etablerade i dess hemmedlemsstat inom de medlemsstaters territorium där det avser att tillhandahålla tjänster, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten inom en månad från mottagandet av all information underrätta den behöriga myndighet i värdmedlemsstaten som utsetts till kontaktpunkt i enlighet med artikel 79.1 vilka anknutna ombud kreditinstitutet avser att använda för att tillhandahålla tjänster i den medlemsstaten. Värdmedlemsstaten ska offentliggöra sådan information.
6. Medlemsstaterna ska utan några ytterligare rättsliga eller administrativa krav tillåta värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver MTF-plattformar och OTF-plattformar från andra medlemsstater att vidta lämpliga åtgärder inom medlemsstatens territorium för att underlätta för användare, fjärrmedlemmar eller fjärrdeltagare som är etablerade inom medlemsstatens territorium att få tillträde till och bedriva handel på dessa marknader.
7. Värdepappersföretaget eller den marknadsoperatör som driver en MTF-plattform eller en OTF-plattform ska underrätta den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat om i vilken medlemsstat den avser att vidta sådana åtgärder. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska inom en månad vidarebefordra de upplysningarna till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där MTF-plattformen eller OTF-plattformen avser att vidta sådana åtgärder.
Den behöriga myndigheten i MTF-plattformens hemmedlemsstat ska på begäran av den behöriga myndigheten i MTF-plattformens värdmedlemsstat och utan onödigt dröjsmål vidarebefordra identiteten för de av MTF-plattformens fjärrmedlemmar eller fjärrdeltagare som är etablerade i den medlemsstaten.
8. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 2, 4, 5 och 7.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
9. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3, 4, 5 och 7.
Esma ska överlämna sina förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 31 december 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 35
Etablering av filialer
1. Medlemsstaterna ska se till att investeringstjänster och/eller investeringsverksamhet samt sidotjänster kan tillhandahållas eller bedrivas inom deras territorium i enlighet med det här direktivet och direktiv 2013/36/EU genom etableringsrätten, antingen genom etablering av filialer eller genom användning av ett anknutet ombud som är etablerat i en medlemsstat utanför hemmedlemsstaten, förutsatt att tjänsterna och verksamheten i fråga omfattas av den auktorisation som värdepappersföretaget eller kreditinstitutet beviljats i hemmedlemsstaten. Sidotjänster får endast tillhandahållas tillsammans med en investeringstjänst och/eller investeringsverksamhet.
Medlemsstaterna ska inte ställa några ytterligare krav på organisation och drift av filialen vad beträffar de frågor som omfattas av detta direktiv utöver vad som är tillåtet enligt punkt 8.
2. Medlemsstaterna ska kräva att varje värdepappersföretag som önskar etablera en filial inom en annan medlemsstats territorium eller använda anknutna ombud som är etablerade i en annan medlemsstat i vilken det inte har etablerat en filial först underrättar den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat och därvid meddelar följande:
a)
Inom vilken eller vilka medlemsstaters territorium företaget avser att etablera en filial eller inom vilken eller vilka det inte har etablerat någon filial men avser att använda anknutna ombud som är etablerade där.
b)
En verksamhetsplan, i vilken bland annat ska anges vilka investeringstjänster och/eller vilken investeringsverksamhet samt vilka sidotjänster som ska tillhandahållas eller utförs.
c)
Om företaget är etablerat, filialens organisationsstruktur samt uppgift om huruvida filialen avser att använda anknutna ombud och uppgift om vilka dessa anknutna ombud är.
d)
Om anknutna ombud ska användas i en medlemsstat där värdepappersföretaget inte har etablerat någon filial, en beskrivning av den avsedda användningen av de anknutna ombuden tillsammans med en organisationsstruktur, inklusive rapporteringsrutiner, som anger hur ombuden passar in i värdepappersföretagets struktur.
e)
Den adress i värdmedlemsstaten där handlingar kan erhållas.
f)
Namnen på de som leder filialens eller det anknutna ombudets verksamhet.
Om ett värdepappersföretag använder sig av ett anknutet ombud som är etablerat i en medlemsstat utanför dess hemmedlemsstat, ska detta anknutna ombud vara införlivat med filialen, om en sådan har etablerats, och i alla händelser vara underkastat bestämmelserna om filialer i detta direktiv.
3. Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten med beaktande av den avsedda verksamheten inte har anledning att ifrågasätta värdepappersföretagets administrativa struktur eller finansiella situation, ska den inom tre månader efter att ha mottagit fullständiga uppgifter vidarebefordra dessa till den behöriga myndighet i värdmedlemsstaten som utsetts till kontaktpunkt i enlighet med artikel 79.1 och underrätta värdepappersföretaget om detta.
4. Utöver de uppgifter som avses i punkt 2 ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten översända upplysningar om det auktoriserade system för ersättning till investerare som värdepappersföretaget är medlem i enlighet med direktiv 97/9/EG till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten. Om uppgifterna ändras ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten underrätta den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten om detta.
5. Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vägrar att översända uppgifterna till värdmedlemsstatens behöriga myndighet ska den underrätta värdepappersföretaget i fråga om skälen för detta inom tre månader från det att den mottagit alla uppgifter.
6. Filialen får etableras och inleda sin verksamhet efter meddelande från den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, eller, om denna inte har lämnat något sådant meddelande, senast inom två månader från den dag då den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten översände sitt meddelande.
7. Ett kreditinstitut som önskar använda ett anknutet ombud som är etablerat i en medlemsstat utanför dess hemmedlemsstat för att tillhandahålla investeringstjänster och/eller utföra investeringsverksamhet samt sidotjänster i enlighet med detta direktiv ska underrätta den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat och tillhandahålla de uppgifter som avses i punkt 2.
Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten inte har anledning att ifrågasätta kreditinstitutets administrativa struktur eller finansiella situation, ska den inom tre månader efter att ha mottagit fullständiga uppgifter vidarebefordra dessa till den behöriga myndighet i värdmedlemsstaten som utsetts till kontaktpunkt i enlighet med artikel 79.1 och underrätta kreditinstitutet om detta.
Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vägrar att översända uppgifterna till värdmedlemsstatens behöriga myndighet ska den underrätta kreditinstitutet i fråga om skälen för detta inom tre månader från det att den mottagit alla uppgifter.
Det anknutna ombudet får inleda sin verksamhet efter meddelande från den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, eller, om denna inte har lämnat något sådant meddelande, senast inom två månader från den dag då den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten översände sitt meddelande. Ett sådant anknutet ombud ska omfattas av de bestämmelser i detta direktiv som avser filialer.
8. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där filialen är belägen ska ha ansvaret för att sörja för att de tjänster som filialen tillhandahåller eller utövar på dess territorium uppfyller kraven i artiklarna 24, 25, 27, 28 i detta direktiv och artiklarna 14-26 i förordning (EU) nr 600/2014 och de bestämmelser som värdmedlemsstaten har antagit i enlighet med artikel 24.12.
Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där filialen är belägen ska ha rätt att granska verksamhetsformerna vid filialen och begära att de ändringar görs som är oundgängligen nödvändiga för att myndigheten ska kunna sörja för efterlevnaden av kraven i artiklarna 24, 25, 27, 28 i detta direktiv och artiklarna 14-26 i förordning (EU) nr 600/2014 och i bestämmelser som antagits enligt dessa artiklar i förhållande till tjänster och/eller verksamheter som tillhandahålls eller utövas av filialen inom dess territorium.
9. Varje medlemsstat ska föreskriva att då ett värdepappersföretag som är auktoriserat i en annan medlemsstat har etablerat en filial inom dess territorium får den behöriga myndigheten i värdepappersföretagets hemmedlemsstat, under utövandet av sina uppgifter och efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, genomföra inspektioner på plats vid filialen i fråga.
10. Vid ändring av förhållanden om vilka uppgifter lämnats i enlighet med punkt 2 ska värdepappersföretaget skriftligen meddela ändringen till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten senast en månad innan det genomför ändringen. Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska också, genom hemmedlemsstatens behöriga myndighets försorg, underrättas om den ändringen.
11. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera vilka uppgifter som ska anmälas i enlighet med punkterna 2, 4, 7 och 10.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
12. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för överlämnandet av uppgifter i enlighet med punkterna 3, 4, 7 och 10.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 36
Tillträde till reglerade marknader
1. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag från andra medlemsstater som är auktoriserade att utföra order för kunds räkning eller handla för egen räkning har rätt att bli medlemmar av, eller få tillträde till, reglerade marknader som är etablerade inom deras territorium genom någon av följande åtgärder:
a)
Direkt genom att etablera filialer i värdmedlemsstaterna.
b)
Genom att bli fjärrmedlem, eller få tillträde på distans, till den reglerade marknaden utan något krav på etablering i den reglerade marknadens hemmedlemsstat, om de förfaranden och system för handeln som används på marknaden i fråga inte kräver fysisk närvaro för att transaktioner ska kunna genomföras där.
2. Medlemsstaterna får inte införa några ytterligare bestämmelser eller administrativa krav inom det område som omfattas av detta direktiv avseende värdepappersföretag som utövar den rättighet som tillkommer dem enligt punkt 1.
Artikel 37
Tillträde till central motpart, system för clearing och avveckling samt rätt att välja avvecklingssystem
1. Utan att det påverkar tillämpningen av avdelningarna III, IV eller V i förordning (EU) nr 648/2012 ska medlemsstaterna kräva att värdepappersföretag från andra medlemsstater har rätt till direkt och indirekt tillträde till central motpart och andra system för clearing- och avveckling inom deras territorium för fullgörande eller avslut av transaktioner med finansiella instrument.
Medlemsstaterna ska kräva att sådana värdepappersföretag ges direkt eller indirekt tillträde till dessa system enligt samma icke-diskriminerande, transparenta och objektiva kriterier som dem som gäller för lokala medlemmar eller deltagare. Medlemsstaterna får inte begränsa utnyttjandet av systemen till clearing och avveckling av transaktioner med finansiella instrument som genomförts på en handelsplats inom deras respektive territorier.
2. Medlemsstaterna ska kräva att de reglerade marknaderna inom deras territorier ger alla sina medlemmar eller aktörer rätt att välja system för avveckling av de transaktioner med finansiella instrument som utförts på den reglerade marknaden i fråga, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:
a)
Förbindelserna och avtalen mellan det valda avvecklingssystemet och varje annat system eller funktion är sådana att en effektiv och ekonomisk avveckling av transaktionen i fråga säkerställs.
b)
Den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen över den reglerade marknaden har tillstyrkt att utnyttjande av ett annat system för avveckling av transaktioner som genomförts på den reglerade marknaden än det som valts av marknaden i fråga ger tekniska förutsättningar för att finansiella marknader ska kunna fungera friktionsfritt och korrekt.
Den bedömningen av den reglerade marknaden från den behöriga myndighetens sida föregriper inte behörigheten hos de nationella centralbankerna i egenskap av tillsynsmyndigheter för avvecklingssystem eller hos andra tillsynsmyndigheter med befogenheter i fråga om sådana system. Den behöriga myndigheten ska beakta den tillsyn/övervakning som de institutionerna redan har genomfört, så att onödig överlappning av kontrollen undviks.
Artikel 38
Bestämmelser om central motpart, system för clearing och avveckling för MTF-plattformar
1. Medlemsstaterna ska inte hindra värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform från att träffa lämpliga överenskommelser med en central motpart eller andra system för clearing och avveckling i en annan medlemsstat i syfte att skapa förutsättningar för clearing och/eller avveckling av vissa eller samtliga transaktioner som genomförts av medlemmarna eller deltagarna i deras system.
2. Den behöriga myndigheten för värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en MTF-plattform får inte motsätta sig att en central motpart eller ett annat system för clearing och avveckling i en annan medlemsstat utnyttjas, förutom i de fall det är nödvändigt för att MTF-plattformen i fråga ska kunna fortsätta att fungera korrekt och med beaktande av villkoren för avvecklingssystem i artikel 37.2.
För att undvika onödig överlappning av kontrollen ska den behöriga myndigheten beakta den övervakning och tillsyn av clearing- och avvecklingssystem som redan utförs av centralbankerna i egenskap av tillsynsmyndigheter för clearing- och avvecklingssystem eller av andra tillsynsmyndigheter med behörighet avseende sådana system.
KAPITEL IV
Tredjelandsföretags tillhandahållande av investeringstjänster och verksamhet
Avsnitt 1
Tillhandahållande av tjänster eller utförande av verksamhet genom etablering av en filial
Artikel 39
Etablering av en filial
1. En medlemsstat får kräva att ett tredjelandsföretag som avser att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamheter med eller utan eventuella sidotjänster till icke-professionella kunder eller professionella kunder i den mening som avses i avsnitt II bilaga II på dess territorium etablerar en filial i den medlemsstaten.
2. När en medlemsstat kräver att ett tredjelandsföretag som avser att tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet med eller utan eventuella sidotjänster på dess territorium etablerar en filial, ska filialen först erhålla en auktorisation från de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten i enlighet med följande villkor:
a)
Tillhandahållandet av tjänster för vilka tredjelandsföretaget ansöker om auktorisation omfattas av auktorisation och tillsyn i det tredjeland där företaget är etablerat och det ansökande företaget är vederbörligen auktoriserat, varigenom den behöriga myndigheten beaktar alla FATF-rekommendationer när det gäller penningtvätt och motverkande av finansiering av terrorism.
b)
Det har inrättats samarbetsarrangemang, som inbegriper bestämmelser som reglerar informationsutbytet i syfte att bevara marknadens integritet och skydda investerare, mellan de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där filialen ska etableras och behöriga tillsynsmyndigheter i det tredjeland där företaget är etablerat.
c)
Filialen ska fritt förfoga över ett tillräckligt startkapital.
d)
Det utses en eller flera personer som ska ha ansvaret för ledningen av filialen, och alla dessa uppfyller kravet som fastställs i artikel 9.1.
e)
Det tredjeland där tredjelandsföretaget är etablerat har undertecknat en överenskommelse med den medlemsstat där filialen ska etableras, som till fullo uppfyller normerna i artikel 26 i OECD:s modellavtal för skatter på inkomst och förmögenhet och säkerställer ett effektivt informationsutbyte i skatteärenden, inklusive eventuella multilaterala skatteavtal.
f)
Företaget är medlem i ett system för ersättning till investerare som godkänts eller erkänts i enlighet med direktiv 97/9/EG.
3. Det tredjelandsföretag som avses i punkt 1 ska lämna sin ansökan till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där det avser att etablera en filial.
Artikel 40
Skyldighet att lämna information
Ett tredjelandsföretag som avser att utverka auktorisation för tillhandahållande av investeringstjänster eller utförande av investeringsverksamhet med eller utan eventuella sidotjänster på en medlemsstats territorium genom en filial ska överlämna följande uppgifter till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten:
a)
Namnet på den myndighet som har ansvaret för tillsyn över företaget i det berörda tredjelandet. Om fler än en myndighet har ansvaret för tillsyn ska närmare uppgifter om respektive kompetensområden tillhandahållas.
b)
Alla relevanta närmare uppgifter om företaget (namn, rättslig form, säte och registrerad adress, medlemmar i ledningsorganet, relevanta aktieägare) och en verksamhetsplan med uppgifter om vilka investeringstjänster som ska tillhandahållas och/eller vilken investeringsverksamhet som ska utföras samt vilka sidotjänster som ska tillhandahållas och med uppgifter om filialens organisationsstruktur, inklusive en beskrivning av eventuell utkontraktering av väsentliga driftsfunktioner till tredjepart.
c)
Namn på de personer som ansvarar för ledningen av filialen och relevanta dokument som styrker överensstämmelse med kraven som fastställs i artikel 9.1.
d)
Information om det startkapital som filialen fritt förfogar över.
Artikel 41
Beviljande av auktorisation
1. Den behöriga myndigheten i den medlemsstat där tredjelandsföretaget har etablerat eller avser att etablera sin filial ska bevilja auktorisation endast när den behöriga myndigheten har förvissat sig om att
a)
villkoren enligt artikel 39 är uppfyllda, och
b)
tredjelandsföretagets filial kommer att kunna följa bestämmelserna som avses i punkt 2.
Den behöriga myndigheten ska informera tredjelandsföretaget inom sex månader efter det att en fullständig ansökan har lämnats in om huruvida auktorisation har beviljats eller inte.
2. Den filial till tredjelandsföretaget som auktoriserats i enlighet med punkt 1 ska fullgöra de skyldigheter som fastställs i artiklarna 16-20, 23, 24, 25 och 27, 28.1 och 30, 31 och 32 i detta direktiv och i artiklarna 3-26 i förordning (EU) nr 600/2014 och i de bestämmelser som antagits i enlighet med dessa artiklar och ska omfattas av tillsyn som utövas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där auktorisationen beviljades.
Medlemsstaterna ska inte ställa några ytterligare krav på organisation och drift av filialen vad beträffar de aspekter som omfattas av detta direktiv och ska inte ge någon filial till ett tredjelandsföretag en mer gynnsam behandling än unionens företag.
Artikel 42
Tillhandahållande av tjänster uteslutande på kundens eget initiativ
Om ett tredjelandsföretag tillhandahåller en investeringstjänst eller utför investeringsverksamhet uteslutande på initiativ av en icke-professionell kund eller en professionell kund enligt avsnitt II bilaga II som är etablerad i eller befinner sig i unionen, ska medlemsstaterna se till att auktorisationskraven i artikel 39 inte tillämpas på tredjelandsföretaget tillhandahållande av tjänsten eller utförande av verksamheten för den personen, inbegripet en relation som har specifikt samband med tillhandahållandet av tjänsten eller utförandet av verksamheten. Ett initiativ från sådana kunder ska inte ge tredjelandsföretaget rätt att marknadsföra nya kategorier av investeringsprodukter eller investeringstjänster till denna kund på annat sätt än genom filialen när detta krävs enligt nationell rätt.
Avsnitt 2
Återkallelse av auktorisation
Artikel 43
Återkallelse av auktorisation
Den behöriga myndighet som beviljat en auktorisation enligt artikel 41 får återkalla den auktorisation som utfärdats för ett tredjelandsföretag om ett sådant företag
a)
inte utnyttjar auktorisationen inom tolv månader, uttryckligen avstår från auktorisationen eller inte har tillhandahållit några investeringstjänster eller bedrivit någon investeringsverksamhet under de föregående sex månaderna, såvida inte den berörda medlemsstaten har bestämmelser om att auktorisationen förfaller i sådana fall,
b)
har erhållit auktorisationen genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt,
c)
inte längre uppfyller de villkor på vilka auktorisationen beviljades,
d)
allvarligt och systematiskt har brutit mot de bestämmelser om villkor för verksamheten i värdepappersföretag som antagits enligt detta direktiv och som är tillämpliga på tredjelandsföretag,
e)
omfattas av något i nationell rätt angivet fall, utanför detta direktivs tillämpningsområde, som leder till återkallelse.
AVDELNING III
REGLERADE MARKNADER
Artikel 44
Auktorisation och tillämplig rätt
1. Medlemsstaterna ska bevilja auktorisation som reglerad marknad endast för sådana system som uppfyller kraven i denna avdelning.
Auktorisation som reglerad marknad ska beviljas endast om den behöriga myndigheten har förvissat sig om att såväl marknadsoperatören som den reglerade marknadens system i vart fall uppfyller de krav som fastställs i denna avdelning.
Om den reglerade marknaden är en juridisk person och förvaltas eller drivs av en annan marknadsoperatör än själva den reglerade marknaden, ska medlemsstaterna fastställa hur de olika förpliktelser som åligger marknadsoperatören enligt detta direktiv ska fördelas mellan den reglerade marknaden och marknadsoperatören.
Marknadsoperatören ska tillhandahålla all information - inbegripet en verksamhetsplan i vilken det bland annat ska anges vilka verksamhetsslag som planeras och organisationsstrukturen för dessa - som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna förvissa sig om att den reglerade marknaden vid tidpunkten för den ursprungliga auktorisationen har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt denna avdelning.
