РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2014 година
за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, за периода 2015-2019 година
(нотифицирано под номер С(2014) 7809)
(текст от значение за ЕИП)
(2014/746/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО (1) на Съвета, и по-специално член 10а, параграф 13 от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Директива 2003/87/ЕО се предвижда провеждането на търг да бъде основният принцип при разпределянето на квоти за емисии на парникови газове на операторите на инсталации в обхвата на системата за търговия с емисии на ЕС (СТЕ на ЕС) от 2013 г. нататък. Допустимите оператори обаче продължат да получават безплатни квоти между 2013 и 2020 г. в съответствие с правилата, определени в Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията (2).
(2)
Липсата на амбициозно международно споразумение за изменението на климата, имащо за цел да ограничи покачването на температурите в световен мащаб до 2 °C, би могла да подкопае ползата от предприеманите от Съюза действия. Липсата на обвързващи действия на международно равнище би могла да доведе до повишаване на емисиите на парникови газове в трети държави, в които промишлеността не е предмет на съизмерими ограничения по отношение на емисиите на въглерод („изместване на въглеродни емисии“). За справяне с риска от изместване на въглеродни емисии Директива 2003/87/ЕО предвижда, че в зависимост от резултата от международните преговори Комисията трябва да определи списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии („списък на отрасли и подотрасли“). Тези отрасли и подотрасли, следва да получават безплатни квоти в размер на 100 % от количеството, определено в съответствие с Директива 2003/87/ЕО и Решение 2011/278/ЕС на Комисията, които подлежат на корекция с междуотрасловия корекционен коефициент, посочен в член 10а, параграф 5 на Директива 2003/87/ЕО и определен в приложение II към Решение 2013/448/ЕС на Комисията. (3)
(3)
В това отношение Комисията анализира до каква степен трети държави, имащи решаващ дял в световното производство на продукти в отрасли и подотрасли от списъка за изместване на въглеродни емисии, се ангажират с намаляването на емисиите на парникови газове в съответните отрасли, и дали техните ангажименти са сравними с тези на Съюза и се изпълняват в същата времева рамка. Освен това беше разгледана степента на съпоставимост на ефективността на инсталациите, разположени в тези държави, с ефективността инсталациите, разположени на територията на Съюза. Комисията заключи, че не може да се установи достатъчна съпоставимост на ангажимента за намаляване на емисиите на парникови газове, и поради това съпоставките на въглеродната ефективност, не са от значение.
(4)
Първият списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, беше изготвен за 2013 и 2014 г. с Решение № 2010/2/ЕС (4) на Комисията през 2009 г.
(5)
Оценката трябва да се основава на редица количествени и качествени критерии и на данни от последните три години. В това отношение Комисията използва данни от годините 2009, 2010 и 2011, тъй като данните от 2012 г. са налични само за някои от параметрите.
(6)
С цел да установи списъка на отрасли и подотрасли, Комисията направи оценка на риска от изместване на въглеродни емисии от отрасли и подотрасли за ниво NACE-4 на статистическата класификация на икономическите дейности в рамките на Съюза в съответствие с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета (5). Ниво NACE-4 е ниво с оптимална наличност на данни, определящо прецизно отраслите. Отраслите се обозначават с 4-цифрен код от класификацията NACE, а подотраслите се обозначават с код на ниво КПД (6 цифри) или Продком (8 цифри), което означава, че класирането на стоки, използвани за статистически данни за промишленото производство в Съюза, следва пряко от класификацията NACE.
(7)
Отраслите бяха оценени първо въз основа на количествените критерии, определени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО. За да приложи тези количествени критерии, Комисията трябваше да определи сбора от преките и непреките допълнителни разходи, произтичащи от изпълнението на Директива 2003/87/ЕО.
