РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 909/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 23 юли 2014 година
за подобряване на сетълмента на ценни книжа в Европейския съюз и за централните депозитари на ценни книжа, както и за изменение на директиви 98/26/ЕО и 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 236/2012
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК), заедно с централните контрагенти (ЦК) допринасят в значителна степен за поддържането на инфраструктурите, свързани с предоставяните след сключване на сделките услуги, което гарантира защитата на финансовите пазари и създава увереност у пазарните участници, че сделките с ценни книжа се извършват надлежно и навременно, включително в периоди на извънредно натоварване.
(2)
Управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа заемат ключово място в процеса на сетълмент, поради което са от системно значение за функционирането на пазарите на ценни книжа. Тъй като изпълняват важна функция в системите на държане на ценни книжа, чрез които участниците в тях докладват за държаните от инвеститорите ценни книжа, управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа служат и като основно средство за контрол на целостта на емисиите, което възпрепятства неоснователното създаване или намаляване на емитирани ценни книжа, и съответно са от важно значение за поддържане на доверието на инвеститорите. Освен това управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа участват пряко в осигуряването на обезпечения при операции, свързани с паричната политика, както и в процеса на осигуряване на обезпечения между кредитни институции, поради което са съществен фактор в процеса на осигуряване на обезпечения.
(3)
Въпреки че Директива 98/26/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) доведе до намаляване на прекъсванията, засягащи системата за сетълмент на ценни книжа, причинени от процедури по несъстоятелност срещу участници в нея, е необходимо да се обърне внимание и на други рискове за системите за сетълмент на ценни книжа, както и на риска от несъстоятелност или от прекъсване във функционирането на ЦДЦК, които управляват системи за сетълмент на ценни книжа. По отношение на редица ЦДЦК съществуват кредитни и ликвидни рискове, произтичащи от предоставянето на спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги.
(4)
В отсъствието на общи пруденциални правила все по-честите случаи на трансграничен сетълмент, които са резултат от развиването на договорености за връзка между ЦДЦК, поставят под въпрос устойчивостта на ЦДЦК спрямо рисковете, с които се сблъскват ЦДЦК от други държави членки. Нещо повече, въпреки увеличаването на трансграничния сетълмент, движените от пазара промени по посока на по-голямо интегриране на пазара за предоставяни от ЦДЦК услуги се оказаха доста бавни. Наличието на отворен вътрешен пазар за сетълмент на ценни книжа следва да осигури възможност на всеки инвеститор в Съюза да инвестира във всички ценни книжа в Съюза със същата лекота и с помощта на същите процеси като приложимите спрямо националните ценни книжа. Въпреки това пазарите на сетълмент в Съюза остават разпокъсани между отделните държави членки, а трансграничният сетълмент - по-скъп, поради различните национални правила, които регулират сетълмента и дейностите на ЦДЦК, и ограничената конкуренция между отделните ЦДЦК. Тази разпокъсаност затруднява трансграничния сетълмент, като поражда допълнителни рискове и разходи. Предвид системното значение на ЦДЦК конкуренцията между тях следва да се насърчава, за да могат участниците на пазара да имат избор от доставчици и за да се намали зависимостта от отделен доставчик на инфраструктура. В отсъствието на еднакви задължения за пазарните оператори и на общи пруденциални стандарти за ЦДЦК вероятното предприемане на несъгласувани мерки на национално равнище ще има пряко отрицателно въздействие върху сигурността, ефективността и конкуренцията на пазарите на сетълмент в Съюза. Необходимо е тези съществени пречки пред функционирането на вътрешния пазар да се отстранят, да се избегнат нарушенията на конкуренцията, както и да се предотврати появата на такива пречки и нарушения в бъдеще. За правилното функциониране на вътрешния пазар е необходимо създаването на интегриран пазар за сетълмент на ценни книжа, без разграничение между национални и трансгранични сделки с ценни книжа. Ето защо съответното правно основание за настоящия регламент следва да бъде член 114 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) в съответствие с тълкуването му в трайната съдебна практика на Съда на Европейския съюз.
(5)
Необходимо е с регламент да бъдат установени редица уеднаквени задължения, които да бъдат наложени на участниците на пазара във връзка с определени аспекти на цикъла и дисциплината при сетълмента, и да се предвиди набор от общи изисквания за ЦДЦК, управляващи системи за сетълмент на ценни книжа. Прякото прилагане на разпоредбите на такъв регламент следва да гарантира, че спрямо всички пазарни оператори и ЦДЦК се прилагат пряко еднакви задължения, стандарти и правила. Чрез такъв регламент следва да се повиши степента на сигурност и ефикасност на сетълмента в Съюза, като се предотврати несъответствието между националните правила, което би могло да възникне при транспонирането на директива. Такъв регламент следва да намали регулаторната сложност за пазарните оператори и ЦДЦК, която се дължи на различните национални правила, и да позволи на ЦДЦК да предоставят услугите си на трансгранична основа, без да е необходимо да съблюдават различни набори от национални изисквания, като например свързаните с лицензирането, надзора, организацията или рисковете на ЦДЦК. Наличието на регламент, с който се въвеждат еднакви изисквания за ЦДЦК, следва също така да допринесе за отстраняване на нарушенията на конкуренцията.
(6)
На 20 октомври 2010 г. Съветът за финансова стабилност призова за по-надеждни основни пазарни инфраструктури и поиска преразглеждане и усъвършенстване на съществуващите стандарти. През април 2012 г. Комитетът за платежни системи и системи за сетълмент (КПССС) на Банката за международни разплащания (БМР) и Международната организация на комисиите за ценни книжа (МОКЦК) приеха международни стандарти за инфраструктурите на финансовите пазари. Тези стандарти замениха препоръките на БМР от 2001 г., които бяха адаптирани на европейско равнище през 2009 г. от Европейската система на централните банки (ЕСЦБ) и Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа посредством незадължителни насоки. Предвид глобалния характер на финансовите пазари и системното значение на ЦДЦК е необходимо сближаване в международен план на пруденциалните изисквания, които се прилагат за ЦДЦК. Настоящият регламент следва да бъде съобразен с действащите принципи относно инфраструктурите на финансовите пазари, разработени от КПССС - МОКЦК. Комисията и Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари)(ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (5), като работят в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, следва да осигурят съответствие с действащите стандарти и бъдещите промени в тях, когато изготвят или предлагат да се преразгледат регулаторните технически стандарти, техническите стандарти за изпълнение, както и насоките и препоръките, посочени в настоящия регламент.
(7)
В заключенията си от 2 декември 2008 г. Съветът подчерта необходимостта от укрепване на сигурността и стабилността на системите за сетълмент на ценни книжа и от преодоляване на правните пречки за услугите, предоставяни в Съюза след сключване на сделките.
(8)
Една от основните задачи на ЕСЦБ е да насърчава безпрепятственото функциониране на платежните системи. В това отношение членовете на ЕСЦБ упражняват надзор чрез осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи. Членовете на ЕСЦБ често действат като агенти по сетълмента за паричното рамо от сделките с ценни книжа. Те са също така значими клиенти на ЦДЦК, които често управляват обезпеченията на операции, свързани с паричната политика. Следва да се осигури пълноценното участие на членовете на ЕСЦБ посредством консултации с тях относно лицензирането и надзора на ЦДЦК, признаването на ЦДЦК от трети държави и одобряването на определени връзки между ЦДЦК. За да се избегне въвеждането на паралелни правила, членовете на ЕСЦБ следва да участват пълноценно, посредством консултации, в установяването на регулаторни технически стандарти и технически стандарти за изпълнение, както и на насоки и препоръки, въпреки че съгласно настоящия регламент Комисията и ЕОЦКП следва да носят основната отговорност за установяването на подобни технически стандарти, насоки и препоръки. Настоящият регламент не следва да засяга отговорностите на Европейската централна банка (ЕЦБ) и на националните централни банки по осигуряването на ефикасни и стабилни клирингови и платежни системи в рамките на Съюза и в трети държави. Настоящият регламент не следва да възпрепятства достъпа на членовете на ЕСЦБ до информация, която е от значение за изпълнението на задълженията им, включително надзора върху ЦДЦК и други инфраструктури на финансовите пазари.
(9)
Членовете на ЕСЦБ, други органи, изпълняващи подобни функции в някои държави членки, или други публични органи, на които е възложено управлението или които участват в управлението на държавния дълг в Съюза, също могат да предоставят редица услуги, например управление на системи за сетълмент на ценни книжа, които ги определят като ЦДЦК. Когато действат като ЦДЦК, без да учредяват отделен субект, такива субекти следва да бъдат освободени от изискванията за лицензиране и надзор, от определени организационни и капиталови изисквания и изисквания за инвестиционната политика, но към тях следва да продължат да се прилагат останалите пруденциални изисквания за ЦДЦК. Когато такива субекти на държава членка действат като ЦДЦК, те не следва да предоставят услугите си в други държави членки. Тъй като членовете на ЕСЦБ действат като агенти по сетълмента за постигане на целите му, те също следва да бъдат освободени от изискванията, установени в дял IV от настоящия регламент.
(10)
Настоящият регламент следва да се прилага за сетълмент на сделки с всички финансови инструменти и за всички дейности на ЦДЦК, освен ако не е посочено друго. Освен това настоящият регламент следва да не засяга други законодателни актове на Съюза, свързани с конкретни финансови инструменти, като например Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6), както и приетите в съответствие с посочената директива мерки.
(11)
Регистрирането на безналични ценни книжа е важна стъпка към повишаване ефикасността на сетълмента и осигуряване целостта на емисиите от ценни книжа, особено в контекста на нарастващата сложност на формите на държане и начините на прехвърляне на ценни книжа. От съображения за сигурност в настоящия регламент е предвидено регистриране в безналична форма на всички прехвърлими ценни книжа, допуснати до търговия или търгувани на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (7) и с Регламент (ЕС) № 600/2014 на Европейския парламент и на Съвета (8). Настоящият регламент не следва да налага определен метод за първоначалната регистрация в безналична форма, която следва да може да се извърши като обездвижване или като непосредствена дематериализация. Настоящият регламент не следва да предопределя вида на институцията, която регистрира в безналична форма ценните книжа след емитирането им, а следва да допуска изпълнението на тази функция от различни участници, включително и регистрационни системи. Въпреки това, когато сделки с такива ценни книжа се извършват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или се предоставят като обезпечение според условията, предвидени в Директива 2002/47/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (9), те следва да се регистрират в системата на ЦДЦК за безналични ценни книжа, за да се гарантира, наред с другото, че техният сетълмент може да се извършва в система за сетълмент на ценни книжа. Обездвижването и дематериализацията не следва да водят до загуба на права за държателите на ценни книжа и следва да се осъществяват по начин, който да гарантира, че държателите на ценни книжа могат да удостоверяват своите права.
(12)
За да се гарантира сигурността на сетълмента, всеки участник в система за сетълмент на ценни книжа, който купува или продава определени финансови инструменти, по-специално - прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, следва да уреди задължението си на предвидената дата на сетълмент.
(13)
По-дългите срокове за сетълмент на сделки с прехвърлими ценни книжа пораждат несигурност и увеличават риска за участниците в системите за сетълмент на ценни книжа. Различната продължителност на сроковете за сетълмент в отделните държави членки затруднява равнението и представлява източник на грешки за емитентите, инвеститорите и посредниците. Ето защо е необходимо да се въведе единен срок за сетълмент, с което да се улесни установяването на предвидената дата за сетълмент и прилагането на мерки за дисциплина при сетълмента. Предвидената дата за сетълмент на сделки с прехвърлими ценни книжа, извършвани на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, следва да бъде най-късно вторият работен ден след сключването на сделката. За сложни операции, съставени от няколко транзакции, като репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, това изискване следва да се прилага спрямо първата транзакция, която включва прехвърляне на ценни книжа. Предвид нестандартизирания им характер това изискване не следва да се прилага спрямо сделки, които се договарят частно от съответните страни, но се извършват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или спрямо сделки, които се извършват двустранно, но се отчитат пред място за търговия, регулирано с Директива 2014/65/ЕС и Регламент ЕС № 600/2014. В допълнение това изискване не следва да се прилага спрямо първата сделка, при която съответните прехвърлими ценни книжа подлежат на първоначална регистрация в безналична форма.
(14)
ЦДЦК и останалите пазарни инфраструктури следва да вземат мерки за предотвратяване и справяне с неуспешен сетълмент. Еднаквото и пряко прилагане на тези правила в Съюза е от съществено значение. По-специално, следва да се изисква ЦДЦК и останалите пазарни инфраструктури да въведат процедури, позволяващи им да предприемат съответните мерки за отстраняване на участник, който системно предизвиква неуспешен сетълмент, и публично да оповестят идентификационни му данни, при условие че преди вземането на такова решение на участника се даде възможност да представи своето становище.
(15)
Един от най-ефикасните начини за справяне с пропуски в сетълмента е по отношение на неизправните участници да се наложи изискването за задължително изпълнение на първоначалното споразумение. В настоящия регламент следва да се предвидят уеднаквени правила относно санкциите и някои аспекти на изкупуването за всички прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, като време на извършване и ценообразуване. Тези правила следва да бъдат съобразени с особеностите на отделните пазари на ценни книжа, определени места за търговия, като пазари за растеж на МСП съгласно определението в Директива 2014/65/ЕС, и някои сложни операции, като много краткосрочни репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, за да се избегне неблагоприятното въздействие върху ликвидността и ефективността на пазарите на ценни книжа. Правилата относно дисциплината при сетълмента следва да се прилагат по начин, който да осигурява стимули за извършването на сетълмента по сделки с всички съответни финансови инструменти на предвидената дата за сетълмент.
(16)
Процедурите и санкциите, свързани с неуспешен сетълмент, следва да бъдат пропорционални на мащаба и тежестта на случаите на неуспешен сетълмент, като същевременно са в размер, който поддържа и защитава ликвидността на съответните финансови инструменти. По-специално дейностите по поддържане на пазара са от решаващо значение за осигуряването на ликвидност на пазарите в Съюза, особено за по-нисколиквидни ценни книжа. Мерките за предотвратяване и справяне с неуспешен сетълмент следва да са съобразени с необходимостта от поддържане и защита на ликвидността на тези ценни книжа. Паричните санкции, налагани на неизправни участници, следва при възможност да бъдат отнасяни като обезщетение в полза на изправните клиенти и не следва в никакъв случай да се превръщат в източник на доходи за съответния ЦДЦК. ЦДЦК следва да се консултират с пазарните инфраструктури, на които предоставят услуги като ЦДЦК, относно прилагането на мерките за дисциплина при сетълмента, предвидени в настоящия регламент.
(17)
В повечето случаи, когато финансовите инструменти не бъдат предоставени в рамките на четири работни дни от предвидената дата за сетълмент, следва да се започне процес на изкупуване. Независимо от това, за неликвидни финансови инструменти е целесъобразно срокът, след който започва процесът на изкупуване, да бъде удължен до най-много седем работни дни. Основните критерии за определяне на случаите, в които даден финансов инструмент се счита за неликвиден, следва да се установят посредством регулаторни технически стандарти, като се вземат предвид вече направените по Регламент (ЕС) № 600/2014 оценки. За така определени инструменти удължаването на срока за започване на процеса на изкупуване следва да бъде до седем работни дни.
(18)
Целесъобразно е на пазарите за растеж на МСП да има известна гъвкавост, даваща възможност процесът на изкупуване да не бъде прилаган в рамките на до 15 дни след извършване на сделката, за да се отчете ликвидността на тези пазари и да се създадат условия за дейност на маркет-мейкърите на тези по-нисколиквидни пазари. Мерките за дисциплина при сетълмента, специално разработени за пазари за растеж на МСП, следва да се прилагат единствено за изпълнявани на тези пазари сделки. Съгласно посоченото в работния документ на службите на Комисията от 7 декември 2011 г., придружаващ съобщението на Комисията, озаглавено „План за действие за улесняване достъпа на МСП до финансиране“, достъпът до капиталови пазари следва да се развива като алтернатива на финансиране на МСП от банки и поради това е целесъобразно правилата да бъдат адаптирани, за да обслужват по-добре потребностите на пазарите за растеж на МСП.
(19)
С цел да се сведе до минимум броят на изкупуванията, доколкото това е съвместимо с изискванията по настоящия регламент, на ЦДЦК следва да бъде разрешено да наблюдават изпълнението на изкупуването по отношение на много на брой инструкции за сетълмент на едни и същи финансови инструменти, с една и съща крайна дата на удължения срок.
(20)
Тъй като основната цел на настоящия регламент е да се въведат редица правни задължения, които се налагат пряко на пазарните оператори и които съдържат, наред с останалото, регистрирането в безналична форма в ЦДЦК на всички прехвърлими ценни книжа, които се търгуват на местата за търговия, регулирани с Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, или които се предоставят като обезпечение съгласно условията на Директива 2002/47/ЕО, и сетълмента на задълженията им най-късно на втория работен ден след сключване на сделката, и тъй като ЦДЦК отговарят за управлението на системите за сетълмент на ценни книжа, както и за прилагането на мерки за осигуряване на навременен сетълмент в Съюза, е особено важно да се гарантира, че всички ЦДЦК са сигурни и стабилни и винаги спазват строгите организационни изисквания, изисквания за извършване на стопанската дейност и пруденциални изисквания, предвидени в настоящия регламент, включително като предприемат всички разумни мерки за намаляване на риска от измами или небрежност. Поради това уеднаквените и пряко приложими правила относно лицензирането и текущия надзор на ЦДЦК представляват важно следствие и са взаимосвързани с правните задължения, които се налагат на участниците на пазара с настоящия регламент. Затова е необходимо правилата относно лицензирането и надзора на ЦДЦК да бъдат включени в акта, в който се определят и правните задължения на участниците на пазара.
(21)
Като се има предвид, че за ЦДЦК следва да се прилагат общи изисквания, и с цел да се премахнат съществуващите пречки пред трансграничния сетълмент всички лицензирани ЦДЦК следва да се ползват от свободата да предоставя своите услуги на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон. За да се гарантира подходящо ниво на сигурност на предоставянето на услуги от ЦДЦК в друга държава членка, по отношение на такива ЦДЦК следва да се прилага специална, предвидена в настоящия регламент процедура, когато възнамеряват да предоставят някои основни услуги, предвидени в настоящия регламент, или да създадат клон в приемащата държава членка.
(22)
В рамките на пазара на сетълмент на Съюза, който не е ограничен от национални граници, е нужно да се установи компетентността на различните органи, които участват в прилагането на настоящия регламент. Държавите членки следва конкретно да определят компетентните органи, които отговарят за прилагането на настоящия регламент, като на тези органи следва да се предоставят необходимите за изпълнението на функциите им правомощия за упражняване на надзор и провеждане на разследвания. ЦДЦК следва да подлежи на лицензиране и надзор от компетентния орган на своята държава членка по произход, който е добре подготвен и следва да разполага с правомощия за проверка на ежедневните операции на ЦДЦК, за провеждането на редовни прегледи и при необходимост - за предприемането на съответни действия. Заинтересованият компетентен орган следва обаче да се консултира на възможно най-ранен етап и да си сътрудничи с други съответни органи, включително органите, отговарящи за надзора над всяка управлявана от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа, с централните банки, емитиращи валутите в които най-често се извършва сетълмент, когато е приложимо, със съответните централни банки, които действат като агент по сетълмента за всяка система за сетълмент на ценни книжа, а също така, когато е приложимо, с компетентните органи на други субекти от групата. Сътрудничеството предполага също така обмен на информация между заинтересованите органи и незабавно уведомяване на тези органи при извънредна ситуация, засягаща ликвидността и стабилността на финансовата система в държава членка, в която са установени ЦДЦК или някой от участниците в него.
(23)
Когато ЦДЦК предоставя услугите си в друга държава членка, компетентният орган на приемащата държава членка следва да може да изиска от компетентния орган на държавата членка по произход цялата информация относно дейността на ЦДЦК, което е от значение за отправилия искането орган. С цел да се осигури възможност за ефективна координация на надзора тази информация може да се отнася по-специално до услугите, предоставяни на ползвателите на ЦДЦК, установени в приемащата държава членка, или до обработваните инструменти или валути, като може да включва информация за неблагоприятни събития, резултати от оценки на риска и коригиращи мерки. Компетентният орган на държавата членка по произход следва също така да разполага с достъп до всякаква информация, която се съобщава периодично от ЦДЦК на компетентния орган на приемащата държава членка.
(24)
Когато ЦДЦК предоставя услугите си, включително чрез създаване на клон, в държава членка, различна от тази, в която е установен, компетентният орган в неговата държава членка по произход носи основната отговорност за надзора върху въпросния ЦДЦК. Когато дейността на ЦДЦК в приемаща държава членка е придобила съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентните органи и съответните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка следва да сключат договорености за сътрудничество за целите на надзора върху дейността на съответния ЦДЦК в приемащата държава членка. Компетентният орган на държавата членка по произход следва да може също така да реши договореностите за сътрудничество да предвиждат многостранно сътрудничество, включително чрез колегии, между компетентния орган на държавата членка по произход и компетентните органи и съответните органи на приемащата държава членка. Договореностите за сътрудничество обаче не следва да бъдат приравнявани на колегии от надзорници по смисъла на Регламент (ЕС) № 1095/2010. Никоя държава членка или група от държави членки не следва да бъде подлагана на пряка или косвена дискриминация като място на установяване на ЦДЦК и на предоставяне услуги по сетълмент. При изпълнението на задълженията си по настоящия регламент никой орган не следва да подлага на пряка или косвена дискриминация предприятие от друга държава членка. При спазване на настоящия регламент, ЦДЦК от дадена държава членка не следва да бъде ограничаван или възпрепятстван да извършва сетълмент на финансови инструменти във валутата на друга държава членка или във валутата на трета държава.
(25)
Настоящият регламент не следва да възпрепятства държавите членки да предвиждат в националното си право специална правна рамка, уреждаща ежедневното сътрудничество на национално равнище между компетентния орган за ЦДЦК и съответните органи. Тази национална правна рамка следва да е съобразена с насоките относно надзорните практики и сътрудничеството между органите, които ЕОЦКП може да издава съгласно настоящия регламент.
(26)
Преди да започне дейност, всяко юридическо лице, попадащо в обхвата на определението за ЦДЦК, трябва да бъде лицензирано от компетентните национални органи. Предвид различните стопански модели ЦДЦК следва да се определи чрез някои основни услуги, изразяващи се в сетълмент, които предполагат управление на система за сетълмент на ценни книжа, услуги по първоначална регистрация в системата за безналични ценни книжа и централно поддържане на сметки за ценни книжа. ЦДЦК следва най-малко да управлява система за сетълмент на ценни книжа и да предоставя още една основна услуга. Тази комбинация от услуги е от съществено значение, за да могат ЦДЦК да изпълняват функциите си в сетълмента на ценни книжа и осигуряването на целостта на емисиите от ценни книжа. Субекти, които не управляват системи за сетълмент на ценни книжа, като например регистрационните системи, агентите по прехвърлянето, публичните органи и органите, отговарящи за регистрационна система, създадена съгласно Директива 2003/87/ЕО, или централните контрагенти (ЦК), регулирани съгласно Регламент (ЕС) № 648/2012 на Европейския парламент и на Съвета (10), не попадат в обхвата на определението за ЦДЦК.
(27)
ЦДЦК следва да разполагат с планове за възстановяване, с които да се обезпечи непрекъснатостта на критичните операции. Без да се засяга Директива 2014/59/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (11), компетентните органи следва да гарантират, че за всеки ЦДЦК се изготвя и поддържа подходящ план за преструктуриране в съответствие с приложимото национално право.
(28)
С цел да се осигурят надеждни данни за мащаба на сетълмента на ценни книжа извън системите за сетълмент на ценни книжа и да се гарантира, че произтичащите от него рискове могат да бъдат наблюдавани и контролирани, всички различни от ЦДЦК институции, които извършват сетълмент по сделки с ценни книжа извън системи за сетълмент на ценни книжа, следва да отчитат дейността си по сетълмент пред заинтересованите компетентни органи. Получилите информацията компетентни органи следва впоследствие да я предадат на ЕОЦКП и следва да уведомят ЕОЦКП за всякакви потенциални рискове, произтичащи от подобни дейности по сетълмент. Освен това ЕОЦКП следва да наблюдава подобни дейности по сетълмент и да отчита потенциалните рискове, които те биха могли да породят.
(29)
С цел да се избегне поемането от страна на ЦДЦК на рискове, свързани с дейности, различни от подлежащите на лицензиране съгласно настоящия регламент, дейностите на лицензираните ЦДЦК следва да се ограничат до предоставянето на услугите, които са посочени в лиценза и са съобщени съгласно настоящия регламент, и ЦДЦК не следва да имат никакво участие, както е определено в настоящия регламент чрез препратка към Директива 2013/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (12), нито да притежават пряко или непряко 20 или повече процента от правата на глас или от капитала в институции, различни от тези, които предоставят сходни услуги, освен ако това участие е одобрено от компетентните за ЦДЦК органи, тъй като не води до значително влошаване на рисковия профил на ЦДЦК.
(30)
За да се гарантира сигурното функциониране на системите за сетълмент на ценни книжа, те следва да се управляват единствено от ЦДЦК или от централни банки, действащи както ЦДЦК, за които се прилага настоящият регламент.
(31)
Без да се засягат специалните изисквания на данъчното право на съответната държава членка, ЦДЦК следва да бъдат лицензирани за предоставянето на услуги, които са спомагателни спрямо основните им услуги и които допринасят за повишаване на сигурността, ефикасността и прозрачността на пазарите на ценни книжа и не пораждат необосновани рискове за техните основни услуги. В настоящия регламент е изложен неизчерпателен списък на тези услуги, за да се даде възможност на ЦДЦК да реагират на бъдещи пазарни промени. Когато предоставянето на такива услуги е свързано със задължения за начисляване на данък и за отчитане пред данъчните органи, то ще продължи да се извършва в съответствие с правото на съответните държави членки. В съответствие с член 114, параграф 2 ДФЕС правомощието да се приемат мерки съгласно член 114, параграф 1 не се прилага за данъчните разпоредби. В решението си от 29 април 2004 г. по дело C-338/01 (13), Комисия/Съвет, Съдът на Европейския съюз постанови, че думите „данъчни разпоредби“ трябва да се тълкуват като „обхващащи не само разпоредбите, определящи данъчно задължените лица, облагаемите сделки, данъчната основа, ставките на преките и косвените данъци и освобождаването от тези данъци, но също така и разпоредби, свързани с условията и реда на събиране на такива данъци.“ Следователно настоящият регламент не обхваща механизмите за събиране на данъци, за които следва да се използва различно правно основание.
(32)
ЦДЦК, които възнамеряват да възложат на трето лице предоставянето на основна услуга, да предоставят нова основна или спомагателна услуга, която не посочена в настоящия регламент, да управляват друга система за сетълмент на ценни книжа, да използват друг агент по сетълмента или да установят връзки с ЦДЦК, които пораждат значителни рискове, следва да подадат заявление за лиценз съгласно същата процедура като процедурата, изисквана за първоначално лицензиране, като се изключи фактът, че компетентният орган следва в срок от три месеца да уведоми подалия заявлението ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз. Независимо от това, при връзки между ЦДЦК, които не пораждат значителни рискове, или оперативно съвместими връзки между ЦДЦК, които възлагат изпълнението на услуги, свързани с тези оперативно съвместими връзки, на публични органи, например членове на ЕСЦБ, не следва да се изисква предварителен лиценз, но съответните ЦДЦК следва да уведомят за тези случаи своите компетентни органи.
(33)
Когато ЦДЦК възнамерява да включи в предлаганите от него услуги спомагателни услуги от небанков тип, които са изрично посочени в настоящия регламент и които не водят до влошаване на неговия рисков профил, той следва да може да направи това, след като уведоми компетентния орган на своята държава членка по произход.
(34)
ЦДЦК, установени в трети държави, следва да могат да предлагат своите услуги на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон. С цел да се гарантира необходимото ниво на сигурност в предоставянето на услуги като ЦДЦК от ЦДЦК от трети държави, такива ЦДЦК следва да бъдат признати от ЕОЦКП, когато възнамеряват да предоставят определени услуги, посочени в настоящия регламент, или да създадат клон в Съюза. При липса на подобно признаване ЦДЦК от трети държави следва да могат да установяват връзки с ЦДЦК, установени в Съюза, при условие че съответният компетентен орган не е възразил срещу това. Поради глобалния характер на финансовите пазари ЕОЦКП е най-добре подготвен за признаването на ЦДЦК от трети държави. ЕОЦКП следва да може да признава ЦДЦК от трети държави само ако Комисията установи, че те се регулират от правна и надзорна уредба, която е действително еквивалентна на установената в настоящия регламент, ако подлежат на ефективно лицензиране и надзор в тяхната държава на установяване и ако между ЕОЦКП и компетентните органи и съответните органи на ЦДЦК е сключена договореност за сътрудничество. Признаването от ЕОЦКП следва да зависи от действителното еквивалентно признаване на пруденциалната рамка, която се прилага към ЦДЦК, установени в Съюза и лицензирани съгласно настоящия регламент.
(35)
Като се имат предвид сложността и системният характер на ЦДЦК и на предлаганите от тях услуги, чрез прозрачни правила за управление следва да се гарантира, че висшето ръководство, членовете на ръководния орган, акционерите и участниците, които са в състояние да упражняват контрол, както е определено чрез препратка към Директива 2013/34/ЕС, върху дейността на ЦДЦК, са подходящи за осигуряването на стабилно и разумно управление на ЦДЦК.
(36)
В държавите членки се използват различни структури на управление. В повечето се използва едностепенна или двустепенна структура. Определенията, използвани в настоящия регламент, имат за цел да обхванат всички съществуващи структури, без да се дава предимство на някоя конкретна структура. Тяхната единствена функция е установяването на правила, имащи за цел постигането на определен резултат, независимо от националното дружествено право, приложимо за институциите във всяка държава членка. Поради това определенията следва да не засягат общото разпределение на компетентността съгласно националното дружествено право.
(37)
Чрез прозрачни правила за управление следва да се гарантира отчитането, от една страна, на интересите на акционерите, ръководството и служителите на ЦДЦК, а от друга страна - на интересите на ползвателите на ЦДЦК, които ЦДЦК в крайна сметка обслужват. Тези правила на управление следва да се прилагат, без да се засяга моделът на собственост, възприет от ЦДЦК. За всяка система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от ЦДЦК, следва да се учреди комитет на ползвателите, който да им даде възможност да консултират ръководния орган на ЦДЦК по основните въпроси, оказващи въздействие върху тях, като на този комитет следва да бъдат осигурени инструменти за изпълнение на функциите му. В комитета на ползвателите следва да бъдат представени интересите на отделните ползватели на ЦДЦК, включително интересите на държателите на различните типове ценни книжа.
(38)
ЦДЦК следва да могат да възлагат изпълнението на предоставяните от тях услуги на външни подизпълнители, при условие че произтичащите от такова възлагане рискове са контролирани. Предвид значението на задачите, поверени на ЦДЦК, в настоящия регламент следва да се предвиди при възлагане на дейности на външни подизпълнители въз основа на договор ЦДЦК да не прехвърлят своите отговорности на тези трети лица. Възлагането на такива дейности на външни подизпълнители следва да се подчинява на строги условия, които да гарантират, че ЦДЦК запазват отговорността за своите дейности и че надзорът над ЦДЦК не е засегнат. Възлагането на дейности от ЦДЦК на органи от публичния сектор следва да може да бъде освободено от тези изисквания при определени условия.
