РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 254/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 26 февруари 2014 година
относно многогодишна програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. и за отмяна на Решение № 1926/2006/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 169 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съобщението на Комисията от 3 март 2010 г., озаглавено „Европа 2020 - Стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж“ („Европа 2020“), се отправя призив на гражданите да бъдат предоставени възможности за пълноценно участие във вътрешния пазар, което изисква да им бъдат предоставени повече възможности и по-голяма увереност да купуват стоки и услуги зад граница, и по-специално онлайн.
(2)
Съюзът допринася да се гарантира високо равнище на защита на потребителите и да им бъде отредено централно място във вътрешния пазар чрез подпомагане и допълване на политиките на държавите членки, като стремежът е да се създадат условия, гарантиращи на гражданите възможността да се възползват в пълна степен от предимствата на вътрешния пазар, като така чрез конкретни действия ефективно се обезпечат тяхната безопасност и законните и икономическите им интереси.
(3)
Многогодишната програма „Потребители“ за периода 2014-2020 г. („Програмата“) следва да спомогне за гарантирането на висока степен на защита за потребителите и да предостави пълна подкрепа за постигането на амбициозните цели на „Европа 2020“ по отношение на растежа и конкурентоспособността, като в Програмата бъдат включени специфични въпроси, определени в „Европа 2020“ относно дневния ред в областта на цифровите технологии за Европа, за да се гарантира, че цифровизацията действително води до подобряване на благосъстоянието на потребителите, относно устойчивия растеж чрез преход към по-устойчиви модели на потребление, относно социалното приобщаване, като се отчитат специфичното положение на уязвимите потребители и потребностите на застаряващото население, както и относно интелигентното регулиране, наред с другото, чрез наблюдение на потребителските пазари, за създаването на добре обмислена и целенасочена нормативна уредба.
(4)
Съобщението на Комисията от 22 май 2012 г., озаглавено „Европейска програма за потребителите - насърчаване на доверието и растежа“(„Програмата за потребителите“), определя стратегическа рамка за политиката на Съюза относно потребителите през следващите години, като оказва подкрепа за интересите на потребителите във всички политики на Съюза. Целта на Програмата за потребителите е да се разработи стратегия, в която политическите действия да подпомагат ефикасно и ефективно потребителите през целия им живот чрез гарантиране безопасността на предоставяните им продукти и услуги, чрез информирането и ограмотяването им, чрез оказване на подкрепа на органите, които ги представляват, чрез засилване на правата им и осигуряване на достъп до правосъдие и правни средства за защита, както и чрез обезпечаване на прилаганетото на законодателството за защита на потребителите.
(5)
Неотдавнашният икономически спад разкри редица пропуски и несъответствия в рамките на вътрешния пазар, които оказаха отрицателно въздействие върху доверието на потребителите и гражданите. Макар че е необходимо да се отчитат бюджетните ограничения, при които функционира Съюзът понастоящем, Съюзът все пак следва да предоставя необходимите финансови средства, които да позволят постигането на целите на Програмата и по тази причина следва да подпомага „Европа 2020“.
(6)
Премахването на оставащите необосновани и несъразмерни пречки пред нормалното функциониране на вътрешния пазар и подобряването на доверието на гражданите в системата, по-специално при извършването на трансгранични покупки, са съществени за доизграждането на вътрешния пазар. Съюзът следва да се стреми да създава подходящи условия за увеличаване ролята на потребителите, като им предоставя необходимите инструменти, знания и компетентност, които да им позволяват да вземат обмислени и информирани решения, и като повишава тяхната осведоменост.
(7)
В настоящия регламент са взети предвид особеностите на икономическата, социалната и техническата среда и съответните възникващи предизвикателства. По-специално, дейностите, финансирани по Програмата, ще търсят решение на проблеми, свързани с глобализацията, цифровизацията, нарастващата степен на сложност на решенията, които потребителите трябва да вземат, необходимостта да се премине към по-устойчиви модели на потребление, застаряването на населението, социалното изключване и проблема с уязвимите потребители. Приоритетно място заема включването на интересите на потребителите във всички политики на Съюза в съответствие с член 12 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Координирането с другите политики и програми на Съюза е от съществено значение, за да се гарантира отчитането в пълна степен на интересите на потребителите в рамките на другите политики. С цел насърчаване на полезното взаимодействие и избягване на дублирането, в рамките на други фондове и програми на Съюза следва да се предвиди финансова подкрепа с цел включване на интересите на потребителите в съответните области.
(8)
Програмата следва да гарантира висока степен на защита за всички потребители, като обръща особено внимание на уязвимите потребители, за да се вземат предвид техните специфични потребности и да се засилят възможностите им, както се призовава в Резолюцията на Европейския парламент от 22 май 2012 г. относно стратегия за укрепване на правата на уязвимите потребители (4). По-специално Програмата следва да гарантира достъпа на уязвимите потребители до информация за стоки и услуги, за да имат равни възможности за свободен и информиран избор, особено като се има предвид, че за тези потребители достъпът до информация и разбирането ѝ могат да са свързани със затруднения и следователно съществува риск те да бъдат подведени.
(9)
Програмата следва да обръща особено внимание на децата, включително посредством работа със заинтересованите страни, така че да се гарантира тяхното отговорно отношение към рекламата, насочена към непълнолетни лица, и по-специално да се противодейства на подвеждащата реклама в интернет.
(10)
В Програмата следва да бъдат предвидени действия и рамка на Съюза за финансирането им. В съответствие с член 54 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 на Европейския парламент и на Съвета (5) настоящият регламент следва да предостави правното основание за предприемане на тези действия и за прилагане на Програмата. Настоящият регламент се опира на действията, финансирани по силата на Решение № 1926/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), и ги продължава.
(11)
Важно е да се подобри защитата на потребителите. За да се постигне тази обща цел, следва да се определят специфични цели по отношение на безопасността, информацията и образованието на потребителите и подкрепата за организациите на потребителите, действащи на равнището на Съюза, правата и правните средства за защита, както и правоприлагането по отношение на правата на потребителите. Качеството и въздействието на мерките, предприемани по Програмата, следва да бъдат предмет на редовно наблюдение и оценка, за да се улесни разработването на по-добре обмислена политика в интерес на потребителите. С цел оценяване на политиката за защита на потребителите, и в частност на точното въздействие на предприетите мерки, следва да се разработят показатели, чиято полза обаче следва да се разглежда в по-широк контекст.
(12)
Важно е да се повиши доверието на потребителите. За да се постигне тази цел, е необходимо да се увеличат възможностите за действие, по-специално чрез подходяща финансова подкрепа за организации на потребителите на европейско равнище и за европейските потребителски центрове, като се взема под внимание тяхната основна роля при предоставянето на информация и за оказване на съдействие на потребителите относно техните права, подпомагането на потребителите при потребителски спорове, особено по отношение на достъпа до подходящи механизми за разрешаване на спорове, и утвърждаването на интересите на потребителите при правилното функциониране на вътрешния пазар. Тези организации и центрове следва да разполагат с необходимия капацитет за засилване на защитата и доверието на потребителите чрез предприемане на действия на място и съобразяване на помощта, информацията и обучението с индивидуалните потребности.
(13)
Необходимо е да се предвидят допустимите действия, с които да бъдат постигнати тези цели.
(14)
Необходимо е да се определят категориите потенциални бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства.
(15)
В настоящия регламент е включена финансова референтна сума за Програмата по смисъла на точка 17 от Междуинституционалното споразумение от 2 декември 2013 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина, сътрудничеството по бюджетните въпроси и доброто финансово управление (7), без с това да се засягат бюджетните правомощия на Европейския парламент и на Съвета, както са заложени в ДФЕС.
(16)
В духа на принципите на доброто финансово управление, на прозрачност и гъвкавост при прилагането на Програмата следва да е допустимо изпълнителната агенция да продължи дейността си, при условие че са изпълнени всички изисквания, установени с Регламент (ЕО) № 58/2003 (8).