(8)
Преките допълнителни разходи, предизвикани от количеството квоти, които даден отрасъл би трябвало да закупи, ако бъде преценено, че той не е изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, са изчислени въз основа на данните за преките емисии на CO2 на отраслово равнище. Данните в Дневника на Европейския съюз за трансакциите („ДЕСТ“) се считат за най-точния и прозрачен източник на данни за емисии на CO2 на ниво инсталации и поради това са използвани за изчисляване на преките разходи за отрасъла. За отрасли и парникови газове, обхванати от СТЕ на ЕС от 1 януари 2013 г., няма данни за емисиите на разположение в ДЕСТ. Затова в тези случаи Комисията използва данните относно преките емисии на CO2, предоставени от държавите членки в националните мерки за изпълнение (НМИ) съгласно Решение № 2011/278/ЕС.
(9)
С цел определяне на непреките допълнителни разходи Комисията събра данни за потреблението на електроенергия на равнище отрасъл от държавите членки, за да се гарантира, че няма двойно отчитане на потребената електроенергия в различни кодове по NACE. За определяне на емисиите, свързани с производството на електроенергия, потребена в различните отрасли, по отношение на списъка на отраслите и подотраслите, в Решение № 2010/2/ЕС, Комисията използва средния емисионен коефициент, получен въз основа на общия горивен микс, използван за производство на електроенергия, тъй като се счита, че той се основава на най-точни данни. Същият среден емисионен коефициент е използван за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(10)
Освен това, за да определи преките и непреките допълнителни разходи, Комисията трябваше да направи оценка на средната цена на въглеродните емисии. При установяването на първия списък на отраслите и подотраслите за оценките е използвана предполагаема цена на въглеродните емисии от 30 EUR на тон на CO2-еквивалент. В периода на изпълнението на Решение № 2010/2/ЕС се наблюдава съществена разлика между цената на въглеродните емисии, предвидена за оценките и реалната цена, която е значително по-ниска. Въпреки това, в своето съобщение, озаглавено „Рамка за политика в областта на климата и енергетиката в периода от 2020 до 2030 г.“ (6) Комисията предложи безусловно намаление с 40 % на емисиите на парникови газове до 2030 г. в сравнение с 1990 г., както и съответна цел по отношение на възобновяемите енергийни източници. Комисията предложи също да се установи резерв за стабилност на пазара в СТЕ на ЕС. При тези обстоятелства се очаква, че в бъдеще цената на въглеродните емисии ще зависи по-силно от средносрочното и дългосрочното намаляване на емисиите. Поради това се счита за оправдано да продължи да се използва приетата цена на въглеродните емисии в размер на 30 EUR на тон CO2-еквивалент за оценките, които са в основата на настоящото решение.
(11)
Преките и непреките допълнителни разходи следва да се изчисляват като дял от брутната добавена стойност. За определянето на брутната добавена стойност на отраслово равнище са използвани данни от Структурната стопанска статистика на Евростат.
(12)
Освен това Комисията оцени интензивността на търговията за всеки отрасъл и подотрасъл въз основа на данни, получени от базата данни Comext на Евростат.
(13)
Общо Комисията оцени 245 промишлени отрасъла и 24 подотрасъла, класифицирани в разделите „Добивна промишленост“ и „Преработваща промишленост“ на класификацията NACE. Отраслите и подотраслите, изброени в точка 1 от приложението към настоящото решение, отговарят на критериите, изложени в член 10а, параграфи 15 и 16 от Директива 2003/87/ЕО и следва да се считат за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
Оценки въз основа на качествените критерии, заложени в член 10а, параграф 17 от Директива 2003/87/ЕО, са проведени в редица отрасли, за които не се смята, че са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на количествените критерии, заложени в член 10а, параграфи 15 и 16. Качествената оценка беше извършена в случаи, които отговарят на качествените критерии в контекста на определянето на предишния списък, в случаите на отраслите, смятани за гранични, и при поискване от представители на промишлеността.
(15)
В случая на отраслите „Облагородяване на прежди, платове и облекло“ (код по NACE 1330), „Производство на тухли, керемиди и други изделия от печена глина, за строителството“ (код 2332 по NACE), „Производство на изделия от гипс за строителството“ (код по NACE 2362), „Леене на чугун“ (код по NACE 2451) и „Леене на леки метали“ (2453), качествените оценки, извършени в контекста на определянето на предишния списък с отрасли и подотрасли, валиден за 2013 и 2014 г., бяха актуализирани. Беше направено заключението, че обстоятелствата, налагащи добавянето на тези отрасли към списъка на отраслите и подотраслите, все още са налице. Следователно тези отрасли следва да се смятат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии и в периода 2015-2019 г.