(39)
Настоящият регламент не следва да възпрепятства държавите членки, в които са разрешени системи с пряко държане на ценни книжа, да предвиждат в националното си право, че различни от ЦДЦК лица изпълняват или могат да изпълняват определени функции, които при други видове системи за държане на ценни книжа обикновено се изпълняват от ЦДЦК, както и да установяват начина на изпълнение на тези функции. По-специално, в някои държави членки оператори на сметки или участници в системи за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, регистрират позиции в сметки за ценни книжа, поддържани от ЦДЦК, без самите те непременно да предоставят сметки. Предвид необходимостта от правна сигурност относно вписванията, направени в сметки на ниво ЦДЦК, в настоящия регламент следва да се отчита специфичната роля, която изпълняват подобни други лица. Поради това следва да бъде възможно, при определени условия и като се спазват строги законово установени правила, да се подели отговорността между ЦДЦК и съответното друго лице или да се предвиди изключителна отговорност на другото лице за някои аспекти, свързани с поддържането на сметки за ценни книжа на най-високо ниво, при условие че това друго лице подлежи на подходящо регулиране и надзор. Не следва да се налагат ограничения върху степента на поделяне на отговорността.
(40)
Правилата за извършване на стопанска дейност следва да осигурят прозрачност в отношенията между ЦДЦК и техните ползватели. В частност, ЦДЦК следва да оповестят публично прозрачни, обективни и недискриминационни критерии за участие в системата за сетълмент на ценни книжа, което ще даде възможност достъпът на участниците да се ограничава само въз основа на свързаните с тях рискове. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предоставят своите услуги на участници. ЦДЦК следва да оповестят публично цените и таксите за своите услуги. С цел да се предостави открит и недискриминационен достъп до предоставяните от ЦДЦК услуги и с оглед на значителната пазарна мощ, с която ЦДЦК все още се ползват на териториите на съответните си държави членки, ЦДЦК не следва да могат да се отклоняват от публично оповестената ценова политика за своите основни услуги и следва да водят отделни счетоводни сметки за разходите и приходите, свързани с всяка една от своите основни и спомагателни услуги. Разпоредбите по отношение на участието допълват и повишават правото на участниците на пазара да използват система за сетълмент в друга държава членка, както е предвидено в Директива 2014/65/ЕС.
(41)
За да се улеснят ефективното вписване на данни, сетълмент и плащане, ЦДЦК следва да съобразят своите процедури за комуникация с участниците и пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, със съответните международни процедури и стандарти за открита комуникация за изпращане на съобщения и референтни данни.
(42)
Предвид централната роля на системите за сетълмент на ценни книжа на финансовите пазари при предоставянето на своите услуги ЦДЦК следва да полагат всички усилия да осигурят навременен сетълмент на сделките с ценни книжа и целостта на емисиите от ценни книжа. Настоящият регламент не следва да засяга националното право на държавите членки, уреждащо държането на ценни книжа и механизмите за поддържане на целостта на емисиите от ценни книжа. Същевременно, с цел да се подобри защитата на активите на участниците и активите на техните клиенти, с настоящия регламент от ЦДЦК следва да се изисква да отделят сметките за ценни книжа на всеки участник и при поискване да предлагат допълнително отделяне на сметките на клиентите на участниците, което в някои случаи може да се извършва само срещу по-висока цена, дължима от клиентите на участниците, поискали такова допълнително отделяне. От ЦДЦК и участниците в тях следва да се изисква да предвиждат отделяне на клиентските активи както по общи, така и по индивидуални сметки, така че клиентите да могат да избират степента на отделяне, която според тях отговаря на потребностите им.
Изключение от това правило следва да се допуска единствено в случаи, при които поради други свързани с обществения ред изисквания, касаещи по-специално ефикасното и прозрачно събиране на данъци, от ЦДЦК и участниците в него се изисква да предоставят отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки за гражданите и пребиваващите, както и за юридическите лица, установени в държава членка, в която към датата на влизане в сила на настоящия регламент това се изисква съгласно националното право на държавата членка, съгласно което са създадени ценните книжа, и при това само за граждани, пребиваващи и юридически лица, установени във въпросната държава членка. ЦДЦК следва да гарантират, че тези изисквания се прилагат поотделно за всяка управлявана от тях система за сетълмент на ценни книжа. Без да се засяга предоставянето на спомагателни услуги, ЦДЦК не следва да използват за своя сметка ценни книжа, принадлежащи на участник, без изричното разрешение на този участник; ЦДЦК не следва да използват и по друг начин за своя сметка ценни книжа, които не им принадлежат. Освен това ЦДЦК следва да изискват от участниците да получат евентуално необходимото предварително съгласие от своите клиенти.
(43)
В Директива 98/26/ЕО се предвижда, че нарежданията за прехвърляне, въвеждани в системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с правилата на тези системи, следва да произвеждат правно действие и да са задължителни за трети лица. Същевременно предвид факта, че в Директива 98/26/ЕО не се посочват изрично ЦДЦК, които управляват системи за сетълмент на ценни книжа, с цел по-голяма яснота в настоящия регламент следва да се включи изискване ЦДЦК да определят момента или моментите, в които нарежданията за прехвърляне се въвеждат в техните системи и стават неотменими в съответствие с правилата на посочената директива. Освен това, за да се подобри правната сигурност, ЦДЦК следва да оповестяват на своите участници момента, в който прехвърлянето на ценни книжа и парични средства в рамките на система за сетълмент на ценни книжа произвеждат правно действие и стават задължителни за трети лица в съответствие с националното право за отделните случаи. ЦДЦК следва също така да вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че прехвърлянето на ценни книжа и парични средства произвежда правно действие и става задължително за трети лица най-късно в края на работния ден на действителната дата на сетълмент.
(44)
За да се предотвратят рисковете при сетълмент поради неплатежоспособност на агента по сетълмента, когато това е целесъобразно и възможно, ЦДЦК следва да извършват сетълмент на паричното рамо от сделките с ценни книжа чрез сметки в централната банка. Ако тази възможност не съществува и не е практически осъществима, ЦДЦК следва да могат да извършват сетълмента чрез сметки в кредитна институция, която е учредена съгласно условията, предвидени в Директива 2013/36/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (14), и за която се прилагат специалната лицензионна процедура и пруденциалните изисквания, предвидени в дял IV от настоящия регламент.
(45)
Спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, които включват кредитни и ликвидни рискове, следва да се изпълняват само от ЦДЦК или да се възлагат само на външни подизпълнители, които са лицензирани да предоставят банкови услуги, които са спомагателни спрямо дейностите на ЦДЦК, предвидени в настоящия регламент.
(46)
За да бъде осигурена ефективността от предоставянето на услуги като ЦДЦК и банкови услуги в рамките на една група от предприятия, изискванията на настоящия регламент не следва да изключват възможността кредитни институции и ЦДЦК да принадлежат към една група от предприятия. Целесъобразно е да се предвидят механизми, съобразно които на ЦДЦК да може да се разрешава да предоставят спомагателни услуги на своите участници и на други субекти чрез същия правен субект или чрез отделен правен субект, който може да е част от една и съща група предприятия, без оглед на това дали на най-високо ниво се контролират от едно и също предприятие майка. Когато кредитна институция, различна от централна банка, действа като агент по сетълмента, кредитната институция следва да бъде в състояние да предоставя на участниците в ЦДЦК услугите по настоящия регламент, които са посочени в лиценза, но не следва да предоставя други банкови услуги чрез същия правен субект с цел да се ограничи експозицията на системите за сетълмент към рискове, произтичащи от неизпълнението на задължения на кредитната институция.
(47)
Тъй като в Директива 2013/36/ЕС не са уредени конкретно кредитните и ликвидните рискове в рамките на деня, произтичащи от предоставянето на спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, за кредитни институции и ЦДЦК, които предоставят такива услуги, следва също така да се прилагат специални по-строги изисквания за ограничаване на кредитните и ликвидните рискове, включително допълнително капиталово изискване, отразяващо съответните рискове. Тези по-строги изисквания за ограничаване на кредитните и ликвидните рискове следа да са съобразени със световните стандарти за инфраструктури на финансовите пазари и с принципите за инструментите за наблюдение на управлението на ликвидността в рамките на деня („Monitoring tools for intraday liquidity management“), публикувани през април 2013 г. от Базелския комитет за банков надзор.
(48)
По отношение на някои ЦДЦК, които действат и като кредитни институции, се прилагат капиталовите и отчетните изисквания, приложими за кредитните институции и предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 на Европейския парламент и на Съвета (15) и в Директива 2013/36/ЕС. Предвид системното значение на такива ЦДЦК е целесъобразно да се прилагат най-строгите изисквания, предвидени в правото на Съюза, за да се избегне едновременното прилагане на различни правила на Съюза, например по отношение на изискванията за отчитане на собствения капитал. Във всички области, в които се установи възможно препокриване на изисквания, Европейският надзорен орган (Европейски банков орган) (ЕБО), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (16), и ЕОЦКП следва да приемат становище за правилното прилагане на актовете на Съюза в съответствие с член 34 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 и от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
(49)
В допълнение към капиталовите изисквания, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и в Директива 2013/36/ЕС, за кредитните институции и ЦДЦК следва да се прилага допълнително капиталово изискване, което да отразява рискове, например кредитни и ликвидни рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня на - наред с останалото - участници в системи за сетълмент на ценни книжа или други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги.
(50)
С цел осигуряване на пълното спазване на специфичните мерки, целящи ограничаване на кредитните и ликвидните рискове, компетентните органи, които въз основа да наличните данни могат да докажат, че експозицията на дадена кредитна институция към концентрация от кредитни и ликвидни рискове не е напълно ограничена, следва да могат да изискват от ЦДЦК да определят повече от една кредитна институция. ЦДЦК също следва да могат да определят повече от една кредитна институция.
(51)
Надзорът за спазването от страна на определените кредитни институции или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, на изискванията по Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС и на съответните специални пруденциални изисквания по настоящия регламент следва да бъде поверен на компетентните органи, посочени в Регламент (ЕС) № 575/2013. С цел да се гарантира последователното прилагане на стандартите за надзор, е желателно ЕЦБ да упражнява пряк надзор върху банковите услуги на ЦДЦК, които поради своя мащаб и естество могат да породят значителен риск за финансовата стабилност в Съюза, при условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 1024/2013 на Съвета (17) относно политиките, свързани с пруденциалния надзор над кредитните институции. Настоящият регламент не следва да засяга Регламент (ЕС) № 1024/2013.
(52)
Кредитна институция или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни спрямо сетълмента банкови услуги, следва да спазват всяко настоящо или бъдещо законодателство на Съюза, приложимо към кредитните институции. Настоящият регламент не следва да засяга Директива 2014/59/ЕС, нито евентуалните бъдещи законодателни актове на Съюза относно рамката за възстановяване и преструктуриране на кредитните институции, инвестиционните посредници и другите финансови институции.
(53)
За осигуряването на достатъчна сигурност и на непрекъснатост на предоставяните от ЦДЦК услуги към ЦДЦК следва да се прилагат специални уеднаквени и пряко приложими пруденциални и капиталови изисквания, които ограничават техните правни, операционни и инвестиционни рискове.
(54)
За сигурността на договореностите за връзка между ЦДЦК следва да се прилагат специални изисквания, за да се даде възможност за достъп на съответните участници до други системи за сетълмент на ценни книжа. Предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект не следва да възпрепятства ЦДЦК да получават такива услуги, особено когато те участват в система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от друг ЦДЦК. Особено важно е да бъдат изцяло ограничени всички потенциални рискове за ЦДЦК, които произтичат от договорености за връзка, включително кредитни, ликвидни, организационни и всички други съответни рискове. При оперативно съвместими връзки е важно свързаните системи за сетълмент на ценни книжа да имат еднакви моменти на въвеждане на нарежданията за прехвърляне в системата и неотменимост на нарежданията за прехвърляне, както и да използват еквивалентни правила относно момента на окончателност на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства. Същите принципи следва да се прилагат за ЦДЦК, които използват обща инфраструктура от информационни технологии (ИТ) за сетълмент.
(55)
С цел компетентните органи да могат да упражняват ефективен надзор върху дейността на ЦДЦК към ЦДЦК следва да се прилагат строги изисквания за съхраняване на данни. ЦДЦК следва да съхранява най-малко 10 години всички данни за извършваните услуги и дейности, включително данни за сделките по услуги за управление на обезпечения, които включват обработване на репо споразумения или на сделки по предоставяне в заем на ценни книжа. Възможно е да се наложи ЦДЦК да определят общ формат, по който клиентите им да предоставят данни за сделките, за да може изискванията за съхраняване на данни да бъдат изпълнени в съответствие с всички съответни регулаторни стандарти и технически стандарти за изпълнение, приети съгласно настоящия регламент.
(56)
В много държави членки националното право изисква от емитентите да емитират някои видове ценни книжа, по-специално акции, в рамките на техните национални ЦДЦК. За да се отстрани тази пречка пред безпрепятственото функциониране на пазара за услуги, предоставяни в Съюза след сключване на сделките, и да се даде възможност на емитентите да изберат най-ефективния начин за управление на своите ценни книжа, емитентите следва да имат право да изберат за регистрация на ценните си книжа и ползване на съответните услуги който и да било ЦДЦК, установен в Съюза. Тъй като хармонизацията на националното дружествено право надхвърля обхвата на настоящия регламент, националното дружествено право или друга подобна правна уредба, съгласно която са създадени ценните книжа, следва да продължи да се прилага, като се вземат необходимите мерки, за да се гарантира, че изискванията по това национално дружествено право или друга подобна правна уредба могат да бъдат изпълнени в случаите, в които е упражнено правото на избор на ЦДЦК. Това национално дружествено право и друга подобна правна уредба, съгласно която са създадени ценните книжа, уреждат отношенията между емитента и държателите или трети лица, както и съответните им права и задължения, свързани с ценните книжа, като право на глас, дивиденти и корпоративни действия. Отказ от предоставяне на услуги на емитент следва да се допуска само ако е основан на цялостна оценка на риска или ако съответният ЦДЦК не предоставя услуги, свързани с емитирането на ценни книжа, създадени съгласно дружественото право или друга подобна правна уредба на съответната държава членка. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предоставят своите услуги на емитенти.
(57)
Предвид все по-честите случаи на трансгранично държане и прехвърляне на ценни книжа, което се засилва с настоящия регламент, е изключително неотложно и важно да бъдат установени ясни правила относно приложимото спрямо аспектите на собствеността право във връзка с ценните книжа, държани по сметки на ЦДЦК. Независимо от това, този въпрос е въпрос от по-общ характер, който надхвърля обхвата на настоящия регламент и следва да бъде уреден в бъдещ законодателен акт на Съюза.
(58)
С Европейския кодекс на поведение при клиринг и сетълмент от 7 ноември 2006 г. беше създадена доброволна рамка, позволяваща достъп между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури. Секторът на предоставяните след сключване на сделките услуги обаче остава разпокъсан по държави, което ненужно оскъпява трансграничните сделки. Необходимо е да се установят уеднаквени условия за връзките между ЦДЦК, както и за достъпа между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури. За да се даде възможност на ЦДЦК да предлагат на своите участници достъп до други пазари, те следва да имат право да участват в друг ЦДЦК или да поискат от друг ЦДЦК да разработи специални функции за достъп до своите системи. Този достъп следва да бъде предоставян съгласно справедливи, разумни и недискриминационни условия и да бъде отказван единствено ако застрашава безпрепятственото и правилно функциониране на финансовите пазари или поражда системен риск. Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК да предостави достъп на друг ЦДЦК. Ако връзки между ЦДЦК могат да породят значителни рискове за сетълмента, те следва да подлежат на лицензиране и засилен надзор от страна на съответните компетентни органи.
(59)
ЦДЦК следва също така да имат достъп до данни за сделки от ЦК или от мястото за търговия, като тези пазарни инфраструктури следва да имат достъп до управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа. Този достъп може да бъде отказан единствено ако застрашава безпрепятственото и правилно функциониране на финансовите пазари или поражда системен риск, като не може да бъде отказан от съображения за загуба на пазарен дял.
(60)
Компетентните органи следва да разполагат с бързо приложимо и подходящо правно средство, което да им позволява да разглеждат евентуални необосновани откази на ЦДЦК или на пазарните инфраструктури да предоставят достъп до своите услуги. Настоящият регламент допълва правилата за достъп между местата за търговия, ЦК и ЦДЦК, предвидени в регламенти (ЕС) № 648/2012 и (ЕС) № 600/2014, които са необходими за създаването на конкурентен вътрешен пазар за предоставяни след сключване на сделките услуги. ЕОЦКП и Комисията следва да продължат да наблюдават отблизо развитието на инфраструктурите за услуги, предоставяни след сключване на сделките, а Комисията следва при необходимост да се намесва, за да предотврати нарушаване на конкуренцията на вътрешния пазар.
(61)
Надеждната пруденциална рамка и рамка за извършването на стопанска дейност във финансовия сектор следва да се основава на стабилни системи за надзор и налагане на санкции. За тази цел надзорните органи следва да разполагат с достатъчни правомощия за действие и да могат да разчитат на възпиращи санкционни режими, които да се използват при неправомерно поведение. В съобщението на Комисията от 8 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“, беше извършен преглед на съществуващите правомощия за налагане на санкции и тяхното прилагане на практика с цел да се насърчи уеднаквяването на санкциите в областта на надзорната дейност.
(62)
Следователно, за да се осигури ефективно спазване на изискванията на настоящия регламент от страна на ЦДЦК, кредитните институции, определени за агенти по сетълмента, членовете на техните ръководни органи и всички други лица, които имат действителен контрол върху стопанската им дейност, или всякакви други лица, компетентните органи следва да могат да налагат административни санкции и други мерки, които са ефективни, пропорционални и възпиращи.
(63)
За да се гарантират възпиращият ефект и последователното прилагане на санкциите в държавите членки, в настоящия регламент следва да се предвиди списък с основни административни санкции и други мерки, които да са на разположение на компетентните органи и които те да са оправомощени да налагат на всички физически или юридически лица, които носят отговорност за нарушения, както и списък с ключови критерии за определяне на размера и вида на тези санкции и други мерки и размерите на административните имуществени санкции. При налагането на административни глоби следва да се вземат предвид фактори като установените имуществени ползи в резултат на нарушението, тежестта и продължителността на нарушението, утежняващите или смекчаващите обстоятелства, необходимостта административните глоби да имат възпиращ ефект и, когато е целесъобразно, да включват намаление поради оказано съдействие на компетентните органи. Приемането и публикуването на санкциите следва да се извършва в съответствие с основните права, залегнали в Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-долу „Хартата“), по-специално правото на зачитане на личния и семейния живот (член 7), правото на защита на личните данни (член 8) и правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес (член 47).
(64)
С цел разкриване на потенциални нарушения следва да се въведат ефективни механизми за насърчаване на подаването на сигнали до компетентните органи за действителни или потенциални нарушения на настоящия регламент. Тези механизми следва да включват подходящи гаранции за лицата, които подават сигнали за действителни или потенциални нарушения на настоящия регламент, както и за лицата, обвинени в такива нарушения. Следва да се въведат подходящи процедури за спазване на правото на обвиненото лице на защита на личните данни, на правото му на защита и на правото му да бъде изслушано преди приемането на окончателно решение, което го засяга, както и на правото му на ефективни правни средства за защита по съдебен ред срещу всяко решение или мярка, които го засягат.
(65)
Настоящият регламент не следва да засяга разпоредбите на правото на държавите членки, уреждащи наказателноправните санкции.
(66)
Дейностите по обработка на лични данни, извършвани в държавите членки съгласно настоящия регламент, се уреждат с Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (18). Всеки обмен или предаване на лични данни от страна на компетентните органи на държавите членки следва да се извършва в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Директива 95/46/ЕО. Дейностите по обработка на лични данни, извършвани от ЕОЦКП съгласно настоящия регламент, се уреждат с Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (19). Всеки обмен или предаване на лични данни от страна на ЕОЦКП следва да се извършва в съответствие с правилата за предаване на лични данни, предвидени в Регламент (ЕО) № 45/2001.
(67)
Настоящият регламент спазва основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата, а именно правото на зачитане на личния и семейния живот, правото на защита на личните данни, правото на ефективни правни средства за защита и на справедлив съдебен процес, правото на всеки да не бъде съден или наказван два пъти за едно и също престъпление и свободата на стопанската инициатива, и следва да се прилага в съответствие с тези права и принципи.
(68)
ЕОЦКП следва да има основна функция в прилагането на настоящия регламент, като осигурява последователното прилагане на правилата на Съюза от страна на националните компетентни органи и урежда разногласията между тях.
(69)
ЕОЦКП следва да представя на Комисията годишни доклади, в които се оценяват тенденциите и потенциалните рискове на пазарите, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Тези доклади следва да включват най-малко оценка на ефикасността на сетълмента, интернализирания сетълмент, трансграничното предоставяне на услуги, мотивите за отказ на право на достъп и всякакви други съществени пречки пред конкуренцията при предоставянето на финансови услуги след сключването на сделки, включително пречки, произтичащи от неправомерно използване на условия за лицензиране, подходящия характер на санкциите за неуспешен сетълмент, по-специално нуждата от допълнителна гъвкавост по отношение на санкциите за неуспешен сетълмент във връзка с неликвидни финансови инструменти, прилагането на правилата на държавите членки за гражданска отговорност за вреди, които могат да се дължат на ЦДЦК, условията за предоставянето на спомагателни услуги от банков тип, изискванията относно защитата на ценните книжа на участниците и ценните книжа на техните клиенти, и санкционния режим; при необходимост докладите могат да съдържат и препоръки за превантивни или коригиращи действия. ЕОЦКП следва да провежда и партньорски проверки, които да обхващат дейността на компетентните органи съгласно настоящия регламент, в рамките на подходящ график и в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010. Предвид системното значение на ЦДЦК и факта, че те се регулират за първи път на равнището на Съюза, е целесъобразно да се изисква в началото тези партньорски проверки да се провеждат най-малко на всеки три години по отношение на надзора над ЦДЦК, които се ползват от свободата на предоставяне на услуги или участват в оперативно съвместими връзки.
(70)
Би било ефикасно и целесъобразно разработването на проекти на регулаторни технически стандарти и на технически стандарти за изпълнение, които не включват избор, свързан с политиката, да бъде възложено на ЕОЦКП като орган с високоспециализиран експертен опит в областта на ценните книжа и пазарите на ценни книжа, който да ги представя на Комисията. В конкретно определени случаи ЕОЦКП следва да си сътрудничи тясно и с членовете на ЕСЦБ и ЕБО.
(71)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема регулаторни технически стандарти в съответствие с член 290 ДФЕС и с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010 и от Регламент (ЕС) № 1095/2010 във връзка с подробните елементи на мерките за дисциплина при сетълмента, отчитането във връзка с интернализирания сетълмент, информацията и други елементи, които да бъдат включени в заявлението на ЦДЦК за лиценз, условията, при които компетентните органи за ЦДЦК могат да одобряват участие на ЦДЦК в капитала на определени правни субекти, информацията, която отделните органи си предоставят при надзора над ЦДЦК, информацията, която подалият заявлението ЦДЦК представя на ЕОЦКП в заявлението за признаване, елементите на правилата за управление за ЦДЦК, подробностите относно данните, които се съхраняват от ЦДЦК, рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК при извършване на цялостна оценка на риска и от компетентните органи при преценката на мотивите за отказ по искания за достъп, елементите на процедурата за достъп на участници и емитенти до ЦДЦК, достъп на ЦДЦК до други ЦДЦК, както и достъп между ЦДЦК и други пазарни инфраструктури, подробностите за мерките, които трябва да се вземат от ЦДЦК с цел да се гарантира целостта на емисиите, ограничаването на оперативните и инвестиционните рискове и рисковете, произтичащи от връзки между ЦДЦК, подробностите относно капиталовите изисквания за ЦДЦК, подробностите относно заявлението за лиценз за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип, допълнителното капиталово изискване и пруденциалните изисквания във връзка с кредитните и ликвидните рискове за ЦДЦК и определените кредитни институции, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип.
(72)
На Комисията следва също така да бъде предоставено правомощието да приема технически стандарти за изпълнение чрез актове за изпълнение съгласно член 291 ДФЕС и в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 във връзка със стандартните формуляри и образци за отчитането във връзка с интернализирания сетълмент, заявленията за лиценз, подавани от ЦДЦК, предоставянето на информация между отделните компетентни органи за целите на надзора над ЦДЦК, съответните договорености за сътрудничество между органите на държавата членка по произход и приемащата държава членка, форматите на данните, които трябва да се съхраняват от ЦДЦК, процедурите за случаи, при които на участници или емитенти е отказан достъп до ЦДЦК или на ЦДЦК е отказан достъп до друг ЦДЦК или до друга пазарна инфраструктура, както и консултациите между отделните органи преди издаване на лиценз на агент по сетълмента.
(73)
За постигане на целите на настоящия регламент на Комисията следва да бъде делегирано правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на конкретните подробности във връзка с някои определения, параметрите за определяне на паричните санкции, налагани на участници, които са отговорни за неуспешен сетълмент, критериите, съгласно които операциите на ЦДЦК в приемаща държава членка следва да се считат от съществено значение за тази държава членка. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(74)
За да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия да взема решения относно оценката на правилата на трети държави за целите на признаването на ЦДЦК от трети държави. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета (20).
(75)
Оценяването на съответните правила на трети държави се извършва въз основа на пропорционален и основан на резултати подход, като се обръща особено внимание на спазването на приложимите правила на Съюза и, когато е приложимо, на международни стандарти. Условно или временно признаване може да бъде предоставено и в случаи, при които не се наблюдават съществени разлики, които биха довели до предвидими вредни последици за пазарите на Съюза.
(76)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно определяне на уеднаквени изисквания за сетълмент и за ЦДЦК, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите членки и следователно поради обхвата на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(77)
Необходимо е Директива 98/26/ЕО да бъде изменена, за да бъде приведена в съответствие с Директива 2010/78/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (21), като за определените системи за сетълмент на ценни книжа вече се уведомява не Комисията, а ЕОЦКП.
(78)
Предвид факта, че настоящият регламент хармонизира на равнището на Съюза мерки за предотвратяване и справяне със случаи на неуспешен сетълмент и има по-широко приложно поле спрямо такива мерки от Регламент (ЕС) № 236/2012 на Европейския парламент и на Съвета (22), е необходимо член 15 от посочения регламент да бъде отменен.
(79)
ЦДЦК следва да бъдат освободени от прилагането на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, когато предлагат услуги, които са изрично посочени в настоящия регламент. Въпреки това, за да се гарантира, че субектите, извършващи инвестиционни услуги и дейности, спазват Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014, и за да не се допусне нарушаване на конкуренцията между отделните видове доставчици на подобни услуги, е необходимо да се въведе изискване ЦДЦК, извършващи инвестиционни услуги и дейности в рамките на спомагателните си услуги, да спазват изискванията на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014.
(80)
Прилагането на изискванията на настоящия регламент за лицензиране и признаване следва да бъде отложено, за да се осигури достатъчно време на ЦДЦК, установени в Съюза или в трети държави, да подадат заявление за лицензиране и признаване на дейностите си, предвидени в настоящия регламент. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за лицензирането или признаването на ЦДЦК и на техните дейности, включително на връзките между ЦДЦК, следва да продължават да се прилагат съответните национални правила за лицензиране и признаване на ЦДЦК.
(81)
Необходимо е също така да се отложи прилагането на изискванията за дисциплина при сетълмента и изискванията, свързани с отчетните задължения на интернализаторите на сетълмент, до приемането на всички необходими делегирани актове или актове за изпълнение, с които допълнително се конкретизират посочените изисквания, както и на изискванията за регистриране на някои прехвърлими ценни книжа в безналична форма и за сетълмент на задълженията в системи за сетълмент на ценни книжа най-късно на втория работен ден след сключването на сделката, за да се осигури на участниците на пазара, държащи налични ценни книжа или ползващи по-дълги срокове за сетълмент, достатъчно време, за да се съобразят с тези изисквания,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРЕДМЕТ, ОБХВАТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят уеднаквени изисквания за сетълмент на финансови инструменти в Съюза и правила за организацията и дейността на централните депозитари на ценни книжа (ЦДЦК) с цел да се насърчи сигурен, ефикасен и безпрепятствен сетълмент.
2. Настоящият регламент се прилага при сетълмента на всички финансови инструменти и дейности на ЦДЦК, освен ако в него не е посочено друго.
3. Настоящият регламент не засяга разпоредбите на правото на Съюза относно конкретни финансови инструменти, и по-специално Директива 2003/87/ЕО.