(17)
Разходите от страна на Съюза и на държавите членки в областта на безопасността, образованието и правата на потребителите, както и на правоприлагането, следва да бъдат по-добре координирани, за да се гарантира взаимно допълване, по-голяма ефективност и видимост и за да се постигне по-добро бюджетно взаимодействие.
(18)
Споразумението за Европейското икономическо пространство предвижда сътрудничество в областта на защитата на потребителите между Съюза и неговите държави членки, от една страна, и страните от Европейската асоциация за свободна търговия, участващи в Европейското икономическо пространство, от друга. Освен това следва да се предвиди разпоредба за отваряне на Програмата за участие и на други държави, по-специално съседни на Европейския съюз държави и държави, които са подали молба за членство, имат статут на кандидатки или се присъединяват към Европейския съюз.
(19)
В контекста на изпълнението на Програмата и предвид глобализирането на производствената верига и нарастващата взаимозависимост на пазарите следва да се насърчи сътрудничеството с трети държави, които не участват в Програмата, като се отчитат всички приложими споразумения между тези държави и Съюза.
(20)
В съответствие с член 290 от ДФЕС на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема актове по отношение на адаптирането на показателите, определени в приложение II, за да се вземат предвид измененията в законодателната рамка в областта на защитата на потребителите, и по отношение на изменението на приложение I чрез премахване на съответни специфични действия, за да се вземат предвид резултатите от доклада за оценка на Комисията. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(21)
С цел да се гарантират еднакви условия за изпълнение на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия по отношение на приемането на годишните работни програми. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (9). Като се има предвид, че с Програмата не се установяват критерии за безопасността на продуктите, а се цели осигуряването на финансова подкрепа за инструменти за провеждането на политиката в областта на безопасност на продуктите, както и предвид сравнително малката сума, предвидена за тази цел, е целесъобразно да се приложи процедурата по консултиране.
(22)
Финансовите интереси на Съюза следва да бъдат защитени чрез прилагане на пропорционални мерки през целия цикъл на разходи, включително предотвратяване, разкриване и разследване на нередности, възстановяване на загубени, неправомерно платени или неправилно използвани средства и, където е необходимо, налагане на административни и финансови санкции в съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
(23)
Доколкото целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки поради трансграничния характер на засегнатите въпроси, а поради по-големия потенциал на действието на равнището на Съюза, могат да бъдат по-добре постигнати на това равнище, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
Решение № 1926/2006/ЕО следва да бъде отменено.
(25)
Целесъобразно е да се осигури плавен преход без прекъсване между програмата за действие на Общността в областта на политиката за защита на потребителите (2007-2013 г.), създадена с Решение № 1926/2006/ЕО, и настоящата Програма, по-специално по отношение на продължаването на многогодишните мерки и оценката на успехите на предишната програма и на областите, които изискват повече внимание. Във връзка с това е целесъобразно програмата да обхваща период от седем години, за да се съобрази нейната продължителност с тази на многогодишната финансова рамка за периода 2014-2020 г., предвидена в Регламент (ЕС, Евратом) № 1311/2013 на Съвета (10). Ето защо настоящата програма следва да се прилага от 1 януари 2014 г. Считано от 1 януари 2021 г., бюджетните кредити за техническа и административна помощ следва да покриват, ако е необходимо, разходите, свързани с управлението на дейности, които не са завършени до края на 2020 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Многогодишна програма „Потребители“
С настоящия регламент се създава многогодишна програма „Потребители“, обхващаща периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г. („Програмата“).
Член 2
Обща цел
Общата цел на Програмата е да гарантира високо равнище на защита на потребителите, да увеличи ролята им и да им отреди централно място във вътрешния пазар в рамките на цялостната стратегия за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. За тази цел Програмата ще способства за опазването на здравето, безопасността и законните и икономически интереси на потребителите, както и за утвърждаването на тяхното право на информация и образование и право да се организират с цел защита на техните интереси и подпомагане на интегрирането на интересите на потребителите в други области на политиката. Програмата следва да допълва, подкрепя и наблюдава политиките на държавите членки.
Член 3
Специфични цели и показатели
1. Общата цел по член 2 се изпълнява посредством следните специфични цели:
а)
Цел I - безопасност: да се укрепи и повиши безопасността на продуктите чрез ефективен надзор на пазара на цялата територия на Съюза.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез дейността и ефективността на системата на ЕС за бърз обмен на информация за опасни потребителски продукти (RAPEX).
б)
Цел II - информиране и образование на потребителите и подкрепа за организациите на потребителите: да се повиши образованието, информираността и осведомеността на потребителите за техните права, да се разработи информационна база, която да послужи като основа за политиката за защита на потребителите, и да се подпомогнат организациите на потребителите, включително като се вземат предвид и специфичните потребности на уязвимите потребители.
в)
Цел III - права и правни средства за защита: да се развият и укрепят правата на потребителите, по-специално чрез добре обмислени регулаторни мерки и подобряване на достъпа до опростени, ефикасни, бързи и евтини правни средства за защита, включително механизми за извънсъдебно разрешаване на спорове.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез данни за прибягването до извънсъдебни способи за разрешаване на трансгранични спорове, за работата на обща за целия Европейски съюз система за онлайн разрешаване на спорове и за процента потребители, които предприемат действия в отговор на възникнал проблем.
г)
Цел IV - правоприлагане: да се подкрепи спазването на правата на потребителите чрез укрепване на сътрудничеството между националните правоприлагащи органи и чрез подкрепа на потребителите с консултации и съвети.
Изпълнението на тази цел ще се измерва по-специално чрез нивото на информационния поток и ефективността на сътрудничеството в рамките на мрежата за сътрудничество между националните правоприлагащи органи в областта на защитата на потребителите, чрез дейността на европейските потребителски центрове и степента на тяхната известност сред потребителите.
Висококачествената информация и участието на потребителите са приоритет за множество сектори и следователно, когато е възможно, се интегрират изрично във всички секторни цели и действия, финансирани по програмата.
2. Описанието на показателите се съдържа в приложение II.
3. В съответствие с член 15, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове с цел адаптиране на показателите, посочени в приложение II.
Член 4
Допустими действия
Конкретните цели по член 3 се осъществяват посредством допустимите действия, посочени в следния списък:
а)
в рамките на цел I - безопасност:
1)
научни съвети и анализ на риска, свързани със здравето и безопасността на потребителите, по отношение на нехранителни продукти и услуги, включително подкрепа за работата на независимите научни комитети, учредени с Решение 2008/721/ЕО на Комисията (11);
2)
координиране на действията за надзор на пазара и за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, в съответствие с Директива 2001/95/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (12), и действия за подобряване безопасността на услугите за потребителите;
3)
поддръжка и доразвиване на базите данни за козметичните продукти;
б)
в рамките на цел II - информация и образование на потребителите, както и подкрепа за организациите на потребителите:
4)
изграждане и подобряване на достъпа до информационната база, която ще служи като основа за разработването на политиката в области, засягащи потребителите, за създаването на по-добре обмислена и целенасочена нормативна уредба и за разкриването на евентуални нарушения във функционирането на пазара или промени в потребностите на потребителите, които да послужат за основа за разработването на политиката за защита на потребителите, за набелязването на най-проблематичните за потребителите области и за включването на интересите на потребителите в други политики на Съюза;
5)
подкрепа чрез финансиране на организации на потребителите на равнището на Съюза и чрез изграждане на капацитет на организациите на потребителите на националнои регионално равнище и на равнището на Съюза, повишаване на прозрачността и засилване на обмена на добри практики и експертен опит;
6)
повишаване прозрачността на потребителските пазари и на информацията за потребителите, като се гарантира, че потребителите разполагат със сравнима, надеждна и леснодостъпна информация, включително за трансгранични случаи, за да могат да сравняват не само цените, но и качеството и надеждността на стоките и услугите;
7)
повишаване на образованието на потребителите като процес, протичащ през целия живот, с особено внимание към уязвимите потребители;
в)
в рамките на цел III - права и правни средства за защита:
8)
подготовка от Комисията на законодателство и други регулаторни инициативи в областта на защитата на потребителите, наблюдение на транспонирането им от държавите членки и последваща оценка на тяхното въздействие, както и насърчаване на инициативи за съвместно регулиране и саморегулиране и наблюдение на реалното въздействие на тези инициативи върху потребителските пазари;
9)
улесняване на достъпа на потребителите до механизми за разрешаване на спорове, по-специално до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове, включително посредством система за онлайн решаване на спорове, обхващаща целия Съюз, и включването в мрежа на националните органи за алтернативно разрешаване на спорове, като се обръща особено внимание на мерките, съобразени с потребностите и правата на уязвимите потребители; наблюдение на функционирането и ефективността на механизмите за разрешаване на потребителски спорове, включително чрез разработване и поддръжка на съответните средства на информационните технологии, и на обмена на настоящи добри практики и опит в държавите членки;
г)
в рамките на цел IV - правоприлагане:
10)
координиране на действията за надзор и правоприлагане във връзка с Регламент (ЕО) № 2006/2004 на Европейския парламент и на Съвета (13);
11)
финансово участие в съвместни действия с публичноправни органи или организации с нестопанска цел, влизащи в състава на мрежи на равнището на Съюза, които предоставят информация и помощ на потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящи механизми за разрешаване на спорове, включително и до способи за извънсъдебно разрешаване на спорове онлайн (мрежата на европейските потребителски центрове).
