РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1337/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 декември 2013 година
за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета относно посочването на страната на произход или мястото на произход за прясно, охладено или замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1169/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2011 г. за предоставянето на информация за храните на потребителите, за изменение на регламенти (ЕО) № 1924/2006 и (ЕО) № 1925/2006 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Директива 87/250/ЕИО на Комисията, Директива 90/496/ЕИО на Съвета, Директива 1999/10/ЕО на Комисията, Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, директиви 2002/67/ЕО и 2008/5/ЕО на Комисията и на Регламент (ЕО) № 608/2004 на Комисията (1), и по-специално член 26, параграф 8 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 26, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 1169/2011 е задължително посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета за месо, което попада в обхвата на кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към посочения регламент, т.е. прясно, охладено и замразено месо от свине, овце, кози и домашни птици.
(2)
Нужно е да се постигне баланс между необходимостта потребителите да бъдат информирани и допълнителните разходи за стопанските субекти и националните органи, които в крайна сметка оказват влияние върху крайната цена на продукта. В оценката на въздействието и в поръчаното от Комисията проучване бяха разгледани няколко възможности за посочването на страната на произход или мястото на произход по отношение на основните етапи от живота на животните. Резултатите показват, че потребителите изискват преди всичко информация за мястото, където е отгледано животното. В същото време предоставянето на задължителна информация относно мястото на раждане на животното ще изисква установяването на нови системи за проследяване на равнището на стопанствата с произтичащите от това разходи, докато посочването върху етикетите на мястото на клане може да бъде направено на приемлива цена и осигурява ценна информация за потребителя. По отношение на географското равнище резултатите показват, че името на държавата членка или на третата държава ще бъде най-подходящата информация за потребителите.
(3)
В Регламент (ЕС) № 1169/2011 понятието „страна на произход“ на дадена храна е определено в съответствие с членове 23-26 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (2). За животинските продукти това понятие се отнася до страната, в която продуктът е получен изцяло, което за месото означава страната, в която животното е родено, отгледано и заклано. Когато производството на дадена храна включва участието на няколко страни, понятието се отнася до страната, в която продуктите са претърпели последната си съществена, икономически обоснована обработка или преработка. Прилагането му по отношение на ситуации, в които месото произхожда от животни, родени, отгледани и заклани в различни страни, обаче няма да донесе достатъчно информация на потребителите за произхода на месото. Следователно във всички такива ситуации е необходимо да се предвиди посочване върху етикета на държавата членка или третата страна, в която животното е отглеждано за период, представляващ значителна част от нормалния цикъл на отглеждане за всеки вид, както и на държавата членка или на третата страна, в която то е било заклано. Терминът „произход“ следва да се използва за месо, получено от животни, родени, отгледани и заклани, и следователно изцяло получени в една-единствена държава членка или трета страна.
(4)
За случаите, в които животното е отглеждано в няколко държави членки или трети страни, а минималният период на отглеждане не може да бъде достигнат, следва да се предвиди подходящ начин за посочване на мястото на отглеждане, за да се отговори по-добре на нуждите на потребителите и да се избегне ненужно усложняване на етикета.
(5)
Освен това следва да бъдат определени правила за пакети, съдържащи разфасовки месо от един и същ или от различни видове, добити от животни, отглеждани и заклани в различни държави членки или трети страни.
(6)
Тази система за етикетиране изисква правила за проследяване на всички етапи на производството и разпространението на месото, от клането до опаковането, за да се гарантира връзката между месото, обозначено с етикета, и животното или групата животни, от които е добито месото.
(7)
Следва да бъдат предвидени специфични правила за месото, внесено от трети страни, когато липсва информацията, изисквана за етикетиране.
(8)
По отношение на мляното месо и обрезките, като се имат предвид характеристиките на техните производствени процеси, на стопанските субекти следва да се разреши да се възползват от опростена система на обозначения.
(9)
С оглед на търговския характер на информацията, която трябва да се предостави съгласно настоящия регламент, на стопанските субекти в хранителната промишленост следва да бъде предоставена възможност да добавят към задължителните обозначения върху етикета други елементи, информиращи за произхода на месото.