4. Членове 10-20, 22-24 и 27, член 28, параграф 6, член 30, параграф 4 и членове 46 и 47, разпоредбите на дял IV, както и изискванията за отчитане пред компетентните органи или съответните органи или за спазване на разпорежданията на тези органи съгласно настоящия регламент, не се прилагат за членовете на ЕСЦБ, за други национални органи на държавите членки, изпълняващи подобни функции, или за други публични органи на държавите членки, на които е възложено или които участват в управлението на държавния дълг в Съюза, във връзка с всеки ЦДЦК, който горните органи управляват пряко под ръководството на същия ръководен орган, който има достъп до средствата на тези органи и който не е отделен субект.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„централен депозитар на ценни книжа“ или „ЦДЦК“ означава юридическо лице, което управлява система за сетълмент на ценни книжа, посочена в раздел А, точка 3 от приложението, и предоставя най-малко още една от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
2)
„ЦДЦК от трета държава“ означава правен субект, установен в трета държава, който предоставя услуги, подобни на основните услуги, посочени в раздел А, точка 3 от приложението, и изпълнява най-малко още една от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
3)
„обездвижване“ означава действието, с което наличните ценни книжа се събират в ЦДЦК по начин, който позволява последващите прехвърляния да се извършват в безналична форма;
4)
с „дематериализирана форма“ се означава обстоятелството, че финансовите инструменти съществуват само в безналична форма;
5)
„получил искане ЦДЦК“ означава ЦДЦК, който е получил от друг ЦДЦК искане за достъп до своите услуги посредством връзка между ЦДЦК;
6)
„подал искане ЦДЦК“ означава ЦДЦК, който е поискал достъп до услугите на друг ЦДЦК посредством връзка между ЦДЦК;
7)
„сетълмент“ означава приключване на сделка с ценни книжа, без оглед на мястото на сключването ѝ, с цел изпълнение на задълженията на страните по тази сделка чрез прехвърляне на парични средства или ценни книжа, или и на двете;
8)
„финансови инструменти“ или „ценни книжа“ означава финансови инструменти по смисъла на член 4, параграф 1,точка 15 от Директива 2014/65/ЕС;
9)
„нареждане за прехвърляне“ означава нареждане за прехвърляне по смисъла на определението в член 2, буква и), второ тире от Директива 98/26/ЕО;
10)
„система за сетълмент на ценни книжа“ означава система съгласно член 2, буква а), първо, второ и трето тире от Директива 98/26/ЕО, която не се управлява от централен контрагент и чиято дейност се състои в изпълнение на нареждания за прехвърляне;
11)
„интернализатор на сетълмент“ означава всяка институция, включително институциите, лицензирани в съответствие с Директива 2013/36/ЕС или Директива 2014/65/ЕС, която изпълнява нареждания за прехвърляне от името на клиенти или от свое име по начин, различен от система за сетълмент на ценни книжа;
12)
„предвидена дата за сетълмент“ означава датата, вписана в системата за сетълмент на ценни книжа като датата за сетълмент, на която страните по сделката с ценни книжа са се договорили, че трябва да се извърши сетълмент;
13)
„срок за сетълмент“ означава срокът от датата на сключване на сделката до предвидената дата за сетълмент;
14)
„работен ден“ означава работен ден по смисъла на член 2, буква н) от Директива 98/26/ЕО;
15)
„неуспешен сетълмент“ означава липса на сетълмент или частичен сетълмент на сделка с ценни книжа на предвидената дата за сетълмент поради липса на ценни книжа или парични средства, независимо от причината за тази липса;
16)
„централен контрагент“ или „ЦК“ означава ЦК по смисъла на определението в член 2, точка 1 от Регламент (ЕС) № 648/2012;
17)
„компетентен орган“ означава органът, който всяка държава членка определя съгласно член 11, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго;
18)
„съответен орган“ означава органът, посочен в член 12;
19)
„участник“ означава всеки участник по смисъла на определението в член 2, буква е) от Директива 98/26/ЕО в система за сетълмент на ценни книжа;
20)
„участие“ означава участие по смисъла на член 2, точка 2, първо изречение от Директива 2013/34/ЕС, или притежанието, пряко или непряко, на 20 % или повече от правата на глас или от капитала на предприятие;
21)
„контрол“ означава връзката между две предприятия, описана в член 22 от Директива 2013/34/ЕС;
22)
„дъщерно предприятие“ означава дъщерно предприятие по смисъла на член 2,точка 10 и член 22 от Директива 2013/34/ЕС;
23)
„държава членка по произход“ е държавата членка, в която е установен даден ЦДЦК;
24)
„приемаща държава членка“ означава държава членка, различна от държавата членка по произход, в която ЦДЦК има клон или предоставя услуги като ЦДЦК;
25)
„клон“ означава различно от главното управление място на стопанска дейност, което е част от ЦДЦК, няма юридическа правосубектност и предоставя като ЦДЦК услугите, за които е лицензиран ЦДЦК;
26)
„неизпълнение“ във връзка с участник означава ситуация, при която срещу участник се открива процедура по несъстоятелност по смисъла на определението в член 2, буква й) от Директива 98/26/ЕО;
27)
„доставка срещу плащане“ или „ДСП“ означава механизъм за сетълмент на ценни книжа, свързващ прехвърлянето на ценни книжа с прехвърлянето на парични средства по начин, който гарантира, че доставката на ценни книжа се извършва единствено и само когато се извърши съответното прехвърляне на парични средства, и обратно;
28)
„сметка за ценни книжа“ означава сметка, която се може да се заверява или задължава с ценни книжа;
29)
„връзка между ЦДЦК“ означава договореност между ЦДЦК, съгласно която един ЦДЦК става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК, за да се улесни прехвърлянето на ценни книжа от участниците във втория ЦДЦК към участниците в първия ЦДЦК, или договореност, съгласно която ЦДЦК придобива достъп до друг ЦДЦК непряко, чрез посредник. Връзките между ЦДЦК могат да бъдат стандартни, персонализирани, непреки и оперативно съвместими;
30)
„стандартна връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която един ЦДЦК става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК при същия ред и условия като приложимите за всички останали участници в системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от втория ЦДЦК;
31)
„персонализирана връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която един ЦДЦК, който става участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК, получава допълнителни специфични услуги наред с услугите, които обичайно се предоставят от втория ЦДЦК на участниците в системата за сетълмент на ценни книжа;
32)
„непряка връзка“ означава договореност между ЦДЦК и трето лице, което не е ЦДЦК, но е участник в системата за сетълмент на ценни книжа на друг ЦДЦК. Подобна връзка се установява от ЦДЦК с цел да се улесни прехвърлянето на ценни книжа към негови участници от участници в друг ЦДЦК;
33)
„оперативно съвместима връзка“ означава връзка между ЦДЦК, при която ЦДЦК се съгласяват да въведат общи технически решения за сетълмент в рамките на системите за сетълмент на ценни книжа, които управляват;
34)
„международни процедури и стандарти за открита комуникация“ означава международно приети стандарти за процедури на комуникация, например стандартизирани формати за съобщения и представяне на данни, които са достъпни на справедлива, открита и недискриминационна основа за всяко заинтересовано лице;
35)
„прехвърлими ценни книжа“ означава прехвърлими ценни книжа по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 44 от Директива 2014/65/ЕС;
36)
„акции“ означава ценните книжа, посочени в член 4, параграф 1, точка 44, буква а) от Директива 2014/65/ЕС;
37)
„инструменти на паричния пазар“ означава инструменти на паричния пазар по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 17 от Директива 2014/65/ЕС;
38)
„дялове в предприятия за колективно инвестиране“ означава дялове в предприятия за колективно инвестиране, посочени в раздел В, точка 3 от приложение I към Директива 2014/65/ЕС;
39)
„квота за емисии“ означава квота за емисии по смисъла на раздел В, точка 11 от приложение I към Директива 2014/65/ЕС, с изключение на дериватите на квоти за емисии;
40)
„регулиран пазар“ означава регулиран пазар по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 21 от Директива 2014/65/ЕС;
41)
„многостранна система за търговия“ или „МСТ“ означава многостранна система за търговия по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 22 от Директива 2014/65/ЕС;
42)
„място за търговия“ означава място за търговия по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 24 от Директива 2014/65/ЕС.
43)
„агент по сетълмента“ означава посредник в сетълмента по смисъла на определението в член 2, буква г) от Директива 98/26/ЕО;
44)
„пазар за растеж на МСП“ означава пазар за растеж на МСП по смисъла на определението в член 4, параграф 1, точка 12 от Директива 2014/65/ЕС.
45)
„ръководен орган“ означава органа или органите на даден ЦДЦК, назначен/назначени в съответствие с националното право, който разполага/които разполагат с правомощия за определяне на стратегията, целите и цялостната политика на този ЦДЦК и който осъществява/които осъществяват надзор и наблюдение върху вземането на решения на управленско равнище, и включва лицата, които действително управляват стопанската дейност на ЦДЦК.
Когато съгласно националното право ръководният орган се състои от различни органи със специфични функции, изискванията съгласно настоящия регламент се прилагат само за онези членове на ръководния орган, на които съгласно приложимото национално право е възложена съответната отговорност;
46)
„висше ръководство“ са физическите лица, които упражняват изпълнителни функции в ЦДЦК и които отговарят и се отчитат пред ръководния орган във връзка с текущото управление на този ЦДЦК.
2. На Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове в съответствие с член 67 относно мерки за допълнително определяне на спомагателните услуги от небанков тип, посочени в раздел Б, точки 1-4 от приложението, и спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението.
ДЯЛ II
СЕТЪЛМЕНТ НА ЦЕННИ КНИЖА
ГЛАВА I
Безналична форма
Член 3
Безналична форма
1. Без да се засяга параграф 2, всеки установен в Съюза емитент, който емитира или е емитирал прехвърлими ценни книжа, които са допуснати до търговия или се търгуват на места за търговия, осигурява представянето на тези ценни книжа в безналична форма, като ги обездвижва или като емитира пряко ценни книжа в дематериализирана форма.
2. Когато сделка с прехвърлими ценни книжа се извършва на места за търговия, съответните ценни книжа се регистрират в безналична форма в ЦДЦК на предвидената дата за сетълмент или преди нея, освен ако вече са били регистрирани в такава форма.
Когато прехвърлимите ценни книжа се прехвърлят по споразумение за финансово обезпечение съгласно член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2002/47/ЕО, те се регистрират в безналична форма в ЦДЦК на или преди предвидената дата за сетълмент, освен ако вече не са били регистрирани в такава форма.
Член 4
Осигуряване на прилагането
1. Органите на държавата членка, в която е установено дружеството, което емитира ценни книжа, осигуряват прилагането на член 3, параграф 1.
2. Органите, компетентни за надзора над местата за търговия, включително компетентните органи, определени в съответствие с член 21, параграф 1 от Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (23), осигуряват прилагането на член 3, параграф 2, първа алинея от настоящия регламент, когато ценните книжа по член 3, параграф 1 от настоящия регламент се търгуват на места за търговия.
3. Органите на държавите членки, отговарящи за прилагането на Директива 2002/47/ЕО, осигуряват прилагането на член 3, параграф 2, втора алинея от настоящия регламент, когато ценните книжа по член 3, параграф 1 от него се прехвърлят по споразумение за финансово обезпечение по смисъла на определението в член 2, параграф 1, буква а) от Директива 2002/47/ЕО.
ГЛАВА II
Срокове за сетълмент
Член 5
Предвидена дата за сетълмент
1. Всеки участник в система за сетълмент на ценни книжа, който извършва сетълмент в тази система за своя сметка или за сметка на трето лице на сделки с прехвърлими ценни книжа, инструменти на паричния пазар, дялове в предприятия за колективно инвестиране и квоти за емисии, извършва сетълмента на тези сделки на предвидената дата за сетълмент.
2. По отношение на сделките с прехвърлими ценни книжа, посочени в параграф 1, които се изпълняват на места за търговия, предвидената дата за сетълмент е най-късно вторият работен ден след сключване на сделката. Това изискване не следва да се прилага по отношение на сделки, които се договарят частно, но се изпълняват на места за търговия, на сделки, които се изпълняват двустранно, но се отчитат пред място за търговия, както и на първата сделка, при която съответните прехвърлими ценни книжа подлежат на първоначална регистрация в безналична форма съгласно член 3, параграф 2.
3. Компетентните органи осигуряват прилагането на параграф 1.
Органите, компетентни за надзора над местата за търговия, осигуряват прилагането на параграф 2.
ГЛАВА III
Дисциплина при сетълмента
Член 6
Мерки за предотвратяване на неуспешен сетълмент
1. Местата за търговия установяват процедури, които дават възможност за потвърждение на съответните данни за сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, на датата, на която е изпълнена сделката.
2. Независимо от изискването по параграф 1 инвестиционните посредници, лицензирани съгласно член 5 от Директива 2014/65/ЕС, вземат, когато е приложимо, мерки за ограничаване на случаите на неуспешен сетълмент.
Тези мерки включват най-малко договорености между инвестиционния посредник и професионалните му клиенти по приложение II към Директива 2014/65/ЕС за гарантиране на своевременно съобщаване на разпределянето на ценни книжа по сделката, потвърждаването на това разпределяне и потвърждаването на приемането или отхвърлянето на условията в достатъчен срок преди предвидената дата за сетълмент.
ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с ЕСЦБ, издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 относно стандартизираните процедури и протоколите за съобщения, които да се използват с цел спазване на втора алинея от настоящия параграф.
3. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява процедури, които улесняват сетълмента на сделките с финансовите инструменти по член 5, параграф 1 на предвидената дата за сетълмент с минимална експозиция на участниците към рискове от контрагента и ликвидни рискове, както и с нисък процент на неуспешен сетълмент. Той насърчава чрез подходящи механизми ранния сетълмент на предвидената дата за сетълмент.
4. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК въвежда мерки за насърчаване и осигуряване на стимули за навременен сетълмент на сделки от страна на участниците в него. ЦДЦК изискват от участниците да извършат сетълмент на сделките си на предвидената дата за сетълмент.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи мерките, които трябва да бъдат предприети от инвестиционните посредници в съответствие с параграф 2, първа алинея, подробностите относно процедурите, които улесняват сетълмента, посочени в параграф 3, и подробностите за мерките за насърчаване и осигуряване на стимули за навременен сетълмент на сделките, посочени в параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 7
Мерки за справяне с неуспешен сетълмент
1. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява система за наблюдение на случаите на неуспешен сетълмент на сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1. Той представя на компетентния орган и на съответните органи редовни доклади относно броя на случаите на неуспешен сетълмент и свързаните с тях данни, както и всяка друга информация от значение, включително мерките, които ЦДЦК и неговите участници планират да вземат за подобряване на ефективността на сетълмента. Тези доклади се оповестяват от ЦДЦК ежегодно в обобщен вид и на анонимна основа. Компетентните органи предават на ЕОЦКП всякаква информация от значение във връзка със случаи на неуспешен сетълмент.
2. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява процедури, които улесняват сетълмента на сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, за които не е бил извършен сетълмент на предвидената дата за сетълмент. Тези процедури включват механизъм за санкции, който служи като ефективна възпираща мярка за участници, причиняващи неуспешен сетълмент.
Преди да установи процедурите по първа алинея, ЦДЦК се консултира със съответните места за търговия и ЦК, на които предоставя услуги по сетълмент.
Механизмът за санкции, посочен в първа алинея, включва парични санкции за участници, причинили неуспешен сетълмент (наричани по-долу „неизправни участници“). Паричните санкции се начисляват на дневна база за всеки работен ден, в който по дадена сделка не е бил извършен сетълмент, след предвидената дата за сетълмент до края на процеса на изкупуване по параграф 3, но не по-късно от датата на действителния сетълмент. Паричните санкции не може да съставляват източник на приходи за ЦДЦК.
3. Без да се засяга механизмът за санкции, посочен в параграф 2, и правото сделката да бъде отменена двустранно, когато неизправен участник не достави финансовите инструменти по член 5, параграф 1 на получаващия участник в срок от 4 работни дни след предвидената дата за сетълмент (наричан по-долу „удължен срок“), започва процес на изкупуване, при което съответните инструменти се предоставят за сетълмент и се доставят на получаващия участник в рамките на подходящ срок.
Когато сделката е свързана с финансови инструменти, търгувани на пазар за растеж на МСП, удълженият срок е 15 дни, освен ако пазарът за растеж на МСП не реши да прилага по-кратък срок.
4. Прилагат се следните изключения от изискването по параграф 3:
а)
въз основа на вида актив и ликвидността на съответните финансови инструменти удълженият срок може да бъде удължен от четири работни дни на максимум седем работни дни, когато по-кратък удължен срок би засегнал безпрепятственото и нормално функциониране на съответните финансови пазари;
б)
за операции, съставени от няколко транзакции, включително репо споразумения или сделки по предоставяне в заем на ценни книжа, процесът на изкупване по параграф 3 не се прилага, когато срокът на изпълнение на тези операции е достатъчно кратък и води до неефективност на процеса на изкупуване.
5. Без да се засяга параграф 7, изключенията по параграф 4 не се прилагат за сделки с акции, когато сделките подлежат на клиринг от ЦК.
6. Без да се засяга механизмът за санкции, посочен в параграф 2, когато цената на акциите, договорена към момента на сключване на сделката, е по-висока от цената, заплатена при изкупуването, съответната разлика се изплаща на получаващия участник от неизправния участник най-късно на втория работен ден от доставянето на финансовите инструменти след изкупуването.
7. Ако изкупуването е неуспешно или невъзможно, получаващият участник може да избере заплащане на парично обезщетение или отлагане на изкупуването за подходяща по-късна дата (наричана по-долу „срок на отлагане“). Ако съответните финансови инструменти не бъдат доставени на получаващия участник в края на срока на отлагане, се изплаща парично обезщетение.
Паричното обезщетение се изплаща на получаващия участник най-късно на втория работен ден след приключването на процеса на изкупуване по параграф 3 или след изтичането на срока на отлагане, когато е бил избран срок на отлагане.
8. Неизправният участник възстановява на субекта, извършващ изкупуването, всички платени от него суми в съответствие с параграфи 3, 4 и 5, включително всички такси по изпълнението, произтичащи от изкупуването. Тези такси се оповестяват по ясен начин на всички участници.
9. ЦДЦК, ЦК и местата за търговия установяват процедури, позволяващи им, след консултация със съответните компетентни за тях органи, да отстранят всеки участник, който многократно и системно не доставя на предвидената дата за сетълмент финансовите инструменти по член 5, параграф 1, и да оповестят публично идентификационни му данни само след като му дадат възможност да представи своето становище и при условие че компетентните органи на ЦДЦК, ЦК и местата за търговия, както и на посочения участник, са били надлежно информирани. Освен че провеждат консултации преди отстраняването на участник, ЦДЦК, ЦК и местата за търговия незабавно уведомяват заинтересованите компетентни органи за всеки случай на отстраняване на участник. Компетентният орган незабавно информира съответните органи за отстраняването на участник.
Публичното оповестяване на случаи на отстраняване на участник не може да съдържа лични данни по смисъла на член 2, буква а) от Директива 95/46/ЕО.
10. Параграфи 2-9 се прилагат за всички сделки с финансовите инструменти по член 5, параграф 1, които са допуснати до търговия или се търгуват на място за търговия или подлежат на клиринг от ЦК, както следва:
а)
при сделки, подлежащи на клиринг от ЦК, ЦК е субектът, изпълняващ изкупуването съгласно параграфи 3-8;
б)
при сделки, които не подлежат на клиринг от ЦК, но се изпълняват на място за търговия, мястото за търговия включва във вътрешните си правила задължение за своите членове и участници да прилагат мерките по параграфи 3-8;
в)
при всички сделки, различни от изброените в букви а) и б) от настоящата алинея, ЦДЦК включват във вътрешните си правила задължение за своите участници да прилагат мерките по параграфи 3-8.
ЦДЦК предоставят на ЦК и местата за търговия информацията за сетълмента, която им е нужна за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия параграф.
Без да се засяга първа алинея, букви а), б) и в) и с цел да се сведе до минимум броят на изкупуванията, които трябва да бъдат изпълнени, а по този начин - и въздействието върху цените на съответните финансови инструменти, ЦДЦК могат да наблюдават изпълнението на изкупуванията, посочени в тези букви, по отношение на много на брой инструкции за сетълмент на едни и същи финансови инструменти, с една и съща дата на изтичане на срока за изпълнение.
11. Параграфи 2-9 не се прилагат за неизправни участници, които са ЦК.
12. Параграфи 2-9 не се прилагат, ако срещу неизправен участник е открито производство по несъстоятелност.
13. Настоящият член не се прилага, когато основното място за търговия на акции се намира в трета държава. Местоположението на основното място за търговия на акции се определя в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 236/2012.
14. На Комисията се предоставя правомощието да приеме делегирани актове в съответствие с член 67, с които да конкретизира параметрите за определяне на възпиращ и пропорционален размер на паричните санкции по параграф 2, трета алинея въз основа на вида актив, ликвидността на финансовия инструмент и вида сделка, така че този размер да гарантира добра дисциплина при сетълмента и безпрепятственото и нормално функциониране на съответните финансови пазари.
15. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи:
а)
подробните характеристики на системата за наблюдение и отчитане на случаите на неуспешен сетълмент, посочена в параграф 1;
б)
процесите на събиране и преразпределяне на паричните санкции и други евентуални приходи от тези санкции в съответствие с параграф 2;
в)
подробностите относно действието на подходящия процес на изкупуване по параграфи 3-8, включително сроковете за доставяне на финансовия инструмент след процеса на изкупуване, посочен в параграф 3. Тези срокове се калибрират в зависимост от вида на актива и ликвидността на финансовите инструменти;
г)
обстоятелствата, при които удълженият срок може да бъде допълнително удължен съобразно вида на актива и ликвидността на финансовите инструменти, в съответствие с условията по параграф 4, буква а), като се отчитат критериите за оценка на ликвидността съгласно член 2, параграф 1, буква 17 от Регламент (ЕС) № 600/2014;
д)
вида на операциите и конкретните им срокове на изпълнение, посочени в параграф 4, буква б), които водят до неефективност на изкупуването;
е)
методология за изчисляване на паричното обезщетение, посочено в параграф 7;
ж)
условията, при които се счита, че даден участник многократно и системно не успява да достави финансовите инструменти, както е посочено в параграф 9; както и
з)
необходимата информация за сетълмента, посочена в параграф 10, втора алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 8
Осигуряване на прилагането
1. Компетентният орган за ЦДЦК, който управлява система за сетълмент на ценни книжа, органът, отговорен за надзора над съответната система за сетълмент на ценни книжа, както и компетентните органи за надзора над местата за търговия, инвестиционните посредници и ЦК, са компетентни във връзка с осигуряването на прилагането членове 6 и 7 от институциите под техен надзор и на наблюдението на наложените санкции. При необходимост тези компетентни органи работят в тясно сътрудничество. Държавите членки уведомяват ЕОЦКП за определените компетентни органи, които са част от структурата за надзор на национално равнище.
2. С цел осигуряването на последователни, ефикасни и ефективни надзорни практики в рамките на Съюза във връзка с членове 6 и 7 от настоящия регламент, ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издава насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. Нарушението на правилата по настоящия дял не засяга действителността на частно сключен договор с предмет финансови инструменти или възможността страните да осигурят изпълнението на разпоредбите на частно сключен договор с предмет финансови инструменти.
ГЛАВА IV
Интернализиран сетълмент
Член 9
Интернализатори на сетълмент
1. На всяко тримесечие интернализаторите на сетълмент отчитат пред компетентните органи по тяхното място на установяване агрегирания обем и стойност на всички сделки с ценни книжа, по които извършват сетълмент извън системите за сетълмент на ценни книжа.
Компетентните органи незабавно предават на ЕОЦКП информацията, получена съгласно първа алинея, и уведомят ЕОЦКП за всякакви потенциални рискове, произтичащи от подобни дейности по сетълмент.
2. ЕОЦКП може, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, да разработи проекти на регулаторни технически стандарти, допълнително определящи съдържанието на тези отчети.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
3. ЕОЦКП разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за отчитането и предаването на информацията, посочена в параграф 1.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ III
ЦЕНТРАЛНИ ДЕПОЗИТАРИ НА ЦЕННИ КНИЖА
ГЛАВА I
Лицензиране и надзор на ЦДЦК
Раздел 1
Органи, отговарящи за лицензирането и надзора на ЦДЦК
Член 10
Компетентен орган
Без да се засяга надзорът, упражняван от членовете на ЕСЦБ съгласно член 12, параграф 1, ЦДЦК подлежи на лицензиране и надзор от страна на компетентния орган на държавата членка по произход.
Член 11
Определяне на компетентния орган
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, който отговаря за изпълнението на произтичащите от настоящия регламент задължения за лицензиране и надзор на установените на нейната територия ЦДЦК, и уведомява за това ЕОЦКП.
Когато държава членка определи повече от един компетентен орган, тя посочва съответните им функции и определя един орган, който отговаря за сътрудничеството с компетентните органи на останалите държави членки, съответните органи, ЕОЦКП и ЕБО, когато това е изрично посочено в настоящия регламент.
2. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списъка на компетентните органи, определени в съответствие с параграф 1.
3. Компетентните органи трябва да разполагат с необходимите за изпълнение на своите функции правомощия за упражняване на надзор и провеждане на разследвания.
Член 12
Съответни органи
1. Когато това е изрично посочено в настоящия регламент, в лицензирането и надзора на ЦДЦК участват следните органи:
а)
органът, отговарящ за надзора над управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа в държавата членка, чието право се прилага към тази система за сетълмент на ценни книжа;
б)
централните банки в Съюза, емитиращи валутите, в които най-често се извършва сетълмент;
в)
когато е приложимо - централната банка в Съюза, в чиито сметки се извършва сетълмент на паричното рамо от управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа.
2. ЕОЦКП публикува на своята интернет страница списъка на съответните органи по параграф 1.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи условията, при които валутите в Съюза, посочени в параграф 1, буква б), се считат за валути, в които най-често се извършва сетълмент, и на ефикасните практически правила за консултации със съответните органи, посочени в букви б) и в) от същия параграф.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 13
Обмен на информация
1. При постъпило искане компетентните органи, съответните органи и ЕОЦКП своевременно си предоставят информацията, необходима за изпълнение на задълженията им съгласно настоящия регламент.
2. Компетентните органи, съответните органи, ЕОЦКП и други органи или физически и юридически лица, които получават поверителна информация при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент, могат да използват тази информация само в хода на изпълнение на задълженията си.
Член 14
Сътрудничество между органите
1. Компетентните органи, съответните органи и ЕОЦКП си сътрудничат тясно, включително като обменят всяка информация от значение за прилагането на настоящия регламент. Когато е целесъобразно и приложимо, това сътрудничество включва и други публични органи и организации и по-специално тези, които са създадени или определени като такива съгласно Директива 2003/87/ЕО.
С цел осигуряване на последователни, ефикасни и ефективни надзорни практики в рамките на Съюза, включително сътрудничество между компетентните органи и съответните органи при различните оценки, необходими за прилагането на настоящия регламент, ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издава предназначени за компетентните органи насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
2. При изпълнение на общите си задължения компетентните органи отчитат надлежно въз основа на наличната информация потенциалното въздействие на своите решения върху стабилността на финансовата система във всички останали заинтересовани държави членки, по-специално при посочените в член 15 извънредни ситуации.
Член 15
Извънредни ситуации
Без да се засяга процедурата по уведомяване, предвидена в член 6, параграф 3 от Директива 98/26/ЕО, компетентните органи и съответните органи, уведомяват незабавно ЕОЦКП и Европейския съвет за системен риск, създаден с Регламент (ЕС) № 1092/2010 на Европейския парламент и на Съвета (24), а също така се уведомяват взаимно за всякакви извънредни ситуации, свързани с ЦДЦК, включително за всички събития на финансовите пазари, които могат да окажат неблагоприятно въздействие върху ликвидността на пазара, стабилността на валутата, в която се извършва сетълментът, интегритета на паричната политика или стабилността на финансовата система в някоя от държавите членки, в които е установен ЦДЦК или някой от участниците в него.
Раздел 2
Условия и процедури за лицензиране на ЦДЦК
Член 16
Лицензиране на ЦДЦК
1. Преди да започне да извършва дейността си, всяко юридическо лице, отговарящо на определението за ЦДЦК, трябва да получи лиценз от компетентния орган на държавата членка, в която е установено.
2. В лиценза се посочват основните услуги, посочени в раздел А от приложението, и спомагателните услуги от небанков тип, разрешени съгласно раздел Б от приложението, които ЦДЦК е лицензиран да предоставя.
3. ЦДЦК трябва във всеки един момент да отговаря на условията за лицензиране.
4. ЦДЦК и независимите му одитори уведомяват без неоправдано забавяне компетентния орган за всякакви съществени промени, засягащи спазването на условията за лицензиране.
Член 17
Процедура за издаване на лиценз
1. Кандидатстващият за лиценз ЦДЦК подава заявление за лиценз до своя компетентен орган.
2. Заявлението за лиценз се придружава от цялата информация, необходима на компетентния орган да се увери, че към момента на издаване на лиценза подалият заявление ЦДЦК е взел всички мерки за изпълнение на задълженията си, предвидени в настоящия регламент. Заявлението за лиценз включва план за дейността, в който се посочват планираните видове дейности и организационната структура на ЦДЦК.
3. В срок от 30 работни дни от получаване на заявлението компетентният орган преценява дали то е пълно. Ако заявлението е непълно, компетентният орган определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦДЦК трябва да предостави допълнителна информация. Когато заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган уведомява за това подалия заявление ЦДЦК.
4. От момента, в който заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган предава включената в него информация на съответните органи и се консултира с тях относно характеристиките на системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от подалия заявлението ЦДЦК. Всеки съответен орган може да информира компетентния орган за своето становище в рамките на 3 месеца от получаване на информацията от съответния орган.
5. Когато подалият заявление ЦДЦК възнамерява да предоставя услугите по член 4, параграф 1, точка 2 от Директива 2014/65/ЕС в допълнение към предоставянето на спомагателни услуги от небанков тип, изрично посочени в раздел Б от приложението, компетентният орган предава цялата информация, съдържаща се в заявлението, на органа, посочен в член 67 от Директива 2014/65/ЕС, и се консултира с този орган относно способността на подалия заявление ЦДЦК да спазва изискванията на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014.
6. Преди да издаде лиценз на подалия заявление ЦДЦК, компетентният орган провежда консултации с компетентните органи на останалите заинтересовани държави членки в следните случаи:
а)
когато ЦДЦК е дъщерно предприятие на ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
б)
когато ЦДЦК е дъщерно предприятие на предприятието майка на ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
в)
когато ЦДЦК се контролира от същите физически или юридически лица, които контролират друг ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка.
7. Консултацията, посочена в параграф 6, обхваща следните въпроси:
а)
доколко са подходящи акционерите и лицата, посочени в член 27, параграф 6, както и какви са репутацията и опитът на лицата, които действително управляват стопанската дейност на ЦДЦК, посочени в член 27, параграфи 1 и 4, когато тези акционери и лица са общи за ЦДЦК и ЦДЦК, лицензиран в друга държава членка;
б)
дали посочените в параграф 6, букви а), б) и в) взаимоотношения между лицензирания в друга държава членка ЦДЦК и подалия заявление ЦДЦК влияят върху способността на последния да спазва изискванията на настоящия регламент.
8. В срок от шест месеца от подаване на пълното заявление компетентният орган уведомява писмено подалия заявление ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз, като изчерпателно мотивира това решение.
9. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган в заявлението за лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за подаване на заявление за лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 18
Последици от лицензирането
1. Дейностите на лицензиран ЦДЦК се ограничават до предоставянето на услугите, които са включени в лиценза или в уведомлението в съответствие с член 19, параграф 8.
2. Само лицензирани ЦДЦК, включително централни банки, действащи като ЦДЦК, могат да управляват системи за сетълмент на ценни книжа.
3. Лицензиран ЦДЦК може да има участие само в юридическо лице, чиято дейност се ограничава до предоставянето на услугите, посочени в раздели А и Б от приложението, освен ако това участие е одобрено от компетентния орган на този ЦДЦК, тъй като не води до значително влошаване на рисковия профил на ЦДЦК.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи критериите, които трябва да бъдат взети предвид от компетентните органи при одобряването на участието на ЦДЦК в юридически лица, различни от лицата, предоставящи услугите по раздели А и Б от приложението. Тези критерии могат да включват преценка на обстоятелството дали услугите, предоставяни от това юридическо лице, допълват услугите, предоставяни от ЦДЦК, и степента на експозиция на ЦДЦК към произтичащи от това участие задължения.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 19
Разширяване на обхвата и възлагане на външни подизпълнители на дейностите и услугите
1. Лицензиран ЦДЦК подава заявление за лиценз до компетентния орган на своята държава членка по произход, когато желае да възложи на трето лице изпълнението на основна услуга по член 30 или да разшири дейностите си с една или повече от следните дейности:
а)
допълнителни основни услуги, изброени в раздел А от приложението, които не са включени в първоначалния лиценз;
б)
спомагателни услуги, които са разрешени съгласно раздел Б от приложението, но не са изрично посочени в него, които не са включени в първоначалния лиценз;
в)
управление на друга система за сетълмент на ценни книжа;
г)
цялостен или частичен сетълмент на паричното рамо от своята система за сетълмент на ценни книжа в счетоводните книги на друг агент по сетълмента;
д)
установяване на оперативно съвместима връзка, включително на връзка с ЦДЦК от трети държави.
2. Издаването на лиценз съгласно параграф 1 се извършва в съответствие с процедурата, предвидена в член 17.
Компетентният орган уведомява подалия заявление ЦДЦК за решението си да издаде или да откаже да издаде лиценз в срок от три месеца от подаване на пълното заявление.
3. Установени в Съюза ЦДЦК, които възнамеряват да установят оперативно съвместима връзка, подават заявление за лиценз съгласно изискванията по параграф 1, буква д) до своите компетентни органи. Тези органи се консултират помежду си относно одобряването на връзката между ЦДЦК. При противоречиви решения и със съгласието на двата компетентни органа въпросът може да бъде отнесен до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Органите, посочени в параграф 3, отказват да лицензират връзка само ако такава връзка между ЦДЦК би застрашила безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породила системен риск.
5. Оперативно съвместимите връзки между ЦДЦК, които възлагат на външни подизпълнители някои от своите услуги, свързани с тези оперативно съвместими връзки, на публичен орган в съответствие с член 30, параграф 5, и връзките между ЦДЦК, които не са посочени в параграф 1, буква д), не подлежат на лицензиране съгласно тази буква, но за тях се уведомяват компетентните и съответните органи на съответния ЦДЦК преди въвеждането им, като се предоставя цялата информация от значение, за да могат тези органи да преценят доколко са спазени изискванията по член 48.
6. ЦДЦК, който е установен и лицензиран в Съюза, може да поддържа или установи връзка с ЦДЦК от трета държава в съответствие с условията и процедурите по настоящия член. При установяване на връзки с ЦДЦК от трета държава информацията, предоставена от подалия заявление ЦДЦК, трябва да позволява на компетентния орган да прецени дали тези връзки отговарят на изискванията по член 48 или на изисквания, които са еквивалентни на предвидените в член 48.