Където е приложимо, упоменатите в първата алинея на настоящия член допустими действия са допълнително уточнени в приложение I чрез изброяване на свързани с тях конкретни действия.
Член 5
Бенефициери, отговарящи на условията за отпускане на безвъзмездни средства
1. Безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза могат да се отпускат на европейски организации на потребителите, които отговарят кумулативно на следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите в Съюза;
б)
да имат за задача да представляват интересите на потребителите на равнището на Съюза чрез организации в поне половината от държавите членки, които са представителни по отношение на потребителите в съответствие с националното законодателство или практика и действат на регионално или национално равнище.
2. Безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, могат да се отпускат на организации, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да имат за свои основни цели и дейности укрепването и опазването на здравето, безопасността и икономическите и законни интереси на потребителите;
б)
да извършват всички посочени по-долу дейности: предоставяне на официален механизъм, позволяващ на представителите на потребителите от Съюза и от трети държави да участват в политически дискусии и в разработването на политики, организиране на срещи с отговорни за политиката длъжностни лица и регулаторни органи с цел отстояване и защита на интересите на потребителите пред публичните органи, набелязване на общи проблеми и предизвикателства пред потребителите, отстояване на позициите на потребителите в контекста на двустранните отношения между Съюза и трети държави, допринасяне за обмена и разпространяването на експертен опит и познания по въпроси, засягащи потребителите, в Съюза и в трети държави, както и изготвяне на препоръки във връзка с разработването на политиките.
3. Безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени за координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите, могат да се отпускат на органи, признати за тази цел от законодателството на Съюза.
4. Безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите могат да се отпускат на органи, които отговарят на всички от следните условия:
а)
да са неправителствени, с нестопанска цел, независими от промишлени, търговски и стопански интереси или други несъвместими интереси и да включват сред своите основни цели и дейности за утвърждаване и защитата на интересите на потребителите;
б)
да упражняват дейност в поне половината от държавите членки.
5. Безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, могат да се отпускат на национални органи на държавата членка, която изпълнява председателството на съставите на Съвета, с изключение на този по външни работи, или на органи, определени от тази държава членка.
6. Безвъзмездни средства за действие, предназначени за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, могат да се отпускат на органи, за които Комисията е нотифицирана в съответствие с Регламент (ЕО) № 2006/2004 или Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент, или на органи с нестопанска цел, които са изрично посочени от въпросните органи за тази цел.
7. Безвъзмездни средства за длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави могат да се отпускат на длъжностни лица от органите, за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 и Директива 2001/95/ЕО от държава членка или от трета държава по член 7 от настоящия регламент.
8. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на посочени от държава членка или от трета държава по член 7 публичен орган или организация с нестопанска цел, подбрана чрез прозрачна процедура. Така посоченият орган е част от мрежа на Съюза, която предоставя информация и помощ за потребителите, за да им се помогне да упражняват правата си и да получат достъп до подходящ механизъм за разрешаване на спорове (Мрежа на европейските потребителски центрове). Между Комисията и Мрежата на европейските потребителски центрове и/или съставляващите я органи може да се установи рамково партньорство като механизъм за дългосрочно сътрудничество.
9. Безвъзмездни средства за действие могат да се отпускат на органи за разглеждане на жалби, които са учредени и действат на територията на държавите членки на Съюза и в държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, които отговарят за приемането на жалби на потребители или за предприемането на действия за намиране на решение по тях, за предоставянето на консултации исъвети или на информация на потребителите във връзка с жалби или запитвания и се явяват трета страна по жалба или запитване на потребител във връзка с търговец. Те не включват механизмите за разглеждане на потребителски жалби, използвани от търговците за разглеждане на запитвания и жалби с непосредственото участие на потребителя, нито механизмите за предоставяне на услуги във връзка с разглеждането на жалби, използвани от или от името на търговец.
Член 6
Финансова рамка
1. Финансовият пакет за изпълнението на Програмата за периода от 1 януари 2014 г. до 31 декември 2020 г.е в размер на 188 829 000 EUR по текущи цени.
2. Годишните бюджетни кредити се отпускат от Европейския парламент и от Съвета в границите на многогодишната финансова рамка.
Член 7
Участие на трети държави в Програмата
Програмата е отворена за:
а)
държавите от Европейската асоциация за свободна търговия, които участват в Европейското икономическо пространство, в съответствие с условията, установени в Споразумението за Европейското икономическо пространство;
б)
трети държави, по-специално присъединяващи се държави и държави кандидатки, както и потенциални кандидатки, и държави, спрямо които се прилага Европейската политика за съседство, в съответствие с общите принципи и общите правила и условия за участието им в програми на Съюза, установени в съответните рамкови споразумения, решения на Съвета за асоцииране или подобни споразумения.
Член 8
Видове интервенции и максимални равнища на съфинансиране
1. В съответствие с Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012 финансовото участие на Съюза може да приеме формата на безвъзмездни средства, обществени поръчки или всякаква друга форма на интервенция, необходима за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3 от настоящия регламент.
2. Безвъзмездните средства от Съюза и съответните им максимални равнища се определят, както следва:
а)
безвъзмездни средства за функционирането на организации на потребителите на равнището на Съюза, както са определени в член 5, параграф 1 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
б)
безвъзмездни средства за функционирането на международни организации, които насърчават прилагането на принципи и политики, способстващи за постигането на целите на Програмата, както са определени в член 5, параграф 2 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
в)
безвъзмездни средства за функционирането на органи на равнището на Съюза, създадени с цел координиране на действията за прилагане на законодателството в областта на безопасността на продуктите и признати за тази цел от законодателството на Съюза, както са определени в член 5, параграф 3 - не повече от 95 % от допустимите разходи;
г)
безвъзмездни средства за действие за органи, действащи на цялата територия на Съюза във връзка с разработването на кодекси за поведение, най-добри практики и насоки за съпоставяне на цените, качеството и дълготрайността на продуктите, както са определени в член 5, параграф 4 - не повече от 50 % от допустимите разходи;
д)
безвъзмездни средства за организирането на прояви на председателството, свързани с политиката на Съюза за защита на потребителите, за национални органи на държавата членка, която осъществява председателството на съставите на Съвета,с изключение на този по външни работи, или за органи, определени от тази държава членка - не повече от 50 % от допустимите разходи;
е)
безвъзмездни средства за действие за органи в държавите членки, отговарящи за потребителските въпроси, и за съответните органи в трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 6 - не повече от 50 % от допустимите разходи, освен в случай на действия от изключителна полза, като в този случай финансовото участие на Съюза в допустимите разходи не надвишава 70 %;
ж)
безвъзмездни средства за обмен на длъжностни лица в сферата на правоприлагането от държавите членки и от трети държави, участващи по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 7 - покриване на пътните и дневните разходи;
з)
безвъзмездни средства за действие за органи, посочени от държава членка или, трета държава, участваща по силата на член 7, както са определени в член 5, параграф 8 - не повече от 70 % от допустимите разходи;
и)
безвъзмездни средства за действие, предназначени за националните органи за разглеждане на потребителски жалби, както са определени в член 5, параграф 9 - не повече от 50 % от допустимите разходи.