2. Medlemsstaterna ska kräva att marknadsoperatören utför de uppgifter som har samband med den reglerade marknadens organisation och verksamhet under den behöriga myndighetens tillsyn. Medlemsstaterna ska sörja för att de behöriga myndigheterna regelbundet kontrollerar att de reglerade marknaderna följer denna avdelning. De ska också se till att de behöriga myndigheterna övervakar att de reglerade marknaderna alltid uppfyller de villkor för ursprunglig auktorisation som föreskrivs i denna avdelning.
3. Medlemsstaterna ska sörja för att marknadsoperatören är ansvarig för att se till att den reglerade marknad han förvaltar uppfyller kraven som fastställs i denna avdelning.
Medlemsstaterna ska också se till att marknadsoperatören har befogenhet att utöva de rättigheter som enligt detta direktiv tillkommer den reglerade marknad han förvaltar.
4. Tillämplig offentlig rätt för handel som genomförs enligt den reglerade marknadens system ska vara rätten i den reglerade marknadens hemmedlemsstat, utan att detta påverkar tillämpningen av berörda bestämmelser i förordning (EU) nr 596/2014 eller i direktiv 2014/57/EU.
5. Den behöriga myndigheten får återkalla den auktorisation som beviljats en reglerad marknad om den
a)
inte utnyttjar auktorisationen inom tolv månader, uttryckligen avstår från auktorisationen eller inte har varit i drift under de föregående sex månaderna, såvida inte den berörda medlemsstaten har bestämmelser om att auktorisationen i sådana fall förfaller,
b)
har erhållit auktorisationen genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt,
c)
inte längre uppfyller de villkor på vilka auktorisationen beviljades,
d)
allvarligt och systematiskt har brutit mot de bestämmelser som har antagits enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014,
e)
omfattas av något fall som enligt nationell rätt föreskriver återkallelse.
6. Varje återkallad auktorisation ska anmälas till Esma.
Artikel 45
Krav för marknadsoperatörens ledningsorgan
1. Medlemsstaterna ska kräva att alla medlemmar i marknadsoperatörens ledningsorgan alltid ska ha tillräckligt god vandel och tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter för att kunna fullgöra sina plikter. Sammansättningen av ledningsorganet ska sammantaget återspegla en tillräckligt bred uppsättning av erfarenheter.
2. Medlemmar i ledningsorganet ska särskilt uppfylla följande krav:
a)
Alla medlemmar i ledningsorganet ska avsätta tillräckligt med tid för att kunna utföra sina uppgifter i marknadsoperatören. Det antal uppdrag i ledningsorgan som en medlem i ett ledningsorgan samtidigt får inneha i någon rättslig enhet ska vara avhängigt av omständigheterna i det enskilda fallet och arten av, omfattningen av och komplexiteten i marknadsoperatörens verksamhet.
En medlem i ledningsorganet för en marknadsoperatör som är betydande vad gäller storlek, intern organisation och verksamhetens art, omfattning och komplexitetsgrad får inte med undantag för om medlemmen företräder medlemsstaten, samtidigt inneha positioner som innebär att fler än ett av följande uppdrag kombineras:
i)
Ett uppdrag i ett ledningsorgan med verkställande uppgifter i kombination med två uppdrag i ledningsorgan utan verkställande uppgifter.
ii)
Fyra uppdrag i ledningsorgan utan verkställande uppgifter.
Uppdrag i ledningsorgan med eller utan verkställande uppgifter inom samma koncern eller i företag där marknadsoperatören äger ett kvalificerat innehav ska betraktas som ett enda uppdrag i ledningsorgan.
Behöriga myndigheter får bemyndiga en medlem av ledningsorganet att inneha ytterligare ett uppdrag i ledningsorgan utan verkställande funktioner. Behöriga myndigheter ska regelbundet informera Esma om sådana tillstånd.
Uppdrag i ledningsorgan i organisationer som huvudsakligen har andra än affärsmässiga mål ska undantas från begränsningen av det antal uppdrag i ledningsorgan som en medlem i ett ledningsorgan kan inneha.
b)
Ledningsorganet ska ha tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter för att kunna förstå marknadsoperatörens verksamhet, inbegripet de främsta riskerna.
c)
Varje medlem av ledningsorganet ska agera med hederlighet, integritet och oberoende för att vid behov på ett effektivt sätt kunna ifrågasätta beslut som fattas av personer i ledande befattning och effektivt kontrollera och övervaka ledningens beslutsfattande.
3. Marknadsoperatörna ska avsätta tillräckliga personalresurser och finansiella resurser för installation och utbildning av medlemmar i ledningsorganet.
4. Medlemsstaterna ska se till att marknadsoperatörer som är betydande i fråga om storlek, intern organisation och verksamhetens art, omfattning och komplexitetsgrad inrättar en nomineringskommitté, bestående av medlemmar i ledningsorganet vilka inte utför någon verkställande funktion hos den berörda marknadsoperatören.
Nomineringskommittén ska ha följande uppdrag:
a)
Hitta och rekommendera kandidater för lediga platser i ledningsorganet, vilka ledningsorganet eller bolagsstämman ska godkänna. Nomineringskommittén ska samtidigt bedöma den samlade kunskap, färdighet, mångfald och erfarenhet som finns i ledningsorganet. Dessutom ska kommittén utarbeta en beskrivning av de uppgifter som den lediga posten innefattar och den kompetens som krävs samt bedöma den förväntade tidsinsatsen. Vidare ska nomineringskommittén besluta om ett mål för representation av det underrepresenterade könet i ledningsorganet och utarbeta en policy om hur antalet personer av det underrepresenterade könet i ledningsorganet kan ökas så att målet uppnås.
b)
Regelbundet, och åtminstone en gång per år, utvärdera ledningsorganets uppbyggnad, storlek, sammansättning och resultat och ge ledningsorganet rekommendationer till ändringar.
c)
Regelbundet, och åtminstone en gång per år, utvärdera kunskaper, färdigheter och erfarenheter hos enskilda medlemmar i ledningsorganet och hos ledningsorganet som helhet och rapportera till ledningsorganet om den utvärderingen.
d)
Regelbundet granska ledningsorganets policy för val och utnämning av personer i ledande befattning och lämna rekommendationer till ledningsorganet.
I sitt arbete ska nomineringskommittén i största möjliga mån och på kontinuerlig basis beakta behovet av att se till att ledningsorganets beslutsfattande inte domineras av en enskild person eller en liten grupp av personer på ett sätt som är skadligt för de intressen som marknadsoperatören som helhet har.
I sitt arbete ska nomineringskommittén ha rätt att använda alla slag av resurser den bedömer vara lämpliga, inklusive extern rådgivning.
När ledningsorganet enligt nationell rätt inte har någon behörighet i förfarandet för urval och utnämning av någon av sina medlemmar, ska denna punkt inte vara tillämplig.
5. Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna ska kräva att marknadsoperatörer och deras respektive nomineringskommittéer beaktar en bred uppsättning egenskaper och kunskaper vid rekrytering av medlemmar till ledningsorganet och därför inför en policy som främjar mångfald i ledningsorganet.
6. Medlemsstaterna ska se till att en marknadsoperatörs ledningsorgan fastställer och övervakar genomförandet av de styrningssystem som ska säkerställa effektiv och ansvarsfull ledning av en organisation, i vilket ingår åtskillnad mellan funktioner inom organisationen och förebyggande av intressekonflikter, och på ett sätt som främjar marknadens integritet.
Medlemsstaterna ska se till att ledningsorganet övervakar och regelbundet utvärderar effektiviteten hos marknadsoperatörens styrningsarrangemang och vidtar lämpliga åtgärder för att rätta till eventuella brister.
Medlemmar i ledningsorganet ska ha adekvat tillgång till information och dokument som behövs för att ha uppsikt över och övervaka ledningens beslutfattande.
7. Den behöriga myndigheten ska vägra auktorisation, om den inte är övertygad om att medlemmarna i marknadsoperatörens ledningsorgan har den vandel som krävs, har tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter och avsätter tillräcklig med tid för att utföra sina funktioner hos marknadsoperatören, eller om det finns objektiva och påvisbara skäl att anta att marknadsoperatörens ledningsorgan kan äventyra en effektiv, sund och ansvarsfull ledning av företaget och ett adekvat beaktande av marknadens integritet.
Medlemsstaterna ska vid auktoriseringsförfarandet se till att den eller de personer som leder verksamheten inom och driften av en redan auktoriserad reglerad marknad i enlighet med detta direktiv anses uppfylla de krav som föreskrivs i punkt 1.
8. Medlemsstaterna ska kräva att marknadsoperatören informerar den behöriga myndigheten om vilka alla medlemmar i dess ledningsorgan är och om alla ändringar av sammansättningen, tillsammans med all information som behövs för att bedöma huruvida marknadsoperatören följer bestämmelserna i punkterna 1-5.
9. Esma ska utfärda riktlinjer om följande:
a)
Begreppet tillräcklig med tid när det gäller den tid en medlem av ledningsorganet behöver avsätta för att utföra sina uppgifter, i förhållande till omständigheterna i det enskilda fallet och karaktären, omfattningen och komplexiteten hos marknadsoperatörens verksamhet.
b)
Begreppet tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter hos ledningsorganet som helhet i enlighet med punkt 2 b.
c)
Begreppen hederlighet, integritet och oberoende hos en medlem av ledningsorganet i enlighet med punkt 2 c.
d)
Begreppet tillräckliga personalresurser och finansiella resurser för installation och utbildning av medlemmar i ledningsorganet i enlighet med punkt 3.
e)
Begreppet mångfald som ska beaktas vid urvalet av medlemmar av ledningsorganet i enlighet med punkt 5.
Esma ska utfärda dessa riktlinjer senast den 3 januari 2016.
Artikel 46
Krav avseende personer som utövar ett betydande inflytande på förvaltningen av en reglerad marknad
1. Medlemsstaterna ska kräva att var och en som har möjlighet att direkt eller indirekt utöva ett betydande inflytande på förvaltningen av den reglerade marknaden är lämplig i detta sammanhang.
2. Medlemsstaterna ska kräva att den reglerade marknadens marknadsoperatör
a)
tillhandahåller den behöriga myndigheten, och offentliggör, upplysningar om den reglerade marknadens och/eller marknadsoperatörens ägarstruktur, särskilt om vilka parter som har möjlighet att utöva ett betydande inflytande på den reglerade marknadens förvaltning och om omfattningen av dessa parters intressen, och
b)
underrättar den behöriga myndigheten om, och offentliggör, varje ändring av ägarförhållandena som leder till att sammansättningen av de personer som utövar ett avsevärt inflytande på den reglerade marknaden ändras.
3. Den behöriga myndigheten ska vägra att tillstyrka föreslagna förändringar av de intressen som kontrollerar den reglerade marknaden och/eller marknadsoperatören om den har objektiva och påvisbara skäl att anta att dessa skulle äventyra en sund och ansvarsfull förvaltning av den reglerade marknaden.
Artikel 47
Organisatoriska krav
1. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad
a)
har vidtagit åtgärder för att kunna klart identifiera och hantera möjliga negativa följder för driften av den reglerade marknaden, eller för dess medlemmar eller deltagare, av konflikter mellan den reglerade marknadens, dess ägares eller marknadsoperatörs intressen och den reglerade marknadens sunda funktion, särskilt när sådana intressekonflikter skulle kunna äventyra fullgörandet av någon av de funktioner som den behöriga myndigheten delegerat till den reglerade marknaden,
b)
har tillräckliga förutsättningar för att kunna hantera de risker den är exponerad för, vidtar lämpliga åtgärder och inför system för att identifiera alla betydande risker för dess verksamhet och vidtar effektiva åtgärder för att reducera sådana risker,
c)
är utrustad så att systemets tekniska operationer hanteras korrekt och har vidtagit effektiva kompletterande åtgärder för att hantera riskerna för systemavbrott,
d)
har transparenta, icke-skönsmässiga regler och förfaranden för rättvis och välordnad handel och upprättar objektiva kriterier för effektivt utförande av order,
e)
har vidtagit verksamma åtgärder för att underlätta effektivt avslut utan dröjsmål av de transaktioner som utförs i dess system,
f)
vid tidpunkten för auktorisationen och därefter fortlöpande har tillräckliga finansiella resurser för att goda förutsättningar ska föreligga för att den ska kunna fungera korrekt med hänsyn till arten och omfattningen av de transaktioner som genomförs på marknaden och till sammansättningen och graden av dess riskexponering.
2. Medlemsstater får inte tillåta att marknadsoperatörer utför kundorder med utnyttjande av eget kapital eller bedriver handel genom matchad principalhandel på någon av de reglerade marknader där de driver verksamhet.
Artikel 48
Systemens motståndskraft, handelsspärrar och elektronisk handel
1. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad har inrättat effektiva system, förfaranden och arrangemang för att säkerställa att dess handelssystem är motståndskraftiga, har tillräcklig kapacitet för att kunna hantera toppbelastning i fråga om order- och meddelandevolymer, kan säkerställa ordnad handel under svåra förhållanden på marknaden, är till fullo testade för att säkerställa att sådana villkor är uppfyllda och omfattas av effektiva arrangemang för driftskontinuitet för att säkerställa kontinuitet i sin verksamhet vid eventuella driftsavbrott i sina handelssystem.
2. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad har infört följande:
a)
Skriftliga avtal med alla värdepappersföretag som bedriver en marknadsgarantstrategi på den reglerade marknaden.
b)
System för att säkerställa att ett tillräckligt antal värdepappersföretag ingår sådana avtal vilka kräver att de ställer fasta bud till konkurrenskraftiga priser så att marknaden tillförs likviditet på regelbunden och förutsägbar basis, om ett sådant krav är lämpligt med tanke på handelns art och omfattning på den reglerade marknaden.
3. Det skriftliga avtal som avses i punkt 2 ska åtminstone specificera följande:
a)
Värdepappersföretagets skyldigheter när det gäller tillhandahållandet av likviditet och i förekommande fall andra skyldigheter till följd av deltagandet i det system som avses i punkt 2 b.
b)
Alla incitament i form av rabatter eller annat som den reglerade marknaden erbjuder ett värdepappersföretag för att tillföra likviditet till marknaden på regelbunden och förutsägbar basis och i förekommande fall alla andra rättigheter som tillkommer värdepappersföretaget till följd av deltagandet i det system som avses i punkt 2 b.
Den reglerade marknaden ska övervaka och se till att värdepappersföretaget uppfyller kraven i sådana bindande skriftliga avtal. Den reglerade marknaden ska informera den behöriga myndigheten om innehållet i det bindande skriftliga avtalet och ska på begäran förse den behöriga myndigheten med alla ytterligare upplysningar som denna kan behöva för att förvissa sig om att den reglerade marknaden följer denna punkt.
4. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad har inrättat effektiva system, förfaranden och arrangemang för att kunna avvisa order som överskrider förutbestämda volym- och priströsklar eller är uppenbart felaktiga.
5. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad är i stånd att tillfälligt stoppa eller begränsa handeln om det finns en betydande prisrörelse för ett finansiellt instrument på den marknaden eller en närliggande marknad under en kort period och, i undantagsfall, för att kunna annullera, justera eller korrigera en transaktion. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad säkerställer att parametrarna för att stoppa handeln är lämpligt kalibrerade på ett sätt som beaktar likviditeten för olika tillgångskategorier och underkategorier, marknadsmodellens art och olika typer av användare och räcker för att undvika betydande störningar i en ordnad handel.
Medlemsstaterna ska se till att en reglerad marknad rapporterar parametrarna för att stoppa handel och alla betydande ändringar av de parametrarna till den behöriga myndigheten på ett konsekvent och jämförbart sätt, och att den behöriga myndigheten i sin tur rapporterar dem till Esma. Medlemsstaterna ska kräva att om en reglerad marknad som är avgörande för likviditeten för det finansiella instrumentet stoppar handeln i en medlemsstat så ska den handelsplatsen ha infört de system och förfaranden som krävs för att säkerställa att den kommer att underrätta de behöriga myndigheterna så att de kan samordna en marknadsövergripande insats och de kan bestämma huruvida det är lämpligt att stoppa handeln på andra handelsplatser där det finansiella instrumentet handlas till dess att handeln återupptas på den ursprungliga marknaden.
6. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad har inrättat effektiva system, förfaranden och arrangemang, bland annat krav på medlemmar eller deltagare att utföra lämpliga tester av algoritmer och att tillhandahålla miljöer för att underlätta sådana tester, för att säkerställa att algoritmiska handelssystem inte kan skapa eller bidra till otillbörliga marknadsförhållanden på marknaden och att hantera eventuella otillbörliga marknadsförhållanden som kan uppstå till följd av sådana algoritmiska handelssystem, inbegripet system för att begränsa andelen ej utförda order i förhållande till transaktionerna som kan läggas in i systemet av en medlem eller en deltagare, för att det ska vara möjligt att bromsa orderflödet om det finns en risk för att systemkapaciteten ska uppnås och för att begränsa och genomdriva den minsta tick-size som får tillämpas på marknaden.
7. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad som tillåter direkt elektroniskt tillträde har inrättat effektiva system, förfaranden och arrangemang för att säkerställa att medlemmar eller deltagare endast får tillhandahålla sådana tjänster om de är värdepappersföretag som auktoriserats enligt det här direktivet eller kreditinstitut som auktoriserats enligt direktiv 2013/36/EU, att lämpliga kriterier fastställs och tillämpas i fråga om lämpligheten hos personer för vilka sådant tillträde kan medges och att medlemmen eller deltagaren behåller ansvaret för order och affärer som utförs med användning av tjänsten i enlighet med kraven i detta direktiv.
Medlemsstaterna ska också kräva att den reglerade marknaden fastställer lämpliga standarder beträffande riskkontroll och trösklar för handel via sådant tillträde och att den kan särskilja och vid behov stoppa order eller handel som utförs av en person som använder direkt elektroniskt tillträde skilt från andra order eller annan handel som utförs av medlemmen eller deltagaren.
Den reglerade marknaden ska ha infört arrangemang för att tillfälligt stoppa eller avsluta en medlems eller en deltagares direkta elektroniska tillträde om denna punkt inte efterlevs.
8. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad säkerställer att dess regler om samlokaliseringstjänster är transparenta, rättvisa och icke-diskriminerande.
9. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad säkerställer att dess avgiftsstrukturer, inklusive avgifter för utförande och sidotjänster samt alla rabatter, är transparenta, rättvisa och icke-diskriminerande och att de inte skapar incitament för att lägga, ändra eller annullera order eller utföra transaktioner på ett sätt som bidrar till otillbörliga handelsförhållanden eller marknadsmissbruk. I synnerhet ska medlemsstaterna kräva att en reglerad marknad inför marknadsgarantskyldigheter i enskilda aktier eller i en lämplig aktiekorg, i utbyte mot givna rabatter.
Medlemsstaterna ska tillåta en reglerad marknad att justera sina avgifter för annullerade order efter den tid som ordern upprätthölls och att kalibrera avgifterna för varje finansiellt instrument för vilka de tillämpas.
Medlemsstaterna får tillåta att en reglerad marknad inför en högre avgift för att lägga en order som senare annulleras än för en order som utförs och att den inför en högre avgift för deltagare som lägger en hög andel annullerade order i förhållande till antalet utförda order och för dem som tillämpar en teknik för algoritmisk högfrekvenshandel, för att avspegla den extra bördan på systemkapaciteten.
10. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad med hjälp av flaggning från medlemmar eller deltagare kan identifiera vilka order som har genererats genom algoritmisk handel, vilka algoritmer som har använts för att skapa olika order och vilka personer som har initierat de orderna. Den informationen ska på begäran göras tillgänglig för behöriga myndigheter.
11. Medlemsstaterna ska kräva att reglerade marknader, på begäran av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten för denna reglerade marknad, förser den behöriga myndigheten med data om orderboken eller ger den behöriga myndigheten tillträde till orderboken så att den kan övervaka handeln.
12. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera
a)
kraven för att säkerställa att handelssystem på reglerade marknader är motståndskraftiga och har tillräcklig kapacitet,
b)
den andel som avses i punkt 6, med beaktande av faktorer såsom värdet av inte utförda order i förhållande till värdet av utförda transaktioner,
c)
kontrollerna avseende direkt elektroniskt tillträde på ett sätt som säkerställer att kontrollerna som tillämpas på sponsrat tillträde åtminstone motsvarar dem som tillämpas på direkt marknadstillträde.
d)
kraven för att säkerställa att samlokaliseringstjänster och avgiftsstrukturer är rättvisa och icke-diskriminerande och att avgiftsstrukturerna inte skapar incitament för otillbörliga handelsförhållanden eller marknadsmissbruk,
e)
fastställandet av när en reglerad marknad är avgörande för likviditeten för det finansiella instrumentet,
f)
kraven för att se till att marknadsgarantsystemen är rättvisa och icke-diskriminerande och fastställa minimikrav på marknadsgarantverksamhet som reglerade marknader måste uppfylla när de utformar ett marknadsgarantprogram och villkor för när kravet att ha infört ett marknadsgarantprogram inte är lämpligt, med hänsyn till handelns art och omfattning på den reglerade marknaden, inklusive huruvida den reglerade marknaden möjliggör eller tillåter algoritmisk handel via sina system,
g)
kraven för att säkerställa lämplig testning av algoritmer så att det kan säkerställas att algoritmiska handelssystem inbegripet system för algoritmisk högfrekvenshandel inte kan skapa eller bidra till otillbörliga marknadsförhållanden på marknaden.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
13. Esma ska senast den 3 januari 2016 utarbeta riktlinjer för en lämplig kalibrering av handelsstopp enligt punkt 5 med beaktande av de faktorer som avses i den punkten.
Artikel 49
Tick-size
1. Medlemsstaterna ska kräva att reglerade marknader antar regler för tick-size för aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument och i alla andra finansiella instrument för vilka tekniska standarder för tillsyn utarbetas i enlighet med punkt 4.
2. De regler för tick-size som avses i punkt 1 ska
a)
kalibreras så att de återspeglar det finansiella instrumentets likviditetsprofil och den genomsnittliga spreaden mellan köp- och säljkurs, med beaktande av önskan att möjliggöra rimligt stabila priser utan att i onödan hindra ännu snävare spreadar,
b)
på lämpligt sätt justera tick-size för varje finansiellt instrument.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera minsta tick-size eller regler för tick-size för specifika aktier, depåbevis, börshandlade fonder, certifikat och andra liknande finansiella instrument då detta krävs för att säkerställa att marknaderna fungerar korrekt, i enlighet med faktorerna i punkt 2 och priset, spreadarna och likviditetsdjupet på de finansiella instrumenten.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Esma får utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera minsta tick-size eller regler för tick-size för andra specifika finansiella instrument än de som förtecknas i punkt 3, då detta krävs för att säkerställa att marknaderna fungerar korrekt, i enlighet med faktorerna i punkt 2 och priset, spreadarna och likviditetsdjupet på de finansiella instrumenten.
Esma ska överlämna sådana förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 50
Synkronisering av klockor
1. Medlemsstaterna ska kräva att alla handelsplatser och deras medlemmar eller deltagare synkroniserar de klockor som används för att registrera datum och tid för varje händelse som ska rapporteras.
2. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att precisera den noggrannhetsnivå med vilken klockor ska synkroniseras i enlighet med internationella standarder.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 51
Upptagande av finansiella instrument till handel
1. Medlemsstaterna ska kräva att de reglerade marknaderna har tydliga och transparenta regler för upptagande av finansiella instrument till handel.
Dessa regler ska sörja för att handeln med varje finansiellt instrument som tas upp till handel på en reglerad marknad kan ske på ett rättvist, välordnat och effektivt sätt och att de, när det rör sig om överlåtbara värdepapper, är fritt överlåtbara.
2. I fråga om derivat ska de regler som avses i punkt 1 särskilt sörja för att utformningen av derivatkontraktet möjliggör en korrekt prissättning och garanterar effektiva avvecklingsvillkor.
3. Utöver förpliktelserna enligt punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna kräva att varje reglerad marknad upprättar och vidmakthåller effektiva funktioner för att kontrollera att emittenter av överlåtbara värdepapper som upptas till handel på en reglerad marknad fullgör sina skyldigheter enligt unionsrätten i fråga om offentliggörande (ursprungligt, fortlöpande och vid särskilt betydelsefulla händelser).
Medlemsstaterna ska se till att den reglerade marknaden vidtar åtgärder som underlättar för dess medlemmar eller aktörer att inhämta uppgifter som offentliggjorts enligt unionsrätten.
4. Medlemsstaterna ska sörja för att de reglerade marknaderna har vidtagit de åtgärder som krävs för att regelbundet kunna kontrollera att kraven för upptagande till handel uppfylls när det gäller finansiella instrument som de har tagit upp till handel.
5. Ett överlåtbart värdepapper som har tagits upp till handel på en reglerad marknad får därefter tas upp till handel på andra reglerade marknader även utan emittentens samtycke och i enlighet med berörda bestämmelser i direktiv 2003/71/EG. Den reglerade marknaden ska underrätta emittenten om att den tagit upp emittentens värdepapper till handel. Emittenten ska inte omfattas av något krav på att överlämna sådan information som krävs enligt punkt 3 direkt till en reglerad marknad som tagit upp emittentens instrument till handel utan dennes samtycke.
6. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn, i vilka det ska
a)
anges vilka faktorer den reglerade marknaden ska beakta för varje klass av finansiella instrument när den bedömer om ett finansiellt instrument emitteras på ett sätt som uppfyller kraven i punkt 1 andra stycket för att det ska få tas upp till handel inom de olika marknadssegment där den reglerade marknaden är verksam,
b)
förtydligas vilka funktioner den reglerade marknaden är ålagd att införa för att kunna anses ha uppfyllt sin skyldighet att kontrollera att emittenter av överlåtbara värdepapper uppfyller sina skyldigheter enligt unionsrätten i fråga om offentliggörande (ursprungligt, fortlöpande och särskilt vid betydelsefulla händelser),
c)
förtydligas vilka åtgärder den reglerade marknaden måste vidta enligt punkt 3 för att underlätta för dess medlemmar eller aktörer att inhämta uppgifter som offentliggjorts enligt unionsrätten.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 52
Stopp för handeln med ett finansiellt instrument och avförande av ett finansiellt instrument från handel på en reglerad marknad
1. Utan att det påverkar den behöriga myndighetens rätt enligt artikel 69.2 att begära att handeln med ett finansiellt instrument tillfälligt ska stoppas eller att det ska avföras från handel, får en marknadsoperatör tillfälligt stoppa handeln med ett finansiellt instrument eller avföra ett finansiellt instrument från handel, om detta inte längre motsvarar den reglerade marknadens regler, såvida inte ett tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle kunna skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
2. Medlemsstaterna ska kräva att en marknadsoperatör som tillfälligt stoppar handeln med ett finansiellt instrument eller avför ett finansiellt instrument från handel även tillfälligt stoppar eller från handeln avför de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet när nödvändigt för att tjäna syftet med att tillfälligt stoppa eller avföra det underliggande finansiella instrumentet från handel. Marknadsoperatören ska offentliggöra sitt beslut om att tillfälligt stoppa eller från handeln avföra det finansiella instrumentet och relaterade derivat, och meddela relevanta beslut till sin behöriga myndighet.
Den behöriga myndighet inom vars jurisdiktion handeln med ett instrument tillfälligt stoppades eller avfördes från handel ska kräva att andra reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF-plattformar och systematiska internhandlare som omfattas av dess jurisdiktion och bedriver handel med samma finansiella instrument eller derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I till detta direktiv vilka avser eller hänför sig till detta finansiella instrument också tillfälligt stoppar eller avför det finansiella instrumentet eller dessa derivat från handel, om det tillfälliga handelsstoppet eller avförandet från handel beror på misstänkt marknadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller undanhållande av insiderinformation om emittenten eller det finansiella instrumentet i strid mot artiklarna 7 och 17 i förordning (EU) nr 596/2014, utom när sådant tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
Varje underrättad behörig myndighet ska meddela Esma och andra behöriga myndigheter om sitt beslut, inklusive en förklaring, om beslutet var att inte tillfälligt stoppa handeln med eller från handel avföra det finansiella instrumentet eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet.
Den behöriga myndigheten ska omedelbart offentliggöra sitt beslut och meddela Esma och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater om beslutet.
De underrättade behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna ska kräva att reglerade marknader, andra MTF-plattformar, andra OTF-plattformar och systematiska internhandlare som omfattas av deras jurisdiktion och bedriver handel med samma finansiella instrument eller derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I till detta direktiv vilka avser eller hänför sig till detta finansiella instrument, också tillfälligt stoppar eller avför det finansiella instrumentet eller dessa derivat från handel, om det tillfälliga handelsstoppet eller avförandet från handel beror på misstänkt marknadsmissbruk, ett uppköpserbjudande eller undanhållande av insiderinformation om emittenten eller det finansiella instrumentet i strid mot artiklarna 7 och 17 i förordning (EU) nr 596/2014, utom när sådant tillfälligt stopp eller avförande allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt.
Denna punkt är också tillämplig när ett beslut om att tillfälligt stoppa handel med ett finansiellt instrument eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C i bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet dras tillbaka.
Det underrättelseförfarande som avses i denna punkt ska också tillämpas om ett beslut om att tillfälligt stoppa handel med eller från handel avföra ett finansiellt instrument eller de derivat som avses i punkterna 4-10 i avsnitt C bilaga I vilka avser eller hänför sig till det finansiella instrumentet fattas av den behöriga myndigheten enligt artikel 69.2 m och n.
För att säkerställa att skyldigheten att tillfälligt stoppa eller avföra sådana derivat från handeln tillämpas proportionerligt ska Esma utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera de fall då kopplingen mellan ett derivat som avser eller hänför sig till ett finansiellt instrument som stoppats eller avförts och det ursprungliga finansiella instrumentet är sådan att derivatet också ska stoppas eller avföras, i syfte att uppnå målet med att stoppa eller avföra det underliggande finansiella instrumentet.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa formatet och tidpunkten för de meddelanden och de offentliggöranden som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Kommissionen ska ha behörighet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att specificera den förteckning över omständigheter som innebär allvarlig skada för investerarnas intressen och en korrekt fungerande marknad enligt punkterna 1 och 2.
Artikel 53
Tillträde till en reglerad marknad
1. Medlemsstaterna ska kräva att en reglerad marknad upprättar, inför och upprätthåller transparenta, icke-diskriminerande regler som bygger på objektiva kriterier för tillträde till, eller medlemskap av den reglerade marknaden.
2. I de bestämmelser som avses i punkt 1 ska det anges vilka förpliktelser medlemmarna eller aktörerna har till följd av
a)
den reglerade marknadens uppbyggnad och förvaltning,
b)
de regler som gäller transaktioner på marknaden,
c)
de yrkesregler som gäller för personalen vid de värdepappersföretag eller kreditinstitut som är verksamma på marknaden,
d)
de villkor som enligt punkt 3 gäller för andra medlemmar eller aktörer än värdepappersföretag och kreditinstitut,
e)
de regler och förfaranden för clearing och avveckling av transaktioner som genomförs på den reglerade marknaden.
3. Reglerade marknader får som medlemmar eller aktörer uppta värdepappersföretag och kreditinstitut som auktoriserats enligt direktiv 2013/36/EU samt andra personer som
a)
har tillräckligt god vandel,
b)
besitter tillräcklig handelsförmåga, handelskompetens och handelserfarenhet,
c)
i tillämpliga fall har lämplig organisation,
d)
har tillräckliga resurser för sin uppgift med beaktande av de olika finansiella arrangemang som den reglerade marknaden har upprättat för att garantera korrekt avveckling av transaktioner.
4. Medlemsstaterna ska säkerställa att medlemmar och aktörer inte är skyldiga att iaktta skyldigheterna enligt artiklarna 24, 25, 27 och 28 i förhållande till varandra när det gäller transaktioner som genomförs på en reglerad marknad. Den reglerade marknadens medlemmar eller aktörer ska dock iaktta de skyldigheter som föreskrivs i artiklarna 24, 25, 27 och 28 mot sina kunder när de på sina kunders vägnar utför order på en reglerad marknad.
5. Medlemsstaterna ska sörja för att det i reglerna om tillträde till eller medlemskap eller deltagande i en reglerad marknad finns föreskrifter om värdepappersföretags och kreditinstituts deltagande, direkt eller på distans.
6. Medlemsstaterna ska utan ytterligare rättsliga eller administrativa krav tillåta att reglerade marknader från andra medlemsstater vidtar lämpliga åtgärder inom deras territorium i syfte att underlätta tillträdet till, och handeln på, de reglerade marknaderna för fjärrmedlemmar eller aktörer på distans som är etablerade inom deras territorium.
Den reglerade marknaden ska delge den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat i vilken medlemsstat den avser att vidta sådana åtgärder. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska inom en månad vidarebefordra dessa upplysningar till den medlemsstat där den reglerade marknaden avser att vidta sådana åtgärder. Esma får begära tillgång till dessa uppgifter i enlighet med det förfarande och på de villkor som anges i artikel 35 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Den behöriga myndigheten i den reglerade marknadens hemmedlemsstat ska på begäran av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten och utan onödigt dröjsmål vidarebefordra identiteten för de av den reglerade marknadens medlemmar eller deltagare som är etablerade i den medlemsstaten.
7. Medlemsstaterna ska kräva att marknadsoperatören regelbundet överlämnar en förteckning över sina medlemmar och deltagare från den reglerade marknaden till den reglerade marknadens behöriga myndighet.
Artikel 54
Övervakning av att den reglerade marknadens regler följs och andra rättsliga förpliktelser fullgörs
1. Medlemsstaterna ska kräva att reglerade marknader upprättar och upprätthåller effektiva system och förfaranden inbegripet de nödvändiga resurserna för regelbunden övervakning av att dess medlemmar eller deltagare följer dess regler. Reglerade marknader ska övervaka de order som lämnats inbegripet annullerade order och de transaktioner som genomförts av deras medlemmar eller deltagare genomför i deras system, så att överträdelser av dessa regler, otillbörliga marknadsförhållanden eller uppförande som kan tyda på beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 eller systemavbrott som rör ett finansiellt instrument kan identifieras.
2. Medlemsstaterna ska kräva att de reglerade marknadernas marknadsoperatörer omedelbart underrättar sina behöriga myndigheter om betydande överträdelser av reglerna, otillbörliga marknadsförhållanden eller uppförande som kan innebära beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 eller systemavbrott som rör ett finansiellt instrument.
De behöriga myndigheterna inom de reglerade marknaderna ska underrätta Esma och de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater den information som avses i första stycket.
Vad gäller uppförande som kan tyda på beteende som är förbjudet enligt förordning (EU) nr 596/2014 ska den behöriga myndigheten vara övertygad om att sådant beteende äger rum eller har ägt rum, innan den underrättar de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna och Esma.
3. Medlemsstaterna ska kräva att en marknadsoperatör utan onödigt dröjsmål förser den myndighet som är behörig för utredning och lagföring av marknadsmissbruk på den reglerade marknaden med relevanta upplysningar och fullt ut stöder denna vid utredning och lagföring av marknadsmissbruk på den reglerade marknaden eller med hjälp av dess system.
4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att fastställa de omständigheter som utlöser informationskravet enligt punkt 2 i den här artikeln.
Artikel 55
Bestämmelser om central motpart och system för clearing och avveckling
1. Utan att det påverkar tillämpningen av avdelningarna III, IV eller V i förordning (EU) nr 648/2012 ska medlemsstaterna inte hindra reglerade marknader från att träffa lämpliga överenskommelser med en central motpart eller andra system för clearing och avveckling i en annan medlemsstat i syfte att skapa förutsättningar för clearing och/eller avveckling av vissa eller samtliga transaktioner som har genomförts av marknadsplatsaktörerna i deras system.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av avdelningarna III, IV eller V i förordning (EU) nr 648/2012 får den behöriga myndigheten för en reglerad marknad inte motsätta sig att en central motpart eller ett annat system för clearing och/eller avveckling i en annan medlemsstat utnyttjas, om det inte kan påvisas att det nödvändigt för att den reglerade marknaden i fråga ska kunna fortsätta att fungera korrekt och med beaktande av villkoren för avvecklingssystem i artikel 37.2 i detta direktiv.
För att undvika onödig överlappning av kontrollen ska den behöriga myndigheten beakta den övervakning/tillsyn av clearing- och avvecklingssystem som redan utförs av centralbankerna i egenskap av tillsynsmyndigheter för clearing- och avvecklingssystem eller av andra tillsynsmyndigheter med behörighet på området.
Artikel 56
Förteckning över reglerade marknader
Varje medlemsstat ska upprätta en förteckning över de reglerade marknader för vilka den är hemmedlemsstat och översända denna till övriga medlemsstater och till Esma. Varje ändring av denna förteckning ska översändas på motsvarande sätt. Esma ska offentliggöra och uppdatera denna förteckning på sin webbplats. Den förteckningen ska innehålla den unika kod som Esma fastställt i enlighet med artikel 65.6 och som identifierar den reglerade marknaden för användning i rapporter i enlighet med artikel 65.1 g och 65.2 g i detta direktiv och med artiklarna 6, 10 och 26 i förordning (EU) nr 600/2014.
AVDELNING IV
POSITIONSLIMITER OCH KONTROLLER AV POSITIONSHANTERING INOM RÅVARUDERIVAT OCH RAPPORTERING
Artikel 57
Positionslimiter och kontroller av positionshantering i råvaruderivat
1. Medlemsstaterna ska se till att behöriga myndigheter, i enlighet med den beräkningsmetod som fastställts av Esma, fastställer och tillämpar positionslimiter avseende storleken på den nettoposition som en person kan inneha vid alla tidpunkter i råvaruderivat som handlas på handelsplatser och OTC-kontrakt som ekonomiskt motsvarar dessa. Dessa limiter ska fastställas på grundval av alla positioner som innehas av en person eller på personens vägnar på aggregerad gruppnivå i syfte att
a)
förhindra marknadsmissbruk,
b)
stödja ordnade prissättnings- och avvecklingsvillkor, däribland att förebygga positioner som snedvrider marknaden och i synnerhet att säkerställa konvergens mellan derivatpriserna under leveransmånaden och spotpriserna för den underliggande råvaran, utan att detta inkräktar på prisbildningsprocessen på marknaden för den underliggande råvaran.
Positionslimiterna ska inte vara tillämpliga på positioner som innehas för en icke-finansiell enhets räkning och som på ett objektivt mätbart sätt minskar risker som står i direkt samband med affärsverksamheten hos denna icke-finansiella enhet.
2. Positionslimiterna ska ange tydliga kvantitativa tröskelvärden för den maximala storleken på den position i ett råvaruderivat som en person kan inneha.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa de beräkningsmetoder som de behöriga myndigheterna ska tillämpa för att fastställa spotmånadens positionslimiter och andra månaders positionslimiter för fysiskt avvecklade och kontant betalade råvaruderivat på grundval av det relevanta derivatets egenskaper. Beräkningsmetoderna ska beakta åtminstone följande faktorer:
a)
Råvaruderivatkontraktens löptid.
b)
Levererbara tillgångar av den underliggande råvaran.
c)
Det totala antalet utestående kontrakt och det totala antalet utestående kontrakt i andra finansiella instrument med samma underliggande råvara.
d)
Volatiliteten på de relevanta marknaderna, inklusive utbytbara derivat och underliggande råvaruderivat.
e)
Antalet marknadsdeltagare och deras storlek.
f)
Egenskaperna hos den underliggande råvarumarknaden, inklusive mönster för produktion, förbrukning och transport till marknaden.
g)
Utvecklandet av nya kontrakt.
Esma ska beakta erfarenheter som rör positionslimiter från värdepappersföretag och marknadsoperatörer som driver en handelsplats och andra jurisdiktioner.
Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. En behörig myndighet ska fastställa limiter för varje råvaruderivatkontrakt som handlas på handelsplatser med hjälp av de beräkningsmetoder som Esma fastställt i enlighet med punkt 3. Den positionslimiten ska inbegripa ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt.
En behörig myndighet ska se över positionslimiterna när det sker en betydande förändring av levererbara tillgångar eller öppna kontrakt eller någon annan betydande förändring på marknaden, med grundval i dess fastställande av levererbara tillgångar och öppna kontrakt, och räkna om positionslimiten i enlighet med Esmas beräkningsmetoder.