(10)
Доколкото съответните разпоредби на Регламент (ЕС) № 1169/2011 се прилагат от 13 декември 2014 г., а член 47 от него предвижда прилагането на правилата за прилагане съгласно посочения регламент считано от 1 април на всяка календарна година, настоящият регламент следва да започне да се прилага от 1 април 2015 г.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се определят правилата относно посочването на страната на произход или мястото на произход върху етикета на прясно, охладено или замразено свинско месо, месо от овце или кози и месо от домашни птици, попадащи в съответните кодове по Комбинираната номенклатура, посочени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилага определението за „стопански субект в хранителната промишленост“, посочено в член 3, точка 3 от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета (3), определението за „предприятие“, посочено в член 2, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 852/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4), както и определенията за „мляно месо“, „кланица“ и „предприятие за разфасовка на месо“ съгласно точка 1, съответно подточки 1.13, 1.16 и 1.17 от приложение I към Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета (5).
2. Прилагат се също следните определения:
а)
„обрезки“ означава малки парчета месо, попадащи в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, признати за годни за консумация от човека, произведени изключително по време на транжиране, на обезкостяване на кланични трупове или при разфасоване на месо;
б)
„партида“ означава месо, попадащо в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение XI към Регламент (ЕС) № 1169/2011, получено от един вид, със или без кост, дори нарязано или мляно, което е нарязано, смляно или опаковано при практически идентични условия.
Член 3
Проследимост
1. Стопанските субекти в хранителната промишленост на всеки етап от производството и разпространението на месото, посочени в член 1, имат на разположение и използват система за идентификация и регистрация.
2. Тази система се прилага по начин, който гарантира:
а)
връзката между месото и животното или групата животни, от които то е получено, като на етапа на клането отговорност за гарантиране на тази връзка носи кланицата; и
б)
предаването на информацията, свързана с обозначенията, посочени в член 5, 6 или 7, в зависимост от случая, заедно с месото, на стопанските субекти на последващите етапи на производството и разпространението.
Всеки стопански субект в хранителната промишленост е отговорен за прилагането на системата за идентификация и регистрация, както е посочено в първа алинея, на етапа на производство и разпространение, в който участва.
Стопанският субект в хранителната промишленост, който опакова или етикетира месото в съответствие с член 5, 6 или 7, гарантира връзката между кода на партидата за идентификация на месото, доставена на потребителя или на заведението за обществено хранене, и съответната партида или партиди месо, от която/които е съставена опаковката или етикетираната партида. За всички опаковки с един и същ код на партидата се отнасят едни и същи обозначения в съответствие с член 5, 6 или 7.
3. В системата, посочена в параграф 1, се отбелязва по-специално пристигането и заминаването от предприятието на стопанския субект в хранителната промишленост на животни, кланични трупове или разфасовки, в зависимост от случая, и се осигурява връзката между пристиганията и заминаванията.
Член 4
Група животни
1. Големината на групата животни, посочена в член 3, се определя от:
а)
броя на кланичните трупове, нарязани заедно и представляващи една партида за съответното предприятие за разфасовка на месо, в случаите, когато се разфасоват кланични трупове;
б)
броя на кланичните трупове, месото от които представлява една партида за съответното предприятие за разфасовка или смилане на месо, в случаите, когато е необходимо допълнително разфасоване или смилане.
2. Размерът на партидата не превишава производството за един ден на едно предприятие.
3. С изключение на случая, когато се прилага член 7, при сформирането на партидите предприятията, в които месото се разфасова или смила, гарантират, че всички кланични трупове в дадена партида съответстват на животни, за чието месо се прилагат идентични обозначения при етикетиране в съответствие с член 5, параграф 1 или параграф 2.