3. Действията се считат за действия от изключителна полза по смисъла на параграф 2, буква е), когато:
а)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите и за които Комисията е нотифицирана за целите на Регламент (ЕО) № 2006/2004 - в тях участват най-малко шест държави членки или действията са свързани с нарушения, които причиняват или има вероятност да причинят щети в две или повече държави членки;
б)
по отношение на безвъзмездни средства, отпуснати на органите, отговарящи за безопасността на потребителските продукти - в тях участват най-малко десет държави членки, участващи в европейската мрежа от органи на държавите членки, компетентни по въпросите на безопасността на продуктите, посочена в член 10 от Директива 2001/95/ЕО, или действията допринасят за изпълнението на предвидени в правен акт на Съюза дейности за наблюдение на пазара в областта на безопасността на потребителските продукти.
Член 9
Административна и техническа помощ
1. С отпуснатите за Програмата финансови средства могат да се покриват и разходи за дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, които са необходими за управлението на Програмата и за осъществяването на нейните цели, наред с другото корпоративна комуникация по политическите приоритети на Съюза, доколкото те са свързани с общата цел на настоящия регламент, както и всякакви други разходи за техническа и административна помощ, направени от Комисията във връзка с управлението на Програмата.
2. Общата сума, отпусната за покриване на разходите във връзка с дейности по подготовка, наблюдение, контрол, одит и оценяване, както и за техническа и административна помощ, посочени в параграф 1, не надвишава 12 % от финансовия пакет, заделен за Програмата.
Член 10
Методи на изпълнение
Комисията изпълнява Програмата, като си служи с методите на управление, предвидени в член 58 от Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012.
Член 11
Съгласуваност и взаимно допълване с други политики
Комисията, в сътрудничество с държавите членки, гарантира общата съгласуваност и взаимно допълване между Програмата и други политики, инструменти и действия на Съюза в тази област, по-специално по линия на многогодишната програма „Права, равенство и гражданство“ (14) за периода 2014-2020 г.
Член 12
Годишни работни програми
Комисията изпълнява Програмата посредством годишни работни програми. Годишните работни програми осъществяват по последователен начин целите, определени в членове 2 и 3, и действията, посочени в член 4 и уточнени допълнително в приложение I.
Комисията приема годишни работни програми под формата на актове за изпълнение в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 16, параграф 2 от настоящия регламент. В тези актове за изпълнение се съдържат елементите, предвидени в Регламент (ЕС, Евратом) № 966/2012, и по-специално:
а)
извършването на действията в съответствие с член 4 от и приложение I към настоящия регламент и примерното разпределение на финансовите ресурси;
б)
графикът на планираните покани за участие в търгове и покани за представяне на предложения;
Член 13
Оценка и разпространение
1. По искане на Комисията държавите членки ѝ предоставят информация за изпълнението и въздействието на Програмата.
2. Комисията:
а)
до 30 септември 2017 г.:
i)
прави преглед на постигнатия напредък по изпълнението на целите на всички мерки (от гледна точка на резултатите и въздействието), на актуалното състояние във връзка с изпълнението на допустимите действия по член 4 и специфичните действия, посочени в приложение I, на разпределението на средствата в полза на бенефициерите в съответствие с условията, установени в член 5, на ефикасността на използването на средствата и съответната европейска добавена стойност, като отчита промените в развитието на защитата на потребителите, с оглед вземането на решение за подновяване, изменение или преустановяване на мерките;
ii)
представя доклада за оценка относно извършения преглед на Европейския парламент и на Съвета;
б)
при целесъобразност представя до 31 декември 2017 г. законодателно предложение или, при условията на параграф 3, приема делегиран акт.
В доклада за оценка се разглежда също възможността за опростяване, вътрешната и външната съгласуваност, актуалността на всички цели, както и приносът на мерките към приоритетите на Съюза за интелигентен, устойчив и приобщаващ растеж. Под внимание се вземат резултатите от оценката на дългосрочното въздействие на предходната програма.
На въздействието в по-дългосрочен план и на устойчивостта на последиците от Програмата се прави оценка, която да послужи за основа на решение за евентуално подновяване, изменение или преустановяване на последваща програма.
3. С цел да се вземе предвид ситуация, при която в доклада за оценка по параграф 2 бъде констатирано, че специфичните действия, посочени в приложение I, не са били изпълнени до 31 декември 2016 г. и не могат да бъдат изпълнени до края на Програмата, включително когато тези специфични действия вече нямат значение за постигането на целите, посочени в членове 2 и 3, на Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 15, за да измени приложение I чрез заличаване на въпросните специфични действия.
4. Комисията прави публично достояние резултатите от действията, предприети в съответствие с настоящия регламент.
Член 14
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията предприема подходящи мерки, които да гарантират, че при изпълнението на действията, финансирани по силата на настоящия регламент, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез прилагането на превантивни мерки срещу измама, корупция и всякакви други незаконни дейности, чрез ефективни проверки и, при установяване на нередности, чрез събиране на неправомерно платените суми и, когато е уместно, чрез ефективни, съразмерни и възпиращи административни и финансови санкции.
2. Комисията или нейни представители и Европейската сметна палата имат правомощие за извършване на одити по документи и на място на всички бенефициери на безвъзмездни средства, изпълнители и подизпълнители, които са получили средства от Съюза съгласно настоящия регламент.
3. Европейската служба за борба с измамите (OLAF) може да провежда разследвания, включително контрол и проверки на място в съответствие с процедурите, установени в Регламент (ЕС, Евратом) № 883/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15), и Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета (16), с оглед да се установи дали е налице измама, корупция или всякаква друга незаконна дейност, засягаща финансовите интереси на Съюза във връзка със споразумение или решение за предоставяне на безвъзмездни средства или с договор, финансиран по силата на настоящия регламент.
4. Без да се засягат параграфи 1, 2 и 3, споразуменията за сътрудничество с трети държави и международни организации, договорите, споразуменията и решенията за отпускане на безвъзмездни средства, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, съдържат разпоредби, с които Комисията, Европейската сметна палата и OLAF изрично се упълномощават да провеждат такива одити и разследвания в съответствие със своята компетентност.
Член 15
Делегиране
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове при спазване на установените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочени в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, се предоставя на Комисията за периода на действие на Програмата.
3. Делегирането на правомощието, посочено в член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на посоченото в същото решение правомощие. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет на основание член 3, параграф 3 и член 13, параграф 3, влиза в сила единствено ако не е повдигнато възражение от страна на Европейския парламент или на Съвета в двумесечен срок от уведомяването на Европейския парламент и на Съвета за този акт или ако преди изтичането на този срок както Европейският парламент, така и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 16
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 17
Преходни мерки
1. Член 6 от Решение № 1926/2006/ЕО продължава да се прилага за действия, попадащи в обхвата на посоченото решение, които не са приключили към 31 декември 2013 г. Със заделените за Програмата финансови средства следователно могат да се покриват и разходи за техническа и административна помощ, необходими за осигуряване на прехода между мерките, приети по силата на Решение № 1926/2006/ЕО, и програмата.
2. При необходимост в бюджета могат да бъдат вписани бюджетни кредити за периода след 31 декември 2020 г. за покриване на предвидените в член 9 разходи, за да се даде възможност за управление на действията, които не са приключили към 31 декември 2020 г.
Член 18
Отмяна
Решение № 1926/2006/ЕО се отменя, считано от 1 януари 2014 г.