7. Компетентният орган на подалия заявлението ЦДЦК изисква от ЦДЦК да прекъсне връзка между ЦДЦК, за която е бил уведомен, когато тази връзка не отговаря на изискванията по член 48 и поради това би застрашила безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породила системен риск. Когато компетентният орган изисква от ЦДЦК да прекъсне връзка между ЦДЦК, той прилага процедурата, предвидена в член 20, параграфи 2 и 3.
8. Допълнителните спомагателни услуги, които са посочени изрично в раздел Б от приложението, не подлежат на лицензиране, но преди предоставянето им за тях се уведомява компетентният орган.
Член 20
Отнемане на лиценз
1. Без да се засягат коригиращите действия или мерки съгласно дял V, компетентният орган на държавата членка по произход отнема лиценза при някое от следните обстоятелства, когато ЦДЦК:
а)
не е използвал лиценза в продължение на 12 месеца, изрично се е отказал от лиценза или през предходните шест месеца не е предоставял услуги или извършвал дейност;
б)
е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин;
в)
вече не отговаря на условията, при които е бил издаден лицензът, и не е предприел в определения за това срок коригиращите действия, поискани от компетентния орган;
г)
е извършил груби или системни нарушения на изискванията, предвидени в настоящия регламент или когато е приложимо, в Директива 2014/65/ЕС или Регламент (ЕС) № 600/2014.
2. Когато узнае за настъпването на някое от обстоятелствата, посочени в параграф 1, компетентният орган незабавно провежда консултации със съответните органи и когато е приложимо, с органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС относно необходимостта лицензът да бъде отнет.
3. ЕОЦКП и всеки съответен орган, и когато е приложимо, органът по член 67 от Директива 2014/65/ЕС могат по всяко време да поискат от компетентния орган на държавата членка по произход да провери дали ЦДЦК все още отговаря на условията, при които е издаден лицензът.
4. Компетентният орган може да ограничи отнемането на лиценза до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
5. ЦДЦК установява, прилага и поддържа подходящи процедури за осигуряване на навременния и организиран сетълмент и прехвърляне на активите на клиентите и участниците към друг ЦДЦК в случаите на отнемане на лиценз съгласно параграф 1.
Член 21
Регистър на ЦДЦК
1. Решенията, взети от компетентните органи съгласно членове 16, 19 и 20, се съобщават незабавно на ЕОЦКП.
2. Централните банки уведомяват ЕОЦКП без неоправдано забавяне за всяка система за сетълмент на ценни книжа, която управляват.
3. Наименованието на всеки ЦДЦК, който извършва дейност в съответствие с настоящия регламент и е лицензиран или признат съгласно член 16, 19 или 25, се вписва в регистър, посочващ услугите, и, когато е приложимо, класовете финансови инструменти, за които е получил лиценз. Регистърът включва клоновете на ЦДЦК в други държави членки, връзките с други ЦДЦК и информацията, изисквана съгласно член 31, когато държавите членки са използвали предвидената в посочения член възможност. ЕОЦКП помества регистъра на своята специална интернет страница и редовно го актуализира.
Раздел 3
Надзор над ЦДЦК
Член 22
Преглед и оценка
1. Най-малко веднъж годишно компетентният орган прави преглед на мерките, стратегиите, процедурите и механизмите, прилагани от ЦДЦК с цел спазване на настоящия регламент, и оценява рисковете, на които ЦДЦК е или може да бъде изложен или които поражда за безпрепятственото функциониране на пазарите на ценни книжа.
2. Компетентният орган изисква от ЦДЦК да му представи подходящ план за възстановяване, с който да се обезпечи непрекъснатост на критичните си операции.
3. Компетентният орган гарантира, че за всеки ЦДЦК се изготвя и поддържа подходящ план за преструктуриране, за да се обезпечи най-малко непрекъснатост на основните му функции, като се вземат предвид размерът, системното значение, естеството, обхвата и сложността на дейностите на съответния ЦДЦК и приложимият план за преструктуриране, ако има такъв, изготвен съгласно Директива 2014/59/ЕС.
4. Компетентният орган определя честотата и обхвата на прегледа и оценката по параграф 1, като взема предвид размера, системното значение, естеството, обхвата и сложността на дейностите на съответния ЦДЦК. Прегледът и оценката се актуализират най-малко веднъж годишно.
5. Компетентният орган извършва проверки на място в ЦДЦК.
6. При извършване на прегледа и оценката по параграф 1 компетентният орган провежда консултации на ранен етап със съответните органи, по-специално относно функционирането на управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа, и, когато е приложимо, с органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС.
7. Компетентният орган уведомява редовно и най-малко веднъж годишно съответните органи и, когато е приложимо, органа по член 67 от Директива 2014/65/ЕС за резултатите от прегледа и оценката по параграф 1, включително за коригиращите мерки или санкциите.
8. При извършване на прегледа и оценката по параграф 1 компетентните органи, отговарящи за надзора над ЦДЦК, които поддържат отношения, посочени в член 17, параграф 6, букви а), б) и в), си предоставят цялата информация от значение, която би могла да улесни изпълнението на задачите им.
9. Компетентният орган изисква от ЦДЦК, който не отговаря на изискванията на настоящия регламент, да предприеме на ранен етап необходимите действия или мерки за справяне с това положение.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи следното:
а)
информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган за целите на прегледа и оценката по параграф 1;
б)
информацията, която компетентният орган предоставя на съответните органи по параграф 7;
в)
информацията, която компетентните органи по параграф 8 си предоставят взаимно.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
11. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за предоставяне на информацията по параграф 10, първа алинея.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Предоставяне на услуги в друга държава членка
Член 23
Свобода на предоставяне на услуги в друга държава членка
1. Лицензиран ЦДЦК може да предоставя услугите, посочени в приложението, на цялата територия на Съюза, включително чрез създаване на клон, при условие че тези услуги са включени в лиценза.
2. За лицензиран ЦДЦК, който възнамерява да предоставя основните услуги, посочени в раздел А, точки 1 и 2 от приложението, по отношение на финансови инструменти, създадени съгласно правото на друга държава членка съгласно член 49, параграф 1, или да създаде клон в друга държава членка, се прилага процедурата по параграфи 3-7.
3. Всеки ЦДЦК, който желае да предостави услугите по параграф 2 за първи път на територията на друга държава членка или да промени обхвата на предоставяните услуги, съобщава следната информация на компетентния орган на държавата членка по произход:
а)
държавата членка, в която ЦДЦК възнамерява да извършва дейност;
б)
план за дейността, в който се посочват по-специално услугите, които ЦДЦК възнамерява да предоставя;
в)
валутата или валутите, с които възнамерява да работи ЦДЦК;
г)
при наличието на клон - организационната структура на клона и имената на отговарящите за управлението му лица;
д)
когато е приложимо - оценка на мерките, които ЦДЦК възнамерява да предприеме, за да даде възможност на ползвателите си да спазват националното право, посочено в член 49, параграф 1.
4. В срок от три месеца от получаване на информацията по параграф 3 компетентният орган на държавата членка по произход я съобщава на компетентния орган на приемащата държава членка, освен ако с оглед на предвидените услуги има основания да се съмнява в подходящия характер на административната структура или финансовото състояние на ЦДЦК, който желае да предоставя услугите си в приемащата държава членка.
Компетентният орган на приемащата държава членка уведомява незабавно съответните органи на тази държава членка за всякаква информация, получена съгласно първа алинея.
5. Когато компетентният орган на държавата членка по произход вземе решение в съответствие с параграф 4 да не съобщава цялата информация по параграф 3 на компетентния орган на приемащата държава членка, той съобщава на съответния ЦДЦК мотивите за отказа си в срок от три месеца от получаване на цялата информация и уведомява компетентния орган на приемащата държава членка за решението си във връзка с параграф 6, буква а). Когато информацията се предава в отговор на такова искане, компетентният орган на приемащата държава членка не изпраща съобщението по параграф 6, буква а).
6. ЦДЦК може да започне да предоставя услугите по параграф 2 в приемащата държава членка при следните условия:
а)
след получаване на съобщение от компетентния орган на приемащата държава членка, с което той потвърждава, че е получил информацията по параграф 4, и когато е приложимо, одобрява оценката по параграф 3, буква д);
б)
при липса на съобщение - след три месеца, считано от датата на предаване на информацията по параграф 4.
7. При промяна на данни, съобщени в съответствие с параграф 3, ЦДЦК уведомява писмено за това компетентния орган на държавата членка по произход най-малко един месец преди въвеждането на промяната. Компетентният орган на държавата членка по произход незабавно уведомява за промяната и компетентния орган на приемащата държава членка.
Член 24
Сътрудничество между органите на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и партньорска проверка
1. Когато ЦДЦК, лицензиран в една държава членка, е създал клон на територията на друга държава членка, компетентният орган на държавата членка по произход и компетентният орган на приемащата държава членка работят в тясно сътрудничество при изпълнение на задълженията си по настоящия регламент, по-специално когато извършват проверки на място в този клон. Компетентният орган на държавата членка по произход и компетентният орган на приемащата държава членка могат при изпълнение на отговорностите си да извършват проверки на място в този клон, след като уведомят съответно компетентния орган на приемащата държава членка или компетентния орган на държавата членка по произход.
2. Компетентният орган на държавата членка по произход или на приемащата държава членка може да изисква от ЦДЦК, които предоставят услуги в съответствие с член 23, периодично да му докладват за дейността си в приемащата държава членка, включително за целите на събирането на статистически данни. По искане на компетентния орган на държавата членка по произход компетентният орган на приемащата държава членка му предоставя тези периодични доклади.
3. По искане на компетентния орган на приемащата държава членка компетентният орган на държавата членка по произход на ЦДЦК незабавно съобщава идентификационните данни на емитентите и участниците в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, който предоставя услуги на територията на тази приемаща държава членка, както и всяка друга информация от значение относно дейността на ЦДЦК в приемащата държава членка.
4. Когато с оглед на състоянието на пазарите на ценни книжа в приемащата държава членка дейността на ЦДЦК е придобила съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка, компетентният орган на държавата членка по произход и на приемащата държава членка и съответните органи на държавата членка по произход и на приемащата държава членка сключват договорености за сътрудничество във връзка с надзора върху дейността на съответния ЦДЦК в приемащата държава членка.
Когато ЦДЦК е придобил съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в повече от една приемаща държава членка, държавата членка по произход може да реши тези договорености за сътрудничество да включват създаването на колегии от надзорници.
5. Когато компетентният орган на приемащата държава членка има ясни и доказуеми основания да счита, че ЦДЦК, който предоставя услуги на територията на тази държава членка в съответствие с член 23, не изпълнява задълженията, произтичащи от разпоредбите на настоящия регламент, той съобщава констатациите си на компетентния орган на държавата членка по произход и ЕОЦКП.
Когато въпреки мерките, взети от компетентния орган на държавата членка по произход, или поради техния неподходящ характер ЦДЦК продължава да не изпълнява задълженията, произтичащи от разпоредбите на настоящия регламент, компетентният орган на приемащата държава членка, след като уведоми компетентния орган на държавата членка по произход, предприема всички необходими мерки, за да осигури спазването на разпоредбите на настоящия регламент на територията на приемащата държава членка. ЕОЦКП се уведомява незабавно за тези мерки.
Компетентният орган на приемащата държава членка и на държавата членка по произход може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да предприеме действия в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. Без да се засяга член 30 от Регламент (ЕС) № 1095/2010, ЕОЦКП, след консултация с членовете на ЕСЦБ, организира и провежда най-малко на всеки три години партньорска проверка на надзора над ЦДЦК, които се ползват от свободата да предоставят услуги в друга държава членка в съответствие с член 23 или участват в оперативно съвместима връзка.
В рамките на партньорската проверка по първа алинея, когато е целесъобразно, ЕОЦКП иска становища или съвети и от Групата на участниците от сектора на ценните книжа и пазарите, посочена в член 37 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 67 относно мерки за определяне на критериите, въз основа на които операциите на ЦДЦК в приемащата държава членка може да бъдат считани от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите в тази приемаща държава членка.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за сътрудничество съгласно параграфи 1, 3 и 5.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 5
Отношения с трети държави
Член 25
Трети държави
1. ЦДЦК от трета държава може да предоставят услугите, посочени в приложението, на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон.
2. Независимо от параграф 1, за ЦДЦК от трета държава, който възнамерява да предоставя основните услуги, посочени в раздел А, точки 1 и 2 от приложението, по отношение на финансови инструменти, създадени съгласно правото на държава членка съгласно член 49, параграф 1, втора алинея, или да създаде клон в държава членка, се прилага процедурата по параграфи 4-11 от настоящия член.
3. ЦДЦК, който е установен и лицензиран в Съюза, може да поддържа или установи връзка с ЦДЦК от трета държава в съответствие с член 48.
4. След консултация с органите по параграф 5 ЕОЦКП може да признае ЦДЦК от трета държава, подал заявление за признаване с цел предоставяне на услугите по параграф 2, когато са изпълнени следните условия:
а)
Комисията е приела решение в съответствие с параграф 9;
б)
за ЦДЦК от трета държава се прилага ефективен режим на лицензиране и надзор или, в случай че системата за сетълмент на ценни книжа се управлява от централна банка - надзор, осигуряващ пълно съответствие с пруденциалните изисквания, приложими в тази трета държава;
в)
между ЕОЦКП и отговорните органи в тази трета държава (наричани по-долу „отговорните органи на трета държава“) са сключени договорености за сътрудничество съгласно параграф 10;
г)
когато е приложимо, ЦДЦК от трета държава взема необходимите мерки, за да даде възможност на ползвателите си да спазват съответното национално право на държавата членка, в която този ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, включително правото, посочено в член 49, параграф 1, втора алинея, и подходящият характер на тези мерки е бил потвърден от компетентните органи на държавата членка, в която ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК.
5. Когато преценява дали са спазени посочените в параграф 4 условия, ЕОЦКП се консултира със:
а)
компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, по-специално относно начините, по които ЦДЦК от трета държава възнамерява да спазва изискването по параграф 4, буква г);
б)
съответните органи;
в)
отговорните органи на третата държава, на които е възложено лицензирането и надзора на ЦДЦК.
6. Посоченият в параграф 2 ЦДЦК от трета държава подава заявлението си за признаване до ЕОЦКП.
Подалият заявление ЦДЦК предоставя на ЕОЦКП цялата информация, която се счита за необходима за неговото признаване. В срок от 30 работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението е непълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който подалият заявление ЦДЦК трябва да предостави допълнителна информация.
Компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава възнамерява да предоставя услуги като ЦДЦК, преценяват доколко ЦДЦК от трета държава спазва правото, посочено в параграф 4, буква г), и в рамките на три месеца от получаване на цялата необходима информация от ЕОЦКП уведомяват ЕОЦКП с изчерпателно мотивирано решение дали правото е спазено.
Решението за признаване се основава на критериите, предвидени в параграф 4.
В рамките на шест месеца от подаването на пълно заявление ЕОЦКП уведомява писмено подалия заявление ЦДЦК с изчерпателно мотивирано решение дали предоставя или отказва признаване.
7. Компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК от трета държава, надлежно признат съгласно параграф 4, предоставя услуги като ЦДЦК, могат, като работят в тясно сътрудничество с ЕОЦКП, да отправят към отговорните органи на третата държава искане:
а)
да докладват периодично относно дейността на ЦДЦК от трета държава в приемащите държави членки, включително с оглед събиране на статистически данни;
б)
да съобщават в рамките на разумен срок идентификационните данни на емитентите и участниците в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК от трета държава, който предоставя услуги в приемащата държава членка, както и всяка друга информация от значение относно дейността на ЦДЦК от трета държава в приемащата държава членка.
8. ЕОЦКП, след консултация с органите, посочени в параграф 5, прави преглед на решението за признаване на ЦДЦК от трета държава, когато този ЦДЦК разширява в рамките на Съюза обхвата на своите услуги, в съответствие с процедурата, предвидена в параграфи 4, 5 и 6.
ЕОЦКП отнема признаването на посочения ЦДЦК, когато условията, предвидени в параграф 4, вече не се изпълняват или когато настъпят обстоятелствата по член 20.
9. Комисията може да приема актове за изпълнение, с които констатира, че правната и надзорната уредба на трета държава гарантират, че ЦДЦК, лицензирани в тази трета държава, спазват правно обвързващи изисквания, които на практика са еквивалентни на изискванията, предвидени в настоящия регламент, че тези ЦДЦК подлежат на ефективен текущ надзор и режим на осигуряване на прилагането в тази трета държава, както и че правната рамка на посочената трета държава предвижда ефективна еквивалентна система за признаване на ЦДЦК, лицензирани в съответствие с правен режим на трети държави. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата за разглеждане, посочена в член 68, параграф 2.
Когато прави констатацията по първа алинея, Комисията може също така да разгледа въпроса дали правната и надзорна уредба на трета държава отразява международно приетите стандарти, разработени от КПССС - МОКЦК, доколкото последните не противоречат на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
10. В съответствие с член 33, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП сключва договорености за сътрудничество с отговорните органи на трети държави, чиито правни и надзорни рамки са били признати за еквивалентни на настоящия регламент в съответствие с параграф 9. В тези договорености се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП, компетентните органи на приемащата държава членка и отговорните органи на третата държава, включително достъпът до цялата информация относно ЦДЦК, лицензирани в трети държави, поискана от ЕОЦКП, и по-специално достъпът до информация в случаите по параграф 7;
б)
механизмът за своевременно уведомяване на ЕОЦКП, когато отговорният орган на трета държава счете, че ЦДЦК, върху който той упражнява надзор, нарушава условията на лиценза си или друго приложимо право;
в)
процедурите за координация на надзорните дейности, включително при необходимост проверките на място.
Когато в договореност за сътрудничество се предвижда предаване на лични данни от държава членка, това предаване се осъществява при спазване на разпоредбите на Директива 95/46/ЕО, а когато в договореност за сътрудничество се предвижда предаване на лични данни от ЕОЦКП, това предаване се осъществява при спазване на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 45/2001.
11. Когато ЦДЦК от трета държава е признат в съответствие с параграфи 4-8, той може да предоставя услугите, посочени в приложението, на територията на Съюза, включително чрез създаване на клон.
12. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на ЕОЦКП в заявлението си за признаване съгласно параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА II
Изисквания към ЦДЦК
Раздел 1
Организационни изисквания
Член 26
Общи разпоредби
1. ЦДЦК трябва да разполага с надеждни правила за управление, включващи ясна организационна структура с добре определена, прозрачна и съгласувана йерархия на отговорностите, ефективни процеси за установяване, управление, наблюдение и отчитане на рисковете, на които ЦДЦК е изложен или може да бъде изложен, и подходящи политики на възнаграждение и механизми за вътрешен контрол, включително надеждни административни и счетоводни процедури.
2. ЦДЦК приема политики и процедури, които са достатъчно ефективни, за да осигурят спазването на изискванията на настоящия регламент, включително от страна на неговите управляващи и служители.
3. ЦДЦК поддържа и прилага ефективни, изготвени в писмена форма организационни и административни мерки за установяване и справяне с потенциални конфликти на интереси между него, включително неговите управляващи, служители, членове на ръководния орган или всяко лице, пряко или непряко свързано с тях, и неговите членове или техните клиенти. Той поддържа и прилага подходящи процедури за уреждане на потенциални конфликти на интереси.
4. ЦДЦК оповестява публично правилата си за управление и правилата, уреждащи неговата дейност.
5. ЦДЦК въвежда подходящи процедури, позволяващи на неговите служители да подават сигнали в рамките на ЦДЦК за възможни нарушения на настоящия регламент по определен ред.
6. ЦДЦК подлежи на редовни и независими одити. Резултатите от тези одити се съобщават на ръководния орган и се предоставят на компетентния орган и, когато е целесъобразно, предвид потенциални конфликти на интереси между членовете на комитета на ползвателите и ЦДЦК - на комитета на ползвателите.
7. Когато ЦДЦК е част от група предприятия, която включва други ЦДЦК или кредитни институции, посочени в дял IV, ЦДЦК приема подробни политики и процедури, определящи начина, по който предвидените в настоящия член изисквания се прилагат спрямо групата и спрямо отделните субекти в групата.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи на нивото на ЦДЦК и на нивото на групата съгласно посоченото в параграф 7:
а)
инструментите за наблюдение на рисковете за ЦДЦК, посочени в параграф 1,
б)
отговорностите на ключовия персонал във връзка с рисковете за ЦДЦК, посочени в параграф 1;
в)
потенциалните конфликти на интереси, посочени в параграф 3,
г)
методите за одит, посочени в параграф 6; и
д)
обстоятелствата, при които би било целесъобразно, предвид потенциални конфликти на интереси между членовете на комитета на ползвателите и ЦДЦК, резултатите от одитите да се съобщят на комитета на ползвателите в съответствие с параграф 6.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 27
Висше ръководство, ръководен орган и акционери
1. Членовете на висшето ръководство на ЦДЦК трябва да имат достатъчно добра репутация и опит, за да се осигури стабилното и разумно управление на ЦДЦК.
2. ЦДЦК има ръководен орган, като най-малко една трета, но не по-малко от двама от неговите членове са независими.
3. Възнаграждението на независимите членове и на другите членове на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции, не е обвързано с резултатите от дейността на ЦДЦК.
4. Ръководният орган се състои от подходящи членове с достатъчно добра репутация, притежаващи необходимото съчетание от умения, опит и познания по отношение на субекта и на пазара. Членовете на ръководния орган, които нямат изпълнителни функции, определят целево равнище на участието на по-слабо представения пол в ръководния орган и разработват политика за увеличаване броя на представителите на по-слабо представения пол за постигане на посоченото целево равнище. Целевото равнище, съответната политика и нейното прилагане се оповестяват публично.
5. ЦДЦК определя ясно функциите и отговорностите на ръководния орган съгласно приложимото национално право. По искане на компетентния орган и на одитора ЦДЦК им предоставя протоколите от заседанията на ръководния орган.
6. Акционерите в ЦДЦК и лицата, които са в състояние да упражняват пряко или косвено контрол върху управлението на ЦДЦК, трябва да са подходящи за осигуряването на стабилното и разумно управление на ЦДЦК.
7. ЦДЦК:
а)
предоставя на компетентния орган и оповестява публично информацията относно собствеността в ЦДЦК, и по-специално идентификационните данни и мащаба на интересите на всички лица, които са в състояние да упражняват контрол върху дейността на ЦДЦК;
б)
съобщава на своя компетентен орган и иска неговото одобрение за всяко решение за прехвърляне на права на собственост, което води до промяна в лицата, упражняващи контрол върху дейността на ЦДЦК. След като получи одобрение от компетентния орган, ЦДЦК оповестява публично прехвърлянето на правата на собственост.
Всяко физическо или юридическо лице информира без неоправдано забавяне ЦДЦК и компетентния орган за решението да придобие или да продаде правата си на собственост, което води до промяна в лицата, упражняващи контрол върху дейността на ЦДЦК.
8. В рамките на 60 работни дни от датата на получаване на информацията, посочена в параграф 7, компетентният орган взема решение по предложените промени в контрола на ЦДЦК. Компетентният орган отказва да одобри предложените промени в контрола на ЦДЦК, когато са налице обективни и доказуеми основания да се счита, че те биха представлявали заплаха за стабилното и разумно управление на ЦДЦК или за способността на ЦДЦК да спазва настоящия регламент.
Член 28
Комитет на ползвателите
1. За всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК учредява комитет на ползвателите, който се състои от представители на емитентите и от участници в тези системи за сетълмент на ценни книжа. Комитетът на ползвателите отправя препоръки, като действа независимо от прякото влияние на ръководството на ЦДЦК.
2. Без да допуска дискриминация, ЦДЦК определя мандата на всеки учреден комитет на ползвателите, правилата за управление, необходими за гарантиране на неговата независимост, и работните му процедури, както и критериите за прием и механизма за избор на членовете на комитета на ползвателите. Правилата за управление се оповестяват публично и гарантират, че комитетът на ползвателите се отчита пряко пред ръководния орган и провежда редовни заседания.
3. Комитетите на ползвателите консултират ръководния орган по ключови мерки, които засягат техните членове, включително критерии за допускане на емитенти или участници в техните системи за сетълмент на ценни книжа и на ниво на обслужване.
4. Комитетите на ползвателите могат да представят на ръководния орган необвързващо становище, съдържащо изчерпателни мотиви за ценовата структура на ЦДЦК.
5. Без да се засяга правото на компетентните органи да бъдат надлежно информирани, членовете на комитетите на ползвателите съблюдават изискванията за поверителност. Когато председателят на комитета на ползвателите счита, че даден член е или може да бъде в конфликт на интереси по определен въпрос, не се допуска този член да гласува по този въпрос.
6. ЦДЦК своевременно уведомява компетентния орган и комитета на ползвателите за всяко решение, при което ръководният орган не се е съобразил с препоръката на комитета на ползвателите. Комитетът на ползвателите може да уведоми компетентния орган за всички области, в които според него препоръката му не е била взета предвид.
Член 29
Съхраняване на данни
1. ЦДЦК съхранява за срок от най-малко десет години всички свои данни за услуги и дейности, включително за спомагателните услуги, посочени в раздели Б и В от приложението, за да може компетентният орган да наблюдава спазването на изискванията на настоящия регламент.
2. При поискване ЦДЦК предоставя достъп до данните, посочени в параграф 1, на компетентния орган и на съответните органи, както и на всеки друг публичен орган, който съгласно правото на Съюза или националното право на държавата членка по произход на ЦДЦК има правомощието да изисква достъп до такива данни, с оглед изпълнение на мандатите на тези органи.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи елементите на посочените в параграф 1 данни, които трябва да бъдат съхранявани за целите на наблюдението на спазването от страна на ЦДЦК на разпоредбите на настоящия регламент.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи формàта на посочените в параграф 1 данни, които трябва да бъдат съхранявани за целите на наблюдението на спазването от страна на ЦДЦК на разпоредбите на настоящия регламент.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 30
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Когато ЦДЦК възлага на трето лице услуги или дейности, той остава изцяло отговорен за изпълнението на всички свои задължения съгласно настоящия регламент и спазва във всеки един момент следните условия:
а)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до делегиране на неговите отговорности;
б)
отношенията и задълженията на ЦДЦК към неговите участници или емитенти остават непроменени;
в)
условията за лицензиране на ЦДЦК на практика не се променят;
г)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не възпрепятства упражняването на надзорни функции, включително достъпа на място за придобиване на цялата информация от значение, необходима за изпълнението на тези функции;
д)
възлагането на дейности на външни подизпълнители не води до лишаването на ЦДЦК от системите и контролните механизми, необходими за управление на рисковете, пред които той е изправен;
е)
ЦДЦК запазва експертните познания и средствата, необходими за оценка на качеството на предоставяните услуги, на организационната структура и на капиталовата адекватност на доставчика на услуги, както и за ефективен контрол на възложените на външни подизпълнители услуги и за управление на рисковете, свързани с текущото възлагане на дейности на външни подизпълнители;
ж)
ЦДЦК има пряк достъп до съответната информация за възложените на външни подизпълнители услуги;
з)
доставчикът на услуги оказва съдействие на компетентния орган и на съответните органи във връзка с възложените на външни подизпълнители дейности;
и)
ЦДЦК гарантира, че доставчикът на услуги отговаря на стандартите, определени в съответното право в областта на защитата на данните, което би се прилагало, ако доставчиците на услуги бяха установени в Съюза. ЦДЦК е отговорен за установяването на тези стандарти чрез договор между страните, както и за тяхното спазване.
2. ЦДЦК определя с писмено споразумение своите права и задължения и тези на доставчика на услуги. Споразумението за възлагане на дейности на външни подизпълнители допуска прекратяването на споразумението от страна на ЦДЦК.
3. При поискване ЦДЦК и доставчикът на услуги предоставят на компетентния орган и на съответните органи цялата информация, която им е необходима, за да преценят дали при изпълнението на възложените дейности са спазени изискванията на настоящия регламент.
4. Възлагането на основни услуги на външни подизпълнители подлежи на лицензиране от компетентния орган в съответствие с член 19.
5. Параграфи 1-4 не се прилагат, когато ЦДЦК възлага някои от своите услуги или дейности на публичен орган и когато възлагането на дейности на външни подизпълнители се урежда от специална правна, регулаторна и оперативна рамка, която е била приета и формализирана съвместно от публичния орган и съответния ЦДЦК и одобрена от компетентните органи съгласно изискванията, определени в настоящия регламент.
Член 31
Услуги, предоставяни от лица, различни от ЦДЦК
1. Независимо от член 30, когато това се изисква от националното право, за вписванията по сметки с ценни книжа, поддържани от ЦДЦК, може да отговаря лице, различно от ЦДЦК.
2. Държавите членки, които допускат лица, различни от ЦДЦК да предоставят определени основни услуги, посочени в раздел А от приложението в съответствие с параграф 1, определят в националното си право изискванията, които се прилагат в такива случаи. Тези изисквания включват разпоредбите на настоящия регламент, които се прилагат за ЦДЦК и в зависимост от случая, за съответното друго лице.
3. Държавите членки, които допускат лица, различни от ЦДЦК да предоставят основни услуги, посочени в раздел А от приложението, в съответствие с параграф 1, съобщават на ЕОЦКП цялата информация от значение, свързана с предоставянето на такива услуги, включително приложимото национално право.
ЕОЦКП включва тази информация в регистъра на ЦДЦК, посочен в член 21.
Раздел 2
Правила за извършване на стопанска дейност
Член 32
Общи разпоредби
1. ЦДЦК трябва да има ясно определени и постижими цели и задачи, като например по отношение на минималното ниво на обслужване, очакванията във връзка с управлението на риска и стопанските приоритети.
2. ЦДЦК трябва да има прозрачни правила за разглеждане на жалби.
Член 33
Изисквания за участие
1. ЦДЦК оповестява публично критериите за участие във всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, с които се осигурява справедлив и открит достъп за всички юридически лица, които желаят да станат участници. Тези критерии трябва да са прозрачни, обективни и недискриминационни, така че да гарантират справедлив и открит достъп до ЦДЦК при надлежно отчитане на рисковете за финансовата стабилност и за нормалното функциониране на пазарите. Критерии, с които се ограничава достъпът, се допускат само ако тяхната цел е упражняване на оправдан контрол върху конкретен риск за ЦДЦК.
2. ЦДЦК разглежда своевременно исканията за достъп, като им дава отговор най-късно в рамките на един месец, и оповестява публично процедурите за разглеждане на исканията за достъп.
3. ЦДЦК отказва достъп на участници, които отговарят на посочените в параграф 1 критерии, само като се мотивира надлежно в писмена форма и като се основава на цялостна оценка на риска.
В случай на отказ подалият искане участник има право да отправи жалба до компетентния орган за ЦДЦК, който е отказал достъпа.
Този компетентен орган надлежно разглежда жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, и дава мотивиран отговор на подалия искането участник.
При преценката на жалбата компетентният орган се консултира с компетентния орган по мястото на установяване на подалия искането участник. Когато компетентният орган по отношение на подалия искането участник не е съгласен с направената преценка, всеки от двата компетентни органа може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането участник е необоснован, компетентният орган на ЦДЦК, който е отказал достъп, издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането участник.
4. ЦДЦК трябва да има обективни и прозрачни процедури за отстраняване и организирано напускане на тези участници, които вече не отговарят на посочените в параграф 1 критерии за участие.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за определяне на рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 3, и елементите на процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически регулаторни стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 34
Прозрачност
1. ЦДЦК оповестява публично цените и таксите, свързани с предоставяните основни услуги, посочени в раздел А от приложението, за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, както и за всяка друга предоставяна от него основна услуга. Той оповестява цените и таксите поотделно за всяка предоставяна услуга и дейност, включително отстъпки и рабати и условия за ползване на тези намаления. ЦДЦК дава на клиентите си отделен достъп до предоставяните конкретни услуги.