Член 5
Етикетиране на месо
1. Посоченият в член 1 етикет на месо, предназначено за доставяне на крайния потребител или на заведения за обществено хранене, включва следните обозначения:
а)
държавата членка или третата страна, в която са отгледани животните, обозначена с „Отгледано в (държава членка или трета страна)“, в съответствие със следните критерии:
i)
за свине:
-
в случай че животното е заклано на възраст над 6 месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне четири месеца,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло не по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл периодът на отглеждане, след като животното е достигнало тегло от 30 килограма,
-
в случай че животното е заклано на възраст под 6 месеца и с живо тегло по-малко от 80 килограма, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
ii)
за овце и кози: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне шест месеца, или, в случай че животното е заклано на възраст под шест месеца, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане;
iii)
за домашни птици: държавата членка или третата страна, в която е протекъл последният период на отглеждане от поне един месец, или, в случай че птицата е заклана на възраст под един месец, държавата членка или третата страна, в която е протекъл целият период на отглеждане, след като птицата е била дадена за угояване;
б)
държавата членка или третата страна, в която е извършено клането, обозначена със „Заклано в (държава членка или трета страна)“; и
в)
кода на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Когато периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано животното, обозначението, посочено в буква а), се заменя с „Отгледано в няколко държави членки на ЕС“ или, когато месото или животните са внесени в Съюза - с „Отгледано в няколко страни извън ЕС“ или „Отгледано в няколко страни във и извън ЕС“.
Когато обаче периодът на отглеждане, посочен в буква а), не е достигнат в нито една от държавите членки или третите страни, в които е отглеждано дадено животно, обозначението, посочено в буква а), може да се замени с „Отгледано в (списък на държавите членки или третите страни, където е отглеждано животното)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че животното е отглеждано в посочените държави членки или трети страни.
2. Обозначенията, посочени в параграф 1, букви а) и б), могат да бъдат заменени с обозначението „Произход: (държава членка или трета страна)“, ако стопанският субект в хранителната промишленост докаже по задоволителен за компетентния орган начин, че месото, посочено в член 1, е от животни, родени, отгледани и заклани в една и съща държава членка или трета страна.
3. Когато няколко разфасовки месо от един и същ или от различни видове отговарят на различни обозначения за етикетиране в съответствие с параграфи 1 и 2 и са представени в една и съща опаковка на потребителя или заведението за обществено хранене, върху етикета се посочва:
а)
списъкът на съответните държави членки или трети страни в съответствие с параграф 1 или 2 за всеки вид;
б)
кодът на партидата за идентификация на месото, доставяно на потребителя или на заведението за обществено хранене.
Член 6
Дерогация за месо от трети страни
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, буква а) върху посочения в член 1 етикет на месо, внесено за пускане на пазара на Съюза и за което липсва информацията, предвидена в член 5, параграф 1, буква а), се съдържа обозначението „Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в (трета страна, в която е заклано животното)“.
Член 7
Дерогации за мляно месо и обрезки
Чрез дерогация от член 5, параграф 1, букви а) и б) и параграф 2 и от член 6 по отношение на мляното месо и обрезките могат да се прилагат следните обозначения:
а)
„Произход: ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, родени, отгледани и заклани в различни държави членки;
б)
„Отгледано и заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, отгледани и заклани в различни държави членки;
в)
„Отгледано и заклано извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо, внесено в Съюза;
г)
„Отгледано извън ЕС“ и „Заклано в ЕС“, когато мляното месо или обрезките са получени изключително от месо от животни, внесени в Съюза като животни за клане и заклани в една или в различни държави членки;
д)
„Отгледано и заклано в ЕС и извън ЕС“, когато мляното месо или обрезките са произведени от:
i)
месо, получено от животни, отгледани и заклани в една и съща или в различни държави членки, и от месо, внесено в Съюза; или
ii)
месо, получено от животни, внесени в Съюза и заклани в една и съща или в различни държави членки.
Член 8
Допълнителна доброволна информация върху етикета
Стопанските субекти в хранителната промишленост могат да добавят към обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, допълнителна информация относно произхода на месото.
Допълнителната информация, посочена в първа алинея, не може да бъде в противоречие с обозначенията, посочени в членове 5, 6 и 7, и съответства на правилата, предвидени в глава V от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 9
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 април 2015 г. Той не се прилага за месо, което законно е пуснато на пазара на Съюза преди 1 април 2015 г., до изчерпване на наличностите.
Той е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2013 година.