Член 19
Влизане в сила и дата на прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Страсбург на 26 февруари 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 254/2014
av den 26 februari 2014
om ett flerårigt konsumentprogram för åren 2014-2020 och om upphävande av beslut nr 1926/2006/EG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 169,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Enligt kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 - En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020) bör invånarna i unionen ges förutsättningar att delta fullt ut i den inre marknaden, vilket kräver att man förstärker deras möjligheter och förtroende när det gäller att köpa varor och tjänster över gränserna, särskilt via internet.
(2)
Unionen bidrar till att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå och till att sätta konsumenten i centrum på den inre marknaden genom att stödja och komplettera medlemsstaternas politik för att se till att medborgarna kan dra full nytta av fördelarna med den inre marknaden och att det vidtas konkreta åtgärder för att skydda deras säkerhet och rättsliga och ekonomiska intresse i samband med detta.
(3)
Det fleråriga konsumentprogrammet för åren 2014-2020 (nedan kallat programmet) bör bidra till att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå och fullt ut stödja Europa 2020:s ambitioner när det gäller tillväxt och konkurrenskraft, genom att beakta specifika farhågor som konstaterats i Europa 2020 som rör den digitala agendan för Europa och se till att digitaliseringen verkligen resulterar i att konsumenternas intressen tas bättre tillvara, hållbar tillväxt, genom en utveckling mot i högre grad hållbara konsumtionsmönster, social delaktighet, genom beaktande av utsatta konsumenters situation och de behov som uppstår när befolkningen blir allt äldre, och smart lagstiftning, bland annat genom övervakning av konsumentmarknaden i syfte att utarbeta smarta och målinriktade bestämmelser.
(4)
I kommissionens meddelande av den 22 maj 2012 med titeln En strategi för konsumentpolitiken i EU - Att öka förtroendet och tillväxten (nedan kallad strategin för konsumentpolitiken), fastställs en strategisk ram för unionens konsumentpolitik för de kommande åren, varigenom stöd ges till konsumenternas intressen inom all den politik som förs av unionen. Syftet med strategin för konsumentpolitiken är att skapa en strategi där de politiska åtgärderna på ett mer effektivt och verkningsfullt sätt kommer att stödja konsumenterna under hela deras liv genom tillhandahållande av säkra varor och tjänster, genom konsumentinformation och konsumentutbildning, genom stöd till organisationer som företräder konsumenterna, genom en förstärkning av konsumenternas rättigheter, tillgång till rättvisa och rättelse och genom att säkerställa att konsumentlagstiftningen efterlevs.
(5)
Den senaste konjunkturnedgången har synliggjort en rad brister och inkonsekvenser på den inre marknaden som har bidragit till att undergräva konsumenternas och medborgarnas förtroende. Samtidigt som det är viktigt att kännas vid de budgetbegränsningar inom vilka unionen bedriver sin verksamhet för närvarande, bör unionen icke desto mindre tillhandahålla de finansiella medel som krävs för att nå programmets mål och bör därför stödja Europa 2020.
(6)
Åtgärder för att undanröja de återstående omotiverade och oproportionella hindren för den inre marknadens funktion och stärka medborgarnas tillit till och förtroende för systemet, framför allt vid gränsöverskridande köp, är av avgörande betydelse när det gäller att fullborda den inre marknaden. Unionen bör sträva efter att skapa ändamålsenliga villkor som stärker konsumenterna genom att ge dem de verktyg, kunskaper och kompetenser som krävs för att de ska kunna fatta välavvägda och välgrundade beslut och genom att öka deras medvetenhet.
(7)
I denna förordning beaktas den ekonomiska, sociala och tekniska miljön och de nya utmaningar som följer av den. De åtgärder som finansieras genom programmet kommer att särskilt fokusera på frågor med anknytning till globalisering, digitalisering, de alltmer komplicerade beslut som konsumenter måste fatta, behovet av i högre grad hållbara konsumtionsmönster, en åldrande befolkning, social utestängning och utsatta konsumenter. Att konsumenternas intresse beaktas på unionens alla politikområden, i enlighet med artikel 12 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), är en viktig prioritering. Samordningen med unionens övriga politikområden och program är därför viktig för att konsumenternas intressen ska beaktas fullt ut inom andra politikområden. För att främja synergieffekter och undvika dubblering av arbetet bör unionens andra fonder och program tillhandahålla finansiering för integrering av konsumentfrågor på sina respektive områden.
(8)
Programmet bör säkerställa att alla konsumenter, särskilt utsatta konsumenter, åtnjuter en hög skyddsnivå i syfte att beakta deras specifika behov och stärka de medel som står till buds för dem, i enlighet med uppmaningen i Europaparlamentets resolution av den 22 maj 2012 om en strategi för att stärka sårbara konsumenters rättigheter (4). Programmet bör särskilt säkerställa att utsatta konsumenter har tillgång till information om varor och tjänster så att de ges lika möjlighet att fatta fria och välgrundade beslut, inte minst eftersom utsatta konsumenter kan ha svårt att få tillgång till och förstå konsumentinformation och därför riskerar att vilseledas.
(9)
Programmet bör framför allt ta hänsyn till barn, bland annat genom samarbete med intressenter för att säkerställa deras engagemang för ansvarsfull reklam som riktar sig till barn, särskilt vad gäller bekämpandet av vilseledande reklam på nätet.
(10)
Åtgärder bör fastställas i programmet, som utgör en unionsram för deras finansiering. I enlighet med artikel 54 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (5) kommer den här förordningen att utgöra rättslig grund för programmets åtgärder och genomförande. Den här förordningen bygger vidare på de åtgärder som finansierats genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1926/2006/EG (6).
(11)
Det är viktigt att förbättra konsumentskyddet. För att detta allmänna mål ska kunna nås bör det fastställas specifika mål för säkerhet, konsumentinformation, konsumentutbildning och stöd till konsumentorganisationer på unionsnivå, rättigheter och rättelse samt tillsyn när det gäller konsumenträttigheterna. Värdet och effekten av de åtgärder som vidtas inom ramen för programmet bör regelbundet övervakas och utvärderas för att bidra till en smartare utformning av politiken i konsumenternas intresse. Indikatorer, vilkas värde dock bör ses i ett vidare sammanhang, bör tas fram för utvärdering av konsumentpolitiken och framför allt för att utvärdera exakt vilka effekter åtgärderna har.
(12)
Det är viktigt att öka konsumenternas förtroende. För att det målet ska kunna uppnås bör handlingsutrymmet stärkas, särskilt genom ett lämpligt ekonomiskt stöd till konsumentorganisationer på unionsnivå och europeiska konsumentcentrum, med hänsyn till deras viktiga roll när det gäller att ge konsumenterna information och bistånd med avseende på deras rättigheter, stödja konsumenterna vid konsumenttvister, särskilt i fråga om tillgång till lämpliga tvistlösningsmekanismer, och främja konsumenternas intresse av att den inre marknaden fungerar väl. Dessa organisationer och centrum bör kunna förbättra konsumentskyddet och öka konsumenternas förtroende genom åtgärder på plats och individanpassad hjälp, upplysning och utbildning.
(13)
Det bör fastställas vilka åtgärder som är bidragsberättigande och som kan vidtas för att uppnå målen.
(14)
Det bör fastställas vilka de potentiella bidragsmottagarna är.
(15)
Ett finansiellt referensbelopp för programmet i enlighet med punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europarlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (7) ingår i denna förordning, utan att Europaparlamentets och rådets budgetbefogenheter enligt EUF-fördraget härigenom påverkas.
(16)
Enligt principerna för sund ekonomisk förvaltning, öppenhet och flexibilitet vid programmets genomförande bör genomförandeorganet kunna få vara kvar, förutsatt att samtliga krav är uppfyllda enligt rådets förordning (EG) nr 58/2003 (8).
(17)
Unionens och medlemsstaternas utgifter när det gäller konsumenternas säkerhet, utbildning och rättigheter samt tillsynen bör samordnas bättre för att säkerställa komplementaritet, bättre effektivitet och synlighet samt för att förbättra budgetsynergieffekterna.