5. De behöriga myndigheterna ska till Esma anmäla den exakta positionslimit som de avser att fastställa i enlighet med Esmas beräkningsmetoder enligt punkt 3. Esma ska, inom två månader efter det att anmälan mottagits, avge ett yttrande till den berörda behöriga myndigheten i fråga som fastställer i vad mån positionslimiten är förenlig med målen i punkt 1 och med beräkningsmetoden som fastställts av Esma enligt punkt 3. Esma ska offentliggöra yttrandet på sin webbplats. Den berörda behöriga myndigheten ska justera positionslimiterna i enlighet med Esmas yttrande eller motivera för Esma varför förändringen anses onödig. Om en behörig myndighet inför limiter som strider mot Esmas yttrande, ska den omedelbart på sin webbplats offentliggöra ett meddelande med en utförlig förklaring av skälen till detta.
Om Esma fastslår att en positionslimit inte överensstämmer med beräkningsmetoden enligt punkt 3 ska Esma vidta åtgärder i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 17 i förordning (EU) nr 1095/2010.
6. När samma råvaruderivat handlas i betydande volymer på handelsplatser i mer än en jurisdiktion ska den behöriga myndigheten för den handelsplats där den största handelsvolymen sker (den centrala behöriga myndigheten) fastställa den gemensamma positionslimit som ska tillämpas på all handel i det kontraktet. Den centrala behöriga myndigheten ska samråda med de behöriga myndigheterna för andra handelsplatser där detta derivat handlas i betydande volymer om den gemensamma positionslimit som ska tillämpas och om eventuella ändringar av den gemensamma positionslimiten. Om de behöriga myndigheterna inte är ense ska de skriftligen ange fullständiga och detaljerade skäl till varför de anser att de krav som anges i punkt 1 inte är uppfyllda. Esma ska i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010 lösa alla tvister till följd av oenighet mellan de behöriga myndigheterna.
De behöriga myndigheterna för de handelsplatser där samma råvaruderivat handlas och de behöriga myndigheterna för positionsinnehavare i det råvaruderivatet ska inrätta samarbetsarrangemang, inbegripet utbyte av relevanta uppgifter med varandra för att göra det möjligt att övervaka och se till att den gemensamma positionslimiten efterlevs.
7. Esma ska åtminstone en gång per år kontrollera hur de behöriga myndigheterna har genomfört den positionslimit som fastställts i enlighet med Esmas beräkningsmetod enligt punkt 3. Vid denna kontroll ska Esma säkerställa att den gemensamma positionslimiten i praktiken tillämpas på samma kontrakt oavsett var den handlas i enlighet med punkt 6.
8. Medlemsstaterna ska säkerställa att värdepappersföretag eller marknadsoperatörer som driver en handelsplats där det bedrivs handel med råvaruderivat tillämpar positionshanteringskontroller. De kontrollerna ska åtminstone ge handelsplatsen befogenhet att
a)
övervaka personers öppna kontraktspositioner,
b)
få tillträde till information, inklusive all relevant dokumentation, från personer beträffande storleken på eller syftet med en position eller en exponering som innehas och information om förmånstagare eller underliggande ägare, om alla överenskomna arrangemang och alla tillgångar eller skulder på den underliggande marknaden,
c)
kräva att en person, utifrån vad som är nödvändigt i varje enskilt fall, tillfälligt eller permanent avslutar eller minskar en position och ensidigt vidta lämpliga åtgärder för att se till att avslutningen eller minskningen äger rum, om personen inte samtycker, och
d)
när detta är lämpligt, kräva att en person tillfälligt återställer likviditet till marknaden till ett överenskommet pris och i en överenskommen omfattning med uttrycklig avsikt att mildra effekterna av en stor eller dominerande position.
9. Positionslimiterna och positionshanteringskontrollerna ska vara transparenta och icke-diskriminerande, med uppgifter om hur de tillämpas på personer och med beaktande av marknadsdeltagarnas art och sammansättning och av deras användning av de kontrakt som har tagits upp till handel.
10. Det värdepappersföretag eller den marknadsoperatör som driver handelsplatsen ska tillhandahålla den behöriga myndigheten detaljerade uppgifter om positionshanteringskontrollerna.
Den behöriga myndigheten ska lämna samma information samt detaljerade uppgifter om de positionslimiter som den har fastställt till Esma, som på sin webbplats ska offentliggöra och förvalta en databas med sammanfattningar av positionslimiter och positionshanteringskontroller.
11. Positionslimiterna enligt punkt 1 ska föreskrivas av de behöriga myndigheterna enligt artikel 69.2 p.
12. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa
a)
kriterierna och metoderna för att avgöra huruvida en position verkligen minskar risker som står i direkt samband med affärsverksamheten,
b)
metoderna för att avgöra när en persons positioner ska aggregeras inom en grupp,
c)
kriterierna för att avgöra huruvida ett kontrakt är ett OTC-kontrakt som ekonomiskt motsvarar det som handlas på en handelsplats, som avses i punkt 1, på ett sätt som underlättar rapporteringen av positioner som innehas i likvärdiga OTC-kontrakt till den behöriga myndigheten enligt artikel 58.2,
d)
definitionen av vad som utgör samma råvaruderivat och betydande volymer enligt punkt 6 i den här artikeln,
e)
metoderna för att aggregera och nettoberäkna råvaruderivatpositioner OTC och på handelsplatser för att fastställa nettopositionen i syfte att bedöma efterlevnaden av limiterna. Sådana metoder ska fastställa kriterier för att avgöra vilka positioner som får nettas mot varandra och ska inte leda till att positioner byggs upp på ett sätt som är oförenligt med målen som anges i punkt 1 i denna artikel,
f)
förfarandet för att bestämma hur personer får ansöka om undantaget enligt första stycket i punkt 1 i denna artikel och hur den behöriga myndigheten i fråga ska godkänna sådana ansökningar,
g)
beräkningsmetoden för att avgöra vilken handelsplats som har den största handelsvolymen i ett råvaruderivat och vad som utgör betydande volymer enligt punkt 6 i denna artikel.
Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket, i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
13. Behöriga myndigheter ska inte föreskriva begränsningar som är mer restriktiva än de som antagits i enlighet med punkt 1, utom i undantagsfall om de är objektivt motiverade och proportionella med beaktande av likviditeten på den specifika marknaden och ett ordnat funktionssätt på den marknaden. De behöriga myndigheterna ska på sin webbplats offentliggöra närmare uppgifter om de restriktivare positionslimiter som de beslutar att föreskriva, vilka ska gälla under en inledningsperiod som inte ska överskrida sex månader från dagen för deras offentliggörande på webbplatsen. De restriktivare positionslimiterna får förnyas med ytterligare perioder som inte överskrider sex månader i taget, om grunderna för restriktionen är fortsatt tillämpliga. Om de inte förnyas efter denna sexmånadersperiod, ska de automatiskt upphöra att gälla.
Om de behöriga myndigheterna beslutar att föreskriva mer restriktiva positionslimiter, ska de meddela Esma. Meddelandet ska innehålla en motivering för de mer restriktiva positionslimiterna. Esma ska inom 24 timmar utfärda ett yttrande om huruvida Esma anser att de restriktivare positionslimiterna är nödvändiga för hantering av undantagsfallet. Yttrandet ska offentliggöras på Esmas webbplats.
Om en behörig myndighet inför limiter som strider mot Esmas yttrande ska den omedelbart på sin webbplats offentliggöra ett meddelande med en utförlig förklaring av dess skäl för att göra detta.
14. Medlemsstaterna ska föreskriva att de behöriga myndigheterna kan utöva sina befogenheter att påföra sanktioner enligt detta direktiv för överträdelser av positionslimiter som satts i enlighet med denna artikel avseende
a)
positioner som innehas av personer som befinner sig eller verkar inom dess territorium och som överstiger de limiter för råvaruderivatkontrakt som den behöriga myndigheten satt för kontrakt på handelsplatser som befinner sig och verkar på dess territorium eller ekonomiskt likvärdiga OTC-kontrakt,
b)
positioner som innehas av personer som befinner sig eller verkar på dess territorium och som överstiger den limit för råvaruderivatkontrakt som de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater satt.
Artikel 58
Positionsrapportering av olika kategorier positionsinnehavare
1. Medlemsstaterna ska se till att ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som driver en handelsplats där det bedrivs handel med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa
a)
varje vecka offentliggör en rapport med uppgifter om de totala positioner som innehas av de olika kategorierna personer för de olika råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa som handlas på deras handelsplatser, med uppgift om antalet långa och korta positioner per kategori, förändringar av dessa sedan föregående rapport, procentandel öppna kontrakt totalt för varje kategori och antalet personer som innehar en position i varje kategori i enlighet med punkt 4, och översänder den rapporten till den behöriga myndigheten och till Esma; Esma ska övergå till ett centraliserat offentliggörande av informationen i de rapporterna,
b)
åtminstone varje dag ger den behöriga myndigheten en fullständig uppdelad redovisning av positionerna som innehas av alla personer på handelsplatsen, inklusive marknadsmedlemmar eller marknadsdeltagare och deras kunder.
Den skyldighet som fastställs i led a ska gälla endast när både antalet personer och deras öppna positioner överskrider minimitröskelvärden.
2. Medlemsstaterna ska se till att värdepappersföretag som handlar med råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa utanför en handelsplats till den behöriga myndigheten för handelsplatsen där råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa handlas eller den centrala behöriga myndigheten när råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa handlas i betydande volymer på handelsplatser i mer än en jurisdiktion, åtminstone dagligen lämnar en fullständig redovisning av sina positioner i råvaruderivat eller utsläppsrätter eller derivat av dessa som handlas på en handelsplats och ekonomiskt motsvarande OTC-kontrakt, samt de positioner som innehas av deras kunder och kunderna till dessa kunder till dess slutkunden nåtts, i enlighet med artikel 26 i förordning (EU) nr 600/2014 och i förekommande fall artikel 8 i förordning (EU) nr 1227/2011.
3. För att göra det möjligt att övervaka efterlevnaden av artikel 57.1 ska medlemsstaterna kräva att medlemmar av eller deltagare på reglerade marknader och MTF-plattformar och kunder till OTF-plattformar åtminstone dagligen rapporterar till värdepappersföretaget eller marknadsoperatören som driver den handelsplatsen, detaljerade uppgifter om sina egna positioner som innehas genom kontrakt som handlas på den handelsplatsen, liksom om de positioner som innehas av deras kunder och de kundernas kunder till dess slutkunden har nåtts.
4. Personer som innehar positioner i ett råvaruderivat eller en utsläppsrätt eller ett tillhörande derivat, ska av värdepappersföretaget eller den marknadsoperatör som driver handelsplatsen klassificeras i enlighet med arten av deras huvudsakliga verksamhet, med beaktande av eventuell tillämplig auktorisation, som något av följande:
a)
Värdepappersföretag eller kreditinstitut.
b)
Investeringsfonder, antingen ett företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper fondföretag enligt definitionen i direktiv 2009/65/EG, eller en förvaltare av alternativa investeringsfonder enligt definitionen i direktiv 2011/61/EG.
c)
Andra finansiella institut, inklusive försäkringsföretag och återförsäkringsföretag enligt definitionerna i direktiv 2009/138/EG, och tjänstepensionsinstitut enligt definitionen i direktiv 2003/41/EG.
d)
Kommersiella företag.
e)
För utsläppsrätter eller derivat av dessa, operatörer med skyldighet till regelefterlevnad enligt direktiv 2003/87/EG.
De rapporter som avses i punkt 1 a ska ange antalet långa och korta positioner per kategori av person, eventuella förändringar av dessa sedan föregående rapport, procentandel öppna kontrakt totalt för varje kategori, och antalet personer i varje kategori.
De rapporter som avses i punkt 1 a och de uppdelningar som avses i punkt 2 ska dessutom skilja mellan
a)
positioner som identifierats som positioner som på ett objektivt mätbart sätt minskar de risker som direkt hör samman med affärsverksamhet, och
b)
andra positioner.
5. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa formatet för de rapporter som avses i punkt 1 a och de uppdelningar som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
För utsläppsrätter och derivat av dessa ska rapporteringen inte påverka skyldigheten till regelefterlevnad enligt direktiv 2003/87/EG.
6. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 för att bestämma de tröskelvärden som avses i punkt 1 andra stycket i den här artikeln, med beaktande av det totala antalet öppna positioner och deras storlek och det totala antalet personer som innehar en position.
7. Esma ska utveckla förslag till tekniska standarder för genomförande i fråga om åtgärder för att kräva att alla rapporter som avses i punkt 1 a ska skickas till Esma vid en angiven tidpunkt varje vecka, för centraliserat offentliggörande av dessa rapporter genom Esmas försorg.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
AVDELNING V
DATARAPPORTERINGSTJÄNSTER
Avsnitt 1
Auktorisationsförfaranden för leverantörer av datarapporteringstjänster
Artikel 59
Auktorisationskrav
1. Medlemsstaterna ska kräva att tillhandahållandet av datarapporteringstjänster som beskrivs i bilaga I avsnitt D som en regelmässig verksamhet eller rörelse ska auktoriseras i förväg i enlighet med detta avsnitt. Denna auktorisation ska beviljas av den behöriga myndighet i hemmedlemsstaten som har utsetts i enlighet med artikel 67.
2. Med avvikelse från punkt 1 ska medlemsstaterna tillåta att ett värdepappersföretag eller marknadsoperatör som driver en handelsplats driver datarapporteringstjänsterna för ett APA, en CTP och en ARM, förutsatt att det först kontrolleras att de uppfyller kraven i denna avdelning. En sådan tjänst ska inkluderas i deras auktorisation.
3. Medlemsstaterna ska registrera alla leverantörer av datarapporteringstjänster. Registret ska vara tillgängligt för allmänheten och ska innehålla information om de tjänster för vilka leverantören av datarapporteringstjänster är auktoriserad. Den ska uppdateras regelbundet. Varje auktorisation ska anmälas till Esma.
Esma ska upprätta en förteckning över alla leverantörer av datarapporteringstjänster i unionen. Förteckningen ska innehålla information om de tjänster för vilka leverantören av datarapporteringstjänster har auktoriserats och den ska uppdateras regelbundet. Esma ska offentliggöra denna förteckning på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.
När en behörig myndighet har återkallat en auktorisation i enlighet med artikel 62 ska denna återkallelse synas i förteckningen i fem år.
4. Medlemsstaterna ska kräva att leverantörer av datarapporteringstjänster tillhandahåller sina tjänster under den behöriga myndighetens tillsyn. Medlemsstaterna ska sörja för att de behöriga myndigheterna regelbundet kontrollerar att leverantörer av datarapporteringstjänster följer denna avdelning. De ska också se till att de behöriga myndigheterna övervakar att leverantörer av datarapporteringstjänster alltid uppfyller de villkor för ursprunglig auktorisation som föreskrivs i denna avdelning.
Artikel 60
Auktorisationens räckvidd
1. Hemmedlemsstaten ska säkerställa att det i auktorisationen anges vilken datarapporteringstjänst som leverantören av datarapporteringstjänster har auktoriserats att tillhandahålla. En leverantör av datarapporteringstjänster som vill utvidga sin verksamhet med ytterligare datarapporteringstjänster ska lämna in en ansökan om utvidgning av sin auktorisation.
2. Auktorisationen ska gälla för hela unionen och ska göra det möjligt för en leverantör av datarapporteringstjänster att tillhandahålla de tjänster för vilka den har auktoriserats inom hela unionen.
Artikel 61
Förfaranden för att bevilja och avslå ansökningar om auktorisation
1. Den behöriga myndigheten får inte bevilja auktorisation innan den har förvissat sig om att sökanden uppfyller samtliga krav i de bestämmelser som antagits enligt detta direktiv.
2. Leverantören av datarapporteringstjänster ska överlämna all information - inbegripet en verksamhetsplan i vilken det bland annat ska anges vilka typer av tjänster som planeras och organisationsstrukturen för dessa - som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna förvissa sig om att leverantören av datarapporteringstjänster vid tiden för den ursprungliga auktorisationen har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att uppfylla sina förpliktelser enligt bestämmelserna i denna avdelning.
3. En sökande ska inom sex månader efter det att en fullständig ansökan har lämnats in underrättas om huruvida auktorisation har beviljats eller inte.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att bestämma
a)
vilken information som ska lämnas till de behöriga myndigheterna enligt punkt 2, inbegripet verksamhetsplanen,
b)
vilken information som ska ingå i underrättelserna enligt artikel 63.3.
Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
5. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för underrättelsen om eller tillhandahållandet av information enligt punkt 2 i den här artikeln och artikel 63.4.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 62
Återkallelse av auktorisation
Den behöriga myndigheten får återkalla den auktorisation som utfärdats till en leverantör av datarapporteringstjänster om leverantören
a)
inte utnyttjar auktorisationen inom tolv månader, uttryckligen avstår från auktorisationen eller inte har tillhandahållit några datarapporteringstjänster under de föregående sex månaderna, såvida inte den berörda medlemsstaten har bestämmelser om att auktorisationen förfaller i sådana fall,
b)
har erhållit auktorisationen genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt,
c)
inte längre uppfyller de villkor på vilka auktorisationen beviljades,
d)
allvarligt och systematiskt har överträtt bestämmelserna i detta direktiv eller i förordning (EU) nr 600/2014.
Artikel 63
Krav på ledningsorganet hos en leverantör av datarapporteringstjänster
1. Medlemsstaterna ska kräva att alla medlemmar i ledningsorganet hos en leverantör av datarapporteringstjänster alltid ska ha tillräckligt god vandel och ha tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter och avsätta tillräckligt med tid för att kunna fullgöra sina plikter.
Ledningsorganet som helhet ska ha tillräckliga kunskaper, färdigheter och erfarenheter för att kunna förstå den verksamhet som bedrivs av leverantören av datarapporteringstjänster. Varje medlem i ledningsorganet ska agera med hederlighet, integritet och oberoende, för att vid behov kunna ifrågasätta beslut av personer i ledande befattning och effektivt vid behov kontrollera och övervaka ledningens beslutsfattande.
Om en marknadsoperatör ansöker om auktorisation för att driva ett APA, en CTP eller en ARM och medlemmarna i ledningsorganet hos detta APA; CTP eller ARM är desamma som medlemmarna i den reglerade marknadens ledningsorgan, ska dessa personer anses uppfylla det krav som anges i första stycket.
2. Esma ska senast den 3 januari 2016 utarbeta riktlinjer för bedömningen av lämpligheten hos medlemmarna av det ledningsorgan som beskrivs i punkt 1, med beaktande av de olika roller och funktioner som utförs av dem och behovet av att undvika intressekonflikter mellan medlemmarna i ledningsorganet och användarna av APA:t, CTP:n eller ARM:n.
3. Medlemsstaterna ska kräva att leverantören av datarapporteringstjänster underrättar den behöriga myndigheten om alla medlemmar i sitt ledningsorgan och om alla ändringar av medlemskapet i ledningsorganet, tillsammans med all information som behövs för att bedöma huruvida enheten följer bestämmelserna i punkt 1.
4. Medlemsstaterna ska se till att ledningsorganet för en leverantör av datarapporteringstjänster fastställer och övervakar genomförandet av de styrningssystem som ska säkerställa en effektiv och ansvarsfull ledning av en organisation, inbegripet en åtskillnad mellan funktioner inom organisationen och förebyggande av intressekonflikter, på ett sätt som främjar marknadens integritet och kundernas intressen.
5. Den behöriga myndigheten ska vägra auktorisation om den inte är övertygad om att den eller de personer som ska leda verksamheten hos leverantören av datarapporteringstjänster har tillräckligt god vandel, eller om det finns objektiva och påvisbara skäl att anta att de föreslagna ändringarna av leverantörens ledning kan utgöra ett hot mot en sund och ansvarsfull ledning hos leverantören och mot ett adekvat beaktande av kundernas intressen och marknadens integritet.
Avsnitt 2
Villkor för APA:n
Artikel 64
Organisatoriska krav
1. Hemmedlemsstaten ska kräva att ett APA har inrättat adekvata strategier och arrangemang för att offentliggöra den information som krävs enligt artiklarna 20 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014 så nära realtid som det är tekniskt möjligt, på rimliga affärsmässiga villkor. Informationen ska göras tillgänglig kostnadsfritt 15 minuter efter det att det offentliggjorts av ett APA. Hemmedlemsstaten ska kräva att APA:t på ett effektivt och konsekvent sätt ska kunna sprida sådan information på ett sätt som säkerställer snabb tillgång till informationen, på icke-diskriminerande grunder och i ett format som underlättar konsolideringen av informationen med liknande data från andra källor.