(16)
Качествена оценка беше извършена за отрасъла „Производство на малц“ (код по NACE 1106), тъй като този отрасъл представлява граничен случай, във връзка с член 10а, параграф 16, буква б) от Директива 2003/87/ЕО. Като се вземат предвид нарастващите разходи, произтичащи от прилагането на Директива 2003/87/ЕО, оценката показа висока интензивност на търговията и значителен спад в рентабилността на отрасъла в Съюза. Ниската печалба ограничава възможностите на инсталациите да инвестират и да намаляват емисиите. Въз основа на комбинираното въздействие на тези фактори отрасълът следва да се счита за изложен на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
(17)
Отраслите, изброени в точка 2 от приложението, следва да се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии въз основа на критериите за качество.
(18)
Тъй като списъкът на отраслите и подотраслите, за които се счита, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии, който ще бъде определен в приложението, ще бъде валиден за периода от 2015 до 2019 г., настоящото решение следва да се прилага от 1 януари 2015 г.
(19)
От съображения за правна сигурност и яснота Решение 2010/2/ЕО следва да бъде отменено, считано от 1 януари 2015 г.
(20)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Отраслите и подотраслите, изброени в приложението, се считат за изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии.
Член 2
Решение № 2010/2/ЕС се отменя, считано от 1 януари 2015 г.
Член 3
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2015 г.
Член 4
Адресати на настоящото решение са държавите членки.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2014 година.
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 27 oktober 2014
om fastställande, enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG, av en förteckning över sektorer och delsektorer som anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage, för perioden 2015-2019
[delgivet med nr C(2014) 7809]
(Text av betydelse för EES)
(2014/746/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG (1), särskilt artikel 10a.13, och
av följande skäl:
(1)
I direktiv 2003/87/EG anges att auktionsmetoden bör vara huvudprincipen för tilldelning av utsläppsrätter för växthusgaser till verksamhetsutövare vid anläggningar som omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter i unionen (nedan kallat utsläppshandelssystemet) från 2013 och framåt. Behöriga verksamhetsutövare kommer emellertid även fortsättningsvis att tilldelas gratis utsläppsrätter mellan 2013 och 2020 i enlighet med bestämmelserna i direktiv 2003/87/EG och kommissionens beslut 2011/278/EU (2).
(2)
Avsaknaden av ett ambitiöst internationellt avtal om klimatförändringar som syftar till att begränsa den globala temperaturökningen till 2 °C kan undergräva de positiva effekterna av unionens insatser. Avsaknaden av bindande åtgärder på internationell nivå kan leda till en ökning av växthusgasutsläppen i de tredjeländer där industrin inte omfattas av jämförbara koldioxidbegränsningar (nedan kallat koldioxidläckage). För att motverka risken för koldioxidläckage anges i direktiv 2003/87/EG att kommissionen, med förbehåll för resultaten av de internationella förhandlingarna, ska fastställa en förteckning över de sektorer och delsektorer som anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage (nedan kallad förteckning över sektorer och delsektorer). Dessa sektorer och delsektorer bör få gratis utsläppsrätter motsvarande 100 % av den kvantitet som fastställs i enlighet med direktiv 2003/87/EG och beslut 2011/278/EU, med förbehåll för den sektorsövergripande korrektionsfaktor som avses i artikel 10a.5 i direktiv 2003/87/EG och som anges i bilaga II till kommissionens beslut 2013/448/EU (3).
(3)
I detta sammanhang har kommissionen undersökt i vilken utsträckning tredjeländer som står för en avgörande del av den globala produktionen inom sektorer och delsektorer på koldioxidläckageförteckningen tydligt förbinder sig att minska växthusgasutsläppen i berörda sektorer och huruvida dessa åtaganden är jämförbara med unionens åtaganden och utförs inom samma tidsram. Dessutom har kommissionen undersökt i vilken mån anläggningarna i dessa länder är lika effektiva som anläggningarna i unionen. Kommissionen kom fram till att det inte går att fastställa en tillräcklig jämförbarhet för åtagandena att minska växthusgasutsläppen och därmed är jämförbarheten för koldioxideffektivitet inte relevant.