(18)
I avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet föreskrivs att unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och de stater inom Europeiska frihandelssammanslutningen som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, å andra sidan, ska samarbeta kring konsumentskyddsfrågor. Även andra länder bör ges möjlighet att delta i programmet, särskilt unionens grannländer och länder som ansökt om medlemskap i unionen eller som är kandidater eller anslutande länder.
(19)
I samband med programmets genomförande och med tanke på produktionskedjans globalisering och marknadernas ökande ömsesidiga beroende bör samarbete med tredjeländer som inte deltar i programmet uppmuntras, med beaktande av relevanta avtal mellan de berörda länderna och unionen.
(20)
Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen med avseende på anpassningen av de indikatorer som fastställs i bilaga II för att beakta ändringar av lagstiftningsramen för konsumentskydd och med avseende på att ändra bilaga I genom att avlägsna vissa berörda åtgärder för att beakta resultaten i en utvärderingsrapport från kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(21)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter när det gäller antagandet av årliga arbetsprogram. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (9). Eftersom det inte fastställs några kriterier för produkters säkerhet i programmet, utan syftet är att tillhandahålla ekonomiskt stöd för verktyg som behövs vid genomförandet av produktsäkerhetsåtgärder, och eftersom det rör sig om förhållandevis små belopp bör det rådgivande förfarandet tillämpas.
(22)
Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och att vid behov fastställa administrativa och ekonomiska sanktioner, i enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
(23)
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av frågornas gränsöverskridande karaktär utan snarare, på grund av att unionens åtgärder kan vara mer effektiva, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(24)
Beslut nr 1926/2006/EG bör upphöra att gälla.
(25)
Det bör finnas en övergång mellan programmet för gemenskapsåtgärder på området konsumentpolitik (2007-2013), inrättat genom beslut nr 1926/2006/EG, och det här programmet, särskilt i fråga om kontinuiteten hos fleråriga åtgärder och utvärdering av framstegen inom det tidigare programmet och av vilka områden som behöver uppmärksammas mer. Dessutom bör programmet vara sjuårigt för att det ska löpa parallellt med den fleråriga budgetram som fastställs i rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 (10). Därför bör det här programmet tillämpas från och med den 1 januari 2014. Från och med den 1 januari 2021 bör anslagen för tekniskt och administrativt stöd, om det är nödvändigt, täcka utgifter för förvaltningen av åtgärder som inte har slutförts före utgången av 2020.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Flerårigt konsumentprogram
Genom denna förordning inrättas ett flerårigt konsumentprogram (nedan kallat programmet) för perioden 1 januari 2014-31 december 2020.
Artikel 2
Allmänt mål
Det allmänna målet för programmet är att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå, ge konsumenterna inflytande och att ge konsumenten central betydelse på den inre marknaden inom ramen för en allmän strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. Programmet kommer därför att bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och rättsliga och ekonomiska intressen samt till att främja deras rätt till information och utbildning och deras rätt att organisera sig för att hävda sina intressen, och stödja integreringen av konsumentfrågor i andra politikområden. Programmet ska även komplettera, stödja och följa upp medlemsstaternas politik.
Artikel 3
Specifika mål och indikatorer
1. Det allmänna mål som anges i artikel 2 ska uppnås genom följande specifika mål:
a)
Mål I - Säkerhet: Att befästa och förbättra produktsäkerheten genom effektiv marknadsövervakning i unionen.
Detta mål kommer att mätas framför allt genom verksamheten inom EU:s system för snabbt informationsutbyte om farliga produkter (Rapex) och dess ändamålsenlighet.
b)
Mål II - Konsumentinformation och konsumentutbildning samt stöd till konsumentorganisationer: Att förbättra konsumenternas utbildning, den information som tillhandahålls dem samt göra dem mer medvetna om sina rättigheter, ta fram ett faktaunderlag som kan användas inom konsumentpolitiken och stödja konsumentorganisationer, inbegripet med beaktande av utsatta konsumenters särskilda behov.
c)
Mål III - Rättigheter och rättelse: Att utveckla och stärka konsumenternas rättigheter, särskilt genom smart reglering och bättre möjligheter att få enkel, effektiv, snabb och billig rättelse, bland annat genom alternativ tvistlösning.
Detta mål kommer att mätas genom utnyttjandet av alternativ tvistlösning vid gränsöverskridande tvister och genom verksamheten inom ett unionsomfattande onlinesystem för tvistlösning samt genom den andel konsumenter som vidtar en åtgärd i samband med ett uppkommet problem.
d)
Mål IV - Tillsyn: Att arbeta för att konsumenternas rättigheter genomförs i praktiken, genom att stärka samarbetet mellan nationella tillsynsmyndigheter och erbjuda rådgivning till konsumenter.
Detta mål kommer att mätas framför allt genom informationsflödet och ändamålsenligheten av samarbetet inom nätverket för konsumentskyddssamarbete och verksamheten inom nätverket av europeiska konsumentcentrum samt konsumenternas kännedom om dessa.
Konsumentinformation av hög kvalitet och konsumentdeltagande är en sektorsövergripande prioritet och ska därför uttryckligen föreskrivas, där så är möjligt, i alla sektorsmål och åtgärder som finansieras genom programmet.
2. En beskrivning av indikatorerna framgår av i bilaga II.
3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 15 för att anpassa de indikatorer som anges i bilaga II.
Artikel 4
Bidragsberättigande åtgärder
De specifika mål som anges i artikel 3 ska uppnås genom de bidragsberättigande åtgärder som förtecknas nedan:
a)
Mål I - Säkerhet:
1.
Vetenskapliga råd och riskanalyser som är relevanta för konsumenters hälsa och säkerhet när det gäller andra produkter än livsmedel samt tjänster, och som stöder de uppgifter som utförs av de oberoende vetenskapliga kommittéer som inrättats genom kommissionens beslut 2008/721/EG (11).
2.
Samordning av marknadsövervakning och tillsynsåtgärder när det gäller produktsäkerhet, med hänsyn till Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (12), samt åtgärder för att öka konsumenttjänsters säkerhet.
3.
Upprätthållande och vidareutveckling av databaser om kosmetiska produkter.
b)
Mål II - Konsumentinformation och konsumentutbildning samt stöd till konsumentorganisationer:
4.
Sammanställning och förbättring av tillgängligheten till ett faktaunderlag som kan användas för utformning av politik på områden som påverkar konsumenter, för utarbetande av smarta och målinriktade bestämmelser och för kartläggning av eventuella marknadsstörningar eller förändringar i konsumenternas behov, som en grund för utformning av konsumentpolitiken, för identifiering av de områden som är mest problematiska för konsumenterna och för integrering av konsumentfrågor i unionens andra politikområden.
5.
Stöd genom finansiering av konsumentorganisationer på unionsnivå och genom kapacitetsuppbyggnad inom konsumentorganisationer på unionsnivå och nationell och regional nivå, förstärkning av insynen och främjande av utbytet av bästa praxis och sakkunskaper.
6.
Åtgärder för att förbättra insynen på konsumentmarknaderna och när det gäller konsumentinformationen, säkerställande av att konsumenterna har jämförbara, tillförlitliga och lättillgängliga uppgifter, bland annat om gränsöverskridande handel, som hjälper dem att jämföra inte bara priser utan även varors och tjänsters kvalitet och hållbarhet.
7.
Åtgärder för att förbättra den livslånga konsumentutbildningen, med särskilt fokus på utsatta konsumenter.
c)
Mål III - Rättigheter och rättelse:
8.
Kommissionens beredning av konsumentskyddslagstiftning och andra regleringsinitiativ, övervakning av införlivandet i medlemsstaterna och utvärdering av dess genomslag, främjande av samreglerings- och självregleringsinitiativ samt övervakning av de verkliga effekterna av dessa initiativ på konsumentmarknaderna.
9.