2. ЦДЦК публикува ценовата си листа с цел да улесни сравняването на офертите и да позволи на клиентите да предвидят цената, която трябва да заплатят за ползването на услугите.
3. ЦДЦК е длъжен да прилага публикуваната ценова политика за основните си услуги.
4. ЦДЦК предоставя на клиентите си информация, която позволява съпоставяне на фактурите с публикуваните ценови листи.
5. ЦДЦК оповестява пред всички клиенти информация, която им позволява да преценят рисковете, свързани с предоставяните услуги.
6. ЦДЦК води отделно счетоводно отчитане на разходите и приходите от предоставяните основни услуги и оповестява тази информация пред компетентния орган.
7. ЦДЦК води счетоводно отчитане на разходите и приходите от предоставяните спомагателни услуги в тяхната съвкупност и оповестява тази информация пред компетентния орган.
8. За да се осигури ефективното прилагане на правилата на Съюза в областта на конкуренцията и да се даде възможност за установяване, наред с другото, на случаи на кръстосано субсидиране на спомагателните услуги от основните услуги, ЦДЦК поддържа аналитично счетоводство за своите дейности. В тези аналитични сметки се отделят най-малко разходите и приходите, свързани с всяка от предоставяните от него основни услуги, от тези, свързани със спомагателните услуги.
Член 35
Процедури за комуникация с участниците и с други пазарни инфраструктури
За да се улесни ефективното вписване на данни, плащане и сетълмент, ЦДЦК използват в процедурите си за комуникация с участниците в управлявани от тях системи за сетълмент на ценни книжа и с пазарните инфраструктури, с които имат интерфейс, международни процедури и стандарти за открита комуникация за изпращане на съобщения и референтни данни.
Раздел 3
Изисквания към предоставяните от ЦДЦК услуги
Член 36
Общи разпоредби
ЦДЦК трябва да има подходящи правила и процедури за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, включително надеждни счетоводни практики и контрол, с което се цели осигуряване на целостта на емисиите от ценни книжа и намаляване и управляване на рисковете, свързани със съхранението и сетълмента на сделките с ценни книжа.
Член 37
Цялост на емисиите
1. ЦДЦК предприема подходящи мерки за равнение, целящи да се провери дали броят на предоставените на ЦДЦК ценни книжа, съставляващи емисия или част от емисия от ценни книжа, е равен на сумата от ценните книжа, регистрирани по сметките за ценни книжа на участниците в управляваната от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа и, когато е приложимо, по собствените сметки на титулярите, поддържани от ЦДЦК. Тези мерки за равнение се прилагат най-малко ежедневно.
2. Ако е целесъобразно и ако в процеса на равнение за определена емисия от ценни книжа участват други субекти, като например емитентът, регистрационните системи, емисионните агенти, агентите по прехвърлянето, общите депозитари, други ЦДЦК или други субекти, ЦДЦК и всички тези субекти предприемат подходящи мерки за сътрудничество и обмен на информация помежду си, за да се запази целостта на емисията.
3. В системата за сетълмент на ценни книжа, управлявана от ЦДЦК, не се разрешават овърдрафти с ценни книжа, дебитни салда или създаване на ценни книжа.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи мерките за равнение, които ЦДЦК предприема съгласно параграфи 1, 2 и 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 38
Защита на ценните книжа на участниците и на ценните книжа на техните клиенти
1. ЦДЦК води записи и сметки за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, които във всеки един момент му позволяват незабавно да отдели по сметките при ЦДЦК ценните книжа на даден участник от тези на всеки друг участник и, ако е приложимо, от собствените активи на ЦДЦК.
2. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на всеки участник да отдели своите ценни книжа от ценните книжа на клиентите си.
3. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на всеки участник да държи по една сметка за ценни книжа ценните книжа, които принадлежат на различните клиенти на този участник (наричано по-долу „отделяне на клиентските активи по общи сметки“).
4. ЦДЦК води записи и сметки, позволяващи на даден участник да отдели ценните книжа на всеки един от своите клиенти, ако това бъде поискано от съответния участник и според изискванията му (наричано по-долу „отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки“).
5. Участниците предлагат на своите клиенти най-малко избор между отделянето на клиентските активи по общи сметки и отделянето им по индивидуални сметки и ги информират за разходите и рисковете, свързани с всяка една от тези възможности.
Независимо от това, ЦДЦК и участниците в него предоставят отделяне на клиентските активи по индивидуални сметки за гражданите, пребиваващите и юридическите лица, установени в държава членка, когато това се изисква от националното право на държавата членка, съгласно което са създадени ценните книжа, в редакцията му към 17 септември 2014 г. Това задължение се прилага, докато националното право не бъде изменено или отменено и целите му продължават да са актуални.
6. ЦДЦК и участниците в него оповестяват публично нивото на защита и разходите, свързани с различните нива на отделяне, които предлагат, и предоставят тези услуги при подходящи търговски условия. Подробностите относно различните нива на отделяне включват описание на основните правни последици от предлаганите нива на отделяне, включително информация относно приложимото право в областта на несъстоятелността в съответните юрисдикции.
7. ЦДЦК не може да използва за каквато и да е цел ценните книжа, които не му принадлежат. ЦДЦК може обаче да използва ценните книжа на участник, ако предварително е получил изричното съгласие на този участник. ЦДЦК изисква от участниците в него да получат необходимото предварително съгласие на своите клиенти.
Член 39
Окончателност на сетълмента
1. ЦДЦК гарантира, че управляваната от него система за сетълмент на ценни книжа предлага подходяща защита на участниците. Държавите членки определят и изпращат уведомление за управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с процедурите, посочени в член 2, буква а) от Директива 98/26/ЕО.
2. ЦДЦК гарантира, че всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа определя приложимите за нея моменти на въвеждане и неотменимост на нарежданията за прехвърляне в съответствие с членове 3 и 5 от Директива 98/26/ЕО.
3. ЦДЦК оповестява правилата, уреждащи окончателността на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства в рамките на система за сетълмент на ценни книжа.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат, без да се засягат разпоредбите, приложими към връзките между ЦДЦК, и член 48, параграф 8.
5. ЦДЦК взема всички разумни мерки, за да гарантира, в съответствие с правилата по параграф 3, че окончателността на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства по параграф 3 се постига в реално време или в рамките на същия ден, и във всички случаи не по-късно от края на работния ден на действителната дата на сетълмент.
6. Когато ЦДЦК предлага услугите по член 40, параграф 2, той гарантира, че паричните постъпления от сетълмент на ценни книжа са на разположение за използване от получателите най-късно в края на работния ден на предвидената дата на сетълмент.
7. Всички сделки с ценни книжа срещу парични средства между преки участници в управлявана от ЦДЦК система за сетълмент на ценни книжа, чийто сетълмент се извършва в тази система, се уреждат на принципа „доставка срещу плащане“.
Член 40
Паричен сетълмент
1. За сделки във валутата на държавата, в която се извършва сетълментът, ЦДЦК извършва сетълмент на паричните плащания по системата си за сетълмент на ценни книжа чрез сметки, открити при централна банка, емитираща съответната валута, когато това е целесъобразно и възможно.
2. Когато не е целесъобразно и възможно сетълментът да се извършва по сметки при централна банка съгласно предвиденото в параграф 1, ЦДЦК може да предложи сетълмент на паричните плащания за всички или за част от системите си за сетълмент на ценни книжа чрез сметки, открити при кредитна институция, или чрез собствените си сметки. Ако ЦДЦК предлага сетълмент по сметки, открити при кредитна институция, или чрез собствените си сметки, той го извършва в съответствие с разпоредбите на дял IV.
3. ЦДЦК гарантира, че всяка предоставяна на участниците на пазара информация за рисковете и разходите, свързани със сетълмент по сметки, открити при кредитни институции, или чрез собствените му сметки, е ясна, точна и не е подвеждаща. При поискване ЦДЦК предоставя на клиентите или потенциалните клиенти достатъчно информация, която им позволява да установят и оценят рисковете и разходите, свързани със сетълмент по сметки, открити при кредитни институции, или чрез собствените му сметки.
Член 41
Правила и процедури при неизпълнение от страна на участник
1. ЦДЦК трябва да има ефективни и ясно определени правила и процедури за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа, уреждащи неизпълнението от страна на един или повече участници в него и гарантиращи, че ЦДЦК може да предприеме своевременни действия за ограничаване на загубите и влиянието върху ликвидността и да продължи да изпълнява задълженията си.
2. ЦДЦК оповестява публично своите правила при неизпълнение и съответни процедури.
3. ЦДЦК провежда със своите участници и други заинтересовани страни периодични тестове и преглед на процедурите си при неизпълнение, за да гарантира тяхната целесъобразност и ефективност.
4. С цел осигуряване на последователното прилагане на настоящия член ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, може да издаде насоки в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 4
Пруденциални изисквания
Член 42
Общи изисквания
ЦДЦК приема надеждна рамка за управление на риска, позволяваща цялостното управление на правните, стопанските, операционните и други преки или косвени рискове, включително мерки за ограничаване на случаите на измами и небрежност.
Член 43
Правни рискове
1. За целите на лицензирането и надзора, както и с цел информиране на клиентите си ЦДЦК трябва да има правила, процедури и договори, които са ясни и разбираеми, по отношение на всички управлявани от него системи за сетълмент на ценни книжа и всички останали услуги, които предоставя.
2. ЦДЦК изготвя своите правила, процедури и договори, така че те да са изпълними във всички съответни юрисдикции, включително в случай на неизпълнение от страна на участник.
3. ЦДЦК, който извършва дейност в различни юрисдикции, взема всички разумни мерки с цел установяване и ограничаване на рисковете, произтичащи от потенциални стълкновения на закони между различните юрисдикции.
Член 44
Общ стопански риск
ЦДЦК трябва да разполага с надеждни системи за управление и контрол, както и с инструменти на информационните технологии (наричани по-долу „ИТ инструменти“), за да установява, наблюдава и управлява общите стопански рискове, включително загубите поради лошо изпълнение на бизнес стратегията, паричните потоци и оперативните разходи.
Член 45
Операционни рискове
1. ЦДЦК установява източниците на операционен риск - както вътрешни, така и външни - и свежда до минимум тяхното въздействие чрез прилагането на подходящи ИТ инструменти, контролни механизми и процедури, включително за всички управлявани от него системи за сетълмент на ценни книжа.
2. ЦДЦК поддържа подходящи ИТ инструменти, които осигуряват висока степен на сигурност и оперативна надеждност и имат подходящ капацитет. ИТ инструментите трябва да съответстват в достатъчна степен на сложността, разнообразието и вида на извършваните услуги и дейности, за да осигурят високи стандарти за сигурност, както и целостта и поверителността на съхраняваната информация.
3. За услугите, които предоставя, както и за всяка управлявана от него система за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК установява, прилага и поддържа подходяща политика за осигуряване на непрекъснатост на дейността и план за възстановяване при катастрофично събитие, които имат за цел да осигурят поддържане на неговите услуги, своевременно възстановяване на операциите и изпълнение на задълженията на ЦДЦК в случай на събития, които пораждат значителен риск от прекъсване на операциите.
4. Посоченият в параграф 3 план предвижда възстановяване на всички сделки и позиции на участниците към момента на прекъсването, за да могат участниците в ЦДЦК да продължат по надежден начин дейността си и да приключат сетълмента на определената дата, включително като се гарантира, че критичните ИТ системи могат бързо да възобновят операциите си от момента на прекъсването. Планът включва изграждането на втори център за обработка, разполагащ с достатъчно ресурси, капацитет, функционални възможности и подходящ персонал.
5. ЦДЦК планира и прилага програма за провеждане на тестове на мерките, посочени в параграфи 1-4.
6. ЦДЦК установява, наблюдава и управлява рисковете, които ключовите участници в управляваните от него системи за сетълмент на ценни книжа, доставчиците на услуги и на комунални услуги, другите ЦДЦК или другите пазарни инфраструктури биха могли да представляват за неговите операции. При поискване той предоставя на компетентните и съответните органи информация за всички открити рискове.
Освен това ЦДЦК уведомява незабавно компетентния орган и съответните органи за всички оперативни инциденти, произтичащи от такива рискове.
7. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи операционните рискове, посочени в параграфи 1 и 6, и методите за провеждане на тестове за тези рискове, както и за тяхното преодоляване или свеждане до минимум, включително политиките за непрекъснатост на стопанската дейност и плановете за възстановяване при катастрофично събитие, посочени в параграфи 3 и 4, както и методите за тяхната оценка.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 46
Инвестиционна политика
1. ЦДЦК държи своите финансови активи в централни банки, лицензирани кредитни институции или лицензирани ЦДЦК.
2. ЦДЦК трябва да разполага с бърз достъп до активите си при необходимост.
3. ЦДЦК инвестира своите финансови ресурси единствено в парични средства или във високоликвидни финансови инструменти с минимален пазарен и кредитен риск. Тези инвестиции трябва да могат да бъдат реализирани бързо с минимален отрицателен ценови ефект.
4. За целите на член 47, параграф 1 не се взема предвид капиталът на ЦДЦК, включително неразпределената печалба и резервите, който не е бил инвестиран в съответствие с параграф 3.
5. ЦДЦК гарантира, че съвкупната му рискова експозиция към всяка отделна лицензирана кредитна институция или лицензиран ЦДЦК, в които държи свои финансови активи, остава в приемливи граници на концентрация.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с ЕБО и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи финансовите инструменти, които могат да бъдат считани за високоликвидни с минимален пазарен и кредитен риск съгласно параграф 3, подходящите срокове за достъп до активите, посочен в параграф 2, и границите на концентрация, посочени в параграф 5. Тези проекти на регулаторни технически стандарти се привеждат в съответствие, когато е целесъобразно, с регулаторните технически стандарти, приети съгласно член 47, параграф 8 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 47
Капиталови изисквания
1. Капиталът на ЦДЦК, включително неразпределената печалба и резервите, трябва да е пропорционален на рисковете, произтичащи от дейностите на ЦДЦК. Във всеки един момент той трябва да е достатъчен, за да:
а)
гарантира, че ЦДЦК е достатъчно защитен срещу операционните, правните, попечителските, инвестиционните и стопанските рискове, за да може да продължи да предоставя услугите си като действащо предприятие;
б)
осигури организираната ликвидация или реорганизацията на дейността на ЦДЦК в рамките на подходящ срок от най-малко шест месеца при настъпване на различни кризисни сценарии.
2. ЦДЦК трябва да поддържа план за:
а)
набиране на допълнителен капитал, ако неговият капитал наближи или падне под изискванията, предвидени в параграф 1;
б)
осигуряване на организираната ликвидация или реорганизацията на операциите и услугите си, когато ЦДЦК не е в състояние да привлече нов капитал.
Планът се одобрява от ръководния орган или от подходящ комитет към ръководния орган и се актуализира редовно. След всяко актуализиране планът се представя на компетентния орган. Компетентният орган може да поиска от ЦДЦК да вземе допълнителни мерки или да включи други разпоредби, ако счете, че планът на ЦДЦК е недостатъчен.
3. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи изискванията относно капитала, неразпределената печалба и резервите на ЦДЦК, посочени в параграф 1.
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Раздел 5
Изисквания към връзките между ЦДЦК
Член 48
Връзки между ЦДЦК
1. Преди установяването на връзка между ЦДЦК, както и постоянно, след като връзката между ЦДЦК бъде установена, всички съответни ЦДЦК установяват, оценяват, наблюдават и управляват всички възможни източници на рискове, произтичащи от връзката между тях, и вземат подходящи мерки за ограничаване на тези рискове.
2. ЦДЦК, които възнамеряват да установят връзка, подават заявление за лиценз до компетентния орган на подалия искане ЦДЦК съгласно изискванията по член 19, параграф 1, буква д) или уведомяват компетентните и съответните органи на подалия искане ЦДЦК съгласно изискванията по член 19, параграф 5.
3. Връзката осигурява подходяща защита на свързаните ЦДЦК и на техните участници, по-специално по отношение на евентуалните заеми, взети от ЦДЦК, и рисковете от концентрация и ликвидните рискове, възникнали вследствие на договореностите за връзка.
Връзката се основава на подходяща договореност под формата на договор, в който се определят съответните права и задължения на свързаните ЦДЦК и при необходимост - на участниците в ЦДЦК. В договореностите, които пораждат последици в повече от една юрисдикция, се посочва недвусмислено съответното право, което урежда всеки отделен аспект на свързаните с връзката операции.
4. При временно прехвърляне на ценни книжа между свързани ЦДЦК е забранено обратното прехвърляне на ценни книжа преди първоначалното прехвърляне да стане окончателно.
5. ЦДЦК, който използва непряка връзка или посредник за осъществяване на връзка с друг ЦДЦК, измерва, наблюдава и управлява допълнителните рискове, произтичащи от използването на въпросната непряка връзка или посредник, и взема необходимите мерки за ограничаване на тези рискове.
6. Свързаните ЦДЦК трябва да разполагат с надеждни процедури за равнение, за да гарантират точността на съхраняваните от тях данни.
7. Връзките между ЦДЦК трябва да позволяват сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“ при сделки между участниците в свързаните ЦДЦК, когато това е целесъобразно и осъществимо. Изчерпателните основания за това дадена връзка между ЦДЦК да не позволява сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“ се съобщават на съответните и на компетентните органи.
8. Оперативно съвместимите системи за сетълмент на ценни книжа и ЦДЦК, които използват обща инфраструктура за сетълмент, установяват еднакви моменти на:
а)
въвеждане на нарежданията за прехвърляне в системата;
б)
неотменимост на нарежданията за прехвърляне.
Системите за сетълмент на ценни книжа и ЦДЦК, посочени в първа алинея, прилагат еквивалентни правила за момента на окончателност на прехвърлянето на ценни книжа и парични средства.
9. До 18 септември 2019 г. всички оперативно съвместими връзки между ЦДЦК, извършващи дейност в държавите членки, трябва да са връзки, поддържащи сетълмент на принципа „доставка срещу плащане“, когато е приложимо.
10. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи посочените в параграф 3 условия, при които всеки вид договореност за връзка осигурява подходяща защита на свързаните ЦДЦК и на техните участници, особено когато ЦДЦК възнамерява да участва в система за сетълмент на ценни книжа, управлявана от друг ЦДЦК, наблюдението и управлението на посочените в параграф 5 допълнителни рискове, произтичащи от използването на посредници, посочените в параграф 6 методи за равнение, случаите, при които сетълментът на принципа „доставка срещу плащане“ посредством връзки между ЦДЦК е целесъобразен и осъществим съгласно посоченото в параграф 7, както и методите за тяхната оценка.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ГЛАВА III
Достъп до ЦДЦК
Раздел 1
Достъп на емитенти до ЦДЦК
Член 49
Свобода на емитиране в ЦДЦК, лицензирани в Съюза
1. Емитентът има право да организира регистрацията на своите ценни книжа, допуснати до търговия на регулирани пазари или на МСТ, или търгувани на места за търговия, в ЦДЦК, установен в която и да е държава членка, ако този ЦДЦК спазва условията по член 23.
Без да се засяга правото на емитента, посочено в първа алинея, продължават да се прилага дружественото право или друга подобна правна уредба на държавата членка, съгласно която са създадени ценните книжа.
Държавите членки осигуряват изготвянето на списък с техните основни приложими правни норми по втора алинея. Компетентните органи предават този списък на ЕОЦКП до 18 декември 2014 г. ЕОЦКП публикува списъка до 18 януари 2015 г.
ЦДЦК може да начисли на емитентите разумна, основана на разходите търговска такса за услугите, освен ако между двете страни не е договорено друго.
2. Когато емитент подава искане за регистриране на своите ценни книжа до ЦДЦК, последният разглежда искането своевременно и без да допуска дискриминация, като дава отговор на подалия искането емитент в рамките на три месеца.
3. ЦДЦК може да откаже да предоставя услуги на емитент. Отказът може да се основава единствено на цялостна оценка на риска или на факта, че съответният ЦДЦК не предоставя услугите, посочени в раздел А, точка 1 от приложението, по отношение на ценните книжа, създадени съгласно дружественото право или друга подобна правна уредба на съответната държава членка.
4. Без да се засягат Директива 2005/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (25) и Директива 2006/70/ЕО на Комисията (26), когато ЦДЦК откаже да предостави услуги на даден емитент, той мотивира писмено и изчерпателно отказа си пред подалия искането емитент.
При отказ подалият искането емитент има право да подаде жалба до компетентния орган на ЦДЦК, който отказва да предоставя услугите си.
Компетентният орган на съответния ЦДЦК разглежда надлежно жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, посочени от ЦДЦК, и дава мотивиран отговор на емитента.
При преценката на жалбата компетентният орган на ЦДЦК се консултира с компетентния орган по мястото на установяване на подалия искането емитент. Когато компетентният орган по мястото на установяване на подалия искането емитент не е съгласен с направената преценка, всеки от двата компетентни органа може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предоставя услугите си на подалия искането емитент е необоснован, отговорният компетентен орган издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави услугите си на подалия искането емитент.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграфи 3 и 4, и елементите на процедурата по параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
6. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата по параграф 4.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 2
Достъп между ЦДЦК
Член 50
Достъп чрез стандартна връзка
ЦДЦК има право да стане участник в друг ЦДЦК и да установи стандартна връзка с този ЦДЦК в съответствие с член 33 и при условие че изпрати предварително уведомление за връзката между ЦДЦК съгласно член 19, параграф 5.
Член 51
Достъп чрез персонализирана връзка
1. Когато ЦДЦК иска от друг ЦДЦК да установи персонализирана връзка за достъп до последния, получилият искането ЦДЦК го отхвърля единствено въз основа на съображения, свързани с риска. Той не отхвърля искането от съображения за загуба на пазарен дял.
2. При достъп чрез персонализирана връзка получилият искането ЦДЦК може да начисли разумна, основана на разходите търговска такса на подалия искането ЦДЦК, освен ако между двете страни не е договорено друго.
Член 52
Процедура за връзки между ЦДЦК
1. Когато ЦДЦК подава искане за достъп до друг ЦДЦК съгласно членове 50 и 51, последният разглежда искането своевременно и дава отговор на подалия искането ЦДЦК в рамките на три месеца.
2. ЦДЦК отказва достъп на подалия искането ЦДЦК само когато този достъп би застрашил безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би породил системен риск. Отказът се основава единствено на цялостна оценка на риска.
Когато ЦДЦК откаже достъп, той мотивира изчерпателно отказа си пред подалия искането ЦДЦК.
Получилият отказ ЦДЦК има право да подаде жалба до компетентния орган на ЦДЦК, който е отказал достъпа.
Компетентният орган на получилия искането ЦДЦК надлежно разглежда жалбата, като прави преценка на мотивите за отказа, и дава мотивиран отговор на подалия искането ЦДЦК.
При преценката на жалбата компетентният орган на получилия искането ЦДЦК се консултира с компетентния орган на подалия искането ЦДЦК и със съответния орган на подалия искането ЦДЦК по член 12, параграф 1, буква а). Когато някой от органите на подалия искането ЦДЦК не е съгласен с направената преценка, той може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането ЦДЦК е необоснован, компетентният орган на получилия искането ЦДЦК издава разпореждане, задължаващо ЦДЦК да предостави достъп на подалия искането ЦДЦК.
3. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 2, и елементите на процедурата по параграф 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурите, посочени в параграфи 1 и 2.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Раздел 3
Достъп между ЦДЦК и друга пазарна инфраструктура
Член 53
Достъп между ЦДЦК и друга пазарна инфраструктура
1. По искане на ЦДЦК ЦК и мястото за търговия му предоставят данни за сделките при недискриминационни и прозрачни условия и могат да начисляват разумна, основана на разходите търговска такса за тези данни на подалия искането ЦДЦК, освен ако между двете страни не е договорено друго.
ЦДЦК предоставя достъп до системите си за сетълмент на ценни книжа на ЦК или място за търговия при недискриминационни и прозрачни условия и може да начислява разумна, основана на разходите търговска такса за този достъп, освен ако между двете страни не е договорено друго.
2. Когато едната страна подаде до другата страна искане за достъп в съответствие с параграф 1, това искане се разглежда своевременно, като на подалата искането страна се дава отговор в рамките на три месеца.
3. Получилата искането страна отказва достъп само когато този достъп би засегнал безпрепятственото и нормално функциониране на финансовите пазари или би причинил системен риск. Тя не отхвърля искане от съображения за загуба на пазарен дял.
Страната, която отказва достъп, мотивира изчерпателно и писмено своя отказ пред страната, подала искането, въз основа на цялостна оценка на риска. Получилата отказ страна има право да подаде жалба до компетентния орган на страната, която е отказала достъпа.
Компетентният орган на получилата искането страна и съответният орган по член 12, параграф 1, буква а) разглеждат надлежно жалбата, като правят преценка на мотивите за отказа, и дават мотивиран отговор на подалата искането страна.
При преценката на жалбата компетентният орган на получилата искането страна се консултира с компетентния орган на подалата искането страна и със съответния орган по член 12, параграф 1, буква а). Когато някой от органите на подалата искането страна не е съгласен с направената преценка, той може да отнесе въпроса до ЕОЦКП, който може да действа в съответствие с правомощията, предоставени му съгласно член 19 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Когато се прецени, че отказът на страна да предостави достъп е необоснован, отговорният компетентен орган издава разпореждане, задължаващо тази страна да предостави достъп до своите услуги в срок от три месеца.
4. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи рисковете, които трябва да бъдат отчетени от ЦДЦК, когато извършва цялостна оценка на риска, и от компетентните органи, когато правят преценка на мотивите за отказ в съответствие с параграф 3, и елементите на процедурата по параграф 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
5. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри и образци за процедурата, посочена в параграфи 2 и 3.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените във първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
ДЯЛ IV
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО СПОМАГАТЕЛНИТЕ УСЛУГИ ОТ БАНКОВ ТИП ЗА УЧАСТНИЦИТЕ В ЦДЦК
Член 54
Лицензиране и определяне на институции за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип
1. ЦДЦК не може да предоставя каквито и да е спомагателни услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, освен ако не е получил допълнителен лиценз да предоставя такива услуги в съответствие с настоящия член.
2. ЦДЦК, който възнамерява да извършва сетълмент на паричното рамо от всички или на част от своите системи за сетълмент на ценни книжа в съответствие с член 40, параграф 2, или желае по друг начин да предоставя каквито и да е спомагателни услуги от банков тип, посочени в параграф 1, трябва да има лиценз за едно от следните действия:
а)
да предлага самостоятелно тези услуги съгласно условията по настоящия член; или
б)
да определи за целта една или повече кредитни институции, лицензирани в съответствие с член 8 от Директива 2013/36/ЕС.
3. Когато ЦДЦК желае да предоставя спомагателни услуги от банков тип чрез същия правен субект, който управлява системата за сетълмент на ценни книжа, лицензът по параграф 2 се издава само ако са изпълнени следните условия:
а)
ЦДЦК е лицензиран да извършва дейност като кредитна институция съгласно предвиденото в член 8 на Директива 2013/36/ЕС;
б)
ЦДЦК отговаря на пруденциалните изисквания, предвидени член 59, параграфи 1, 3 и 4, и на надзорните изисквания, предвидени в член 60;
в)
лицензът по буква а) от настоящата алинея се използва единствено за предоставяне на спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, и не се използва за извършване на други дейности;
г)
ЦДЦК подлежи на допълнително капиталово изискване, което отразява рисковете, включително кредитните и ликвидните рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня, inter alia, на участниците в система за сетълмент на ценни книжа или на други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги;
д)
ЦДЦК докладва най-малко ежемесечно на компетентния орган и ежегодно - в рамките на публичното оповестяване, изисквано съгласно част осма от Регламент (ЕС) № 575/2013, относно степента и управлението на ликвидния риск в рамките на деня в съответствие с член 59, параграф 4, буква й) от настоящия регламент;
е)
ЦДЦК е представил на компетентния орган подходящ план за възстановяване, с който се обезпечава непрекъснатостта на критичните операции, включително в ситуации, при които ликвидният или кредитният риск е последица от предоставянето на спомагателни услуги от банков тип.
При противоречие между разпоредбите, предвидени в настоящия регламент, в Регламент (ЕС) № 575/2013 и в Директива 2013/36/ЕС, ЦДЦК, посочен в първа алинея, буква а), спазва по-строгите изисквания за пруденциален надзор. Случаите на противоречие между разпоредбите се изясняват в регулаторните технически стандарти, посочени в членове 47 и 59 от настоящия регламент.
4. Когато ЦДЦК желае да определи кредитна институция за целите на предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект, който може да е част от една и съща група предприятия, без оглед на това дали на най-високо ниво се контролират от едно и също предприятие майка, лицензът по параграф 2 се издава само ако са изпълнени следните условия:
а)
отделният правен субект е лицензиран като кредитна институция съгласно предвиденото в член 8 от Директива 2013/36/ЕС;
б)
отделният правен субект отговаря на пруденциалните изисквания, предвидени в член 59, параграфи 1, 3 и 4, и надзорните изисквания, предвидени в член 60;
в)
отделният правен субект не извършва самостоятелно никоя от основните услуги, посочени в раздел А от приложението;
г)
лицензът по буква а) се използва единствено за предоставяне на спомагателните услуги от банков тип, посочени в раздел В от приложението, и не се използва за извършване на други дейности;
д)
отделният правен субект подлежи на допълнително капиталово изискване, което отразява рисковете, включително кредитните и ликвидните рискове, произтичащи от предоставянето на кредит в рамките на деня, inter alia, на участниците в система за сетълмент на ценни книжа или на други ползватели на предоставяни от ЦДЦК услуги;
е)
отделният правен субект докладва ежемесечно на компетентния орган и ежегодно - в рамките на публичното оповестяване, изисквано съгласно част осма от Регламент (ЕС) № 575/2013, относно степента и управлението на ликвидния риск в рамките на деня в съответствие с член 59, параграф 4, буква й) от настоящия регламент; както и
ж)
отделният правен субект е представил на компетентния орган подходящ план за възстановяване, с който се обезпечава непрекъснатостта на критичните операции, включително в ситуации, при които ликвидният или кредитният риск е последица от предоставянето на спомагателни услуги от банков тип чрез отделен правен субект.
5. Параграф 4 не се прилага за кредитни институции, посочени в параграф 2, буква б), които предлагат сетълмент на парични плащания за част от системата за сетълмент на ценни книжа на ЦДЦК, ако общата стойност на този сетълмент на парични плащания посредством сметки в тези кредитни институции, изчислен на годишна база, възлиза на по-малко от един процент от общата стойност на всички сделки с ценни книжа срещу парични средства, чийто сетълмент е отразен в счетоводните книги на ЦДЦК, и не надхвърля 2,5 милиарда евро годишно.
Компетентният орган извършва най-малко веднъж годишно наблюдение за спазването на прага, определен в първа алинея, и докладва констатациите си на ЕОЦКП. Ако компетентният орган установи надвишаване на прага, той изисква от съответния ЦДЦК да подаде заявление за лиценз в съответствие с параграф 4. Съответният ЦДЦК трябва да подаде заявление за лиценз в рамките на шест месеца.
6. Компетентният орган може да изиска от ЦДЦК да определи повече от една кредитна институция или да определи кредитна институция в допълнение към това, че самостоятелно предоставя услуги в съответствие параграф 2, буква а) от настоящия член, ако прецени, че експозицията на една кредитна институция към концентрацията от рискове по член 59, параграфи 3 и 4, не е достатъчно ограничена. Определените кредитни институции се считат за агенти по сетълмента.
7. ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, и кредитните институции, определени в съответствие с параграф 2, буква б), трябва да изпълняват във всеки един момент условията, необходими за лицензиране съгласно настоящия регламент, и незабавно да уведомяват компетентните органи за всякакви съществени промени, засягащи условията за лицензиране.
8. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи допълнителното, основано на риска капиталово изискване, посочено в параграф 3, буква г) и параграф 4, буква д).