(4)
Den första förteckningen över sektorer och delsektorer som anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage fastställdes år 2009 för åren 2013 och 2014 genom kommissionens beslut 2010/2/EU (4).
(5)
Bedömningen bör grunda sig på ett antal kvantitativa och kvalitativa kriterier, och bygga på uppgifter från de tre senaste åren. Kommissionen har använt uppgifter från åren 2009, 2010 och 2011, eftersom uppgifter från 2012 bara var tillgängliga för vissa parametrar.
(6)
För att kunna fastställa förteckningen över sektorer och delsektorer har kommissionen bedömt risken för koldioxidläckage i sektorer och delsektorer på Nace-nivå 4 i unionens statistiska näringsgrensindelning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (5). Nace-nivå 4 är den nivå som har optimal datatillgänglighet och exakt definition av sektorer. En sektor betecknas på en 4-siffrig nivå i Nace, och en delsektor betecknas på CPA-nivå (6 siffror) eller Prodcom-nivå (8 siffror), dvs. den produktklassificering som används för statistik över unionens industriproduktion, vilken följer direkt av Nace-klassificeringen.
(7)
Sektorerna bedömdes först på grundval av de kvantitativa kriterier som anges i artikel 10a.15 och 10a.16 i direktiv 2003/87/EG. För att tillämpa dessa kvantitativa kriterier var kommissionen tvungen att fastställa summan av direkta och indirekta merkostnader till följd av genomförandet av direktiv 2003/87/EG.
(8)
Direkta merkostnader föranledda av den kvantitet utsläppsrätter som sektorn skulle behöva köpa om den inte ansågs löpa avsevärd risk för koldioxidläckage beräknades på grundval av uppgifter om direkta koldioxidutsläpp på sektorsnivå. Europeiska unionens transaktionsförteckning, som anses vara den mest exakta och transparenta källan för information om koldioxidutsläpp på anläggningsnivå, har därför använts för att beräkna sektorernas direkta kostnader. För sektorer och växthusgaser som endast omfattas av utsläppshandelssystemet sedan den 1 januari 2013 finns det inga uppgifter om utsläpp i transaktionsförteckningen. I dessa fall använde kommissionen därför de uppgifter om direkta koldioxidutsläpp som medlemsstaterna lämnat i de nationella genomförandeåtgärderna enligt beslut 2011/278/EU.
(9)
För att fastställa de indirekta merkostnaderna har kommissionen samlat in uppgifter om elförbrukning på sektorsnivå från medlemsstaterna och i samband med detta sett till att det inte har förekommit dubbelräkning av elförbrukning under olika Nace-koder. För att fastställa utsläppen från produktion av el som förbrukas inom de olika sektorerna för förteckningen över sektorer och delsektorer i beslut 2010/2/EU använde kommissionen en genomsnittlig emissionsfaktor som beräknats från den sammanlagda bränslemixen för elproduktion eftersom den ansågs vara grundad på de mest tillförlitliga uppgifterna. Samma genomsnittliga emissionsfaktor har använts för de bedömningar som ligger till grund för detta beslut.
(10)
För att fastställa direkta och indirekta merkostnader måste kommissionen dessutom göra en uppskattning av det genomsnittliga koldioxidpriset. För den första förteckningen över sektorer och delsektorer gjordes bedömningarna med användning av ett uppskattat koldioxidpris på 30 euro per ton koldioxidekvivalenter. Under perioden för tillämpning av beslut 2010/2/EU har det uppskattade koldioxidpriset skiljt sig avsevärt från det faktiska koldioxidpriset, vilket har varit betydligt lägre. Kommissionen föreslog dock i sitt meddelande En klimat- och energipolitisk ram för perioden 2020-2030 (6) ett ovillkorligt utsläppsminskningsmål på 40 % fram till 2030 jämfört med 1990, och ett motsvarande mål för förnybar energi. Kommissionen har också föreslagit att inrätta en reserv för marknadsstabilitet i utsläppshandelssystemet. Under dessa omständigheter förväntas koldioxidpriset i framtiden påverkas kraftigare av utsläppsminskningar på medellång och lång sikt. Det är därför berättigat att fortsätta att använda ett uppskattat koldioxidpris på 30 euro per ton koldioxidekvivalenter för de bedömningar som ligger till grund för detta beslut.