2. Den information som offentliggörs av ett APA i enlighet med punkt 1 ska minst inkludera följande:
a)
Identifieringskod för det finansiella instrumentet.
b)
Det pris till vilket transaktionen genomfördes.
c)
Transaktionsvolym.
d)
Tidpunkt för transaktionen.
e)
Tidpunkt då transaktionen rapporterades.
f)
Prisnotering för transaktionen.
g)
Koden för den handelsplats där transaktionen utfördes, eller om transaktionen utfördes genom en systematisk internhandlare koden ”SI”, alternativt koden ”OTC”.
h)
I tillämpliga fall, en indikator som visar att särskilda villkor gällde för transaktionen.
3. Hemmedlemsstaten ska kräva att APA:t driver och upprätthåller effektiva administrativa arrangemang som är utformade för att förhindra intressekonflikter i förhållande till dess kunder. I synnerhet ska ett APA som även är en marknadsoperatör eller ett värdepappersföretag behandla all insamlad information på ett icke-diskriminerande sätt och driva och upprätthålla lämpliga arrangemang för att göra åtskillnad mellan olika affärsfunktioner.
4. Hemmedlemsstaten ska kräva att APA:t har inrättat sunda skyddsmekanismer som är utformade för att garantera skyddet vid informationsöverföringen, för att minimera risken för dataförvanskning och för obehörigt tillträde och för att förhindra informationsläckor före offentliggörandet. APA:t ska upprätthålla adekvata resurser och ska ha inrättat backupanordningar så att dess tjänster alltid kan erbjudas och upprätthållas.
5. Hemmedlemsstaten ska kräva att APA:t har inrättat system som på ett effektivt sätt kan kontrollera handelsrapporters fullständighet, hitta fall av utelämnad information och uppenbara fel och begära omsändning av alla sådana felaktiga rapporter.
6. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att bestämma gemensamma format, datastandarder och tekniska arrangemang som underlättar den konsolidering av information som avses i punkt 1.
Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 89 för att klargöra vad som utgör rimliga affärsmässiga villkor för offentliggörandet av information som avses i punkt 1 i den här artikeln.
8. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn med närmare uppgifter om
a)
det sätt på vilket ett APA får fullgöra den informationsskyldighet som avses i punkt 1,
b)
innehållet i den information som ska offentliggöras enligt punkt 1, inbegripet åtminstone den information som avses i punkt 2 på ett sådant sätt att offentliggörandet av den information som krävs enligt artikel 64 möjliggörs,
c)
de konkreta organisatoriska krav som fastställs i punkterna 3, 4 och 5.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 2
Villkor för CTP:n
Artikel 65
Organisatoriska krav
1. Hemmedlemsstaten ska kräva att en CTP har inrättat adekvata strategier och arrangemang för att samla in den information som offentliggjorts i enlighet med artiklarna 6 och 20 i förordning (EU) nr 600/2014, slå samman den till en kontinuerlig elektroniskt dataström och göra informationen tillgänglig för allmänheten så nära realtid som det är tekniskt möjligt, på rimliga affärsmässiga villkor.
Den informationen ska innehålla åtminstone följande uppgifter:
a)
Identifieringskod för det finansiella instrumentet.
b)
Det pris till vilket transaktionen genomfördes.
c)
Transaktionsvolym.
d)
Tidpunkt för transaktionen.
e)
Tidpunkt då transaktionen rapporterades.
f)
Prisnotering för transaktionen.
g)
Koden för den handelsplats där transaktionen utfördes, eller om transaktionen utfördes genom en systematisk internhandlare koden ”SI”, alternativt koden ”OTC”.
h)
I tillämpliga fall, det faktum att en datoralgoritm inom värdepappersföretaget låg bakom investeringsbeslutet och utförandet av transaktionen.
i)
I tillämpliga fall, en indikator som visar att särskilda villkor gällde för transaktionen.
j)
Om undantag i enlighet med artikel 4.1 a eller 4.1 b förordning (EU) nr 600/2014 gjorts från kravet att offentliggöra den information som avses i artikel 3.1 i den förordningen, en markering som visar vilket av de undantagen som gällde för transaktionen.
Informationen ska göras tillgänglig kostnadsfritt 15 minuter efter det att CTP:n har offentliggjort den. Hemmedlemsstaten ska kräva att CTP:n på ett effektivt och konsekvent sätt ska kunna sprida sådan information på ett sätt som säkerställer snabb tillgång till informationen, på icke-diskriminerande grunder och i format som är lätta att komma åt och att använda för marknadsdeltagare.
2. Hemmedlemsstaten ska kräva att en CTP har inrättat adekvata strategier och arrangemang för att samla in den information som offentliggjorts i enlighet med artiklarna 10 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014, slå samman den till en kontinuerlig elektroniskt dataström och göra följande information tillgänglig för allmänheten så nära realtid som det är tekniskt möjligt, på rimliga affärsmässiga villkor och inklusive, åtminstone, följande uppgifter:
a)
Identifieringskod eller identifierbara kännetecken för det finansiella instrumentet.
b)
Det pris till vilket transaktionen genomfördes.
c)
Transaktionsvolym.
d)
Tidpunkt för transaktionen.
e)
Tidpunkt då transaktionen rapporterades.
f)
Prisnotering för transaktionen.
g)
Koden för den handelsplats där transaktionen utfördes, eller om transaktionen utfördes genom en systematisk internhandlare koden ”SI”, alternativt koden ”OTC”.
h)
I tillämpliga fall, en indikator som visar att särskilda villkor gällde för transaktionen.
Informationen ska göras tillgänglig kostnadsfritt 15 minuter efter det att CTP:n har offentliggjort den. Hemmedlemsstaten ska kräva att tillhandahållaren av konsoliderad handelsinformation på ett effektivt och konsekvent sätt ska kunna sprida sådan information på ett sätt som säkerställer snabb tillgång till informationen, på icke-diskriminerande grunder och i allmänt accepterade format som är driftskompatibla och lätta att komma åt och att använda för marknadsdeltagare.
3. Hemmedlemsstaten ska kräva att CTP:n ska säkerställa att de data som tillhandahålls har sammanställts från alla reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF-plattformar och APA och för de finansiella instrument som specificeras genom tekniska standarder för tillsynenligt punkt 8 c.
4. Hemmedlemsstaten ska kräva att CTP:n driver och upprätthåller effektiva administrativa arrangemang som är utformade för att förhindra intressekonflikter. I synnerhet ska en marknadsoperatör eller ett APA, som också tillhandahåller konsoliderad handelsinformation, behandla all insamlad information på ett icke-diskriminerande sätt och driva och upprätthålla lämpliga arrangemang för att göra åtskillnad mellan olika affärsfunktioner.
5. Hemmedlemsstaten ska kräva att CTP:n har inrättat sunda skyddsmekanismer som är utformade för att garantera skyddet vid informationsöverföringen och för att minimera risken för dataförvanskning och för obehörigt tillträde. Hemmedlemsstaten ska kräva att CTP:n upprätthåller adekvata resurser och har inrättat backupanordningar så att dess tjänster alltid kan erbjudas och upprätthållas.
6. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att bestämma datastandarder och format för den information som ska offentliggöras i enlighet med artiklarna 6, 10, 20 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014, inklusive identifieringskod för finansiella instrument, pris, kvantitet, tidpunkt, prisnotering, identifieringskod för handelsplats och indikatorer avseende särskilda villkor som gällde för transaktionerna samt tekniska arrangemang som främjar en effektiv och konsekvent spridning av information på ett sätt som säkerställer att den är lätt att komma åt och att använda för marknadsdeltagare som avses i punkterna 1 och 2, inklusive att fastställa ytterligare tjänster som CTP:n skulle kunna utföra och som ökar marknadens effektivitet.
Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket till kommissionen senast den 3 juli 2015 vad gäller information som offentliggjorts i enlighet med artiklarna 6 och 20 i förordning (EU) nr 600/2014 och senast den 3 juli 2015 vad gäller information som offentliggjorts i enlighet med artiklarna 10 och 21 i förordning (EU) nr 600/2014.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
7. Kommissionen ska anta delegerade akter enligt artikel 89 för att klargöra vad som utgör rimliga affärsmässiga villkor för tillhandahållandet av tillträde till dataströmmar i enlighet med punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
8. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn med närmare uppgifter om
a)
det sätt på vilket CTP får fullgöra den informationsskyldighet som avses i punkterna 1 och 2,
b)
innehållet i den information som ska offentliggöras enligt punkterna 1 och 2.
c)
de finansiella instrument för vilka data måste tillhandahållas i dataströmmen och för andra instrument än aktier de handlingsplatser och APA:n som behöver inkluderas,
d)
andra sätt att säkerställa att de data som offentliggörs av olika CTP är sinsemellan överensstämmande och möjliggör uttömmande kartläggning och korshänvisning i förhållande till liknande data från andra källor samt redovisning i aggregerad form på unionsnivå.
e)
de konkreta organisatoriska krav som fastställs i punkterna 4 och 5.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 4
Villkor för ARM
Artikel 66
Organisatoriska krav
1. Hemmedlemsstaten ska kräva att en ARM har inrättat adekvata strategier och arrangemang för rapportering av den information som krävs enligt artikel 26 i förordning (EU) nr 600/2014 så snabbt som möjligt, och senast vid slutet av arbetsdagen dagen efter den dag då transaktionen ägde rum. Sådan information ska rapporteras i enlighet med kraven i artikel 26 i förordning (EU) nr 600/2014.
2. Hemmedlemsstaten ska kräva att ARM:n driver och upprätthåller effektiva administrativa arrangemang som är utformade för att förhindra intressekonflikter i förhållande till dess kunder. I synnerhet ska en ARM som även är en marknadsoperatör eller ett värdepappersföretag behandla all insamlad information på ett icke-diskriminerande sätt och driva och upprätthålla lämpliga arrangemang för att göra åtskillnad mellan olika affärsfunktioner.
3. Hemmedlemsstaten ska kräva att ARM:n har inrättat sunda skyddsmekanismer som är utformade för att garantera skyddet och autentiseringen vid informationsöverföringen, för att minimera risken för dataförvanskning och för obehörigt tillträde och för att förhindra informationsläckor och se till att uppgifterna alltid behandlas konfidentiellt. Hemmedlemsstaten ska kräva att ARM:n upprätthåller adekvata resurser och har inrättat backupanordningar så att dess tjänster alltid kan erbjudas och upprätthållas.
4. Hemmedlemsstaten ska kräva att ARM:n har inrättat system som på ett effektivt sätt kan kontrollera transaktionsrapporters fullständighet, hitta fall av utelämnad information och uppenbara fel som orsakats av värdepappersföretaget och då sådana fel eller utelämnanden inträffar upplysa värdepappersföretaget om dem och begära omsändning av alla sådana felaktiga rapporter.
Hemmedlemsstaten ska också kräva att ARM:n har inrättat system som gör det möjligt för ARM:n att upptäcka fel eller utelämnanden som den själv har orsakat och kunna åtgärda dessa och översända korrekta och fullständiga transaktionsrapporter (eller, i förekommande fall, sända in dem på nytt).
5. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn med närmare uppgifter om
a)
det sätt på vilket en ARM får fullgöra den informationsskyldighet som avses i punkt 1 och
b)
de konkreta organisatoriska krav som fastställs i punkterna 2, 3 och 4.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
AVDELNING VI
BEHÖRIGA MYNDIGHETER
KAPITEL I
Utnämning, befogenheter och prövningsförfaranden
Artikel 67
Utnämning av behöriga myndigheter
1. Varje medlemsstat ska utse de behöriga myndigheter som ska fullgöra var och en av de uppgifter som föreskrivs i de olika bestämmelserna i förordning (EU) nr 600/2014 och i detta direktiv. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen, Esma och övriga medlemsstaters behöriga myndigheter om vilka behöriga myndigheter som är ansvariga för att utföra varje enskild uppgift och om eventuell uppdelning av ansvaret.
2. De behöriga myndigheter som avses i punkt 1 ska vara offentliga myndigheter, dock utan att detta föregriper möjligheten att delegera uppgifter till andra organ, när en sådan möjlighet uttryckligen föreskrivs i artikel 29.4.
Eventuell delegering av uppgifter till andra enheter än de myndigheter som avses i punkt 1 får inte innefatta offentlig myndighetsutövning eller befogenhet att göra diskretionära bedömningar. Medlemsstaterna ska kräva dels att de behöriga myndigheterna före delegeringen vidtar alla rimliga åtgärder för att se till att det organ som uppgifterna delegeras till har kapacitet och resurser för att i praktiken genomföra alla uppgifter dels att delegeringen sker endast om en tydligt fastställd och dokumenterad ram för utförandet av varje delegerad uppgift har upprättats med angivande av vilka uppgifter som ska utföras och på vilka villkor de ska utföras. De villkoren ska innehålla en bestämmelse om att enheten ska agera och vara organiserad på ett sådant sätt att intressekonflikter undviks och att den information som erhållits vid utförandet av de delegerade uppgifterna inte utnyttjas på ett illojalt sätt eller för att förhindra konkurrens. Det slutliga ansvaret för övervakningen av att detta direktiv och alla dess tillämpningsföreskrifter följs ska ligga hos den behöriga myndighet eller de behöriga myndigheter som har utsetts i enlighet med punkt 1.
Medlemsstaterna ska meddela kommissionen, Esma och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna alla beslut som fattas i fråga om delegering av uppgifter, inbegripet de exakta villkor som reglerar sådan delegering.
3. Esma ska offentliggöra och uppdatera en förteckning över de behöriga myndigheter som avses i punkterna 1 och 2 på sin webbplats.
Artikel 68
Samarbete mellan myndigheter i samma medlemsstat
Om en medlemsstat utser mer än en behörig myndighet för att genomföra en bestämmelse i detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014, ska deras respektive uppdrag tydligt definieras och de ska ha ett nära samarbete.
Varje medlemsstat ska också kräva att ett sådant samarbete sker mellan de enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 behöriga myndigheterna och de myndigheter i medlemsstaten som är ansvariga för övervakningen av kreditinstitut och andra finansiella institut, pensionsfonder, fondföretag, försäkrings- och återförsäkringsförmedlare och försäkringsföretag.
Medlemsstaterna ska kräva att de behöriga myndigheterna utbyter all information som är nödvändig och relevant för att de ska kunna fullgöra sina befogenheter och uppdrag.
Artikel 69
Tillsynsbefogenheter
1. De behöriga myndigheterna ska få alla tillsynsbefogenheter, inbegripet utredningsbefogenheter och befogenheter att införa korrigerande åtgärder som den behöver för att fullgöra sina uppgifter enligt detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014.
2. De befogenheter som avses i punkt 1 ska omfatta åtminstone följande befogenheter att
a)
få tillgång till alla dokument eller andra uppgifter i vilken form som helst som enligt den behöriga myndigheten skulle kunna vara relevanta för fullgörandet av dess uppgifter och få eller ta en kopia av dem,
b)
kräva eller begära tillhandahållande av upplysningar från vilken person som helst och att vid behov kalla in och fråga ut en person för att inhämta upplysningar,
c)
utföra kontroller eller undersökningar på plats,
d)
begära befintliga inspelningar av telefonsamtal eller bevarad elektronisk kommunikation eller andra uppgifter om tele- och datatrafik vilka innehas av ett värdepappersföretag, ett kreditinstitut eller alla andra enheter som regleras av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014,
e)
kräva att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad eller båda,
f)
kräva ett tillfälligt förbud mot yrkesverksamhet,
g)
begära uppgifter från revisorer för auktoriserade värdepappersföretag, reglerade marknader och leverantörer av datarapporteringstjänster,
h)
överlämna ärenden till åtal,
i)
ge revisorer eller sakkunniga tillstånd att utföra kontroller eller undersökningar,
j)
kräva eller begära tillhandahållande av information som inbegriper all relevant dokumentation från alla personer beträffande storleken på eller syftet med en position eller en exponering som innehas via råvaruderivat, och alla tillgångar eller skulder på den underliggande marknaden,
k)
kräva att varje praxis eller uppträdande som den behöriga myndigheten anser strider mot bestämmelserna i förordning (EU) nr 600/2014 och de bestämmelser som har antagits vid genomförandet av detta direktiv tillfälligt eller permanent upphör och förhindra en upprepning av denna praxis eller detta uppträdande,
l)
vidta varje slag av åtgärd för att se till att värdepappersföretag, reglerade marknader och andra personer som omfattas av detta direktiv eller förordning (EU) 600/2014 fortsätter att följa rättsliga krav,
m)
kräva att handeln med ett finansiellt instrument tillfälligt stoppas,
n)
kräva att ett finansiellt instrument ska avföras från handel, oberoende av om det omsätts på en reglerad marknad eller enligt andra handelsarrangemang,
o)
begära att en person vidtar åtgärder för att minska storleken på en position eller exponering,
p)
begränsa möjligheten för en person att ingå ett råvaruderivat, inbegripet genom att införa gränser för storleken på en position som en person kan inneha vid alla tidpunkter i enlighet med artikel 57 i detta direktiv,
q)
utfärda offentliga underrättelser,
r)
i den mån det är tillåtet enligt nationell rätt, kräva in befintliga uppgifter om tele- och datatrafik som innehas av en teleoperatör, om det finns rimliga misstankar om överträdelse och om dessa uppgifter kan vara relevanta för en utredning av överträdelser av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014,
s)
stoppa marknadsföringen eller försäljningen av investeringsprodukter eller strukturerade insättningar då villkoren i artiklarna 40, 41 eller 42 i förordning (EU) nr 600/2014 är uppfyllda,
t)
stoppa marknadsföringen eller försäljningen av finansiella instrument eller strukturerade insättningar då värdepappersföretaget inte har utvecklat eller tillämpat en effektiv produktgodkännandeprocess eller på annat sätt underlåtit att uppfylla artikel 16.3 i detta direktiv,
u)
kräva att en fysisk person avsätts från styrelsen i ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör.
Medlemsstaterna ska senast den 3 juli 2016 underrätta kommissionen och Esma om de lagar och andra författningar som införlivar punkterna 1 och 2. De ska utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen och Esma om eventuella ändringar av reglerna.
Medlemsstaterna ska se till att det finns mekanismer på plats som säkerställer att ersättning kan betalas ut eller annan avhjälpande åtgärd kan vidtas i enlighet med nationell rätt för en finansiell förlust eller annan skada till följd av en överträdelse av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014.
Artikel 70
Sanktioner vid överträdelser
1. Utan att det påverkar behöriga myndigheters tillsynsbefogenheter, inbegripet utredningsbefogenheter och befogenheter att införa korrigerande åtgärder i enlighet med artikel 69 och medlemsstaternas rätt att föreskriva och förelägga straffrättsliga påföljder, ska medlemsstaterna fastställa regler om och sörja för att deras behöriga myndigheter kan påföra administrativa sanktioner och andra åtgärder som ska tillämpas vid överträdelser av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 och de nationella bestämmelser som har antagits vid genomförandet av detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014, och vidta alla åtgärder som krävs för att se till att de tillämpas. Sådana sanktioner och åtgärder ska vara effektiva, proportionella och avskräckande och ska tillämpas vid överträdelser även i de fall det inte specifikt hänvisas till dem i punkterna 3, 4 och 5.
Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa några regler om administrativa sanktioner för överträdelser som är föremål för straffrättsliga påföljder enligt nationell rätt. När medlemsstaterna så beslutar ska de underrätta informera kommissionen om de relevanta straffrättsliga bestämmelserna.
Medlemsstaterna ska senast den 3 juli 2016 underrätta kommissionen och Esma om de lagar och andra författningar som införlivar denna artikel, inbegripet alla relevanta straffrättsliga bestämmelser. Medlemsstaterna ska utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen och Esma om alla senare ändringar av reglerna.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att - om värdepappersföretag, marknadsoperatörer, leverantörer av datarapporteringstjänster, kreditinstitut när det gäller investeringstjänster eller investeringsverksamhet samt sidotjänster och tredjelandsföretags filialer omfattas av skyldigheter i händelse av en överträdelse - sanktioner och åtgärder kan tillämpas i enlighet med villkoren i nationell rätt på områden som inte harmoniseras genom detta direktiv, på medlemmarna i värdepappersföretagens och marknadsoperatörernas ledningsorgan, och på alla andra fysiska eller juridiska personer som enligt nationell rätt är ansvariga för en överträdelse.