Åtgärder för att underlätta konsumenternas tillgång till tvistlösningsmekanismer, särskilt system för alternativ tvistlösning, även genom ett unionsomfattande onlinesystem och nätverksarbete mellan nationella alternativa tvistlösningsorgan, med särskilt fokus på lämpliga åtgärder för utsatta konsumenters behov och rättigheter. Åtgärder för att övervaka tvistlösningsmekanismernas funktion och ändamålsenlighet för konsumenterna, inbegripet genom att utveckla och upprätthålla relevanta IT-verktyg samt genom att utbyta nuvarande bästa praxis och goda erfarenheter i medlemsstaterna.
d)
Mål IV - Tillsyn:
10.
Samordning av övervaknings- och tillsynsåtgärder med avseende på Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (13).
11.
Ekonomiskt stöd till gemensamma åtgärder med offentliga eller ideella organ som ingår i nätverk i unionen och bistår konsumenterna med information och stöd så att de kan utnyttja sina rättigheter och få tillgång till lämpliga tvistlösningsmekanismer, även onlinesystem för tvistlösning utanför domstol (nätverket av europeiska konsumentcentrum).
I tillämpliga fall ska de bidragsberättigande åtgärder som anges i första stycket i denna artikel beskrivas närmare i bilaga I genom att de förtecknas under specifika åtgärder.
Artikel 5
Bidragsberättigade mottagare
1. Bidrag för administrationskostnader inom konsumentorganisationer på unionsnivå kan beviljas europeiska konsumentorganisationer som uppfyller samtliga följande kriterier:
a)
De är icke-statliga, ideella organisationer som är oberoende av industri, handel och näringsliv eller andra motstridiga intressen och deras huvudsakliga mål och verksamhet består i att främja och skydda konsumenternas hälsa och säkerhet samt deras ekonomiska och rättsliga intressen i unionen.
b)
De har i uppdrag att företräda konsumenternas intressen på unionsnivå av sådana organisationer i minst hälften av medlemsstaterna som enligt nationella bestämmelser eller nationell praxis företräder konsumenter och är verksamma på regional eller nationell nivå.
2. Bidrag för administrationskostnader inom internationella organ som främjar sådana principer och politiska riktlinjer som bidrar till programmets mål kan beviljas organisationer som uppfyller samtliga följande kriterier:
a)
De är icke-statliga, ideella organisationer som är oberoende av industri, handel och näringsliv eller andra motstridiga intressen och deras huvudsakliga mål och verksamhet består i att främja och skydda konsumenternas hälsa och säkerhet samt deras ekonomiska och rättsliga intressen i unionen.
b)
De utför samtliga följande uppgifter: De fungerar som en formell mekanism genom vilken företrädare för konsumenter från såväl unionen som tredjeländer kan bidra till den politiska diskussionen och politikens innehåll, anordnar möten med tjänstemän och beslutsfattare i syfte att främja och försvara konsumenternas intressen hos offentliga myndigheter, kartlägger gemensamma problem och utmaningar för konsumenterna, lyfter fram konsumenternas synpunkter i unionens bilaterala relationer med tredjeländer, bidrar till utbytet och spridningen av sakkunskaper och fakta om konsumentfrågor både i unionen och i tredjeländer samt utarbetar gemensamma konsumentpolitiska rekommendationer.
3. Bidrag för administrationskostnader inom organ på unionsnivå som har i uppdrag att samordna tillsynsåtgärder när det gäller produktsäkerhet kan beviljas organ som inrättats för detta syfte och erkänns genom unionslagstiftning.
4. Bidrag för åtgärder som vidtas av unionsomfattande organ i syfte att utarbeta uppförandekoder, bästa praxis, riktlinjer för jämförelser av pris, kvalitet och hållbarhet kan beviljas organ som uppfyller samtliga följande kriterier:
a)
De är icke-statliga, ideella organisationer som är oberoende av industri, handel och näringsliv eller andra motstridiga intressen och deras huvudsakliga mål och verksamhet består i att främja och skydda konsumenternas intressen.
b)
De verkar i minst hälften av medlemsstaterna.
5. Bidrag till anordnande av ordförandeskapsevenemang om unionens konsumentpolitik får beviljas nationella myndigheter i den medlemsstat som innehar ordförandeskapet för andra rådskonstellationer än utrikes frågor, eller organ som utsetts av den medlemsstaten.
6. Bidrag för åtgärder som vidtas av myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för konsumentfrågor och motsvarande myndigheter i tredjeländer kan beviljas myndigheter som anmälts till kommissionen enligt förordning (EG) nr 2006/2004 eller direktiv 2001/95/EG av en medlemsstat eller ett tredjeland som avses i artikel 7 i den här förordningen, eller organ som drivs utan vinstsyfte och som uttryckligen utsetts av dessa myndigheter för detta ändamål.
7. Bidrag till tillsynstjänstemän i medlemsstaterna och i tredjeländer kan beviljas tjänstemän från myndigheter som anmälts till kommissionen med avseende på tillämpningen av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv 2001/95/EG av en medlemsstat eller ett tredjeland som avses i artikel 7 i den här förordningen.
8. Bidrag för åtgärder kan beviljas ett organ vilket utses av en medlemsstat eller ett tredjeland som avses i artikel 7 och vilket är en ideell organisation som väljs genom ett öppet förfarande eller är ett offentligt organ. Det utsedda organet ska ingå i ett nätverk i unionen som ger konsumenterna information och stöd i syfte att hjälpa dem att utnyttja sina rättigheter och få tillgång till lämplig tvistlösning (nätverket av europeiska konsumentcentrum). Ett rampartnerskap får inrättas som en långsiktig samarbetsmekanism mellan kommissionen och nätverket av europeiska konsumentcentrum och/eller de organ som det utgörs av.
9. Bidrag för åtgärder kan beviljas organ som inrättats och verkar i unionens medlemsstater och i de länder inom Europeiska frihandelssammanslutningen som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, som tar emot eller försöker lösa konsumentklagomål, ger konsumenterna vägledning och information om klagomål och förfrågningar och som agerar som tredje part i samband med konsumentens klagomål eller förfrågan gällande en näringsidkare. Med organ som handlägger klagomål avses inte näringsidkarnas egna mekanismer för handläggning av konsumentklagomål och förfrågningar direkt gentemot konsumenten, eller mekanismer för handläggning av klagomål som tillhandahålls av en näringsidkare eller för dennes räkning.
Artikel 6
Finansieringsram
1. Finansieringsramen för genomförandet av programmet för perioden 1 januari 2014-31 december 2020 ska vara 188 829 000 EUR i löpande priser.
2. De årliga anslagen ska beviljas av Europaparlamentet och rådet inom gränserna för den fleråriga budgetramen.
Artikel 7
Tredjeländers deltagande i programmet
Följande länder ska kunna delta i programmet:
a)
De länder inom Europeiska frihandelssammanslutningen som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, i enlighet med villkoren i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.
b)
Tredjeländer, särskilt anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidater, samt länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken, i enlighet med de villkor som fastställs i ramavtal, associeringsrådets beslut eller liknande avtal om de allmänna principerna för deras deltagande i unionens program.
Artikel 8
Finansieringsformer och högsta möjliga samfinansieringsandel
1. I enlighet med förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 kan det ekonomiska stödet från unionen bestå antingen av bidrag eller kontrakt som tilldelas genom offentlig upphandling eller av någon annan form av finansiering som är nödvändig för att målen i artiklarna 2 och 3 i den här förordningen ska uppnås.