(11)
De direkta och indirekta merkostnaderna bör beräknas som en andel av bruttoförädlingsvärdet. När det gäller uppskattningen av bruttoförädlingsvärdet på sektorsnivå har uppgifter från Eurostats statistik rörande företagsstrukturer använts.
(12)
Kommissionen har även bedömt handelsintensitet för varje sektor och delsektor på grundval av uppgifter från Eurostats Comext-databas.
(13)
Totalt har kommissionen bedömt 245 industrisektorer och 24 delsektorer som klassificeras under ”Utvinning av mineral” och ”Tillverkning” i Nace. De sektorer och delsektorer som förtecknas i punkt 1 i bilagan till detta beslut uppfyller kriterierna i artikel 10a.15 och 10a.16 i direktiv 2003/87/EG och bör anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage.
(14)
Bedömningar på grundval av de kvalitativa kriterierna i artikel 10a.17 i direktiv 2003/87/EG har gjorts för ett antal sektorer som inte ansågs löpa risk för koldioxidläckage på grundval av de kvantitativa kriterierna i artikel 10a.15 och 10a.16. En kvalitativ bedömning gjordes för sektorer som uppfyllde de kvalitativa kriterierna vid upprättandet av den föregående förteckningen, för sektorer som bedömdes vara gränsfall, och på begäran av företrädare för industrin.
(15)
För sektorerna ”Blekning, färgning och annan textilberedning” (Nace-kod 1330), ”Tillverkning av murtegel, takpannor och andra byggvaror av tegel” (Nace-kod 2332), ”Tillverkning av gipsvaror för byggändamål” (Nace-kod 2362), ”Gjutning av järn” (Nace-kod 2451) och ”Gjutning av lättmetall” (Nace-kod 2453), har en uppdatering gjorts av de kvalitativa bedömningar som gjordes inom ramen för den föregående förteckningen över sektorer och delsektorer vilken är giltig för åren 2013 och 2014. Det slogs fast att de omständigheter som berättigar att dessa sektorer läggs till i förteckningen över sektorer och delsektorer fortfarande föreligger. Därför bör dessa sektorer anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage även under perioden 2015-2019.
(16)
En kvalitativ bedömning har gjorts för sektorn ”Framställning av malt” (Nace-kod 1106) eftersom denna sektor utgjorde ett gränsfall med beaktande av artikel 10a.16 b i direktiv 2003/87/EG. Med beaktande av de ökade kostnaderna till följd av genomförandet av direktiv 2003/87/EG visade bedömningen en hög handelsintensitet och en betydande lönsamhetsminskning inom sektorn i unionen. De låga vinstmarginalerna begränsar anläggningarnas förmåga att göra investeringar och minska utsläppen. Dessa faktorer i kombination gör att sektorn bör anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage.
(17)
De sektorer som förtecknas i punkt 2 i bilagan bör anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage på grundval av kvalitativa kriterier.
(18)
Eftersom förteckningen i bilagan över sektorer och delsektorer som anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage kommer att gälla för perioden 2015-2019 bör detta beslut gälla från och med den 1 januari 2015.
(19)
Av rättssäkerhetsskäl och tydlighetsskäl bör beslut 2010/2/EU upphöra att gälla från och med den 1 januari 2015.
(20)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för klimatförändringar.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De sektorer och delsektorer som förtecknas i bilagan ska anses löpa avsevärd risk för koldioxidläckage.
Artikel 2
Beslut 2010/2/EU ska upphöra att gälla den 1 januari 2015.
Artikel 3
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.
Artikel 4
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 27 oktober 2014.