3. Medlemsstaterna ska se till att åtminstone en överträdelse av följande bestämmelser i detta direktiv eller i förordning (EU) nr 600/2014 betraktas som en överträdelse av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014.
a)
med avseende på detta direktiv:
i)
artikel 8 b,
ii)
artikel 9.1- 9.6,
iii)
artikel 11.1 och 11.3,
iv)
artikel 16.1-16.11,
v)
artikel 17.1-17.6,
vi)
artikel 18.1-18.9 och artikel 18.10 första meningen,
vii)
artiklarna 19 och 20,
viii)
artikel 21.1,
ix)
artikel 23.1, 23.2 och 23.3,
x)
artikel 24.1-24.5 och 24.7-24.10 och artikel 24.11 första och andra stycket,
xi)
artikel 25.1-25.6,
xii)
artikel 26.1 andra meningen och artikel 26.2 och 26.3,
xiii)
artikel 27.1-27.8,
xiv)
artikel 28.1 och 28.2,
xv)
artikel 29.2 första stycket, artikel 29.2 tredje stycket, artikel 29.3 första meningen, artikel 29.4 första stycket och artikel 29.5,
xvi)
artikel 30.1 andra stycket och artikel 30.3 andra stycket första meningen,
xvii)
artikel 31.1, artikel 31.2 första stycket och artikel 31.3
xviii)
artikel 32.1, artikel 32.2 första, andra och fjärde stycket,
xix)
artikel 33.3,
xx)
artikel 34.2, artikel 34.4 första meningen, artikel 34.5 första meningen, artikel 34.7 första meningen,
xxi)
artikel 35.2, artikel 35.7 första stycket, artikel 35.10 första meningen,
xxii)
artikel 36.1,
xxiii)
artikel 37.1 första stycket och andra stycket första meningen och artikel 37.2 första stycket,
xxiv)
artikel 44.1 fjärde stycket, artikel 44.2 första meningen, artikel 44.3 första stycket och artikel 44.5 b,
xxv)
artikel 45.1-45.6 och 45.8,
xxvi)
artikel 46.1, artikel 46.2 a och b,
xxvii)
artikel 47,
xxviii)
artikel 48.1-48.11,
xxix)
artikel 49.1,
xxx)
artikel 50.1
xxxi)
artikel 51.1-51.4 och artikel 51.5 andra meningen,
xxxii)
artikel 52.1, artikel 52.2 första, andra och femte stycket,
xxxiii)
artikel 53.1. 53.2 och 53.3, och artikel 53.6 andra stycket första meningen, artikel 53.7,
xxxiv)
artikel 54.1, artikel 54.2 första stycket och artikel 54.3,
xxxv)
artikel 57.1 och 57.2, artikel 57.8 och artikel 57.10 första stycket,
xxxvi)
artikel 58.1-58.4,
xxxvii)
artikel 63.1, 63.3 och 63.4,
xxxviii)
artikel 64.1-64.5,
xxxix)
artikel 65.1-65.5,
xxxx)
artikel 66.1-66.4 och
b)
med avseende på förordning (EU) nr 600/2014:
i)
artikel 3.1 och 3.3,
ii)
artikel 4.3 första stycket,
iii)
artikel 6,
iv)
artikel 7.1 tredje stycket första meningen,
v)
artikel 8.1, 8.3 och 8.4,
vi)
artikel 10,
vii)
artikel 11.1 tredje stycket första meningen och artikel 11.3 tredje stycket,
viii)
artikel 12.1,
ix)
artikel 13.1,
x)
artikel 14.1 och 14.2 första meningen och artikel 14.3 andra, tredje och fjärde meningen,
xi)
artikel 15.1 första stycket och andra stycket första och tredje meningen, artikel 15.2 och artikel 15.4 andra meningen,
xii)
artikel 17.1 andra meningen,
xiii)
artikel 18.1 och 18.2, artikel 18.4 första meningen, artikel 18.5 första meningen, artikel 18.6 första stycket, artikel 18.8 och 18.9,
xiv)
artikel 20.1 och artikel 20.2 första meningen,
xv)
artikel 21.1, 21.2 och 21.3,
xvi)
artikel 22.2,
xvii)
artikel 23.1 och 23.2,
xviii)
artikel 25.1 och 25.2,
xix)
artikel 26.1 första stycket, artikel 26.2-26.5, artikel 26.6 första stycket, artikel 26.7 första till femte och åttonde stycket,
xx)
artikel 27.1
xxi)
artikel 28.1 och artikel 28.2 första stycket,
xxii)
artikel 29.1 och 29.2,
xxiii)
artikel 30.1,
xxiv)
artikel 31.2 och 31.3,
xxv)
artikel 35.1, 35.2 och 35.3,
xxvi)
artikel 36.1, 36.2 och 36.3,
xxvii)
artikel 37.1 och 37.3,
xxviii)
artiklarna 40, 41 och 42.
4. Att tillhandahålla investeringstjänster eller att utföra investeringsverksamhet utan den auktorisation eller det godkännande som krävs i enlighet med följande bestämmelser i detta direktiv eller i förordning (EU) nr 600/2014 ska också betraktas som en överträdelse av detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014:
a)
Artiklarna 5 eller 6.2 eller 34, 35, 39, 44 eller 59 i detta direktiv eller.
b)
Artikel 7.1 tredje meningen eller artikel 11.1 i förordning (EU) nr 600/2014.
5. Underlåtenhet att samarbeta eller uppfylla sina skyldigheter i samband med en utredning, inspektion eller begäran som omfattas av artikel 69 ska också betraktas som en överträdelse av detta direktiv.
6. I fall av överträdelser som avses i punkterna 3, 4 och 5 ska medlemsstaterna i enlighet med nationell rätt se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att vidta och besluta åtminstone följande administrativa sanktioner och åtgärder:
a)
En offentlig förklaring som anger den berörda fysiska eller juridiska personen och typen av överträdelse i enlighet med artikel 71.
b)
Ett föreläggande enligt vilken det krävs att den fysiska eller juridiska personen upphör med sitt agerande och inte upprepar detta agerande.
c)
I fråga om ett värdepappersföretag, en marknadsoperatör som auktoriserats att driva en MTF-plattform eller OTF-plattform, en reglerad marknad, ett APA, en CTP och en ARM, tillfällig indragning eller återkallelse av företagets auktorisation enligt artiklarna 8, 43 och 65.
d)
Ett tillfälligt eller, vid upprepade allvarliga överträdelser, ett permanent förbud för en medlem av värdepappersföretagets ledningsorgan eller någon annan fysisk person som hålls ansvarig att utöva uppdrag i ledningsorganet i värdepappersföretag.
e)
Ett tillfälligt förbud för ett värdepappersföretag att vara medlem av eller deltagare på reglerade marknader eller MTF-plattformar eller kund hos OTF-plattformar.
f)
I fråga om en juridisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter på minst 5 000 000 EUR eller i medlemsstater vars valuta inte är euro, det motsvarande beloppet i den nationella valutan den 2 juli 2014, eller upp till 10 % av den juridiska personens totala årsomsättning enligt den senaste tillgängliga redovisning som har godkänts av ledningsorganet. Om den juridiska personen är ett moderföretag eller ett dotterföretag till det moderföretag som måste upprätta en koncernredovisning i enlighet med direktiv 2013/34/EU, ska den relevanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättning eller motsvarande typ av inkomst i enlighet med relevanta redovisningsrättsakter enligt den senaste tillgängliga sammanställda redovisning som har godkänts av ledningsorganet för det yttersta moderföretaget till företaget.
g)
I fråga om en fysisk person, maximala administrativa avgifter på minst 5 000 000 EUR eller, i medlemsstater vars valuta inte är euro, motsvarande värde i nationell valuta den 2 juli 2014.
h)
Maximala administrativa avgifter på åtminstone två gånger beloppet för den fördel som erhållits genom överträdelsen, om denna fördel kan fastställas, även om detta belopp överstiger maxbeloppen i leden f och g.
7. Medlemsstaterna får ge behöriga myndigheter befogenhet att påföra andra typer av sanktioner utöver dem som avses i punkt 6, eller att förelägga sanktioner som överskrider de belopp som avses i punkt 6 f, g och h.
Artikel 71
Offentliggörande av beslut
1. Medlemsstaterna ska föreskriva att de behöriga myndigheterna ska offentliggöra varje beslut om administrativa sanktioner eller åtgärder för överträdelser av förordning (EU) nr 600/2014 eller av de nationella bestämmelser som har antagits vid genomförandet av detta direktiv på deras officiella webbplatser utan onödigt dröjsmål efter det att den person som har påförts en sanktion har underrättats om det beslutet. Offentliggörandet ska innehålla åtminstone information om överträdelsens typ och art och om vilka personer som är ansvariga. Den skyldigheten gäller inte beslut om införande av åtgärder av utredningskaraktär.
Om den behöriga myndigheten anser att offentliggörandet av identiteten av de juridiska personer som är föremål för beslutet eller av en fysisk persons personuppgifter, skulle vara oproportionerligt efter en bedömning från fall till fall av proportionaliteten i offentliggörandet av sådana uppgifter, eller om sådant offentliggörande skulle äventyra finansmarknadernas stabilitet, eller en pågående utredning, ska medlemsstaterna säkerställa att de behöriga myndigheterna antingen
a)
skjuter upp offentliggörandet av beslutet om påförande av sanktionen eller åtgärden tills anledningen till att inte offentliggöra den upphör att gälla,
b)
offentliggör beslutet om att påföra sanktionen eller åtgärden på anonym grund i enlighet med nationell rätt, om sådant anonymt offentliggörande säkerställer ett effektivt skydd av de berörda personuppgifterna,
c)
inte alls offentliggör beslutet att påföra en sanktion eller åtgärd om de alternativ som anges i leden a och b inte anses tillräckliga för att säkerställa
i)
att finansiella marknaders stabilitet inte skulle äventyras,
ii)
att offentliggörandet av dessa beslut är oproportionerligt med hänsyn till åtgärder som bedöms vara av mindre betydelse.
Vid ett beslut om att offentliggöra en sanktion eller åtgärd på anonym grund får offentliggörandet av de relevanta uppgifterna skjutas upp under en rimlig tidsperiod, om det antas att anledningen till det anonyma offentliggörandet kommer att upphöra att gälla under denna tidsperiod.
2. Vid överklagande av beslutet om att påföra en sanktion eller åtgärd inför relevanta rättsliga eller andra myndigheter, ska de behöriga myndigheterna på sin officiella webbplats omedelbart även offentliggöra information om detta och all senare information om resultatet av ett sådant överklagande. Dessutom ska alla beslut om ogiltigförklarande av ett tidigare beslut att påföra en sanktion eller åtgärd offentliggöras.
3. De behöriga myndigheterna ska säkerställa att alla offentliggöranden som görs i enlighet med denna artikel ska finnas kvar på deras officiella webbplats i minst fem år efter offentliggörandet. Personuppgifter i detta offentliggörande ska endast finnas på den behöriga myndighetens webbplats så länge detta krävs enligt gällande regler för uppgiftsskydd.
Behöriga myndigheter ska informera Esma om alla administrativa sanktioner som men som inte offentliggjorts i enlighet med punkt 1 c, inbegripet överklaganden av dessa och utgången av de överklagandena. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna får information och den slutliga domen när straffrättsliga påföljder påförts och att de lämnar den informationen till Esma. Esma ska upprätthålla en central databas över sanktioner som rapporterats till Esma med informationsutbyte mellan de behöriga myndigheterna som enda syfte. Databasen ska vara tillgänglig endast för behöriga myndigheter och ska uppdateras på grundval av uppgifter som lämnats av de behöriga myndigheterna.
4. Medlemsstaterna ska årligen ge Esma uppgifter i aggregerad form om alla sanktioner och åtgärder som påförts i enlighet med punkterna 1 och 2. Den skyldigheten gäller inte för åtgärder av utredningskaraktär. Esma ska offentliggöra den informationen i en årlig rapport.
Om medlemsstaterna i enlighet med artikel 70 har valt att föreskriva straffrättsliga påföljder för överträdelser av de bestämmelser som avses i den artikeln, ska deras behöriga myndigheter årligen tillhandahålla Esma anonyma uppgifter i aggregerad form om alla brottsutredningar som inletts och alla straffrättsliga påföljder som påförts. Esma ska i en årlig rapport offentliggöra uppgifter om påförda straffrättsliga påföljder.
5. Om den behöriga myndigheten har offentliggjort en administrativ åtgärd, sanktion eller straffrättslig påföljd ska den samtidigt informera Esma om detta.
6. Om den offentliggjorda straffrättsliga påföljden eller administrativa sanktionen gäller ett värdepappersföretag, en marknadsoperatör, en leverantör av datarapporteringstjänster, ett kreditinstitut i samband med investeringstjänster och investeringsverksamhet eller sidotjänster eller en filial till ett tredjelandsföretag, som auktoriserats i enlighet med detta direktiv, ska Esma lägga till en hänvisning till den offentliggjorda sanktionen i det relevanta registret.
7. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i fråga om förfarandena och formerna för överlämnande av information enligt denna artikel.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 72
Utövande av tillsyns befogenheter och befogenheter att påföra sanktioner
1. De behöriga myndigheterna ska utöva alla tillsynsbefogenheter, inbegripet utredningsbefogenheter och befogenheter att besluta om åtgärder, som avses i artikel 69, och de befogenheter att påföra sanktioner som avses i artikel 70, i enlighet med deras nationella rättsliga ramar
a)
direkt,
b)
i samarbete med andra myndigheter,
c)
på eget ansvar genom delegering till enheter till vilka uppgifter har delegerats enligt artikel 67.2, eller
d)
genom ansökan hos de behöriga rättsliga myndigheterna.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna, när de fastställer typ och nivå på en administrativ sanktion eller åtgärd som har påförts vid utövande av de befogenheter att påföra sanktioner som avses i artikel 70, beaktar alla relevanta omständigheter, bland annat följande, där så är lämpligt:
a)
Överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet.
b)
Graden av ansvar hos den fysiska eller juridiska person som gjort sig skyldig till överträdelsen.
c)
Den fysiska eller juridiska personens finansiella ställning, som den indikeras i synnerhet genom den ansvariga juridiska personens totala omsättning eller den ansvariga fysiska personens årsinkomst och nettotillgångar.
d)
Omfattningen av erhållna vinster eller förluster som undvikits av den ansvariga fysiska eller juridiska personen, i den mån de kan bestämmas.
e)
Förluster för tredjeparter orsakade av överträdelsen, i den mån de kan fastställas.
f)
Viljan hos den ansvariga fysiska eller juridiska person att samarbeta med den behöriga myndigheten, utan att det påverkar behovet av att säkerställa återbetalning av den vinst som personen gjort eller de förluster som denne undvikit.
g)
Tidigare överträdelser av den ansvariga fysiska eller juridiska personen.
De behöriga myndigheterna får beakta fler faktorer än dem som avses i första stycket när de fastställer typ och nivå på administrativa sanktioner och åtgärder.
Artikel 73
Rapportering av överträdelser
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att behöriga myndigheter etablerar effektiva mekanismer för att möjliggöra rapportering av potentiella eller faktiska överträdelser av bestämmelserna i förordning (EU) nr 600/2014 och nationella bestämmelser som antagits vid genomförandet av detta direktiv till de behöriga myndigheterna.
Bland de mekanismer som avses i första stycket ska åtminstone omfatta följande:
a)
Särskilda förfaranden för mottagande av rapporter om potentiella eller faktiska överträdelser och uppföljning av dem, inbegripet inrättande av säkra kommunikationskanaler för sådana rapporter.
b)
Lämpligt skydd av anställda vid finansiella institut som rapporterar överträdelser som begåtts inom finansinstitutet mot åtminstone repressalier, diskriminering och andra former av missgynnande behandling.
c)
Identitetsskydd för både den person som anmäler överträdelser och den fysiska person som anklagas för att vara ansvarig för en överträdelse i alla skeden av förfarandet, såvida det enligt nationella rätt inte krävs att informationen röjs i samband med ytterligare utredning eller efterföljande rättsliga förfaranden.
2. Medlemsstaterna ska kräva att värdepappersföretag, marknadsoperatörer, leverantörer av datarapporteringstjänster, kreditinstitut i samband med investeringstjänster eller investeringsverksamhet och sidotjänster samt tredjelandsföretags filialer har inrättat lämpliga förfaranden för att deras anställda ska kunna anmäla potentiella eller faktiska överträdelser internt genom en särskild, oberoende och autonom kanal.
Artikel 74
Rätt att överklaga
1. Medlemsstaterna ska se till att alla beslut som fattats i enlighet med bestämmelserna i förordning (EU) nr 600/2014 eller med stöd av lagar och andra författningar som har antagits i enlighet med detta direktiv är väl underbyggda och kan överklagas i domstol. Rätt att överklaga i domstol ska även finnas i det fall att beslut om auktorisation inte har fattats inom sex månader efter det att en ansökan som innehåller alla begärda uppgifter har lämnats in.
2. Medlemsstaterna ska föreskriva att ett eller flera av följande organ, enligt vad som fastställs i nationell rätt, i konsumenternas intresse och enligt nationell rätt, också ska kunna vidta åtgärder vid domstol eller behörig administrativ myndighet för att säkerställa att förordning (EU) nr 600/2014 och de nationella bestämmelserna som antagits vid genomförandet av detta direktiv tillämpas:
a)
Offentliga organ eller deras företrädare.
b)
Konsumentorganisationer som har ett legitimt intresse av att skydda konsumenterna.
c)
Yrkesorganisationer som har ett legitimt intresse av att agera för att skydda sina medlemmar.
Artikel 75
System för konsumenters klagomål utanför domstol
1. Medlemsstaterna ska, där så är lämpligt genom att använda befintliga organ, säkerställa upprättandet av effektiva och ändamålsenliga klagomåls- och tvistlösningsförfaranden utanför domstol för konsumenttvister rörande värdepappersföretags tillhandahållande av investerings- och sidotjänster. Medlemsstaterna ska vidare säkerställa att alla värdepappersföretag ansluts till ett eller flera sådana organ som handlägger sådana klagomåls- och tvistlösningsförfaranden.
2. Medlemsstaterna ska se till att dessa organ samarbetar aktivt med sina motparter i andra medlemsstater för att lösa gränsöverskridande tvister.
3. De behöriga myndigheterna ska underrätta Esma om de klagomåls- och tvistlösningsförfaranden enligt punkt 1 som finns tillgängliga inom deras jurisdiktion.
Esma ska offentliggöra och uppdatera en förteckning över samtliga system utanför domstol på sin webbplats.
Artikel 76
Tystnadsplikt
1. Medlemsstaterna ska föreskriva att de behöriga myndigheterna, alla personer som arbetar, eller har arbetat, för de behöriga myndigheter eller organ som tilldelats uppgifter enligt artikel 67.2 samt de revisorer och sakkunniga som har anlitats av de behöriga myndigheterna är bundna av tystnadsplikt. Utan att det påverkar krav i nationella straffrättsliga eller skatterättsliga bestämmelser eller övriga bestämmelser i detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014, får de inte röja konfidentiell information som de fått i tjänsten, utom i sammandrag eller i sammanställning som omöjliggör identifikation av enskilda värdepappersföretag, marknadsoperatörer, reglerade marknader eller någon annan person.
2. Om ett värdepappersföretag, marknadsoperatör eller reglerad marknad har försatts i konkurs eller tvångslikviderats, får konfidentiell information, om uppgifterna inte rör tredjepart, röjas i tvistemål eller handelsmål om det är nödvändigt för att kunna driva målet.