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1337/2013
av den 13 december 2013
om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 vad gäller angivande av ursprungsland eller härkomstplats för färskt, kylt eller fryst kött av svin, får, get och fjäderfä
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 av den 25 oktober 2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna, och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 samt om upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 1999/10/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG och 2008/5/EG samt kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 (1), särskilt artikel 26.8, och
av följande skäl:
(1)
I artikel 26.2 i förordning (EU) nr 1169/2011 anges att uppgift om ursprungsland eller härkomstplats är obligatorisk i märkningen av kött som omfattas av de nummer enligt kombinerade nomenklaturen som förtecknas i bilaga XI till den förordningen, dvs. färskt, kylt och fryst kött av svin, får eller get och fjäderfä.
(2)
Det måste finnas en balans mellan konsumenternas behov av att bli informerade och de ytterligare kostnaderna för aktörer och nationella myndigheter som till slut inverkar på det slutliga priset för produkten. I konsekvensanalysen och i en undersökning som beställts av kommissionen har man granskat flera alternativ vad gäller uppgift om ursprungsland eller härkomstplats med avseende på de mest relevanta stadierna i djurens liv. Resultaten visar att konsumenterna främst kräver information om den plats där uppfödningen av djuret skedde. Samtidigt skulle obligatoriska uppgifter om platsen för djurets födelse kräva att det inrättas nya spårbarhetssystem på gårdsnivå med de respektive kostnader som följer med detta, medan märkning innehållande uppgift om slaktplatsen kan göras till rimliga kostnader och ge värdefull information till konsumenten. När det gäller den geografiska nivån finns det belägg för att uppgift om medlemsstat eller tredjeland skulle vara mest relevant information för konsumenterna.
(3)
Inom ramen för förordning (EU) nr 1169/2011 bestäms innebörden av begreppet ursprungsland för ett livsmedel i enlighet med artiklarna 23-26 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (2). För animaliska produkter avser begreppet det land där produkten framställts i sin helhet, vilket när det gäller kött innebär det land där djuret fötts, uppfötts och slaktats. När flera länder har deltagit i framställningen av livsmedel, avser begreppet det land där varorna har genomgått den sista väsentliga och ekonomiskt berättigade bearbetningen eller behandlingen. I situationer där köttet kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika länder skulle tillämpningen av begreppet emellertid inte ge konsumenterna tillräcklig information om köttets ursprung. I alla dessa situationer bör därför märkningen innehålla uppgift om den medlemsstat eller det tredjeland där djuret har fötts upp under en period som utgör en avsevärd del av den normala uppfödningscykeln för varje art, samt om den medlemsstat eller det tredjeland där det har slaktats. Begreppet ursprung bör reserveras för kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats, och därför i sin helhet framställts, i en enda medlemsstat eller i ett enda tredjeland.
(4)
I de fall där djuret fötts upp i fler än en medlemsstat eller fler än ett tredjeland och kravet om uppfödningsperiod inte kan uppfyllas, bör lämplig uppgift om uppfödningsplats anges så att konsumenternas behov uppfylls på ett bättre sätt och onödigt komplicerad märkning kan undvikas.
(5)
Det bör också fastställas regler för förpackningar som innehåller styckningsdelar från samma eller olika arter och som kommer från djur som fötts upp och slaktats i olika medlemsstater eller tredjeländer.
(6)
Detta märkningssystem kräver spårbarhetsregler i alla steg av produktions- och distributionskedjan för köttet, från slakt till förpackning, i syfte att säkerställa sambandet mellan det märkta köttet och det djur eller den grupp av djur som köttet kommer ifrån.
(7)
Särskilda regler bör fastställas för kött som importeras från tredjeländer där de uppgifter som krävs för märkningen inte är tillgängliga.
(8)
Med hänsyn till de särskilda villkoren i produktionsprocessen för malet kött och putsbitar, bör aktörerna ges möjlighet att använda ett förenklat uppgiftssystem.
(9)
Med hänsyn till att informationen som kommer att lämnas enligt denna förordning är av kommersiellt intresse, bör livsmedelsföretagarna ges möjlighet att utöver de obligatoriska uppgifterna i märkningen lägga till andra uppgifter som hänvisar till köttets ursprung.