2. Bidragen från unionen får inte överstiga följande nivåer:
a)
Bidrag enligt artikel 5.1 för administrationskostnader inom konsumentorganisationer på unionsnivå får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
b)
Bidrag enligt artikel 5.2 för administrationskostnader inom internationella organ som främjar sådana principer och politiska riktlinjer som bidrar till programmets mål får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
c)
Bidrag enligt artikel 5.3 för administrationskostnader inom organ på unionsnivå som har inrättats för samordning av tillsynsåtgärder när det gäller produktsäkerhet och som erkänns för detta syfte genom unionslagstiftning får inte överstiga 95 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
d)
Bidrag enligt artikel 5.4 till unionsomfattande organ för åtgärder i syfte att utarbeta uppförandekoder, bästa praxis, riktlinjer för jämförelser av pris, kvalitet och hållbarhet får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
e)
Bidrag för anordnande av ordförandeskapsevenemang om unionens konsumentpolitik till nationella myndigheter i den medlemsstat som innehar ordförandeskapet för andra rådskonstellationer än utrikes frågor eller till organ som utsetts av den medlemsstaten får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
f)
Bidrag enligt artikel 5.6 för åtgärder som vidtas av myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för konsumentfrågor och motsvarande myndigheter i tredjeländer som deltar enligt artikel 7 får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna, utom när det gäller åtgärder som har exceptionellt stort nyttovärde, varvid unionens bidrag till de bidragsberättigande kostnaderna kan uppgå till högst 70 %.
g)
Bidrag enligt artikel 5.7 för utbyte mellan tillsynstjänstemän från medlemsstaterna eller tredjeländer som deltar enligt artikel 7 får täcka resekostnader och traktamenten.
h)
Bidrag enligt artikel 5.8 för åtgärder som vidtas av organ som utsetts av en medlemsstat eller ett tredjeland som avses i artikel 7 får inte överstiga 70 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
i)
Bidrag enligt artikel 5.9 för åtgärder som vidtas av nationella organ som handlägger konsumentklagomål får inte överstiga 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna.
3. Åtgärder ska anses ha exceptionellt stort nyttovärde i den mening som avses i punkt 2 f om de, i fråga om bidrag
a)
som tilldelas myndigheterna och anmäls till kommissionen enligt förordning (EG) nr 2006/2004, omfattar minst sex medlemsstater eller avser överträdelser som vållar eller riskerar att vålla skada i minst två medlemsstater,
b)
till de myndigheter som ansvarar för konsumentprodukters säkerhet, omfattar minst tio medlemsstater som deltar i det europeiska nätverk mellan de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för produktsäkerhet som avses i artikel 10 i direktiv 2001/95/EG eller bidrar till genomförandet av marknadsövervakning på området för konsumentprodukters säkerhet enligt bestämmelser i en unionsrättsakt.
Artikel 9
Administrativt och tekniskt stöd
1. Budgeten för programmet kan även täcka utgifter för förberedande arbete, uppföljning, kontroll, revision och utvärdering som krävs för förvaltningen av programmet och för uppnåendet av dess mål, bland annat insatser för att sprida information om unionens politiska prioriteringar, förutsatt att dessa anknyter till det allmänna målet för denna förordning, samt alla andra utgifter för administrativt och tekniskt stöd som kommissionen har för förvaltningen av programmet.
2. Det totala belopp som har anslagits för att täcka utgifterna för beredning, uppföljning, kontroll, revision och utvärdering samt för det administrativa och tekniska stöd som avses i punkt 1, får inte överstiga 12 % av den finansieringsram som tilldelats programmet.
Artikel 10
Metoder för genomförande
Kommissionen ska genomföra programmet i enlighet med de förvaltningsmetoder som anges i artikel 58 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.
Artikel 11
Överensstämmelse och komplementaritet med annan politik
Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna säkerställa allmän överensstämmelse och komplementaritet mellan programmet och unionens övriga relevanta strategier, instrument och åtgärder, särskilt inom ramen för det fleråriga programmet Rättigheter, jämlikhet och medborgarskap för perioden 2014-2020 (14).
Artikel 12
Årliga arbetsprogram
Kommissionen ska genomföra programmet genom årliga arbetsprogram. Genom de årliga arbetsprogrammen ska de mål som fastställs i artiklarna 2 och 3 samt de åtgärder som anges i artikel 4 och beskrivs närmare i bilaga I genomföras på ett enhetligt sätt.
Kommissionen ska anta årliga arbetsprogram i form av genomförandeakter i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 16.2 i denna förordning. I dessa genomförandeakter ska det som föreskrivs i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 anges, särskilt
a)
åtgärdernas genomförande, i enlighet med artikel 4 och bilaga I till denna förordning, och den vägledande fördelningen av finansiella medel,
b)
tidsplanen för planerade erbjudanden att lämna anbud och förslag.
Artikel 13
Utvärdering och spridning
1. Medlemsstaterna ska på begäran av kommissionen lämna information om genomförandet av programmet och om dess verkan.
2. Kommissionen ska
a)
senast den 30 september 2017
i)
gå igenom huruvida samtliga åtgärders mål uppnåtts (i fråga om resultat och verkan), läget i fråga om genomförandet av de bidragsberättigande åtgärder som anges i artikel 4 och de specifika åtgärder som avses i bilaga I, fördelningen av medel till bidragsberättigade i enlighet med villkoren i artikel 5, effektiviteten i resursanvändningen och dess europeiska mervärde, med beaktande av utvecklingen på konsumentskyddsområdet, inför ett beslut om åtgärdernas förlängning, ändring eller upphörande,
ii)
överlämna utvärderingsrapporten om genomgången till Europaparlamentet och rådet,
b)
senast den 31 december 2017 om lämpligt lägga fram ett lagstiftningsförslag eller, om inte annat följer av punkt 3, anta en delegerad akt.
Utvärderingsrapporten ska dessutom behandla möjligheterna till förenkling, den interna och externa överensstämmelsen, målens relevans även i framtiden samt åtgärdernas bidrag till unionens prioriterade mål om smart och hållbar tillväxt för alla. Slutsatserna av utvärderingen av det föregående programmets långsiktiga verkan ska beaktas.
Programmets långsiktiga verkan och effekternas varaktighet ska utvärderas för att man ska kunna fatta beslut om att eventuellt förlänga, ändra eller avsluta ett senare program.
3. För att ta hänsyn till möjligheten att slutsatsen i utvärderingsrapporten enligt punkt 2 är att de specifika åtgärder som anges i bilaga I inte har genomförts senast den 31 december 2016 och inte kan genomföras senast i slutet av programmet, bland annat när dessa åtgärder inte längre är relevanta för att uppnå de mål som anges i artiklarna 2 och 3, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 15 för att ändra bilaga I genom att låta de specifika åtgärderna utgå.
4. Kommissionen ska offentliggöra resultaten av de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning.
Artikel 14
Skydd av unionens ekonomiska intressen
1. Kommissionen ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt denna förordning, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oegentligheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska sanktioner.
2. Kommissionen, dess företrädare och revisionsrätten ska ha rätt att granska stödjande handlingar och utföra kontroller på plats hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit unionsfinansiering enligt denna förordning.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får genomföra utredningar, inbegripet kontroller och inspektioner på plats, i enlighet med de förfaranden som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 883/2013 (15) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (16), i syfte att utröna om bidragsavtal, bidragsbeslut eller andra avtal som har finansierats enligt den här förordningen varit föremål för bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som skadat unionens ekonomiska intressen.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska samarbetsavtal med tredjeländer och med internationella organisationer, avtal, bidragsavtal och bidragsbeslut som ingås med tillämpning av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen tillerkänner kommissionen, revisionsrätten och Olaf rätten att utföra sådan revision och genomföra sådana utredningar inom ramen för sina respektive behörigheter.
Artikel 15
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3.3 och 13.3 ska ges till kommissionen för programmets löptid.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3.3 och 13.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 3.3 och 13.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 16
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt, ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 17
Övergångsåtgärder
1. Artikel 6 i beslut nr 1926/2006/EG ska fortsätta att gälla åtgärder som omfattas av det beslutet och som inte har slutförts den 31 december 2013. Budgeten för programmet får därför också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för övergången mellan de åtgärder som antagits enligt beslut nr 1926/2006/EG och programmet.
2. Vid behov kan medel för förvaltningen av åtgärder som inte slutförts den 31 december 2020 föras in i budgeten efter 2020 för att täcka utgifter enligt artikel 9.
Artikel 18
Upphävande
Beslut nr 1926/2006/EG ska upphöra att gälla den 1 januari 2014.
Artikel 19
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 26 februari 2014.