3. De behöriga myndigheter, organ eller andra fysiska eller juridiska personer utom behöriga myndigheter som mottar konfidentiell information enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 får, utan att det påverkar krav i nationella straffrättsliga eller skatterättsliga bestämmelser, använda denna information, såvitt gäller de behöriga myndigheterna, enbart för utförandet av sina uppgifter och utövandet av sina befogenheter inom räckvidden för detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014, eller såvitt gäller andra myndigheter, organ eller fysiska eller juridiska personer, för det ändamål för vilket sådan information lämnades till dem och/eller inom ramen för administrativa eller rättsliga förfaranden som har ett samband med utövandet av de befogenheterna. Om den behöriga myndighet eller annan myndighet, organ eller person som överlämnar uppgifterna ger sitt samtycke, får den mottagande myndigheten emellertid använda dem i andra syften.
4. Bestämmelserna om tystnadsplikt i denna artikel ska gälla för allt mottagande, utbyte eller förmedling av konfidentiell information i enlighet med detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014. Den här artikeln ska emellertid inte hindra att de behöriga myndigheterna utbyter eller förmedlar konfidentiell information i enlighet med detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014, och andra direktiv eller förordningar som är tillämpliga på värdepappersföretag, kreditinstitut, pensionsfonder, fondföretag, AIF-fonder, försäkrings- och återförsäkringsförmedlare, försäkringsföretag, reglerade marknader eller marknadsoperatörer, centrala motparter, värdepapperscentraler eller annars med medgivande av den behöriga myndighet eller annan myndighet eller ett organ eller en fysisk eller juridisk person som meddelade informationen.
5. Denna artikel ska inte hindra de behöriga myndigheterna från att i enlighet med nationell rätt utbyta eller förmedla konfidentiell information som inte har mottagits från en annan medlemsstats behöriga myndighet.
Artikel 77
Förhållandet till revisorer
1. Medlemsstaterna ska åtminstone föreskriva att varje person som är auktoriserad i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG (49) och som i ett värdepappersföretag, en reglerad marknad eller en leverantör av datarapporteringstjänster utför det uppdrag som beskrivs i artikel 34 i direktiv 2013/34/EU eller artikel 73 i direktiv 2009/65/EG eller varje annat uppdrag som föreskrivs i lag, ska vara skyldig att omgående underrätta de behöriga myndigheterna om alla uppgifter eller beslut som rör det företag som han eller hon har fått kännedom om under sitt arbete och som kan
a)
utgöra en påtaglig överträdelse av lagar och andra författningar som reglerar villkoren för auktorisation eller som särskilt reglerar värdepappersföretagens verksamhet,
b)
påverka värdepappersföretagets fortsatta verksamhet,
c)
leda till att räkenskaperna inte godkänns eller till att reservationer framställs.
Denna person ska också vara skyldig att rapportera alla uppgifter och beslut som rör ett företag som har nära förbindelser med det värdepappersföretag inom vilket vederbörande utför sitt uppdrag, vilka han eller hon har fått kännedom om under fullgörandet av en av de uppgifter som avses i första stycket.
2. Personer som auktoriserats i den mening som avses i direktiv 2006/43/EG, och som i god tro rapporterar sådana uppgifter eller beslut som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna, ska inte ställas till något som helst ansvar och avslöjandet ska inte heller utgöra en överträdelse av eventuella restriktioner i avtal eller lagstiftning för röjande av uppgifter.
Artikel 78
Uppgiftsskydd
Behandlingen av personuppgifter som har samlats in vid eller för utövandet av tillsynsbefogenheter, inbegripet utredningsbefogenheter, i enlighet med det här direktivet ska ske i enlighet med nationell rätt för genomförande av direktiv 95/46/EG och i förekommande fall med förordning (EG) nr 45/2001.
KAPITEL II
Samarbete mellan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och med Esma
Artikel 79
Skyldighet att samarbeta
1. Behöriga myndigheter från skilda medlemsstater ska samarbeta med varandra när det är nödvändigt för att de under utövandet av sina befogenheter enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 eller nationell rätt ska kunna utföra sina uppdrag enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014.
Om medlemsstaterna i enlighet med artikel 70 har valt att föreskriva straffrättsliga påföljder för överträdelser av de bestämmelser som aves i den artikeln, ska de se till att lämpliga åtgärder vidtagits så att de behöriga myndigheterna har alla nödvändiga befogenheter att upprätthålla kontakter med rättsliga myndigheter inom sin jurisdiktion för att få särskild information om brottsutredningar eller förfaranden som inletts på grund av eventuella överträdelser av detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 och vidarebefordra samma information till andra behöriga myndigheter och Esma så att de kan uppfylla sin skyldighet att samarbeta med varandra och Esma i enlighet med detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014.
De behöriga myndigheterna ska bistå behöriga myndigheter i de andra medlemsstaterna. De ska särskilt utbyta information och samarbeta i utrednings- eller tillsynsverksamhet.
De behöriga myndigheterna får även samarbeta med behöriga myndigheter i andra medlemsstater för att underlätta indrivning av sanktionsavgifter.
För att underlätta och påskynda samarbetet, särskilt utbytet av information, ska medlemsstaterna utse en enda behörig myndighet som kontaktpunkt vad gäller detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen, Esma och de andra medlemsstaterna namnen på de myndigheter som har utsetts att motta förfrågningar om utbyte av information eller samarbete enligt denna punkt. Esma ska offentliggöra en förteckning över dessa myndigheter på sin webbplats och fortlöpande uppdatera den.
2. När en handelsplats som har etablerat sig i en värdmedlemsstat, med beaktande av situationen på värdmedlemsstatens värdepappersmarknad, har kommit att få väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas sätt att fungera och skyddet av investerarna i värdmedlemsstaten, ska hem- och värdmedlemsstatens för handelsplatsen behöriga myndigheter upprätta samarbetsformer som står i proportion till detta förhållande.
3. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga administrativa och organisatoriska åtgärder för att underlätta det bistånd som föreskrivs i punkt 1.
De behöriga myndigheterna får i samarbetet använda sina befogenheter även då det uppförande som utreds inte utgör en överträdelse av gällande bestämmelser i medlemsstaten i fråga.
4. Om en behörig myndighet har goda skäl att misstänka att enheter som inte står under dess överinseende har utfört handlingar i en annan medlemsstat som strider mot detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 ska den anmäla detta på ett så tydligt sätt som möjligt till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten och till Esma. Den underrättade behöriga myndigheten ska vidta lämpliga åtgärder. Den ska underrätta den behöriga myndighet som lämnat anmälan och Esma om resultatet av åtgärden och, i den mån det är möjligt, om hur ärendet utvecklas i stort. Denna punkt ska inte påverka befogenheterna för den behöriga myndighet som har lämnat underrättelsen.
5. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1 och 4 ska behöriga myndigheter meddela Esma och andra behöriga myndigheter detaljerade uppgifter om
a)
varje begäran om att reducera storleken på en position eller en exponering i enlighet med artikel 69.2 o,
b)
eventuella begränsningar av personers möjligheter att investera i ett råvaruderivat enligt artikel 69.2 p.
Meddelandet ska innehålla, där det är relevant, detaljerade uppgifter om ett krav eller en begäran i enlighet med artikel 69.2 j, inbegripet identitetsuppgifter om den eller de personer till vilka begäran riktades och skälen till detta, samt omfattningen av de gränser som införts i enlighet med artikel 69.2 p inklusive den berörda personen, tillämpliga finansiella instrument, eventuella begränsningar av storleken på de positioner som en person kan inneha vid alla tidpunkter, eventuella undantag från detta som beviljats i enlighet med artikel 57, och skälen till detta.
Meddelandena ska lämnas senast 24 timmar innan åtgärderna eller bestämmelserna är avsedda att träda i kraft. Under exceptionella omständigheter får en behörig myndighet lämna meddelandet mindre än 24 timmar innan åtgärden ska träda i kraft om det inte är möjligt att ge 24 timmars varsel.
En behörig myndighet i en medlemsstat som mottar ett meddelande enligt denna punkt får vidta åtgärder enligt artikel 69.2 o eller p om den anser att åtgärden är nödvändig för att uppnå den andra behöriga myndighetens mål. Den behöriga myndigheten ska också ge varsel i enlighet med denna punkt om den planerar att vidta åtgärder.
Om en åtgärd som beskrivs i led a eller b i första stycket i denna punkt avser energiprodukter som handlas på grossistmarknaden ska den behöriga myndigheten också meddela byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer), vilken inrättades i enlighet med förordning (EG) nr 713/2009.
6. När det gäller utsläppsrätter ska behöriga myndigheter samarbeta med offentliga organ som har behörighet för tillsyn över spotmarknader och auktionsmarknader och med behöriga myndigheter, registerförvaltare och andra offentliga organ som har som uppdrag att utöva tillsyn av efterlevnad enligt direktiv 2003/87/EG i syfte att säkerställa att de kan skaffa en samlad överblick över marknader för utsläppsrätter.
7. När det gäller jordbruksråvaruderivat, ska de behöriga myndigheterna rapportera till och samarbeta med de offentliga organ som är ansvariga för tillsyn, förvaltning och reglering av fysiska jordbruksmarknader enligt förordning (EU) nr 1308/2013.
8. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 som fastställer de kriterier enligt vilka en handelsplats verksamhet i en värdmedlemsstat kan anses vara av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas sätt att fungera och för skyddet av investerarna i den värdmedlemsstaten.
9. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för de samarbetsformer som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 80
Samarbete mellan behöriga myndigheter i tillsynsverksamhet, för kontroller på plats eller utredningar
1. Den behöriga myndigheten i en medlemsstat får begära att den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat samarbetar beträffande tillsynsverksamhet, eller i samband med en kontroll på plats eller en utredning. När det rör sig om värdepappersföretag som är fjärrmedlemmar eller fjärrdeltagare på en reglerad marknad, får den behöriga myndigheten för den reglerade marknaden välja att vända sig direkt till dessa, varvid den vederbörligen ska informera den i hemmedlemsstaten behöriga myndigheten för denna fjärrmedlem eller fjärrdeltagare.
I det fall en behörig myndighet får en begäran om en kontroll på plats eller en utredning ska den, inom ramen för sina befogenheter
a)
själva utföra kontrollerna eller utredningarna,
b)
ge de myndigheter som har begärt kontrollerna eller utredningarna tillstånd att utföra dem,
c)
ge revisorer eller sakkunniga tillstånd att utföra kontrollerna eller utredningarna.
2. I syfte att uppnå samstämmighet i tillsynspraxis får Esma delta i tillsynskollegiernas verksamhet, inbegripet kontroller eller utredningar på plats som genomförs gemensamt av två eller fler behöriga myndigheter i enlighet med artikel 21 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att specificera de uppgifter som ska utbytas mellan behöriga myndigheter när de deltar i samarbete avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 3 juli 2015.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för behöriga myndigheter när de ska samarbeta avseende tillsynsverksamhet, kontroller på plats och vid utredningar.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 81
Informationsutbyte
1. De behöriga myndigheter som i överensstämmelse med artikel 79.1 i detta direktiv har utsetts till kontaktpunkter vad gäller detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 ska omedelbart förse varandra med de upplysningar som erfordras för att de, i egenskap av behöriga myndigheter som utsetts i enlighet med artikel 67.1 i detta direktiv, ska kunna utföra sina uppgifter i överensstämmelse med de bestämmelser som har antagits enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014.
De behöriga myndigheter som utbyter information med andra behöriga myndigheter enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014 får samtidigt med meddelandet ange att sådan information inte får röjas utan deras uttryckliga samtycke, och då endast i det syfte till vilket den myndighet som tillhandahöll informationen har givit sitt samtycke.
2. De behöriga myndigheter som har utsetts till kontaktpunkter i enlighet med artikel 79.1 får vidarebefordra sådan information som mottagits i enlighet med punkt 1 i den här artikeln och artiklarna 77 och 88 till sådana myndigheter som avses i artikel 67.1. De får inte vidarebefordra informationen till andra organ eller fysiska eller juridiska personer utan uttryckligt samtycke från de behöriga myndigheter som har överlämnat informationen och endast för de ändamål för vilka dessa myndigheter gav sitt samtycke, med undantag för vederbörligen motiverade fall. I detta sist nämnda fall ska kontaktpunkten omedelbart underrätta den kontaktpunkt som överlämnat informationen.
3. De myndigheter som avses i artikel 71 och andra organ eller fysiska eller juridiska personer som mottar konfidentiell information enligt punkt 1 i den här artikeln, eller i enlighet med artiklarna 77 och 88, får endast använda dem för att genomföra sina uppgifter, bland annat i följande fall:
a)
För att kontrollera att villkoren för att värdepappersföretag ska få starta verksamhet är uppfyllda och för att underlätta koncernbaserad eller icke koncernbaserad övervakning av sådan verksamhet, särskilt med avseende på kapitalkrav enligt direktiv 2013/36/EU, förfaranden för administration och redovisning samt mekanismer för internkontroll.
b)
För att övervaka att handelsplatserna fungerar väl.
c)
För att besluta om sanktioner.
d)
Vid administrativa överklaganden av beslut som fattats av de behöriga myndigheterna.
e)
Vid domstolsförfaranden som har inletts enligt artikel 74.
f)
Inom ramen för det system för investerares klagomål utanför domstol som föreskrivs i artikel 75.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för utbyte av information.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
5. Varken den här artikeln, artikel 76 eller 88 ska hindra en behörig myndighet från att till Esma, Europeiska systemrisknämnden, centralbankerna, ECBS och ECB i deras egenskap av monetära myndigheter och, där så är lämpligt, till andra offentliga myndigheter med ansvar för att övervaka betalnings- och avvecklingssystem överlämna konfidentiella uppgifter som ska användas för att de ska kunna fullgöra sina verksamhetsuppgifter. Dessa myndigheter eller organ ska inte heller hindras från att meddela de behöriga myndigheterna de uppgifter dessa eventuellt behöver för att utföra sina verksamhetsuppgifter enligt detta direktiv eller förordning (EU) nr 600/2014.
Artikel 82
Bindande medling
1. De behöriga myndigheterna får till Esma hänskjuta situationer där en begäran enligt ett av följande led har avslagits eller inte lett till åtgärder inom rimlig tid, nämligen
a)
en begäran om att utföra tillsynsverksamhet, en kontroll på plats eller en utredning enligt artikel 80, eller
b)
en begäran om att utbyta uppgifter enligt artikel 81,
2. I de situationer som avses i punkt 1 får Esma agera i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010, utan att det påverkar vare sig de möjligheter att vägra att tillmötesgå en begäran om uppgifter som anges i artikel 83 i detta direktiv eller Esmas möjligheter att handla i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 83
Vägran att samarbeta
En behörig myndighet får vägra att tillmötesgå en begäran om samarbete vid genomförandet av en utredning, kontroll på plats eller tillsynsverksamhet enligt artikel 84 eller att utbyta information enligt artikel 81 endast om
a)
rättsliga förfaranden i fråga om samma gärningar och personer redan har inletts inför myndigheterna i den aktuella medlemsstaten,
b)
ett slutligt avgörande redan har meddelats mot samma person för samma gärningar i den berörda medlemsstaten.
När den behöriga myndigheten har för avsikt att inte tillmötesgå en sådan begäran ska denna underrätta den behöriga myndighet som lämnat begäran och Esma om detta och lämna så fullständiga uppgifter som möjligt.
Artikel 84
Samråd före beviljande av auktorisation
1. Samråd ska ske med de behöriga myndigheterna i den andra berörda medlemsstaten före beviljande av auktorisation till ett värdepappersföretag som är något av följande:
a)
Ett dotterföretag till ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör eller ett kreditinstitut som auktoriserats i en annan medlemsstat.
b)
Ett dotterföretag till moderföretaget till ett värdepappersföretag eller kreditinstitut som auktoriserats i en annan medlemsstat.
c)
Kontrollerat av samma fysiska eller juridiska personer som kontrollerar ett värdepappersföretag eller kreditinstitut som auktoriserats i en annan medlemsstat.
2. Samråd ska ske med de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ansvarig för tillsynen av kreditinstitut eller försäkringsföretag före beviljande av auktorisation till ett värdepappersföretag eller en marknadsoperatör som är något av följande:
a)
Ett dotterföretag till ett kreditinstitut eller försäkringsföretag som auktoriserats i unionen.
b)
Ett dotterföretag till moderföretaget till ett kreditinstitut eller försäkringsföretag som auktoriserats i unionen.
c)
Ett företag som är kontrollerat av samma fysiska eller juridiska personer som kontrollerar ett kreditinstitut eller försäkringsföretag som auktoriserats i unionen.
3. De behöriga myndigheter som avses i punkterna 1 och 2 ska särskilt samråda med varandra vid bedömningen av aktieägarnas eller medlemmarnas lämplighet, samt anseende och erfarenhet vad gäller personer som leder förvaltningen av ett annat företag inom samma koncern. De ska utbyta all den information om aktieägarnas eller medlemmarnas lämplighet, samt anseende och erfarenhet vad gäller personer som leder verksamheten, som är relevant för andra berörda behöriga myndigheter vid beviljande av auktorisation eller vid den fortlöpande bedömningen av hur villkoren för verksamheten uppfylls.
4. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för samråd med andra behöriga myndigheter före beviljande av auktorisation.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 3 januari 2016.
Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 85
Värdmedlemsstaternas befogenheter
1. Värdmedlemsstaten ska föreskriva att den behöriga myndigheten för statistiska ändamål får kräva att värdepappersföretag med filialer inom landets territorium lämnar regelbundna rapporter om filialernas verksamhet.
2. Vid fullgörandet av sina skyldigheter enligt detta direktiv ska värdmedlemsstaterna föreskriva att den behöriga myndigheten får kräva att filialer till värdepappersföretag tillhandahåller den information som behövs för övervakningen av att de följer de normer i värdlandet som är tillämpliga på dem i de fall som avses i artikel 35.8. De kraven får dock inte vara strängare än dem som samma medlemsstat ställer på etablerade företag för att kontrollera att dessa normer följs.
Artikel 86
Försiktighetsåtgärder som värdmedlemsstaten är skyldig att vidta
1. Om den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten har tydliga och påvisbara grunder för att anta att ett värdepappersföretag som är verksamt inom dess territorium enligt friheten att tillhandahålla tjänster inte uppfyller sina förpliktelser enligt de bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv, eller att ett värdepappersföretag som har en filial inom dess territorium inte uppfyller sina förpliktelser enligt bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv och enligt vilka den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten inte tilldelas befogenheter, ska den meddela dessa undersökningsresultat till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten.
Om ett värdepappersföretag fortsätter att handla på ett sätt som tydligt skadar värdmedlemsstatens investerares intressen eller leder till att marknaderna inte fungerar korrekt, trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, eller om sådana åtgärder visar sig vara otillräckliga, ska följande gälla:
a)
Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att skydda investerarna och se till att marknaderna fungerar väl; detta ska inbegripa möjligheten att hindra värdepappersföretag som bryter mot bestämmelserna från att inleda fler transaktioner inom deras territorium. Kommissionen och Esma ska utan onödigt dröjsmål informeras om sådana åtgärder.
b)
Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
2. Om en värdmedlemsstats behöriga myndigheter påvisar att ett värdepappersföretag som har en filial inom landets territorium överträder de lagar eller andra författningar som har antagits i den medlemsstaten i enlighet med de bestämmelserna i detta direktiv genom vilka landets behöriga myndigheter tilldelas befogenheter, ska de myndigheterna kräva att det berörda värdepappersföretaget upphör att bryta mot bestämmelserna.
Om det berörda värdepappersföretaget inte vidtar erforderliga åtgärder ska de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten vidta alla lämpliga åtgärder för att sörja för att det berörda värdepappersföretaget upphör att bryta mot bestämmelserna. Hemmedlemsstatens behöriga myndigheter ska underrättas om de åtgärder som vidtas.
Om värdepappersföretaget trots att värdmedlemsstaten vidtagit åtgärder fortsätter att bryta mot de bestämmelser i lagar och andra författningar som avses i första stycket och som gäller i värdmedlemsstaten, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, vidta lämpliga åtgärder för att skydda investerarna och se till att marknaderna fungerar väl. Kommissionen och Esma ska utan onödigt dröjsmål informeras om sådana åtgärder.