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 55
Процедура за издаване и отказ от издаване на лиценз за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип
1. ЦДЦК подава заявление за лиценз за определяне на кредитна институция или за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип съгласно изискванията по член 54 до компетентния орган на своята държава членка по произход.
2. Заявлението трябва да съдържа цялата необходима информация, за да може компетентният орган да се увери, че към момента на издаване на лиценза ЦДЦК и, ако е приложимо, определената кредитна институция, са предприели всички необходими мерки за спазване на задълженията си, предвидени в настоящия регламент. То трябва да съдържа план на дейността, определящ предвидените спомагателни услуги от банков тип, структурната организация на отношенията между ЦДЦК и ако е приложимо, определените кредитни институции, както и начина, по който ЦДЦК или, ако е приложимо, определената кредитна институция възнамерява да изпълни пруденциалните изисквания, предвидени в член 59, параграфи 1, 3 и 4, и останалите условия, предвидени в член 54.
3. Компетентният орган прилага процедурата по член 17, параграфи 3 и 8.
4. От момента, в който заявлението бъде счетено за пълно, компетентният орган предава цялата включена в него информация на следните органи:
а)
съответните органи;
б)
компетентния орган, посочен в член 4, параграф 1, точка 40 от Регламент (ЕС) № 575/2013;
в)
компетентните органи на държавите членки, в които ЦДЦК е установил оперативно съвместими връзки с друг ЦДЦК, освен когато ЦДЦК е установил оперативно съвместими връзки, посочени в член 19, параграф 5;
г)
компетентните органи на приемащата държава членка, в която дейността на ЦДЦК е от съществено значение за функционирането на пазарите на ценни книжа и за защитата на инвеститорите по смисъла на член 24, параграф 4;
д)
компетентните органи, отговарящи за надзора над участниците в ЦДЦК, които са установени в трите държави членки с най-голям обем на сетълмент в системата на ЦДЦК за сетълмент на ценни книжа, изчислен на обобщена годишна база;
е)
ЕОЦКП; и
ж)
ЕБО.
5. Органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), приемат мотивирано становище относно лиценза в срок от 30 дни от получаване на информацията по параграф 4. Ако даден орган не е представил становището си в рамките на този срок, се приема, че той е дал положително становище.
Когато най-малко един от органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), е дал отрицателно мотивирано становище, компетентният орган, който желае да издаде лиценза, в срок от 30 дни предоставя на органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), мотивирано решение във връзка с отрицателното становище.
Ако 30 дни след представянето на това решение някой от органите, посочени в параграф 4, букви а)-д), даде отрицателно становище и въпреки това компетентният орган желае да издаде лиценза, всеки от органите, който е дал отрицателно становище, може да отнесе въпроса до ЕОЦКП за съдействие съгласно член 31, буква в) от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Ако 30 дни след отнасянето му до ЕОЦКП въпросът все още не е решен, компетентният орган, който желае да издаде лиценза, взема окончателно решение и представя изчерпателно писмено обяснение на решението си на органите, посочени в параграф 4, букви а)-д).
Ако компетентният орган желае да откаже издаването на лиценз, въпросът не се отнася до ЕОЦКП.
В отрицателните становища се излагат писмено пълни и изчерпателни мотиви за това защо изискванията по настоящия регламент или други елементи от правото на Съюза не са спазени.
6. Когато ЕОЦКП счита, че компетентният орган по параграф 1 е издал лиценз, който може да не е в съответствие с правото на Съюза, той действа в съответствие с член 17 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
7. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ и ЕБО, разработва проекти на регулаторни технически стандарти, определящи информацията, която ЦДЦК предоставя на компетентния орган, за да получи съответните лицензи за предоставяне на спомагателни спрямо сетълмента услуги от банков тип.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
8. ЕОЦКП, като работи в тясно сътрудничество с членовете на ЕСЦБ и ЕБО, разработва проекти на технически стандарти за изпълнение, установяващи стандартни формуляри, образци и процедури за консултациите с посочените в параграф 4 органи преди издаването на лиценз.
ЕОЦКП представя на Комисията тези проекти на технически стандарти за изпълнение до 18 юни 2015 г.
На Комисията се предоставя правомощието да приеме посочените в първа алинея технически стандарти за изпълнение в съответствие с член 15 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 56
Разширяване на обхвата на спомагателните услуги от банков тип
1. ЦДЦК, който възнамерява да разшири обхвата на спомагателните услуги от банков тип, за които е определил кредитна институция или които предоставя самостоятелно в съответствие с член 54, подава искане за разширяване на обхвата до компетентния орган на своята държава членка по произход.
2. По отношение на искането за разширяване на обхвата се прилага процедурата по член 55.
Член 57
Отнемане на лиценз
1. Без да се засягат коригиращите действия или мерки по дял V, компетентният орган на държавата членка по произход на ЦДЦК, отнема посочените в член 54 лицензи при някое от следните обстоятелства:
а)
ЦДЦК не е използвал лиценза в рамките на 12 месеца, изрично се отказва от него или през предходните шест месеца определената кредитна институция не е предоставяла услуги или извършвала дейност;
б)
ЦДЦК е получил лиценза посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин;
в)
ЦДЦК или определената кредитна институция вече не отговарят на условията, при които е бил издаден лицензът, и не са предприели коригиращите действия, поискани от компетентния орган, в определения за целта срок;
г)
ЦДЦК или определената кредитна институция са извършили груби и системни нарушения на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
2. Когато узнае за настъпването на някое от обстоятелствата, изброени в параграф 1, компетентният орган незабавно провежда консултации с органите по член 55, параграф 4 относно необходимостта лицензът да бъде отнет.
3. ЕОЦКП, всеки съответен орган по член 12, параграф 1, буква а) и органите, посочени в член 60, параграф 1 или съответно в член 55, параграф 4, могат по всяко време да поискат от компетентния орган на държавата членка по произход на ЦДЦК, да провери дали ЦДЦК и, ако е приложимо, определената кредитна институция продължават да отговарят на условията, при които е бил издаден лицензът.
4. Компетентният орган може да ограничи отнемането до определена услуга, дейност или финансов инструмент.
5. ЦДЦК и определената кредитна институция установяват, прилагат и поддържат подходяща процедура за осигуряване на навременния и организиран сетълмент и прехвърляне на активите на клиентите и участниците към друг агент по сетълмента в случаите на отнемане на лиценз съгласно параграф 1.
Член 58
Регистър на ЦДЦК
1. Решенията, взети от компетентните органи съгласно членове 54, 56 и 57, се съобщават на ЕОЦКП.
2. В регистъра, който е длъжен да помести на своята специализирана интернет страница в съответствие с член 21, параграф 3, ЕОЦКП включва следната информация:
а)
наименованието на всеки ЦДЦК, по отношение на когото е прието решение по членове 54, 56 и 57;
б)
наименованието на всяка определена кредитна институция;
в)
списък на спомагателните услуги от банков тип, за чието предоставяне на участниците в ЦДЦК е била лицензирана определената кредитна институция или ЦДЦК с лиценз по член 54.
3. До 16 декември 2014 г. компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за субектите, които предоставят спомагателни услуги от банков тип в съответствие с изискванията на националното право.
Член 59
Пруденциални изисквания, приложими по отношение на кредитни институции или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип
1. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, предоставя единствено посочените в раздел В от приложението услуги, които са включени в лиценза.
2. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва съществуващото или бъдещото законодателство, приложимо по отношение на кредитните институции.
3. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва следните специални пруденциални изисквания по отношение на свързаните с тези услуги кредитни рискове за всяка система за сетълмент на ценни книжа:
а)
установява надеждна рамка за управление на съответните кредитни рискове;
б)
установява източника на кредитен риск, често и редовно измерва и наблюдава съответните кредитни експозиции и използва подходящи инструменти за управление на риска с цел контролиране на тези рискове;
в)
обезпечава изцяло съответните кредитни експозиции към отделни участници кредитополучатели, като използва обезпечение и други еквивалентни финансови ресурси;
г)
когато за управлението на съответния кредитен риск се използва обезпечение, приема високоликвидни обезпечения с минимален кредитен и пазарен риск; в определени ситуации може да използва други видове обезпечение, при условие че се прилагат съответни проценти, с които се намалява стойността;
д)
определя и прилага достатъчно консервативни проценти, с които се намалява стойността, и граници на концентрацията по отношение на стойността на обезпечението, учредено за покриване на посочените в буква в) кредитни експозиции, като има предвид целта да се гарантира, че обезпечението може да бъде реализирано бързо с минимални неблагоприятни ценови последици;
е)
определя граници за съответните си кредитни експозиции;
ж)
анализира и планира подходите за решаване на проблемите, свързани с потенциалните остатъчни кредитни експозиции, и приема правила и процедури за изпълнението на тези планове;
з)
предоставя кредитиране само на участници, които имат парични сметки при нея/него;
и)
предвижда процедури за ефективно връщане на кредитите, предоставени в рамките на деня, и ограничава ползването на овърнайт кредит чрез прилагането на наказателни ставки, които имат реален възпиращ ефект.
4. Кредитна институция, определена съгласно член 54, параграф 2, буква б), или ЦДЦК, лицензиран съгласно член 54, параграф 2, буква а), да предоставя спомагателни услуги от банков тип, спазва следните специални пруденциални изисквания по отношение на свързаните с тези услуги ликвидни рискове за всяка система за сетълмент на ценни книжа:
а)
разполага с надеждна рамка и инструменти за измерване, наблюдение и управление на ликвидните си рискове, включително ликвидните рискове в рамките на деня, за всяка валута в системата за сетълмент на ценни книжа, за която действа като агент по сетълмента;
б)
измерва и наблюдава постоянно, своевременно и най-малко веднъж дневно ликвидните си нужди и нивото на държаните от нея/него ликвидни активи; по този начин определя стойността на наличните си ликвидни активи, като прилага подходящи проценти, с които се намалява стойността на тези активи;
в)
разполага с достатъчно ликвидни ресурси във всички съответни валути за навременното предоставяне на услуги по сетълмент при евентуално настъпване на широк спектър от кризисни сценарии, включително, но не само, при поява на ликвиден риск, породен от неизпълнение от страна на най-малко един участник, включително своите предприятия майки и дъщерни предприятия, към които има най-големи експозиции;
г)
ограничава съответните ликвидни рискове посредством съответстващи на изискванията ликвидни ресурси във всяка валута, например под формата на парични средства при емитиращата централна банка и други кредитоспособни финансови институции, предварително договорени кредитни линии или сходни договорености и високоликвидни обезпечения или инвестиции, които са леснодостъпни и обратими в парични средства при предварително определени и високо надеждни договорености за финансиране, включително при извънредни, но възможни пазарни обстоятелства, и установява, измерва и наблюдава ликвидните си рискове, произтичащи от различните финансови институции, използвани при управлението на тези ликвидни рискове;
д)
когато използва предварително определени договорености за финансиране, определя единствено кредитоспособни финансови институции като източници на ликвидност; определя и прилага подходящи граници на концентрацията за всеки един от съответните източници на ликвидност, включително за предприятието майка и дъщерните предприятия;
е)
определя и проверява дали съответните ресурси са достатъчни чрез редовни и стриктни стрес тестове;
ж)
анализира и планира начините за преодоляване на непредвидени и потенциално необезпечени случаи на недостиг на ликвидни средства и приема правила и процедури за изпълнението на тези планове;
з)
когато е целесъобразно и възможно, без да се засягат правилата за допустимост на централната банка, има достъп до сметки в централната банка и други услуги на централната банка, за да подобри управлението на ликвидните си рискове; кредитните институции от Съюза депозират съответните парични салда по специални сметки при емитиращите централни банки от Съюза;
и)
встъпва в предварително определени и високо надеждни договорености, за да гарантира, че обезпечението, предоставено от неизпълнил задълженията си клиент, може да бъде своевременно реализирано;
й)
докладва редовно на органите по член 60, параграф 1 и оповестява публично начина, по който измерва, наблюдава и управлява ликвидните си рискове, включително ликвидните рискове в рамките на деня.
5. ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, разработва проекти на регулаторни технически стандарти за допълнително конкретизиране на рамките и инструментите за наблюдението, измерването, управлението, отчитането и публичното оповестяване на кредитните и ликвидните рискове, включително рисковете в рамките на деня, посочени в параграфи 3 и 4. Тези проекти на регулаторни технически стандарти се привеждат в съответствие, когато е целесъобразно, с регулаторните технически стандарти, приети в съответствие с член 46, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 648/2012.
ЕБО представя на Комисията тези проекти на регулаторни технически стандарти до 18 юни 2015 г.
На Комисията се делегира правомощието да приеме посочените в първа алинея регулаторни технически стандарти в съответствие с членове 10-14 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
Член 60
Надзор над определените кредитни институции и ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип
1. Без да се засягат членове 17 и 22 от настоящия регламент, посочените в член 4, параграф 1, точка 40 от Регламент (ЕС) № 575/2013 компетентни органи отговарят за лицензирането като кредитни институции и надзора като кредитни институции съгласно условията, предвидени в Регламент (ЕС) № 575/2013 и Директива 2013/36/ЕС, на определените кредитни институции и ЦДЦК, лицензирани съгласно настоящия регламент да предоставят спомагателни услуги от банков тип.
Посочените в първа алинея компетентни органи отговарят и за надзора над определените кредитни институции и ЦДЦК, посочени в същата алинея, във връзка със спазването от тяхна страна на пруденциалните изисквания по член 59 от настоящия регламент.
Посочените в първа алинея компетентни органи преценяват редовно и най-малко веднъж годишно доколко определената кредитна институция или ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, спазват член 59 и уведомява компетентния орган на този ЦДЦК, който от своя страна уведомява органите по член 55, параграф 4 за резултатите от надзора по настоящия параграф, включително за коригиращите мерки или наложените санкции.
2. След консултация с компетентните органи по параграф 1, компетентният орган на ЦДЦК прави най-малко веднъж годишно преглед и оценка на следното:
а)
в случая, посочен в член 54, параграф 2, буква б), дали всички необходими договорености между определените кредитни институции и ЦДЦК им позволяват да изпълняват задълженията си, предвидени в настоящия регламент;
б)
в случаите, посочени в член 54, параграф 2, буква а), дали условията, свързани с лицензирането за предоставяне на спомагателни услуги от банков тип, позволяват на ЦДЦК да изпълнява задълженията си, предвидени в настоящия регламент.
Компетентният за ЦДЦК орган редовно и най-малко веднъж годишно уведомява органите по член 55, параграф 4 за резултатите от прегледа и оценката по настоящия параграф, включително за коригиращите мерки или наложените санкции.
Когато ЦДЦК определя лицензирана кредитна институция в съответствие с член 54, с оглед на защитата на участниците в управляваните от него системи за сетълмент на ценни книжа ЦДЦК гарантира, че определената от него кредитна институция му осигурява достъп до цялата необходима информация за целите на настоящия регламент, и докладва за всяко нарушение на неговите разпоредби пред компетентния орган на ЦДЦК и пред компетентните органи, посочени в параграф 1.
3. За да се осигури последователен, ефикасен и ефективен надзор в рамките на Съюза върху кредитните институции и ЦДЦК, лицензирани да предоставят спомагателни услуги от банков тип, ЕБО, като работи в тясно сътрудничество с ЕОЦКП и с членовете на ЕСЦБ, може да издава насоки за компетентните органи в съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1093/2010.
ДЯЛ V
САНКЦИИ
Член 61
Административни санкции и други мерки
1. Без да се засяга правото на държавите членки да предвиждат и налагат наказателноправни санкции, държавите членки определят правила и гарантират, че техните компетентни органи могат да налагат административни санкции и други мерки, приложими при посочените в член 63 обстоятелства, по отношение на лица, отговорни за нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и предприемат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Тези санкции и други мерки трябва да са ефективни, пропорционални и възпиращи.
До 18 септември 2016 г. държавите членки могат да вземат решение да не определят правила за административни санкции съгласно пълна алинея, когато нарушенията, посочени в същата алинея, вече подлежат на наказателноправни санкции съгласно националното им право. Когато вземат такова решение държавите членки изчерпателно уведомяват Комисията и ЕОЦКП за съответните части на своето наказателно право.
До 18 септември 2016 г. държавите членки уведомяват Комисията и ЕОЦКП за правилата, посочени в първа алинея. Държавите членки уведомяват без неоправдано забавяне Комисията и ЕОЦКП за всякакви последващи изменения в тях.
2. Компетентните органи могат да прилагат административни санкции и други мерки спрямо ЦДЦК, определени кредитни институции и, при спазване на определените в националното право условия в областите, които не са хармонизирани с настоящия регламент, спрямо членовете на техните ръководни органи и всички други лица, които реално контролират дейността им, както и спрямо всяко друго юридическо или физическо лице, което съгласно националното право носи отговорност за нарушението.
3. При упражняване на правомощията си за налагане на санкции при обстоятелствата, посочени в член 63, компетентните органи си сътрудничат тясно, за да се гарантира, че административните санкции и други мерки постигат целените с настоящия регламент резултати, като в съответствие с член 14 координират действията си с цел да се избегне дублиране или припокриване при прилагането на административни санкции и други мерки в трансгранични случаи.
4. Когато държавите членки са решили в съответствие с параграф 1 да предвидят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, посочени в член 63, те осигуряват въвеждането на подходящи мерки, така че компетентните органи да разполагат с всички необходими правомощия за установяване на връзка със съдебните органи в рамките на съответната им юрисдикция с цел да получат конкретна информация за наказателните разследвания или производства, започнати във връзка с евентуални нарушения на настоящия регламент, както и да предоставят тази информация на други компетентни органи и ЕОЦКП в изпълнение на задължението за сътрудничество помежду си и с ЕОЦКП за целите на настоящия регламент.
5. Компетентните органи могат също така да сътрудничат с компетентните органи на други държави членки по отношение на улесняването на събирането на имуществени санкции.
6. Държавите членки предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщена информация за всички санкции и други мерки, наложени в съответствие с параграф 1. ЕОЦКП публикува тази информация в годишен доклад.
Когато държавите членки са решили в съответствие с параграф 1 да определят наказателноправни санкции за нарушения на разпоредбите, посочени в член 63, техните компетентни органи предоставят ежегодно на ЕОЦКП обобщени данни на анонимна основа за всички започнати наказателни разследвания и наложени наказателноправни санкции. ЕОЦКП публикува данните за наложените наказателноправни санкции в годишен доклад.
7. Когато компетентният орган е оповестил публично административна санкция или административна мярка, или наказателноправна санкция, той едновременно с това докладва това обстоятелство на ЕОЦКП.
8. Компетентните органи изпълняват своите функции и упражняват своите правомощия в съответствие с националните си уредби:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи;
в)
под тяхно ръководство, но чрез делегиране на други субекти, на които са били делегирани задачи съгласно настоящия регламент; или
г)
чрез сезиране на компетентните съдебни органи.
Член 62
Публикуване на решенията
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи публикуват своевременно на своята официална интернет страница всяко решение за налагане на административна санкция или друга мярка във връзка с нарушение на настоящия регламент, след като санкционираното лице е било уведомено за това решение. Публикуваните данни включват най-малко информация за вида и характера на нарушението и идентификационни данни на физическото или юридическото лице, на което е наложена санкцията.
Когато решението за налагане на санкция или друга мярка подлежи на обжалване пред съответните съдебни или други съответни органи, компетентните органи публикуват на своята официална интернет страница и информация относно хода на обжалването и резултата от него. Освен това се публикува всяко решение, с което се отменя предишно решение за налагане на санкция или мярка.
Когато публикуването на идентификационните данни на юридическите лица или на личните данни на физическите лица бъде счетено от компетентния орган за непропорционално въз основа на преценка във всеки конкретен случай на пропорционалността на такова публикуване или когато публикуването застрашава стабилността на финансовите пазари или текущо разследване, държавите членки гарантират, че компетентните органи предприемат едно от следните действия:
а)
отлагат публикуването на решението за налагане на санкция или друга мярка до момента, в който отпаднат основанията то да не бъде публикувано;
б)
публикуват решението за налагане на санкция или друга мярка на анонимна основа по начин, който съответства на националното право, ако подобно публикуване гарантира ефективна защита на личните данни;
в)
изобщо не публикуват решението за налагане на санкция или друга мярка, в случай че възможностите, посочени в букви а) и б), се считат за недостатъчни, за да се гарантира:
i)
че стабилността на финансовите пазари няма да бъде изложена на риск;
ii)
пропорционалността на публикуването на такива решения по отношение на мерките, за които се счита, че са маловажни.
В случай че бъде взето решение за публикуване на дадена санкция или друга мярка на анонимна основа, публикуването на съответните данни може да бъде отложено за разумен срок, ако се очаква, че в рамките на този срок ще отпаднат основанията за публикуването на анонимна основа.
Компетентните органи информират ЕОЦКП относно всички административни санкции, които са наложени, но не са публикувани в съответствие с трета алинея, буква в), включително относно всяко обжалване във връзка с тях и резултата от него. Държавите членки гарантират, че компетентните органи получават информация и окончателното съдебно решение във връзка с всяка наложена наказателноправна санкция и го представят на ЕОЦКП. ЕОЦКП поддържа централизирана база данни за санкции, които са му били съобщени, единствено за целите на обмена на информация между компетентните органи. Тази база данни е достъпна само за компетентните органи и се актуализира въз основа на предоставената от тях информация.
2. Компетентните органи гарантират, че всяка информация, публикувана в съответствие с настоящия член, е достъпна на официалната им интернет страница за срок от най-малко пет години от датата на публикуването. Личните данни, съдържащи се в публикуваната информация, са достъпни на официалната интернет страница на компетентния орган само в рамките на срока, необходим съгласно приложимите правила за защита на данните.
Член 63
Санкции във връзка с нарушения
1. Настоящият член се прилага за следните разпоредби от настоящия регламент:
а)
предоставяне на услуги, посочени в раздели A, Б и В от приложението, в нарушение на членове 16, 25 и 54;
б)
получаване на лицензите, изисквани по членове 16 и 54, посредством неверни твърдения или по друг неправомерен начин, както е посочено в член 20, параграф 1, буква б) и в член 57, параграф 1, буква б);
в)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискването за капитал в нарушение на член 47, параграф 1;
г)
неспазване от страна на ЦДЦК на организационните изисквания в нарушение на членове 26-30;
д)
неспазване от страна на ЦДЦК на правилата за извършване на стопанска дейност в нарушение на членове 32-35;
е)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискванията по отношение на предоставяните от ЦДЦК услуги в нарушение на членове 37-41;
ж)
неспазване от страна на ЦДЦК на пруденциалните изисквания в нарушение на членове 43-47;
з)
неспазване от страна на ЦДЦК на изискванията по отношение на връзките между ЦДЦК в нарушение на член 48;
и)
неправомерен отказ на ЦДЦК да предостави различни видове достъп в нарушение на членове 49-53;
й)
неспазване от страна на определените кредитни институции на специалните пруденциални изисквания, свързани с кредитните рискове, в нарушение на член 59, параграф 3;
к)
неспазване от страна на определените кредитни институции на специалните пруденциални изисквания, свързани с ликвидните рискове, в нарушение на член 59, параграф 4.
2. Без да се засягат надзорните правомощия на компетентните органи, най-малко в случай на нарушение, посочено в настоящия член, компетентните органи трябва да имат в съответствие с националното право правомощието да налагат най-малко следните административни санкции и други мерки:
а)
публично изявление, в което се посочва лицето, отговорно за нарушението, и характера на нарушението в съответствие с член 62;
б)
разпореждане, с което се изисква лицето, отговорно за нарушението, да преустанови поведението, водещо до нарушението, и да се въздържа от повтаряне на това поведение;
в)
отнемане на лицензите, предоставени по член 16 или 54, в съответствие с член 20 или 57;
г)
временна забрана или - в случай на системни груби нарушения - постоянна забрана на член на ръководния орган на институцията или на всяко друго физическо лице, което носи отговорност, да изпълнява ръководни функции в институцията;
д)
максимални административни имуществени санкции в размер най-малко на удвоената сума на реализираната в резултат на нарушението печалба, когато размерът ѝ може да бъде определен;
е)
за физически лица, максимални административни глоби в размер най-малко на 5 милиона евро или - за държавите членки, чиято парична единица е различна от еврото- равностойността в националната парична единица към датата на приемане на настоящия регламент;
ж)
за юридически лица, максимални административни имуществени санкции в размер на най-малко 20 милиона евро или до 10 % от общия годишен оборот на юридическото лице съгласно последните съществуващи отчети, одобрени от ръководния орган; когато юридическото лице е предприятие майка или дъщерно предприятие на предприятието майка, което трябва да съставя консолидирани финансови отчети съгласно Директива 2013/34/ЕС, за съответен общ годишен оборот се приема общият годишен оборот или съответстващият вид доходи според действащите директиви за счетоводството, съгласно последните съществуващи консолидирани отчети, одобрени от ръководния орган на предприятието майка на най-високо ниво.
3. Компетентните органи могат да имат други правомощия за налагане на санкции в допълнение към посочените в параграф 2 и могат да предвиждат административни имуществени санкции или глоби с по-високи размери от установените в посочения параграф.
Член 64
Ефективно налагане на санкции
Държавите членки гарантират, че при определяне на вида и тежестта на административните санкции или други мерки компетентните органи вземат предвид всички относими обстоятелства, включително и, в зависимост от случая:
а)
тежестта и продължителността на нарушението;
б)
степента на отговорност на лицето, отговорно за нарушението;
в)
финансовото състояние на лицето, отговорно за нарушението, например в зависимост от общия оборот на отговорното юридическо лице или годишния доход на отговорното физическо лице;
г)
размера на реализираната печалба, съответно избегнатата загуба за лицето, отговорно за нарушението, или причинените вследствие на нарушението загуби за трети лица, доколкото размерът им може да бъде определен;
д)
степента на съдействие на лицето, отговорно за нарушението, на компетентния орган, без да се засяга необходимостта от осигуряване на принудително възстановяване на реализираната печалба или избегнатата загуба от това лице;
е)
предходни нарушения от страна на лицето, отговорно за нарушението.
Член 65
Подаване на сигнали за нарушения
1. Държавите членки гарантират, че компетентните органи установяват ефективни механизми за насърчаване на подаването на сигнали до компетентните органи за потенциални или действителни нарушения на настоящия регламент.
2. Механизмите по параграф 1 включват най-малко:
а)
специални процедури за приемането и разследването на сигнали за потенциални или действителни нарушения и последващите действия във връзка с тях, включително установяване на сигурни пътища за подаване за тези сигнали;
б)
осигуряване най-малко на необходимата защита на служители на институции, които подават сигнали за потенциални или действителни нарушения в рамките на институциите, от репресивни мерки, дискриминация или други форми на несправедливо отношение;
в)
защита на личните данни както на лицето, което подава сигнал за потенциални или действителни нарушения, така и на физическото лице, за което се предполага, че носи отговорност за нарушението, в съответствие с принципите, установени в Директива 95/46/ЕО;
г)
защита на идентификационните данни на лицето, което подава сигнал за нарушението, и на физическото лице, за което се предполага, че носи отговорност за нарушението, по време на всички етапи от процедурата, освен когато разкриването на тези данни се изисква от националното право във връзка с допълнително разследване или последващо административно или съдебно производство.
3. Държавите членки изискват от институциите да въведат подходящи процедури, чрез които техните служители да подават сигнали за потенциални или действителни нарушения в рамките на институцията по специален, независим и автономен ред.
Този ред може да бъде определен и чрез договорености със социалните партньори. В тези случаи се прилага същата защита като посочената в параграф 2, букви б), в) и г).
Член 66
Право на обжалване
Държавите членки гарантират, че решенията и мерките, взети съгласно настоящия регламент, са надлежно мотивирани и подлежат на съдебно обжалване. Правото на съдебно обжалване е приложимо случаите, при които в срок от шест месеца от подаването на заявление за лиценз, съдържащо цялата информация, изисквана съгласно действащите разпоредби, по него не е било взето решение.
ДЯЛ VI
ДЕЛЕГИРАНЕ НА ПРАВОМОЩИЯ, ИЗПЪЛНИТЕЛНИ ПРАВОМОЩИЯ, ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ, РАЗПОРЕДБИ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 67
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, се предоставя на Комисията за неопределен срок от време, считано от 17 септември 2014 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 2, параграф 2, член 7, параграф 14 и член 24, параграф 7, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от три месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и на Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с три месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 68
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от Европейския комитет по ценни книжа, създаден с Решение 2001/528/ЕО на Комисията (27). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 69
Преходни разпоредби
1. До 16 декември 2014 г. компетентните органи уведомяват ЕОЦКП за институции, които действат като ЦДЦК.
2. ЦДЦК подават заявления за всички лицензи, необходими за целите на настоящия регламент, и уведомяват за съответните връзки между ЦДЦК в срок от шест месеца от датата на влизане в сила на всички регулаторни технически стандарти, приети съгласно членове 17, 26, 45, 47 и 48, както и съгласно членове 55 и 59, когато е приложимо.
3. Когато възнамерява да предоставя услугите си въз основа на член 25, ЦДЦК от трета държава подава заявление за признаване от ЕОЦКП в срок от шест месеца от по-късната от следните две дати: датата на влизане в сила на регулаторните технически стандарти, приети съгласно членове 12, 17, 25, 26, 45, 47, 48 и, когато е приложимо, съгласно членове 55 и 59, или на решението за изпълнение по член 25, параграф 9.
4. До вземането на решение съгласно настоящия регламент за лицензирането или признаването на ЦДЦК и на техните дейности, включително на връзките между ЦДЦК, продължават да се прилагат съответните национални правила за лицензиране и признаване на ЦДЦК.
5. ЦДЦК, управлявани от субектите, посочени в член 1, параграф 4, започват да спазват изискванията на настоящия регламент най-късно в срок от една година от датата на влизане в сила на регулаторните технически стандарти по параграф 2.
Член 70
Изменения на Директива 98/26/ЕО
Директива 98/26/ЕО се изменя, какво следва:
1)
В член 2, буква а), първа алинея третото тире се заменя със следното:
„-
определено, без да се засягат други по-строги условия от общо приложение, уредени в националното право, като система и съобщено на Европейския орган за ценни книжа и пазари от държавата членка, чието право ще се прилага, след като тази държава членка се е уверила, че правилата на системата са подходящи“.
2)
В член 11 се добавя следният параграф:
„3. До 18 март 2015 г. държавите членки приемат, публикуват и съобщават на Комисията мерките, необходими, за да се съобразят с член 2, буква а), първа алинея, трето тире.“
Член 71
Изменения на Директива 2014/65/ЕС
Директива 2014/65/ЕС се изменя, както следва:
1)
В член 2, параграф 1 буква о) се заменя със следното
„о)
ЦДЦК, освен в случаите, предвидени в член 73 от Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета (28);
(28) Регламент (ЕС) № 909/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. за подобряване на сетълмента на ценни книжа в Европейския съюз и за централните депозитари на ценни книжа, както и за изменение на директиви 98/26/ЕО и 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 236/2012 (ОВ L 257, 28.8.2014 г., стр. 1).“" 						
2)
В член 4, параграф 1 се добавя следната точка:
„64)
„централен депозитар на ценни книжа“ или „ЦДЦК“ означава централен депозитар на ценни книжа по смисъла на определението в член 2, параграф 1, точка 1 от Регламент (ЕС) № 909/2014.“
3)
В приложение I, раздел Б точка 1 се заменя със следното:
„1)
Съхранение и администриране на финансови инструменти за сметка на клиенти, включително попечителство и свързаните с това услуги, като управление на парични средства/обезпечения, с изключение на предоставяне и поддържане на сметките за ценни книжа на най-високо ниво (т.нар. „услуги по централно поддържане“), посочени в раздел А, точка 2 от приложението към Регламент (ЕС) № 909/2014.“
Член 72
Изменение на Регламент (ЕС) № 236/2012
Член 15 от Регламент (ЕС) № 236/2012 се заличава.