(10)
Eftersom de relevanta bestämmelserna i förordning (EU) nr 1169/2011 börjar gälla den 13 december 2014, och det i artikel 47 i den förordningen föreskrivs att tillämpningsföreskrifterna enligt den förordningen bör tillämpas från och med den 1 april varje år, bör den här förordningen börja gälla den 1 april 2015.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
I denna förordning anges regler om uppgift om ursprungsland eller härkomstort i märkningen av färskt, kylt eller fryst kött av svin, kött av får eller get och kött av fjäderfä som omfattas av de respektive KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. Vid tillämpningen av denna förordning ska definitionen av livsmedelsföretagare i artikel 3.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (3), definitionen av anläggning i artikel 2.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 (4) samt definitionerna av malet kött, slakteri och styckningsanläggning i punkt 1.13, 1.16 respektive 1.17 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 (5) gälla.
2. Dessutom gäller följande definitioner:
a) putsbitar: små bitar av kött som omfattas av de KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011, som erkänts vara tjänliga som livsmedel och som enbart härrör från putsning vid urbening av slaktkroppar eller vid styckning av kött.
b) parti: kött som omfattas av de KN-nummer som förtecknas i bilaga XI till förordning (EU) nr 1169/2011, som kommer från en enda art, med eller utan ben, även i bitar eller malet, som har styckats, malts eller förpackats under praktiskt taget identiska förhållanden.
Artikel 3
Spårbarhet
1. Livsmedelsföretagare ska i varje steg av produktions- och distributionskedjan för kött enligt artikel 1 ha infört och använda ett system för identifiering och registrering.
2. Systemet ska tillämpas så att följande säkerställs:
a)
Sambandet mellan köttet och det djur eller den grupp djur som det kommer från; i slaktstadiet åligger ansvaret för sambandet slakteriet.
b)
Överföringen tillsammans med köttet av informationen avseende uppgifterna i artiklarna 5, 6 eller 7, beroende på vad som är tillämpligt, till aktörerna i efterföljande produktions- och distributionssteg.
Varje livsmedelsföretagare ska ansvara för att systemet för identifiering och registrering enligt första stycket tillämpas inom det led i produktions- och distributionskedjan där det är i drift.
Den livsmedelsföretagare som förpackar eller märker köttet i enlighet med artiklarna 5, 6 eller 7 ska säkerställa att den partikod som identifierar köttet som levereras till konsumenter eller storhushåll överensstämmer med det parti eller de partier kött som förpackningen eller det märkta partiet kommer ifrån. Samtliga förpackningar med samma partikod ska svara mot samma uppgifter i enlighet med artiklarna 5, 6 eller 7.
3. Det system som avses i punkt 1 ska framför allt registrera ankomst till och avgång från livsmedelsföretagarens anläggning när gäller djur, slaktkroppar eller styckningsdelar, och säkerställa överensstämmelse mellan ankomster och avgångar.
Artikel 4
Grupp av djur
1. Storleken på den grupp av djur som avses i artikel 3 definieras enligt följande:
a)
Antalet slaktkroppar som styckats tillsammans och som utgör ett parti vid den berörda styckningsanläggningen, när det rör sig om styckning av slaktkroppar.
b)
Antalet slaktkroppar från vilka köttet utgör ett parti vid den berörda stycknings- eller malningsanläggning, när det gäller vidare styckning eller malning av kött.
2. Storleken på ett parti får dock inte överskrida produktionen under en dag på en och samma anläggning.
3. Utom i det fall där artikel 7 tillämpas ska de anläggningar där köttet styckas eller mals, när de sätter samman partierna, säkerställa att alla slaktkroppar i ett parti motsvarar djur på vars kött identiska märkningsuppgifter är tillämpliga i enlighet med artikel 5.1 eller med artikel 5.2.
Artikel 5
Märkning av kött
1. Märkningen av kött enligt artikel 1 som är avsett för leverans till slutkonsumenter eller storhushåll ska innehålla följande uppgifter:
a)
Medlemsstat eller tredjeland där uppfödningen ägt rum angivet som Uppfött i: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), i enlighet med följande kriterier:
i)
För svin:
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mer än sex månader, den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst fyra månader har ägt rum.
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader och vid en levande vikt på minst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland där uppfödningsperioden efter det att djuret uppnått 30 kg har ägt rum.