Dessutom får den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Om den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten för en reglerad marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform har tydliga och påvisbara grunder för att anta att denna reglerade marknad, MTF-plattform eller OTF-plattform inte uppfyller sina förpliktelser enligt de bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv, ska den meddela detta till den behöriga myndigheten i den reglerade marknadens eller MTF-plattformens eller OTF-plattformens hemmedlemsstat.
Om den reglerade marknaden eller MTF-plattformen eller OTF-plattformen fortsätter att handla på ett sätt som tydligt skadar värdmedlemsstatens investerares intressen eller leder till att marknaderna inte fungerar korrekt, trots de åtgärder som har vidtagits av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, eller om sådana åtgärder visar sig vara otillräckliga, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, vidta lämpliga åtgärder för att skydda investerarna och se till att marknaderna fungerar väl, vilket ska inbegripa möjligheten att hindra den reglerade marknaden, MTF-plattformen eller OTF-plattformen från att ge i värdmedlemsstaten etablerade fjärrmedlemmar eller fjärrdeltagare tillgång till dess funktioner. Kommissionen och Esma ska utan onödigt dröjsmål informeras om sådana åtgärder.
Dessutom får den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats genom artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Varje åtgärd enligt punkterna 1, 2 eller 3 som omfattar sanktioner för eller begränsningar av ett värdepappersföretags eller en reglerad marknads verksamhet ska vederbörligen motiveras och meddelas det berörda värdepappersföretaget eller den reglerade marknaden.
Artikel 87
Samarbete och utbyte av information med Esma
1. De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpning av detta direktiv, i enlighet med förordning (EU) nr 1095/2010.
2. De behöriga myndigheterna ska utan onödigt dröjsmål förse Esma med alla uppgifter den behöver för att utföra sina verksamhetsuppgifter enligt detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014 samt i enlighet med artiklarna 35 och 36 i förordning (EU) nr 1095/2010.
KAPITEL III
Samarbete med tredjeland
Artikel 88
Informationsutbyte med tredjeland
1. Medlemsstaterna och, i enlighet med artikel 33 i förordning (EU) nr 1095/2010, Esma, får ingå samarbetsavtal om utbyte av information med de behöriga myndigheterna i tredjeländer endast om de utlämnade uppgifterna omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som krävs enligt artikel 76. Detta utbyte av information måste vara avsett för fullgörande av de behöriga myndigheternas verksamhetsuppgifter.
En medlemsstats överföring av personuppgifter till ett tredjeland ska göras i enlighet med kapitel IV i direktiv 95/46/EG.
Esmas överföringar av personuppgifter till ett tredjeland ska göras i enlighet med artikel 9 i förordning (EU) nr 45/2001.
Medlemsstaterna och Esma får också ingå samarbetsavtal om utbyte av information med tredjeländers behöriga myndigheter, organ och fysiska eller juridiska personer som ansvarar för en eller flera av följande verksamheter:
a)
Tillsynen över kreditinstitut, andra finansiella institut, försäkringsföretag och finansiella marknader.
b)
Värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden.
c)
Lagstadgad revision av värdepappersföretags och andra finansiella instituts, kreditinstituts och försäkringsföretags räkenskaper vid fullgörandet av sina tillsynsuppgifter, eller som förvaltar ersättningssystem vid fullgörandet av sina verksamhetsuppgifter.
d)
Tillsyn över organ som är inblandade i värdepappersföretags likvidation och konkurs eller liknande förfaranden.
e)
Tillsyn över personer med uppdrag att utföra lagstadgad revision av räkenskaperna hos försäkringsföretag, kreditinstitut, värdepappersföretag och andra finansinstitut.
f)
Tillsyn över personer som är aktiva på marknader för utsläppsrätter i syfte att säkerställa en samlad överblick över finans- och spotmarknader.
g)
Tillsyn över personer som är aktiva på marknader för jordbruksråvaruderivat i syfte att säkerställa en samlad överblick över finans- och spotmarknader.
De samarbetsavtal som avses i tredje stycket får endast ingås om de utlämnade uppgifterna omfattas av garantier om tystnadsplikt som minst motsvarar dem som krävs i artikel 76. Detta utbyte av information ska vara avsett för fullgörande av dessa myndigheters och organs eller fysiska eller juridiska personers verksamhetsuppgifter. Om ett samarbetsavtal inbegriper en medlemsstats överföring av personuppgifter ska den vara förenlig med kapitel IV i direktiv 95/46/EG och med förordning (EG) nr 45/2001 om Esma är involverad i överföringen.
2. Om informationen härrör från en annan medlemsstat får de inte röjas utan uttryckligt samtycke från de behöriga myndigheter som har lämnat ut den och endast i de syften till vilka dessa myndigheter lämnat sitt samtycke. Samma bestämmelse gäller för information som lämnas av behöriga myndigheter i tredjeländer.
AVDELNING VII
DELEGERADE AKTER
Artikel 89
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 2.3, andra stycket i artikel 4.1.2, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 och 79.8 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 2 juli 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 2.3, andra stycket i artikel 4.1.2, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 och 79.8 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 2.3, andra stycket i artikel 4.1.2, artiklarna 4.2, 13.1, 16.12, 23.4, 24.13, 25.8, 27.9, 28.3, 30.5, 31.4, 32.4, 33.8, 52.4, 54.4, 58.6, 64.7, 65.7 och 79.8 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 90
Rapporter och översyn
1. Före den 3 mars 2019 ska kommissionen, efter samråd med Esma, lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om
a)
OTF-plattformars funktion, även deras specifika användande av handel genom matchad principalhandel, med beaktande av den tillsynserfarenhet som behöriga myndigheter skaffat sig, antalet OTF-plattformar som auktoriserats i unionen och deras marknadsandel, och särskilt med en undersökning av huruvida justeringar behövs av definitionen av en OTF-plattform och huruvida de finansiella instrument som omfattas av OTF-kategorin fortfarande är lämpliga,
b)
funktionen hos ordningen för tillväxtmarknader för små och medelstora företag, med beaktande av antalet MTF-plattformar som registrerats som tillväxtmarknader för små och medelstora företag, antal emittenter som är närvarande där samt relevanta handelsvolymer;
rapporten ska i synnerhet innehålla en bedömning av om tröskelvärdet i artikel 33.3 a förblir ett lämpligt minimum för att förverkliga målen för tillväxtmarknader för små och medelstora företag enligt detta direktiv,
c)
verkan av krav avseende algoritmisk handel, bland annat algoritmisk högfrekvenshandel,
d)
erfarenheterna från mekanismen för förbud mot vissa produkter eller metoder, med beaktande av antalet gånger mekanismerna har utlösts samt av deras effekter,
e)
tillämpningen av administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder, framför allt behovet av att ytterligare harmonisera de administrativa sanktioner som fastställs för överträdelser av kraven i detta direktiv och förordning (EU) nr 600/2014,
f)
verkan av tillämpningen av positionslimiter och positionsförvaltning för likviditet, marknadsmissbruk och ordnade prissättnings- och avvecklingsvillkor på marknader för råvaruderivat,
g)
prisutvecklingen för uppgifter före och efter handel från reglerade marknader, MTF-plattformar, OTF-plattformar och APA,
h)
konsekvenserna av kravet på att offentliggöra avgifter, provisioner eller monetära eller icke-monetära förmåner i förbindelse med tillhandahållandet av en investeringstjänst eller en sidotjänst till en kund i enlighet med artikel 24.9, inbegripet dess konsekvenser för den inre marknadens funktion när det gäller gränsöverskridande investeringsrådgivning.
2. Kommissionen ska, efter samråd med Esma, lägga fram rapporter för Europaparlamentet och rådet om hur den konsoliderade handelsinformation som har inrättats i enlighet med avdelning V har fungerat. Den rapport som gäller artikel 65.1 ska läggas fram senast den 3 september 2018. Den rapport som gäller artikel 65.2 ska läggas fram senast den 3 september 2020.
Den rapport som avses i första stycket ska innehålla en bedömning av hur den konsoliderade handelsinformationen har presterat i fråga om följande kriterier:
a)
Tillgången till och punktligheten för information efter handel i ett konsoliderat format som omfattar samtliga transaktioner, oavsett om de genomförs på handelsplatser eller inte.
b)
Tillgången till och punktligheten för fullständig och partiell högkvalitativ information efter handel i format som är lätta att komma åt och använda för marknadsdeltagare och som är tillgängliga enligt rimliga affärsvillkor.
Om kommissionen konstaterar att CTP inte har tillhandahållit information på ett sätt som uppfyller de kriterier som anges i andra stycket, ska kommissionen till sin rapport foga en begäran till Esma om att inleda ett förhandlat förfarande för att genom offentlig upphandling, genomförd av Esma, utse en enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation. Esma ska inleda förfarandet efter mottagande av kommissionens begäran enligt de villkor som anges i kommissionens begäran och i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (50).
3. Om det förfarande som beskrivs i punkt 2 inleds, ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 om ändring av artiklarna 59-65 och bilaga I avsnitt D till detta direktiv samt artikel 2.1.19 i förordning (EU) nr 600/2014 genom att ange åtgärder för att:
a)
Fastställa kontraktets varaktighet för den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation och förfarandet och villkoren för förlängning av kontraktet och inledandet av ny offentlig upphandling.
b)
Fastställa att den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation ska göra det på exklusiv grund och att ingen annan enhet ska auktoriseras som CTP i enlighet med artikel 59.
c)
Ge Esma befogenhet att se till att den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation och som har utsetts genom offentlig upphandling följer anbudsvillkoren.
d)
Se till att den information efter handel som tillhandahålls av den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation håller hög kvalitet och föreligger i format som är lätta att komma åt och att använda för marknadsdeltagare och i ett konsoliderat format som omfattar hela marknaden.
e)
Se till att informationen efter handel tillhandahålls enligt rimliga affärsvillkor, på såväl konsoliderad som icke-konsoliderad grund, och tillgodoser informationsanvändarnas behov av den informationen i hela unionen.
f)
Se till att handelsplatserna och APA till rimlig kostnad gör sina uppgifter om handel tillgängliga för den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation och som har utsetts genom offentlig upphandling, genomförd av Esma.
g)
Fastställa vilka åtgärder som ska vidtas om den enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation och som har utsetts genom offentlig upphandling inte följer anbudsvillkoren.
h)
Fastställa vilka åtgärder som ska vidtas så att CTP som är auktoriserade enligt artikel 59, om den befogenhet som avses i led b i denna punkt inte utnyttjas eller om ingen enhet utses genom offentlig upphandling, får fortsätta att tillhandahålla konsoliderad handelsinformation tills en ny offentlig upphandling har slutförts och en enhet som ska tillhandahålla konsoliderad handelsinformation har utsetts.
4. Senast den 1 januari 2018 ska kommissionen utarbeta en rapport, efter samråd med Esma och Acer, om de potentiella effekterna på energipriserna och på energimarknadernas funktionssätt och om genomförbarheten och fördelarna i form av minskade motparts- och systemrisker samt de direkta kostnaderna för C6-energiderivatkontrakt som omfattas av clearingkravet enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 648/2012, riskhanteringsförfarandena enligt artikel 11.3 i den förordningen samt användningen av dem vid beräkningen av clearingtröskeln enligt artikel 10 i den förordningen.
Om kommissionen anser att det inte skulle vara genomförbart och fördelaktigt att inkludera de kontrakten, ska den i förekommande fall lägga fram ett lagstiftningsförslag för Europaparlamentet och rådet. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 89 i detta direktiv med avseende på att förlänga den period på 42 månader som avses i artikel 95.1 i detta direktiv, en gång med två år och en ytterligare gång med ett år.
Artikel 91
Ändring av direktiv 2002/92/EG
Direktiv 2002/92/EG ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2 ska ändras på följande sätt:
a)
I punkt 3 ska andra stycket ersättas med följande:
”Med undantag för kapitel III A i detta direktiv, ska sådan verksamhet när den bedrivs av ett försäkringsföretag eller av en anställd vid ett försäkringsföretag som handlar på företagets ansvar inte anses vara försäkringsförmedling eller distribution av försäkringsprodukter.”
b)
Följande led ska läggas till:
”13.
I kapitel III A försäkringsbaserad investeringsprodukt: en försäkringsprodukt som erbjuder ett förfallo- eller återköpsvärde, där detta värde helt eller delvis är direkt eller indirekt exponerat mot marknadsvolatilitet och ska inte omfatta följande:
a)
Skadeförsäkringsprodukter som förtecknas i direktiv 2009/138/EG bilaga I (skadeförsäkringsklasser).
b)
Livförsäkringskontrakt där ersättning enligt avtalet endast betalas ut vid dödsfall eller vid invaliditet till följd av skada, sjukdom eller funktionsnedsättning.
c)
Pensionsprodukter som enligt nationell rätt har som främsta syfte att ge investerarna en inkomst vid pensionering och som berättigar investeraren till vissa förmåner.
d)
Officiellt erkända tjänstepensionssystem som omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2003/41/EG eller direktiv 2009/138/EG.
e)
Individuella pensionsprodukter för vilka ett finansiellt bidrag från arbetsgivaren krävs enligt nationell rätt och där arbetsgivaren eller arbetstagaren inte kan välja pensionsprodukt eller vem som tillhandahåller pensionsprodukten.”
2.
Följande kapitel ska införas:
”KAPITEL III A
Ytterligare konsumentskyddskrav för försäkringsbaserade investeringsprodukter
Artikel 13a
Tillämpningsområde
Med förbehåll för undantaget i artikel 2.3 andra stycket, inför detta kapitel ytterligare krav för försäkringsförmedlingsverksamhet och för direktförsäljning som bedrivs av ett försäkringsföretag, när sådan verksamhet och försäljning utförs i förbindelse med försäljning av försäkringsbaserade investeringsprodukter. De verksamheterna ska betecknas som distribution av försäkringsprodukter.
Artikel 13b
Förebyggande av intressekonflikter
En försäkringsförmedlare eller ett försäkringsföretag ska upprätthålla och använda effektiva organisatoriska och administrativa arrangemang för att vidta alla rimliga åtgärder för att förhindra att intressekonflikter enligt artikel 13c påverkar dess kunders intressen negativt.
Artikel 13c
Intressekonflikter
1. Medlemsstaterna ska kräva att försäkringsförmedlare och försäkringsföretag vidtar alla lämpliga åtgärder för att identifiera intressekonflikter mellan å ena sidan dem själva, inbegripet deras chefer, anställda och anknutna försäkringsförmedlare eller andra personer som direkt eller indirekt är knutna till dem i ett kontrollförhållande, och å andra sidan deras kunder, eller intressekonflikter mellan kunder, som uppstår vid distribution av försäkringsprodukter.
2. Om de organisatoriska och administrativa arrangemang som en försäkringsförmedlare eller ett försäkringsföretag i överensstämmelse med artikel 13b infört för att hantera intressekonflikter inte räcker till för att ge rimliga garantier för att effektivt förhindra att kundernas intressen påverkas negativt, ska försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget klart och tydligt informera kunden om den allmänna arten av och/eller källorna till intressekonflikterna innan den åtar sig verksamhet för dennes räkning.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 13e för att:
a)
Ange vilken typ av åtgärder försäkringsförmedlare eller försäkringsföretag rimligen kan förväntas vidta för att identifiera, förhindra, hantera och informera om intressekonflikter i samband med distribution av försäkringsprodukter.
b)
Införa lämpliga kriterier för fastställande av de typer av intressekonflikter som kan skada intresset hos kunder eller presumtiva kunder till försäkringsförmedlaren eller försäkringsföretaget.
Artikel 13d
Allmänna principer och information till kunder
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att försäkringsförmedlare eller försäkringsföretag när de utför försäkringsdistribueringsaktiviteter agerar hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med sina kunders bästa intresse.
2. All information, däribland marknadsföring, som försäkringsförmedlare eller försäkringsföretag riktar till kunder eller presumtiva kunder ska vara rättvisande, tydlig och inte vilseledande. Marknadsföringsmaterial ska lätt kunna identifieras som sådant.
3. Medlemsstaterna får förbjuda försäkringsförmedlare och försäkringsföretag att acceptera eller motta avgifter, provisioner eller andra ekonomiska ersättningar från tredjepart eller en person som agerar för tredjeparts räkning i samband med distribution av försäkringsbaserade investeringsprodukter till kunder.
Artikel 13e
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 13c ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 2 juli 2014.
3. Den delegering av befogenheter som avses i artikel 13c får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 13c ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
Artikel 92
Ändring av direktiv 2011/61/EU
Direktiv 2011/61/EU ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 4.1 r ska följande led läggas till:
”vii)
En medlemsstat, annan än hemmedlemsstaten, där en EU-baserad AIF-förvaltare tillhandahåller de tjänster som avses i artikel 6.4.”
2.
Artikel 33 ska ändras på följande sätt:
a)
Rubriken ska ersättas med följande:
”Villkor för förvaltning av EU-baserade AIF-fonder etablerade i andra medlemsstater och för tillhandahållande av tjänster i andra medlemsstater”
b)
Punkterna 1 och 2 ska ersättas med följande:
”1. Medlemsstaterna ska säkerställa att en auktoriserad EU-baserad AIF-förvaltare, direkt eller genom etablering av en filial, får
a)
förvalta EU-baserade AIF-fonder som är etablerade i en annan medlemsstat, förutsatt att AIF-förvaltarnas auktorisation avser den kategorin av AIF-fonder,
b)
tillhandahålla i en annan medlemsstat de tjänster som avses i artikel 6.4 för vilka den har auktoriserats.
2. En AIF-förvaltare som avser att för första gången tillhandahålla de verksamheter och tjänster som avses i punkt 1 ska lämna följande information till de behöriga myndigheterna i sin hemmedlemsstat:
a)
Den medlemsstat där den avser att förvalta AIF-fonder direkt eller etablera en filial och/eller tillhandahålla de tjänster som avses i artikel 6.4.
b)
En verksamhetsplan som bland annat innehåller uppgift om de tjänster den avser att utföra och/eller om vilka AIF-fonder som den avser att förvalta.”
Artikel 93
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 3 juli 2016 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 3 januari 2017, med undantag för de bestämmelser som införlivar artikel 65.2 vilka ska tillämpas från och med den 3 september 2018.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till de direktiv som upphävs genom det här direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska tillämpa de åtgärder som avses i artikel 92 från och med den 3 juli 2015.
3. Medlemsstaterna ska till kommissionen och Esma överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 94
Upphävande
Direktiv 2004/39/EG, ändrat genom de akter som anges i bilaga III del A i det här direktivet, ska upphöra att gälla med verkan från och med den 3 januari 2017, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av direktiven, som anges i bilaga III del B i det här direktivet.
Hänvisningar till direktiv 2004/39/EG eller till direktiv 93/22/EEG ska anses som hänvisningar till det här direktivet eller till förordning (EU) nr 600/2014 och läsas i enlighet med jämförelsetabellerna i bilaga IV, i det här direktivet.
Hänvisningar till termer som definieras i direktiv 2004/39 eller direktiv 93/22/EEG eller till artiklar i dessa ska anses som hänvisningar till en likvärdig term som definieras i det här direktivet eller till en artikel i det här direktivet.
Artikel 95
Övergångsbestämmelser
1. Till och med den 3 juli 2020 ska
a)
clearingkravet enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 648/2012 och riskhanteringsförfarandena enligt artikel 11.3 i den förordningen inte tillämpas på C6-energiderivatkontrakt som ingåtts av en icke-finansiell motpart som uppfyller villkoren i artikel 10.1 i förordning (EU) nr 648/2012 eller av en icke-finansiell motpart som ska auktoriseras för första gången som värdepappersföretag från och med den 3 januari 2017, och
b)
sådana C6-energiderivatkontrakt inte betraktas som OTC-derivatkontrakt när det gäller det tröskelvärde för clearing som fastställs i artikel 10 i förordning (EU) nr 648/2012.
C6-energiderivatkontrakt som omfattas av de övergångsbestämmelser som fastställs i första stycket ska omfattas av alla andra krav i förordning (EU) nr 648/2012.
2. Det undantag som avses i punkt 1 ska beviljas av relevanta behöriga myndigheter. De behöriga myndigheterna ska underrätta Esma om de C6-energiderivatkontrakt som har beviljats undantag i enlighet med punkt 1 och Esma ska på sin webbplats offentliggöra en lista över de C6-energiderivatkontrakten.
Artikel 96
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 97
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.