Член 73
Прилагане на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014
ЦДЦК, лицензирани в съответствие с член 16 от настоящия регламент, не се нуждаят от лицензиране съгласно Директива 2014/65/ЕС, за да предоставят услугите, посочени изрично в раздели А и Б от приложението към настоящия регламент.
Когато ЦДЦК, лицензиран в съответствие с член 16 от настоящия регламент, предоставя или извършва една или повече инвестиционни услуги или инвестиционни дейности в допълнение към предоставянето от негова страна на услуги, посочени изрично в раздели А и Б от приложението към настоящия регламент, се прилагат Директива 2014/65/ЕС, с изключение на членове 5-8, член 9, параграфи 1, 2 и 4-6 и членове 10-13, и Регламент (ЕС) № 600/2014.
Член 74
Доклади
1. ЕОЦКП, като работи в сътрудничество с ЕБО и с компетентните органи и съответните органи, представя на Комисията годишни доклади, в които се оценяват тенденциите, потенциалните рискове и уязвимите места и, когато е целесъобразно, се дават препоръки за превантивни или коригиращи действия на пазарите за услуги, попадащи в обхвата на настоящия регламент. Тези доклади включват най-малко оценка на следното:
а)
ефикасността на сетълмента при вътрешните и трансграничните операции за всяка държава членка въз основа на броя и обема на случаите на неуспешен сетълмент, сумата на глобите, посочени в член 7, параграф 2, броя и обема на сделките по изкупуване, посочени в член 7, параграфи 3 и 4, и други приложими критерии;
б)
доколко са подходящи санкциите при неуспешен сетълмент, по-специално необходимостта от допълнителна гъвкавост във връзка със санкциите в случай на неуспешен сетълмент на неликвидни финансови инструменти по член 7, параграф 4;
в)
определяне на обема на сетълмента, който не се извършва в управляваните от ЦДЦК системи за сетълмент на ценни книжа, въз основа на броя и обема на сделките въз основа на получената по член 9 информация и на други приложими критерии;
г)
трансграничното предоставяне на услуги, попадащи в обхвата на настоящия регламент, въз основа на броя и вида на връзките между ЦДЦК, броя на чуждестранните участници в системите за сетълмент на ценни книжа, управлявани от ЦДЦК, броя и обема на сделките, в които участват чуждестранни участници, и броя на чуждестранните емитенти, регистрирали своите ценни книжа в ЦДЦК в съответствие с член 49, и други приложими критерии;
д)
обработването на исканията за достъп по членове 49, 52 и 53 с цел да се установят причините за отхвърляне на такива искания от ЦДЦК, ЦК и места за търговия, тенденциите при тези случаи на отхвърляне и начините, по които установените рискове могат да бъдат ограничени в бъдеще, така че исканията да получат положителен отговор, както и всички други съществени пречки пред конкуренцията при предоставяните след сключване на сделките финансови услуги;
е)
обработването на заявленията, подадени в съответствие с процедурите по член 23, параграфи 3-7 и член 25, параграфи 4-10;
ж)
когато е приложимо, констатациите от процеса на партньорска проверка при трансграничен надзор по член 24, параграф 6 и дали честотата на посочените проверки може да бъде намалена в бъдеще, включително указание дали тези констатации свидетелстват за необходимостта от повече официални колегии от надзорници;
з)
прилагането на правилата на държавите членки относно гражданската отговорност във връзка със загуби, които се дължат на ЦДЦК;
и)
процедурите и условията, при които ЦДЦК са лицензирани да определят кредитни институции или да предоставят самостоятелно спомагателни услуги от банков тип в съответствие с членове 54 и 55, включително оценка на последиците, което предоставянето на такива услуги може да има за финансовата стабилност и за конкуренцията при сетълмента и спомагателните услуги от банков тип в Съюза;
й)
прилагането на посочените в член 38 правила относно защитата на ценните книжа на участниците и ценните книжа на техните клиенти, по-специално правилата по член 38, параграф 5;
к)
прилагането на санкциите и по-специално необходимостта от допълнително хармонизиране на административните санкции за нарушение на изискванията, предвидени в настоящия регламент.
2. Посоченият в параграф 1 доклад, обхващащ една календарна година, се представя на Комисията до 30 април на следващата календарна година.
Член 75
Преглед
До 18 септември 2019 г. Комисията прави преглед на настоящия регламент и изготвя общ доклад във връзка с него. По-специално, в този доклад се оценяват елементите, посочени в член 74, параграф 1, букви а)-к), въпросът дали съществуват други съществени пречки пред конкуренцията във връзка с обхванатите от настоящия регламент услуги, които не са уредени в достатъчна степен, както и евентуалната необходимост от допълнителни мерки за ограничаване на последиците за данъкоплатците от неизпълнението на задълженията на ЦДЦК. Комисията представя доклада на Европейския парламент и на Съвета, заедно с подходящи предложения.
Член 76
Влизане в сила и прилагане
1. Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Член 3, параграф 1 се прилага от 1 януари 2023 г. - по отношение на прехвърлимите ценни книжа, емитирани след тази дата, и от 1 януари 2025 г. - по отношение на всички прехвърлими ценни книжа.
3. Член 5, параграф 2 се прилага от 1 януари 2015 г.
Чрез дерогация от първа алинея от настоящия параграф за места за търговия, които имат достъп до посочения в член 30, параграф 5 ЦДЦК, член 5, параграф 2 започва да се прилага най-малко шест месеца преди този ЦДЦК да възложи изпълнението на своите дейности на съответния публичен орган, и при всички случаи - най-късно от 1 януари 2016 г.
4. Мерките за дисциплина при сетълмента, посочени в член 6, параграфи 1 - 4, се прилагат от датата на влизане в сила на делегирания акт, приет от Комисията, съгласно член 6, параграф 5.
5. Мерките за дисциплина при сетълмента, посочени в член 7, параграфи 1 - 13, и изменението, предвидено в член 72, се прилагат от датата на влизане в сила на делегирания акт, приет от Комисията, съгласно член 7, параграф 15.
Към МСТ, която изпълнява критериите, предвидени в член 33, параграф 3 от Директива 2014/65/ЕС, член 7, параграф 3, втора алинея от настоящия регламент се прилага:
а)
до окончателното решение по заявлението за регистрация по член 33 от Директива 2014/65/ЕС; или
б)
когато МСТ не е подала заявление за регистрация по член 33 от Директива 2014/65/ЕС - до 13 юни 2017 г.
6. Отчетните мерки, посочени в член 9, параграф 1, се прилагат от датата на влизане в сила на акта за изпълнение, приет от Комисията съгласно член 9, параграф 3.
7. Преди 3 януари 2017 г. позоваванията в настоящия регламент на Директива 2014/65/ЕС и Регламент (ЕС) № 600/2014 се тълкуват като позовавания на Директива 2004/39/ЕО съобразно таблицата на съответствието, поместена в приложение IV към Директива 2014/65/ЕС, доколкото таблицата на съответствието съдържа разпоредби, отнасящи се до Директива 2004/39/ЕО.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 23 юли 2014 година.
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 909/2014
av den 23 juli 2014
om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiv 98/26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av förslaget till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1)
Värdepapperscentraler bidrar tillsammans med centrala motparter i hög grad till att upprätthålla efterhandelsinfrastruktur som skyddar finansmarknaderna och ger marknadsdeltagarna förtroende för att värdepapperstransaktioner utförs korrekt och punktligt, även under perioder av extrem stress.
(2)
På grund av sin nyckelposition i avvecklingsprocessen är de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler systemviktiga för värdepappersmarknadernas funktion. Eftersom avvecklingssystemen för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler spelar en viktig roll i de innehavssystem för värdepapper genom vilka deltagarna rapporterar investerarnas värdepappersinnehav, är de också ett mycket viktigt verktyg för att kontrollera integriteten hos en emission, genom att de förhindrar otillbörlig skapande eller minskning av emitterade värdepapper och därmed i hög grad bidrar till att upprätthålla investerarnas förtroende. Dessutom är avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler i hög grad delaktiga i hanterandet av säkerheter för transaktioner knutna till penningpolitiska operationer och även i förfarandet för hanterande av säkerheter mellan kreditinstitut, vilket gör dem till viktiga aktörer i förfarandet för hanterande av säkerheter.
(3)
Medan Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG (4) minskade störningarna i ett avvecklingssystem för värdepapper till följd av insolvensförfaranden mot en deltagare i det systemet, är det nödvändigt att bemöta andra risker inom avvecklingssystem för värdepapper såväl som risken för insolvens eller avbrott i verksamheten hos den värdepapperscentral som driver avvecklingssystem för värdepapper. Ett antal värdepapperscentraler är utsatta för kredit- och likviditetsrisker på grund av att de tillhandahåller banktjänster i anknytning till avvecklingen.
(4)
Det ökande antalet gränsöverskridande avvecklingar till följd av utvecklingen av länkavtal mellan värdepapperscentraler väcker farhågor om värdepapperscentralernas motståndskraft, i avsaknad av gemensamma stabilitetsregler, när de importerar risker som värdepapperscentraler från andra medlemsstater har utsatts för. Trots ökningen av antalet gränsöverskridande avvecklingar har de marknadsdrivna förändringarna i riktning mot en mer integrerad marknad för värdepapperscentralstjänster visat sig vara mycket långsamma. På en öppen inre marknad för värdepappersavveckling bör det vara tillåtet för alla investerare i unionen att investera i alla unionens värdepapper lika enkelt och genom att använda samma förfarande som för nationella värdepapper. Unionens avvecklingsmarknader är emellertid fortfarande fragmenterade över nationsgränserna och gränsöverskridande avveckling är fortfarande dyrare på grund av skillnader i nationella regler för avveckling och värdepapperscentralers verksamhet och begränsad konkurrens mellan värdepapperscentraler. Den fragmenteringen hindrar och skapar ytterligare risker och kostnader för gränsöverskridande avveckling. Med tanke på värdepapperscentralernas systemrelevans bör konkurrens mellan dem främjas för att ge marknadsdeltagare möjlighet att välja leverantör och minska beroendet av någon enskild infrastrukturleverantör. I avsaknad av identiska skyldigheter för marknadsoperatörer och gemensamma stabilitetsstandarder för värdepapperscentraler kommer skilda åtgärder som sannolikt vidtas på nationell nivå att få en direkt negativ inverkan på säkerheten, effektiviteten och konkurrensen på unionens avvecklingsmarknader. Det är nödvändigt att undanröja de betydande hindren för den inre marknadens funktion, undvika snedvridning av konkurrensen och förhindra att sådana hinder och snedvridningar uppstår i framtiden. Det är nödvändigt att inrätta en integrerad marknad för avveckling av värdepapper, utan åtskillnad mellan nationella och gränsöverskridande värdepapperstransaktioner, för att den inre marknaden ska kunna fungera väl. Därför bör den lämpliga rättsliga grunden för denna förordning vara artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), tolkad enligt Europeiska unionens domstols fasta rättspraxis.
(5)
Det är nödvändigt att i en förordning fastställa ett antal enhetliga skyldigheter, som ska gälla för marknadsdeltagare i fråga om vissa aspekter av avvecklingscykeln och avvecklingsdisciplinen, och införa ett antal gemensamma krav för värdepapperscentraler som driver avvecklingssystem för värdepapper. De direkt tillämpliga bestämmelserna i en förordning bör säkerställa att alla marknadsoperatörer och värdepapperscentraler omfattas av identiska direkt tillämpliga skyldigheter, standarder och regler. En förordning bör öka säkerheten och effektiviteten i avvecklingen inom unionen, genom att förhindra att eventuellt skiljaktiga nationella regler införs genom införlivandet av ett direktiv. En förordning bör minska komplexiteten i regelverken för marknadsoperatörer och värdepapperscentraler till följd av olika nationella regler och göra det möjligt för värdepapperscentraler att tillhandahålla sina tjänster på gränsöverskridande basis utan att behöva följa olika uppsättningar nationella regler för exempelvis värdepapperscentralers auktorisation, tillsyn, organisation eller risker. En förordning som inför identiska krav på värdepapperscentraler bör också bidra till att undanröja snedvridning av konkurrensen.
(6)
Den 20 oktober 2010 krävde rådet för finansiell stabilitet mer robusta grundläggande marknadsinfrastrukturer och begärde att de befintliga standarderna skulle ses över och förbättras. Kommittén för clearing- och regleringssystem (CPSS) inom Banken för internationell betalningsutjämning (BIS) och Internationella organisationen för värdepapperstillsyn (Iosco) antog i april 2012 globala standarder för finansmarknadsinfrastruktur. De standarderna har ersatt BIS rekommendationer från 2001, som anpassades 2009 genom icke-bindande riktlinjer på europeisk nivå av Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och Europeiska värdepapperstillsynskommittén. Med hänsyn till finansmarknadernas globala karaktär och värdepapperscentralernas systemvikt måste det skapas en internationell samordning kring de stabilitetskrav som de omfattas av. Denna förordning bör följa de befintliga principerna för finansmarknadens infrastruktur som har utvecklats genom CPSS-Ioscos. Kommissionen och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (Esma) inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (5) bör i nära samarbete med medlemmarna i ECBS säkerställa överensstämmelse med befintliga och framtida standarder, när de utarbetar eller föreslår ändringar i de tekniska standarderna för tillsyn och genomförande samt de riktlinjer och rekommendationer som avses i den här förordningen.
(7)
Rådet betonade i sina slutsatser av den 2 december 2008 behovet av att stärka säkerhet och sundhet i avvecklingssystemen för värdepapper och att ta itu med de rättsliga hindren för efterhandel inom unionen.
(8)
En av ECBS:s grundläggande uppgifter är att främja väl fungerande betalningssystem. Därför utövar medlemmarna i ECBS tillsyn genom att säkerställa effektiva och sunda clearing- och betalningssystem. Medlemmarna i ECBS fungerar ofta som avvecklingsagenter för kontantdelen av värdepapperstransaktionerna. De är också betydande kunder hos värdepapperscentralerna, som ofta hanterar ställandet av säkerheter i samband med transaktioner knutna till penningpolitiska operationer. Medlemmarna i ECBS bör genom samråd i hög grad vara delaktiga i auktorisation och tillsyn av värdepapperscentraler, erkännande av värdepapperscentraler från tredjeland och godkännande av vissa länkar mellan värdepapperscentraler. För att förhindra uppkomsten av parallella uppsättningar av regler bör de genom samråd också i hög grad vara delaktiga i fastställandet av tekniska standarder för tillsyn och genomförande samt av riktlinjer och rekommendationer, även om kommissionen och Esma bör ha huvudansvaret för fastställandet av sådana tekniska standarder, riktlinjer och rekommendationer i enlighet med denna förordning. Denna förordning bör inte påverka Europeiska centralbankens (ECB) och de nationella centralbankernas ansvar för att säkerställa effektiva och sunda clearing- och betalningssystem i unionen och andra länder. Denna förordning bör inte hindra medlemmarna i ECBS från att få tillgång till information som är relevant för utförandet av sina uppgifter, inbegripet övervakningen av värdepapperscentraler och andra finansmarknadsinfrastrukturer.
(9)
Medlemmarna i ECBS, andra organ som utför liknande uppgifter i vissa medlemsstater eller andra offentliga organ som ansvarar för eller ingriper i förvaltningen av den offentliga skulden i unionen får själva tillhandahålla ett antal tjänster, till exempel drift av ett avvecklingssystem för värdepapper, som skulle innebära att de klassificeras som en värdepapperscentral. Sådana enheter bör, när de agerar som värdepapperscentraler utan att inrätta en separat enhet, vara undantagna från kraven på auktorisation och tillsyn, vissa organisatoriska krav och kapitalkrav och krav avseende placeringsinriktning men bör omfattas av återstående stabilitetskrav för värdepapperscentraler. Om sådana medlemsstatsenheter agerar som värdepapperscentraler, bör de inte tillhandahålla sina tjänster i andra medlemsstater. Eftersom medlemmarna i ECBS fungerar som avvecklingsagenter för avvecklingsändamål, bör de också vara undantagna från kraven i avdelning IV i denna förordning.
(10)
Denna förordning bör vara tillämplig på avveckling av transaktioner i alla finansiella instrument och verksamheter hos värdepapperscentraler, såvida inte annat anges. Denna förordning bör inte heller påverka annan unionslagstiftning i fråga om specifika finansiella instrument, som Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG (6) och åtgärder som har antagits enligt det direktivet.
(11)
Registrering av värdepapper i kontobaserad form är ett viktigt steg för att göra avvecklingen effektivare och säkerställa integriteten i en värdepappersemission, särskilt med hänsyn till den ökande komplexiteten i metoderna för innehav och överlåtelse. Av säkerhetsskäl föreskrivs i förordningen registrering i kontobaserad form av alla överlåtbara värdepapper som har upptagits till handel eller som handlas på handelsplatser som regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU (7). och genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (8). Det bör i denna förordning inte föreskrivas någon särskild metod för den ursprungliga registreringen i kontobaserad form, som kan göras i form av immobilisering eller genom omedelbar dematerialisering. Det bör i denna förordning inte heller fastställas vilken typ av institut som ska registrera värdepapper i kontobaserad form vid emission, utan snarare tillåta olika aktörer, däribland registerförvaltare, att utföra den uppgiften. När transaktioner i sådana värdepapper utförs på handelsplatser som regleras av direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 eller lämnas som säkerhet enligt villkoren som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG (9), bör sådana värdepapper dock registreras i en värdepapperscentrals kontobaserade system för att bland annat säkerställa att alla sådana värdepapper kan avvecklas i ett avvecklingssystem för värdepapper. Immobilisering och dematerialisering bör inte innebära någon förlust av rättigheter för innehavare av värdepapper och bör uppnås på ett sätt som säkerställer för innehavare av värdepapper att kontrollera sina rättigheter.
(12)
För att säkerställa avvecklingssäkerheten bör alla deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper som köper eller säljer vissa finansiella instrument, nämligen överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, andelar i företag för kollektiva investeringar och utsläppsrätter, reglera sin förpliktelse på den avsedda avvecklingsdagen.
(13)
Längre avvecklingsperioder för transaktioner i överlåtbara värdepapper skapar osäkerhet och ökar risken för deltagarna i avvecklingssystem för värdepapper. Avvecklingsperiodernas olika längd i medlemsstaterna försvårar avstämningen och utgör en felkälla för emittenter, investerare och mellanhänder. Därför måste det fastställas en gemensam avvecklingsperiod, vilket skulle underlätta identifieringen av den avsedda avvecklingsdagen och underlätta genomförandet av avvecklingsdisciplinåtgärder. Den avsedda avvecklingsdagen för transaktioner i överlåtbara värdepapper som utförs på handelsplatser som regleras genom direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 bör inte vara senare än den andra bankdagen efter det att handeln äger rum. För komplexa transaktioner som består av flera deltransaktioner, såsom avtal om återköp av värdepapper eller avtal om värdepapperslån, bör det kravet gälla för den första transaktionen som innebär överföring av värdepapper. Med tanke på deras icke-standardiserade karaktär bör det kravet inte gälla för transaktioner som förhandlas privat av de berörda parterna men utförs på handelsplatser som regleras genom direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014, eller för transaktioner som utförs bilateralt, men som rapporteras till en handelsplats som regleras genom direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014. Dessutom bör det kravet inte gälla för den första transaktionen, om de berörda överlåtbara värdepappren är föremål för ursprunglig registrering i kontobaserad form.
(14)
Värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer bör vidta åtgärder för att förebygga och hantera utebliven avveckling. Det är mycket viktigt att sådana regler tillämpas enhetligt och direkt inom unionen. Framför allt bör värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer åläggas att införa förfaranden som gör det möjligt för dem att vidta lämpliga åtgärder för att tillfälligt stänga av varje deltagare som systematiskt orsakar utebliven avveckling och att offentliggöra deltagarens identitet, förutsatt att deltagaren får möjlighet att lämna synpunkter innan ett sådant beslut fattas.
(15)
Ett av de effektivaste sätten att hantera utebliven avveckling är att kräva att de ansvariga deltagarna ska omfattas av obligatoriskt verkställande av det ursprungliga avtalet. I denna förordning bör det fastställas enhetliga regler för sanktioner och vissa aspekter av ersättningsköpstransaktionen för alla överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, andelar i företag för kollektiva investeringar och utsläppsrätter, t.ex. för tidpunkt och prissättning. De reglerna bör anpassas till särdragen hos olika värdepappersmarknader, vissa handelsplatser, såsom tillväxtmarknader för små och medelstora företag enligt definitionen i direktiv 2014/65/EU, och vissa komplexa transaktioner, såsom mycket kortsiktiga avtal om återköp av värdepapper eller avtal om värdepapperslån, så att negativ inverkan på värdepappersmarknaders likviditet och effektivitet undviks. Reglerna om avvecklingsdisciplin bör tillämpas på ett sätt som uppmuntrar till avveckling av transaktioner med samtliga relevanta finansiella instrument senast den avsedda avvecklingsdagen.
(16)
Förfarandena och sanktionerna för utebliven avveckling bör stå i proportion till hur omfattande och allvarlig en utebliven avveckling är och samtidigt kalibreras på ett sådant sätt att de relevanta finansiella instrumentens likviditet upprätthålls och skyddas. Särskilt marknadsgarantverksamhet bidrar på ett avgörande sätt till att tillhandahålla likviditet till marknader inom unionen, särskilt till mindre likvida värdepapper. Åtgärderna för att förhindra och hantera utebliven avveckling bör vägas mot behovet av att upprätthålla och skydda de värdepapprenas likviditet. Penningsanktioner som påförs de ansvariga deltagarna bör om möjligt krediteras de icke-felande kunderna som kompensation och bör under inga omständigheter bli en inkomstkälla för den berörda värdepapperscentralen. Värdepapperscentraler bör rådfråga de marknadsinfrastrukturer för vilka de tillhandahåller värdepapperscentralstjänster om genomförandet av de avvecklingsdisciplinåtgärder som föreskrivs i denna förordning.
(17)
I de flesta fall bör en ersättningsköpsprocess inledas om de finansiella instrumenten inte levereras inom fyra bankdagar från och med den avsedda avvecklingsdagen. För icke-likvida finansiella instrument är det dock lämpligt att perioden före inledandet av ersättningsköpsprocessen ökas upp till maximalt sju bankdagar. Grunden för bedömning av när finansiella instrument kan anses vara icke-likvida bör fastställas genom tekniska standarder för tillsyn, med beaktande av de bedömningar som redan har gjorts i förordning (EU) nr 600/2014. Om ett sådant fastställande sker, bör förlängningen av tidsfristen för inledandet av ersättningsköpsprocessen vara upp till sju bankdagar.
(18)
Det är lämpligt att låta tillväxtmarknaderna för små och medelstora företag vara så flexibla att de inte behöver tillämpa ersättningsköpsprocessen förrän upp till 15 dagar efter handeln, för att ta hänsyn till dessa marknaders likviditet och i synnerhet för att möjliggöra marknadsgarantverksamhet på de mindre likvida marknaderna. De avvecklingsdisciplinåtgärder som endast gäller för tillväxtmarknaderna för små och medelstora företag bör endast vara tillämpliga på transaktioner som utförts på dessa marknader. I enlighet med vad som noterades i kommissionens arbetsdokument av den 7 december 2011, som åtföljde kommissionens meddelande med titeln En åtgärdsplan för att förbättra små och medelstora företags tillgång till finansiering, bör tillträde till kapitalmarknaderna utvecklas som ett alternativ till banklån för små och medelstora företag och det är därför lämpligt att skräddarsy regler som bättre tillgodoser behoven för de tillväxtmarknaderna för små och medelstora företag.
(19)
En värdepapperscentral bör tillåtas att övervaka genomförandet av ett ersättningsköp avseende flera olika avvecklingsinstruktioner gällande samma finansiella instrument och med samma utgångsdatum för genomförandeperioden i syfte att minimera antalet ersättningsköp i den utsträckning som är förenlig med kraven i denna förordning.
(20)
Eftersom huvudsyftet med denna förordning är att införa ett antal rättsliga skyldigheter direkt för marknadsoperatörer, bland annat att registrera alla överlåtbara värdepapper i kontobaserad form hos en värdepapperscentral så snart dessa värdepapper handlas på handelsplatser som regleras genom direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 eller ställs som säkerhet enligt villkoren i direktiv 2002/47/EG och att avveckla sina förpliktelser senast den andra bankdagen efter handeln, och eftersom värdepapperscentraler är ansvariga för driften av avvecklingssystem för värdepapper och för att vidta åtgärder för punktlig avveckling inom unionen, är det av största vikt att säkerställa att alla värdepapperscentraler är säkra och sunda och alltid uppfyller stränga krav på organisation, uppförande, och stabilitet i enlighet med kraven som fastställs i den här förordningen, inbegripet genom att vidta alla lämpliga åtgärder för att minska bedrägeri och försummelse. Enhetliga och direkt tillämpliga regler för auktorisation och kontinuerlig tillsyn av värdepapperscentraler är därför en nödvändig följd av och sammanlänkad med de rättsliga skyldigheter som införs för marknadsdeltagare genom den här förordningen. Därför måste reglerna för auktorisation och tillsyn av värdepapperscentraler införas i samma rättsakt som de skyldigheter som införs för marknadsdeltagare.
(21)
Med hänsyn till att värdepapperscentraler bör omfattas av gemensamma krav och för att undanröja de nuvarande hindren för gränsöverskridande avveckling bör alla auktoriserade värdepapperscentraler vara fria att tillhandahålla tjänster inom unionens territorium, inbegripet genom att upprätta en filial. För att en lämplig nivå av säkerhet ska säkerställas i samband med att värdepapperscentralstjänster tillhandahålls av värdepapperscentraler i en annan medlemsstat bör sådana värdepapperscentraler omfattas av ett särskilt förfarande som fastställs i denna förordning, om den har för avsikt att tillhandahålla vissa huvudtjänster som anges i denna förordning eller upprätta en filial i en värdmedlemsstat.
(22)
Inom en gränslös avvecklingsmarknad i unionen måste befogenheterna för de olika myndigheter som är inblandade i tillämpningen av denna förordning fastställas. Medlemsstaterna bör särskilt utse de behöriga myndigheter som är ansvariga för tillämpningen av denna förordning och som bör ges de tillsyns- och utredningsbefogenheter som de behöver för att fullgöra sina uppgifter. En värdepapperscentral bör auktoriseras och stå under tillsyn av den behöriga myndighet i dess hemmedlemsstat som är väl lämpad och bör ha befogenhet att granska värdepapperscentralernas dagliga arbete, genomföra regelbundna kontroller och vid behov vidta lämpliga åtgärder. Den berörda behöriga myndigheten bör dock så tidigt som möjligt samråda och samarbeta med andra relevanta myndigheter, däribland de myndigheter som ansvarar för övervakningen av varje avvecklingssystem för värdepapper som värdepapperscentralen driver, de centralbanker som ger ut de mest relevanta avvecklingsvalutorna, i förekommande fall de relevanta centralbanker som fungerar som avvecklingsagenter för varje avvecklingssystem för värdepapper och i förekommande fall även de behöriga myndigheterna för andra koncernenheter. Ett sådant samarbete innebär också informationsutbyte mellan berörda myndigheter och att de myndigheterna omedelbart ska meddelas i en krissituation som påverkar likviditeten och stabiliteten i det finansiella systemet i någon av de medlemsstater där värdepapperscentralen eller någon av dess deltagare är etablerade.
(23)
Om en värdepapperscentral tillhandahåller sina tjänster i en annan medlemsstat, bör den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten kunna begära all för den begärande myndigheten relevant information om värdepapperscentralens verksamhet från den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten. I syfte att möjliggöra effektiv samordning av tillsynen skulle den informationen i synnerhet kunna beröra de tjänster som värdepapperscentraler tillhandahåller användare som är etablerade i värdmedlemsstaten eller de instrument eller de valutor som hanteras och får inbegripa information om negativ utveckling, resultat av riskbedömningar och korrigerande åtgärder. Hemmedlemsstatens behöriga myndighet bör också ha tillgång till eventuell information som värdepapperscentralen regelbundet lämnar till värdmedlemsstatens behöriga myndighet.
(24)
Om en värdepapperscentral tillhandahåller sina tjänster i en annan medlemsstat än medlemsstaten där den är etablerad, inbegripet genom upprättandet av en filial, är det alltid den behöriga myndigheten i dess hemmedlemsstat som har huvudansvaret för tillsynen av värdepapperscentralen. När den verksamhet som bedrivs av en värdepapperscentral i värdmedlemsstaten har kommit att få väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i den värdmedlemsstaten, bör behöriga myndigheter och relevanta myndigheter i hemmedlemsstaten och värdmedlemsstaten upprätta samarbetsarrangemang om tillsynen av värdepapperscentralens verksamhet i värdmedlemsstaten. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten bör även ha möjlighet att besluta att de samarbetsarrangemangen kan innebära multilateralt samarbete, inbegripet samarbete i former som liknar kollegier, mellan den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och de behöriga myndigheterna och de relevanta myndigheterna i de berörda värdmedlemsstaterna. Sådana samarbetsarrangemang bör dock inte anses vara tillsynskollegier som avses i förordning (EU) nr 1095/2010. Ingen medlemsstat eller grupp av medlemsstater bör direkt eller indirekt diskrimineras som etableringsplats för värdepapperscentraler och avvecklingstjänster. Ingen myndighet bör i samband med fullgörandet av sina skyldigheter enligt den här förordningen direkt eller indirekt diskriminera något företag från en annan medlemsstat. En värdepapperscentral i en medlemsstat bör inte utsättas för restriktioner eller hindras från att avveckla finansiella instrument i en annan medlemsstats valuta eller i ett tredjelands valuta, med förbehåll för denna förordning.
(25)
Denna förordning bör inte hindra medlemsstaterna från att i sin nationella rätt kräva en särskild rättslig ram för det löpande samarbetet på nationell nivå mellan den behöriga myndigheten för värdepapperscentralen och relevanta myndigheter. En sådan nationell rättslig ram bör vara konsekvent med de riktlinjer för tillsynsmetoder och samarbete myndigheter emellan som Esma får utfärda enligt denna förordning.
(26)
Varje juridisk person som omfattas av definitionen av en värdepapperscentral måste auktoriseras av de behöriga nationella myndigheterna innan den inleder sin verksamhet. För att olika affärsmodeller ska beaktas bör en värdepapperscentral definieras med hänvisning till vissa huvudtjänster, som består av avveckling, vilket innebär drift av ett avvecklingssystem för värdepapper, samt notarietjänster och centrala kontoföringstjänster. En värdepapperscentral bör åtminstone driva ett avvecklingssystem för värdepapper och tillhandahålla en annan huvudtjänst. Denna kombination är avgörande för att värdepapperscentraler ska kunna spela sin roll i avvecklingen av värdepapper och för att garantera integriteten hos en värdepappersemission. Enheter som inte driver avvecklingssystem för värdepapper, t.ex. registerförvaltare, överlåtelseagenter, offentliga myndigheter, organ med ansvar för ett registersystem som har inrättats enligt direktiv 2003/87/EG eller centrala motparter som regleras genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 (10) omfattas inte av definitionen av en värdepapperscentral.
(27)
Värdepapperscentraler bör ha återhämtningsplaner som säkerställer kontinuitet i dess kritiska verksamhet. Utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/59/EU (11) bör de behöriga myndigheterna säkerställa att en adekvat resolutionsplan upprättas och upprätthålls för varje värdepapperscentral i enlighet med relevant nationell rätt.