-
Om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader och vid en levande vikt på mindre än 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden har ägt rum.
ii)
För får och getter: den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst sex månader har ägt rum eller, om djuret slaktas vid en ålder av mindre än sex månader, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden har ägt rum.
iii)
För fjärderfä: den medlemsstat eller det tredjeland där den sista uppfödningsperioden på minst en månad har ägt rum eller, om djuret slaktas vid en ålder av mindre än en månad, den medlemsstat eller det tredjeland där hela uppfödningsperioden efter att djuren hade placerats för gödning har ägt rum.
b)
Medlemsstat eller tredjeland där slakten ägt rum angivet som Slaktat i: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), och
c)
den partikod som identifierar det kött som levereras till konsumenter eller storhushåll.
När den uppfödningsperiod som avses i led a inte uppnås i någon medlemsstat eller något tredjeland där djuret uppfötts, ska den uppgift som avses i led a ersättas med Uppfött i: flera medlemsstater i EU eller, när köttet eller djuren har importerats till EU, med Uppfött i: flera länder utanför EU eller Uppfött i: flera EU-länder och länder utanför EU.
Om uppfödningsperioden enligt led a inte uppnåtts i någon av de medlemsstater eller tredjeländer där djuret uppfötts får den uppgift som avses i led a ersättas med Uppfött i: (förteckning över medlemsstater och tredjeländer där djuret uppfötts), om livsmedelsföretagaren på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt kan bevisa att djuret uppfötts i dessa medlemsstater eller tredjeländer.
2. De uppgifter som avses i punkt 1 leden a och b kan ersättas med uppgiften Ursprung: (namn på medlemsstaten eller tredjelandet), om livsmedelsföretagaren på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt kan bevisa att det kött som avses i artikel 1 kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i en enda medlemsstat eller ett enda tredjeland.
3. Om flera styckningsdelar av kött, av samma eller av olika arter, svarar mot olika märkningsuppgifter i enlighet med punkterna 1 och 2 och presenteras i samma förpackning för konsumenter eller storhushåll, ska märkningen innehålla följande:
a)
En förteckning över de relevanta medlemsstaterna eller tredjeländerna i enlighet med punkt 1 eller 2, för varje art.
b)
Den partikod som identifierar det kött som levereras till konsumenter eller storhushåll.
Artikel 6
Undantag för kött från tredjeländer
Genom undantag från artikel 5.1 a ska märkningen av kött som avses i artikel 1 och som importeras för utsläppande på unionsmarknaden och för vilket de uppgifter som avses i artikel 5.1 a inte är tillgängliga, innehålla uppgiften Uppfött i: utanför EU och Slaktat i: (namn på det tredjeland där djuret slaktats).
Artikel 7
Undantag för malet kött och putsbitar
Genom undantag från artikel 5.1 a och b, från artikel 5.2 och artikel 6 kan följande uppgifter anges när det gäller malet kött och putsbitar:
a)
Ursprung: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika medlemsstater.
b)
Uppfödda och slaktade i: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som fötts, uppfötts och slaktats i olika medlemsstater.
c)
Uppfödda och slaktade i: utanför EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som importerats till unionen.
d)
Uppfödda i: utanför EU och Slaktade i: EU, om det malda köttet eller putsbitarna uteslutande framställts av kött som kommer från djur som importerats till unionen som djur avsedda för slakt och som slaktats i en eller flera medlemsstater.
e)
Uppfödda och slaktade i: EU och utanför EU, om det malda köttet eller putsbitarna framställts av
i)
kött från djur som uppfötts och slaktats i en eller flera medlemsstater och av kött som importeras till unionen, eller
ii)
kött från djur som importerats till unionen och slaktats i en eller flera medlemsstater.
Artikel 8
Ytterligare frivilliga uppgifter i märkningen
Livsmedelsföretagare kan komplettera de uppgifter som avses i artiklarna 5, 6 eller 7 med ytterligare information om köttets härkomst.
Den ytterligare information som avses i första stycket får inte stå i strid med de uppgifter som avses i artiklarna 5, 6 och 7, och ska vara förenlig med bestämmelserna i kapitel V i förordning (EU) nr 1169/2011.
Artikel 9
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 april 2015. Den ska inte tillämpas på kött som lagligen har släppts ut på unionsmarknaden före den 1 april 2015 till dess att lagren är uttömda.
Den är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 december 2013.