(28)
För att tillhandahålla tillförlitliga uppgifter om omfattningen av värdepappersavveckling utanför systemen för avveckling av värdepapper och säkerställa att de risker som uppstår kan övervakas och hanteras bör varje institut som inte är en värdepapperscentral och som avvecklar värdepapperstransaktioner utanför systemen för avveckling av värdepapper lämna uppgifter om sin avvecklingsverksamhet till de berörda behöriga myndigheterna. De mottagande behöriga myndigheterna bör därefter överföra denna information till Esma och informera Esma om potentiella risker till följd av sådan avvecklingsverksamhet. Dessutom bör Esma övervaka sådan avvecklingsverksamhet och beakta de potentiella risker som den skulle kunna leda till.
(29)
För att undvika att värdepapperscentraler tar risker inom andra verksamheter än dem som omfattas av auktorisation enligt denna förordning bör auktoriserade värdepapperscentralers verksamhet begränsas till tillhandahållandet av de tjänster som omfattas av auktorisationen eller anmälan enligt denna förordning och de bör inte ha några ägarintressen enligt denna förordnings definition, genom hänvisning till Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (12), eller något annat direkt eller indirekt innehav av minst 20 % av rösterna eller kapitalet i andra institut än de som tillhandahåller liknande tjänster, såvida inte sådana ägarintressen godkänns av värdepapperscentralens behöriga myndigheter på den grunden att de inte i betydande utsträckning höjer värdepapperscentralernas riskprofil.
(30)
För att det ska säkerställas att avvecklingssystemen för värdepapper fungerar på ett säkert sätt bör de endast drivas av värdepapperscentraler eller centralbanker som fungerar som värdepapperscentraler vilka omfattas av denna förordning.
(31)
Utan att detta påverkar särskilda krav i medlemsstaternas skatterätt bör värdepapperscentraler vara auktoriserade att tillhandahålla tjänster med anknytning till sina huvudtjänster, om dessa bidrar till att öka värdepappersmarknadernas säkerhet, effektivitet och öppenhet och inte innebär otillbörliga risker för huvudtjänsterna. En icke-uttömmande förteckning är upprättad i denna förordning över dessa tjänster, så att värdepapperscentralerna kan anpassa sig till den framtida marknadsutvecklingen. Om tillhandahållandet av sådana tjänster avser källskatte- och rapporteringsskyldigheter gentemot skattemyndigheterna, kommer det även i fortsättningen att utföras i enlighet med den berörda medlemsstatens rätt. I enlighet med artikel 114.2 i EUF-fördraget gäller befogenheten att besluta om åtgärder enligt artikel 114.1 inte bestämmelser om skatter och avgifter. I sin dom av den 29 april 2004 i mål C-338/01 kommissionen mot rådet (13) fastställde Europeiska unionens domstol att uttrycket ”bestämmelser om skatter och avgifter” ska tolkas så, ”att det inte bara omfattar bestämmelser om skattskyldighet för personer, skatteplikt för transaktioner, beskattningsunderlag, skattesatser och undantag från direkt och indirekt beskattning, utan även bestämmelser om metoder för indrivning av dessa”. Denna förordning täcker därför inte metoder för indrivning av skatter för vilka en annan rättslig grund skulle krävas.
(32)
En värdepapperscentral som har för avsikt att utkontraktera en huvudtjänst till en tredje part eller tillhandahålla en ny huvudtjänst eller en anknuten tjänst som inte nämns i denna förordning, driva ett annat avvecklingssystem för värdepapper, använda en annan avvecklingsagent eller etablera någon länk mellan värdepapperscentraler som innebär betydande risker bör ansöka om auktorisation enligt samma förfarande som krävs för den ursprungliga auktorisationen, med undantag av att den behöriga myndigheten bör meddela den ansökande värdepapperscentralen inom tre månader huruvida auktorisationen har beviljats eller avslagits. Länkar mellan värdepapperscentraler som inte innebär betydande risker eller samverkande länkar till värdepapperscentraler som utkontrakterar sina tjänster med koppling till de samverkande länkarna till offentliga enheter, såsom medlemmarna i ECBS, bör dock inte omfattas av krav på föregående auktorisation, men bör anmälas av de relevanta värdepapperscentralerna till sina behöriga myndigheter.
(33)
Om en värdepapperscentral har för avsikt att utvidga sina tjänster till sådana andra anknutna tjänster än banktjänster som uttryckligen nämns i denna förordning och som inte innebär en höjning av värdepapperscentralens riskprofil, bör den kunna göra detta efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i dess hemmedlemsstat.
(34)
Värdepapperscentraler som är etablerade i tredjeland bör kunna erbjuda sina tjänster i unionen, inbegripet genom att upprätta en filial. För att säkerställa en lämplig nivå av säkerhet i samband med att värdepapperscentralstjänster tillhandahålls av värdepapperscentraler från tredjeland bör sådana värdepapperscentraler omfattas av krav på erkännande från Esma, om de har för avsikt att tillhandahålla vissa tjänster som anges i denna förordning eller att upprätta en filial i unionen. Värdepapperscentraler från tredjeländer bör kunna skapa länkar med värdepapperscentraler som är etablerade i unionen utan ett sådant erkännande, under förutsättning att den relevanta behöriga myndigheten inte invänder. Med tanke på finansmarknadernas globala karaktär är Esma bäst lämpad att erkänna värdepapperscentraler från tredjeland. Esma bör endast kunna erkänna värdepapperscentraler från tredjeland, om kommissionen konstaterar att de omfattas av en rättslig och tillsynsmässig ram som i praktiken är likvärdigt med det som föreskrivs i denna förordning, om de är auktoriserade och står under tillsyn och övervakning i det land där de är etablerade och om det har upprättats samarbetsarrangemang mellan Esma, värdepapperscentralernas behöriga myndigheter och relevanta myndigheter. Esmas erkännande bör vara beroende av ett erkännande av likvärdighet av den stabilitetsram som tillämpas för värdepapperscentraler som är etablerade i unionen och auktoriserade enligt denna förordning.
(35)
Med hänsyn till komplexiteten och systemvikten hos värdepapperscentraler och de tjänster de tillhandahåller, bör överskådliga regler för företagsstyrning säkerställa att verkställande ledning, ledamöter i ledningsorganet, aktieägare och deltagare, vilka kan utöva kontroll över värdepapperscentralens drift, enligt definitionen genom hänvisning till direktiv 2013/34/EU, är lämpade att säkerställa att värdepapperscentralen förvaltas på ett sunt och ansvarsfullt sätt.
(36)
Olika styrningsstrukturer förekommer inom medlemsstaterna. I de flesta fall används en enkel eller dubbel styrelsestruktur. Definitionerna i denna förordning är avsedda att omfatta alla befintliga strukturer utan att någon särskild struktur förespråkas. De är endast till för upprättandet av regler som syftar till att ett visst resultat uppnås, oavsett vilken nationell bolagsrätt som är tillämplig för ett institut i en medlemsstat. Definitionerna bör därför inte påverka den allmänna tilldelningen av befogenheter i enlighet med nationell bolagsrätt.
(37)
Överskådliga regler för företagsstyrning bör garantera att hänsyn tas till de intressen som företräds av värdepapperscentralens aktieägare, ledning och anställda, å ena sidan, och de intressen som företräds av användarna, som värdepapperscentralerna i slutändan tjänar, å andra sidan. De styrningsregler bör tillämpas utan att det påverkar den ägarmodell som värdepapperscentralen antar. Användarkommittéer bör inrättas för varje avvecklingssystem för värdepapper som värdepapperscentralen driver för att ge användarna möjlighet att ge värdepapperscentralens ledningsorgan råd i de viktigaste frågor som påverkar dem och de bör ges verktyg för att utföra sin uppgift. Olika användare av värdepapperscentraler, inbegripet innehavare av olika typer av värdepapper, bör få sina intressen representerade i användarkommittén.
(38)
Värdepapperscentraler bör kunna utkontraktera driften av sina tjänster, förutsatt att de risker som detta innebär hanteras. Med hänsyn till hur viktiga värdepapperscentralernas uppgifter är, bör det i denna förordning föreskrivas att värdepapperscentraler inte kan överföra sitt ansvar till tredje part genom utkontrakteringen av sin verksamhet till tredje part. Utkontraktering av sådana verksamheter bör omfattas av stränga villkor, som upprätthåller värdepapperscentralernas ansvar för sina verksamheter och garanterar att tillsynen och övervakningen av värdepapperscentralerna inte äventyras. Det bör vara möjligt att undanta en värdepapperscentrals utkontraktering av sin verksamhet till offentliga enheter från dessa krav på vissa villkor.
(39)
Denna förordning bör inte hindra medlemsstater som tillåter system med direkta värdepappersinnehav från att i sin nationella rätt föreskriva att andra parter än värdepapperscentraler ska eller får utföra vissa uppgifter, som i vissa andra typer av system för värdepappersinnehav vanligtvis utförs av värdepapperscentraler, samt specificera hur de uppgifterna bör utföras. I vissa medlemsstater utför kontoförande institut eller deltagare i avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler registreringar på värdepapperskonton som upprätthålls av värdepapperscentraler utan att nödvändigtvis själva vara kontohållare. Med tanke på behovet av rättslig säkerhet vad gäller registreringar på konton på värdepapperscentralsnivå bör sådana andra parters specifika roll erkännas i denna förordning. Det bör därför vara möjligt att under särskilda omständigheter och i enlighet med strikta bestämmelser fastställda genom lagstiftning dela ansvaret mellan en värdepapperscentral och den relevanta andra parten eller ge denna andra part exklusivt ansvar för vissa aspekter av förandet av värdepapperskonton på den högsta nivån, förutsatt att denna andra part omfattas av lämplig reglering och tillsyn. Det bör inte finnas några begränsningar av ansvarsdelningens omfattning.
(40)
Uppföranderegler bör skapa genomlysning i förbindelserna mellan värdepapperscentraler och deras användare. Värdepapperscentraler bör framför allt ha offentliga, öppna, objektiva och icke-diskriminerande kriterier för deltagande i avvecklingssystemet för värdepapper, som enbart bör tillåta begränsning av deltagares tillträde på grundval av de därmed förbundna riskerna. Behöriga myndigheter bör kunna ingripa snabbt och effektivt, om en värdepapperscentral utan godtagbara skäl vägrar att tillhandahålla tjänster till deltagare. En värdepapperscentral bör offentliggöra priser och avgifter för sina tjänster. För att ge öppet och icke-diskriminerande tillträde till dess tjänster och med tanke på det stora marknadsinflytande som värdepapperscentraler fortfarande har inom sina respektive medlemsstaters territorium, bör värdepapperscentraler inte kunna avvika från sin offentliggjorda prissättning för sina huvudtjänster och de bör upprätthålla separat redovisning för de kostnader och de intäkter som är kopplade till var och en av sina huvudtjänster och till sina anknutna tjänster. De bestämmelserna om deltagande kompletterar och förstärker den rätt för marknadsdeltagare att använda avvecklingssystem i en annan medlemsstat som fastställs i direktiv 2014/65/EU.
(41)
I syfte att underlätta effektiv registrering, avveckling och betalning bör värdepapperscentraler i sin kommunikation med deltagare och med den marknadsinfrastruktur som de samverkar med inrymma relevanta internationella, öppna kommunikationsförfaranden och standarder för meddelanden och referensuppgifter.
(42)
Med hänsyn till att avvecklingssystemen för värdepapper spelar en central roll för finansmarknaderna, bör värdepapperscentraler när de tillhandahåller sina tjänster göra sitt bästa för att säkerställa punktlig avveckling av värdepapperstransaktioner och värdepappersemissionens integritet. Denna förordning bör inte påverka medlemsstaternas nationella rätt för reglering av innehav av värdepapper och arrangemangen för att upprätthålla integritet hos värdepappersemissionerna. För att ett stärkt skydd ska uppnås för värdepapperscentralernas deltagares och kunders tillgångar bör dock denna förordning innehålla krav på att värdepapperscentralerna separerar varje deltagares värdepapperskonton och att de på begäran erbjuder ytterligare segregering av deltagarnas kunders konton, vilket i vissa fall eventuellt endast kan vara möjligt till en högre kostnad, som bör bäras av de av deltagarnas kunder som begär ytterligare segregering. Värdepapperscentraler och deras deltagare bör vara skyldiga att erbjuda både segregering av samlade kundkonton (omnibuskonton) och individuellt segregerade kundkonton, så att kunderna kan välja den nivå av segregation som de anser passar deras behov.
Det enda undantaget från detta bör vara om värdepapperscentraler och deras deltagare för att uppfylla andra krav som härrör från den allmänna rättsordningen, särskilt när det gäller effektiv och öppen indrivning av skatt, måste erbjuda segregering av individuella kundkonton för personer som är medborgare i, bosatta i och juridiska personer som är etablerade i en medlemsstat i vilken en sådan segregering av individuella kundkonton krävs, vid datumet för denna förordnings ikraftträdande, enligt den nationella rätten i den medlemsstat där värdepappren har utfärdats och då endast för medborgare i, bosatta i och juridiska personer etablerade i den medlemsstaten. Värdepapperscentraler bör se till att dessa krav tillämpas separat för varje avvecklingssystem för värdepapper som de driver. Utan att det påverkar tillhandahållandet av anknutna tjänster bör värdepapperscentraler inte för egen räkning använda värdepapper som tillhör en deltagare, såvida inte deltagaren uttryckligen har godkänt detta, och de bör inte heller på annat sätt för egen räkning använda värdepapper som inte tillhör dem. Dessutom bör värdepapperscentralen kräva att deltagarna erhåller erforderligt förhandsgodkännande från sina kunder.
(43)
I direktiv 98/26/EG fastställs att överföringsuppdrag som införs i avvecklingssystem för värdepapper i enlighet med bestämmelserna för de systemen bör vara giltiga enligt rättsordningen och bindande för tredje part. Eftersom det i direktiv 98/26/EG inte specifikt hänvisas till värdepapperscentraler som driver avvecklingssystem för värdepapper, bör denna förordning för tydlighetens skull innehålla krav på att värdepapperscentraler fastställer den eller de tidpunkter då överföringsuppdrag införs i deras system och blir oåterkalleliga i enlighet med reglerna i det direktivet. För att den rättsliga säkerheten ska ökas bör värdepapperscentraler dessutom informera sina deltagare om vid vilken tidpunkt överföringen av värdepapper och kontanter i ett avvecklingssystem för värdepapper blir giltig enligt rättsordningen och bindande för tredje part, allt efter omständigheterna, i enlighet med nationell rätt. Värdepapperscentraler bör även vidta alla rimliga åtgärder för att säkerställa att överföringar av värdepapper och kontanter är rättsligt giltiga och bindande för tredje part senast vid utgången av den bankdag som är den faktiska avvecklingsdagen.
(44)
För att undvika avvecklingsrisker på grund av insolvens hos avvecklingsagenten bör en värdepapperscentral när det är praktiskt genomförbart och möjligt avveckla kontantdelen av värdepapperstransaktionen via konton hos en centralbank. Om detta alternativ inte är praktiskt genomförbart och möjligt, bör en värdepapperscentral kunna göra avvecklingen via konton hos ett kreditinstitut som är inrättat enligt villkoren i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (14) och som omfattas av ett särskilt auktorisationsförfarande och stabilitetskrav enligt avdelning IV i denna förordning.
(45)
Banktjänster med anknytning till avveckling vilka innebär kredit- och likviditetsrisker bör endast tillhandahållas av värdepapperscentraler eller utkontrakteras till enheter som har auktoriserats att tillhandahålla banktjänster med anknytning till värdepapperscentralsverksamhet som föreskrivs i denna förordning.
(46)
För att säkerställa de effektivitetsvinster som blir resultat av tillhandahållande av både värdepapperscentralstjänster och banktjänster inom samma företagskoncern bör inte kraven i denna förordning förhindra att kreditinstitut tillhör samma koncern som värdepapperscentralen. Det är lämpligt att införa bestämmelser enligt vilka värdepapperscentraler kan auktoriseras att tillhandahålla anknutna tjänster till sina deltagare och andra enheter via samma juridiska person eller via en separat juridisk enhet som får vara del av samma företagsgrupp som ytterst kontrolleras av samma moderföretag eller inte. När ett kreditinstitut som inte är en centralbank fungerar som avvecklingsagent, bör det kunna tillhandahålla värdepapperscentralens deltagare de tjänster enligt denna förordning vilka omfattas av auktorisationen, men det bör inte tillhandahålla andra banktjänster från samma juridiska person, detta för att begränsa avvecklingssystemens exponering mot risker till följd av kreditinstitutets fallissemang.
(47)
Eftersom direktiv 2013/36/EU inte specifikt behandlar intradagskredit- och likviditetsrisker till följd av tillhandahållande av banktjänster anknutna till avveckling, bör kreditinstitut och värdepapperscentraler som tillhandahåller sådana tjänster också omfattas av särskilda, utökade krav på reducering av kredit- och likviditetsrisker, inbegripet ett riskbaserat extra kapitalkrav som återspeglar relevanta risker. Sådana utökade krav på reducering av kredit- och likviditetsrisker bör följa de globala standarder för finansmarknadsinfrastruktur och de principer för övervakningsverktyg för förvaltning av intradagslikviditet som offentliggjordes av Baselkommittén för banktillsyn i april 2013.
(48)
Vissa värdepapperscentraler som även agerar som kreditinstitut är föremål för de kapitalbaskrav och de rapporteringsskyldigheter för kreditinstitut som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (15) och i direktiv 2013/36/EU. Med tanke på dessa värdepapperscentralers systemvikt bör lämpligen de strängaste kraven i unionsrätten vara tillämpliga för att undvika en ackumulativ tillämpning av olika unionsregler, till exempel när det gäller rapporteringen om kapitalbaskraven. På eventuella områden där potentiellt överlappande krav har identifierats bör Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) (EBA) inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (16) och Esma avge yttranden om den lämpliga tillämpningen av unionsakter i enlighet med artikel 34 i förordning (EU) nr 1093/2010 och förordning (EU) nr 1095/2010.
(49)
Utöver de kapitalbaskrav som föreskrivs i förordning (EU) nr 575/2013 och i direktiv 2013/36/EU bör kreditinstitut och värdepapperscentraler vara föremål för ett extra kapitalkrav som återspeglar de risker, till exempel kredit- och likviditetsrisker, som uppstår med anledning av tillhandahållande av intradagskrediter till bland annat deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper eller andra användare av värdepapperscentralstjänster.
(50)
För att det ska säkerställas att särskilda åtgärder som syftar till att begränsa kredit- och likviditetsrisker efterlevs i full utsträckning bör de behöriga myndigheterna kunna kräva att värdepapperscentraler utser mer än ett kreditinstitut, när de, på basis av tillgängliga bevis, kan visa att ett kreditinstituts exponering mot koncentrationen av kredit- och likviditetsrisker inte har reducerats i full utsträckning. Värdepapperscentraler bör också kunna utse mer än ett kreditinstitut.
(51)
Tillsynen över de utsedda kreditinstitut eller värdepapperscentraler som har auktoriserats att tillhandahålla banktjänster anknutna till avveckling och deras efterlevnad av kraven i förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2013/36/EU och de specifika relevanta stabilitetskraven i denna förordning bör anförtros de behöriga myndigheter som avses i förordning (EU) nr 575/2013. För att säkerställa enhetlig tillämpning av tillsynskraven är det önskvärt att de banktjänster som tillhandahålls av värdepapperscentraler av sådan storlek och beskaffenhet att de utgör en betydande risk för den finansiella stabiliteten i unionen står under ECB:s direkta tillsyn på de villkor som föreskrivs i rådets förordning (EU) nr 1024/2013 (17) vad gäller policyn för stabilitetstillsyn av kreditinstitut. Den här förordningen bör inte påverka tillämpningen av förordning (EU) nr 1024/2013.
(52)
Ett kreditinstitut eller en värdepapperscentral som har auktoriserats att tillhandahålla banktjänster anknutna till avveckling bör följa all nuvarande och kommande unionslagstiftning som är tillämplig på kreditinstitut. Denna förordning bör inte påverka direktiv 2014/59/EU och varje framtida unionslagstiftningsakt avseende ramen för återhämtning och resolution av kreditinstitut, värdepappersföretag och andra finansinstitut.
(53)
För att uppnå en tillräcklig grad av säkerhet och kontinuitet i de tjänster som värdepapperscentralerna tillhandahåller, bör värdepapperscentralen omfattas av särskilda enhetliga och direkt tillämpliga stabilitets- och kapitalkrav, som reducerar deras juridiska och operativa risker och investeringsrisker.
(54)
Säkerheten i de länkarrangemang som upprättas mellan värdepapperscentraler bör omfattas av särskilda krav för att göra det möjligt för deras respektive deltagare att få tillträde till andra avvecklingssystem för värdepapper. Tillhandahållandet av anknutna banktjänster via en separat juridisk person bör inte förhindra värdepapperscentraler från att motta sådana tjänster, särskilt när de är deltagare i ett värdepappersavvecklingssystem som drivs av en annan värdepapperscentral. Det är särskilt viktigt att alla potentiella risker som uppstår på grund av länkningsarrangemangen, som exempelvis kreditrisker, likviditetsrisker, organisatoriska risker eller alla andra relevanta risker för värdepapperscentraler, reducerats i full utsträckning. Beträffande samverkande länkar är det viktigt att sammanlänkade avvecklingssystem för värdepapper tillämpar identiska tidpunkter för införande av ett överföringsuppdrag i respektive system samt för tidpunkten då sådana överföringsuppdrag blir oåterkalleliga och att de tillämpar likvärdiga regler för tidpunkten då överföringar av värdepapper och kontanter blir slutgiltiga. Samma principer bör gälla för värdepapperscentraler som använder gemensam it-infrastruktur för avveckling.
(55)
För att möjliggöra en effektiv tillsyn av värdepapperscentralers verksamhet från de behöriga myndigheternas sida bör värdepapperscentraler vara föremål för stränga krav på registerföring. Värdepapperscentraler bör under minst tio år bevara alla registreringar och uppgifter om alla sina tjänster, inbegripet transaktionsuppgifter för säkerhetshanteringstjänster som inbegriper behandling av avtal om återköp av värdepapper eller avtal om värdepapperslån. Värdepapperscentralerna kan behöva ange ett gemensamt format för sina kunders tillhandahållande av transaktionsuppgifter, för att möjliggöra uppfyllandet av kravet på registerföring i enlighet med de relevanta tekniska standarderna för tillsyn och för genomförande antagna enligt denna förordning.
(56)
I många medlemsstater är emittenter enligt nationell rätt skyldiga att emittera vissa typer av värdepapper, särskilt aktier, hos sina nationella värdepapperscentraler. För att undanröja detta hinder för en väl fungerande efterhandelsmarknad i unionen och för att tillåta emittenter att välja det effektivaste sättet att förvalta sina värdepapper, bör emittenter ha rätt att välja vilken värdepapperscentral som helst som är etablerad i unionen för att registrera sina värdepapper och erhålla relevanta värdepapperscentralstjänster. Eftersom en harmonisering av den nationella bolagsrätten inte omfattas av denna förordning, ska den nationella bolagsrätten eller liknande rätt enligt vilken värdepappren har utfärdats fortsätta att gälla och åtgärder vidtas för att säkerställa att kraven i den nationella bolagsrätten eller liknande rätt kan uppfyllas i de fall där rätten att välja värdepapperscentral utnyttjas. Sådan nationell bolagsrätt och liknande rätt enligt vilken värdepappren har utfärdats styr förhållandet mellan emittenten och innehavarna eller annan tredje part samt deras respektive rättigheter och skyldigheter med koppling till värdepappren, såsom rösträtt, utdelning och företagshändelser. Vägran att tillhandahålla en emittent tjänster bör vara tillåten endast på grundval av en genomgripande riskbedömning eller om värdepapperscentralen inte tillhandahåller några emissionstjänster med anknytning till värdepapper som har utfärdats enligt bolagsrätten eller liknande rätt i den relevanta medlemsstaten. Behöriga myndigheter bör kunna ingripa snabbt och effektivt, om en värdepapperscentral utan tillräckliga skäl vägrar att tillhandahålla tjänster till emittenter.
(57)
Mot bakgrund av växande gränsöverskridande innehav och överföring av värdepapper, som förstärks genom denna förordning, är det av yttersta angelägenhet och vikt att det fastställs tydliga regler för vilken lag som ska vara tillämplig på äganderättsaspekter i samband med värdepapper på konton som upprätthålls av värdepapperscentraler. Detta är dock en horisontell fråga, som inte omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och som skulle kunna behandlas i framtida unionslagstiftningsakter.
(58)
Genom Europeiska uppförandekoden för clearing och avveckling av den 7 november 2006 inrättades en frivillig ram för att möjliggöra tillträde mellan värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer. Efterhandelssektorn följer emellertid fortfarande nationsgränserna, vilket gör kostnaderna för gränsöverskridande handel onödigt höga. Det är nödvändigt att fastställa enhetliga villkor för länkar mellan värdepapperscentraler och för tillträde mellan värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer. För att värdepapperscentraler ska kunna erbjuda sina deltagare tillträde till andra marknader bör de ha rätt att bli deltagare i en annan värdepapperscentral eller begära att en annan värdepapperscentral ska utveckla särskilda funktioner, så att de får tillträde till den senare. Sådant tillträde bör ges på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor och bör endast nekas, om det skulle utgöra ett hot mot finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion eller orsaka systemrisker. Behöriga myndigheter måste kunna ingripa snabbt och effektivt, om en värdepapperscentral utan tillräckliga skäl vägrar att bevilja en annan värdepapperscentral tillträde. Om länkar mellan värdepapperscentraler skapar betydande avvecklingsrisker, bör de omfattas av auktorisation och utökad tillsyn av relevanta behöriga myndigheter.
(59)
Värdepapperscentraler bör också ha tillträde till transaktionsdata från en central motpart eller en handelsplats och dessa marknadsinfrastrukturer bör ha tillträde till de avvecklingssystem för värdepapper som värdepapperscentralerna driver. Sådant tillträde får endast nekas, om det skulle utgöra ett hot mot finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion eller orsaka systemrisker och får inte nekas på grund av förlust av marknadsandelar.
(60)
Behöriga myndigheter måste kunna ingripa snabbt och effektivt, om värdepapperscentraler eller marknadsinfrastrukturer utan tillräckliga skäl vägrar att ge tillträde till sina tjänster. Den här förordningen kompletterar tillträdesbestämmelserna mellan handelsplatser, centrala motparter och värdepapperscentraler som fastställs i förordning (EU) nr 648/2012 och förordning (EU) nr 600/2014, vilka är nödvändiga för att upprätta en konkurrenskraftig inre marknad för efterhandelstjänster. Esma och kommissionen bör fortsätta att nära övervaka hur efterhandelsinfrastrukturen utvecklas och kommissionen bör vid behov ingripa för att förhindra konkurrenssnedvridning på den inre marknaden.
(61)
En sund tillsyns- och uppföranderam för finanssektorn bör bygga på starka tillsyns- och sanktionssystem. Därför bör tillsynsmyndigheter ha tillräckliga befogenheter att agera och tillgång till avskräckande sanktionsordningar mot olagligt beteende. För att främja mer likformiga sanktioner mellan tillsynsaktiviteter gjordes en översyn av befintliga befogenheter att påföra sanktioner och hur de tillämpas i praktiken i kommissionens meddelande av den 8 december 2010 om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn.
(62)
För att säkerställa att värdepapperscentraler, kreditinstitut utsedda som avvecklingsagenter, medlemmarna i deras ledningsorgan och varje annan person som i praktiken kontrollerar deras verksamhet eller andra personer verkligen uppfyller kraven i denna förordning, bör behöriga myndigheter kunna påföra administrativa sanktioner och vidta andra åtgärder som är effektiva, proportionella och avskräckande.
(63)
För att sanktioner ska få avskräckande effekt och tillämpas konsekvent i alla medlemsstater bör denna förordning innehålla en förteckning över de viktigaste administrativa sanktioner och andra åtgärder som måste finnas tillgängliga för de behöriga myndigheterna, bestämmelser om befogenheten att påföra de sanktionerna och vidta andra åtgärder mot alla personer, juridiska eller fysiska, som är ansvariga för en överträdelse samt en förteckning över de viktigaste kriterierna vid fastställande av sådana sanktioners och andra åtgärders nivå och typ och de administrativa sanktionsavgifternas nivå. Administrativa sanktionsavgifter bör fastställas med hänsyn till faktorer som identifierade finansiella fördelar till följd av överträdelsen, överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet, försvårande eller förmildrande omständigheter samt vikten av att de administrativa sanktionsavgifterna får en avskräckande effekt och om lämpligt inkludera en rabatt för samarbete med den behöriga myndigheten. Beslut om och offentliggörande av sanktioner bör respektera de grundläggande rättigheterna enligt Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), i synnerhet respekten för privatlivet och familjelivet (artikel 7), rätten till skydd av personuppgifter (artikel 8) och rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol (artikel 47).
(64)
För att potentiella överträdelser ska upptäckas bör det införas effektiva mekanismer för att uppmuntra rapportering av potentiella eller faktiska överträdelser av denna förordning till de behöriga myndigheterna. De mekanismerna bör omfatta ändamålsenliga skyddsmekanismer för de personer som rapporterar potentiella eller faktiska överträdelser av förordningen och de personer som anklagas för sådana överträdelser. Ändamålsenliga förfaranden bör inrättas för att tillgodose den anklagades rätt till skydd av personuppgifter, rätt till försvar och rätt att yttra sig innan ett slutligt beslut som påverkar personen i fråga antas samt rätten att väcka talan inför domstol mot beslut eller åtgärder som rör personen i fråga.
(65)
Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av bestämmelser om straffrättsliga påföljder i medlemsstaternas rätt.
(66)
Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (18) reglerar den behandling av personuppgifter som utförs i medlemsstaterna enligt denna förordning. Varje utbyte eller överföring av personuppgifter som görs av medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ske i enlighet med de bestämmelser om överföring av personuppgifter som fastställs i direktiv 95/46/EG. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (19) reglerar Esmas behandling av personuppgifter enligt den här förordningen. Esmas eventuella utbyte eller överföring av personuppgifter bör ske i enlighet med de regler för överföring av personuppgifter som fastställs i förordning (EG) nr 45/2001.
(67)
Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och följer de principer som erkänns i stadgan, i synnerhet rätten till respekt för privatlivet och familjelivet, rätten till skydd av personuppgifter, rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk rättegång, rätten att inte bli dömd eller straffad två gånger för samma brott, samt näringsfriheten, och måste tillämpas i enlighet med de rättigheterna och principerna.
(68)
Esma bör spela en central roll vid tillämpningen av den här förordningen genom att se till att nationella behöriga myndigheter tillämpar unionens regler på ett enhetligt sätt och genom att lösa tvister mellan dem.
(69)
Esma bör lämna in årliga rapporter till kommissionen med en bedömning av tendenser och potentiella risker på de marknader som omfattas av den här förordningen. De rapporterna bör minst innefatta en bedömning av avvecklingseffektivitet, internaliserad avveckling, gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster, skälen till avslag på ansökningar om tillträde och eventuella andra väsentliga hinder för konkurrens i samband med finansiella efterhandelstjänster, inbegripet sådana hinder som uppstår till följd av olämplig användning av licenser, lämpligheten med sanktioner för utebliven avveckling, i synnerhet behovet av ytterligare flexibilitet i fråga om sanktioner för utebliven avveckling av illikvida finansiella instrument, tillämpningen av medlemsstaternas bestämmelser om civilrättsligt ansvar på förluster som åsamkas av värdepapperscentraler, villkoren för tillhandahållande av anknutna banktjänster, krav avseende skydd av deltagare och deras kunders värdepapper och sanktionsordningen, och de får vid behov inbegripa rekommendationer om preventiva eller korrigerande åtgärder. Esma bör även inom en lämplig tidsram och i enlighet med förordning (EU) nr 1095/2010 genomföra inbördes utvärderingar av de behöriga myndigheternas verksamhet. Med tanke på värdepapperscentralers systemvikt och det faktum att de regleras på unionsnivå för första gången, är det lämpligt att kräva att sådana inbördes utvärderingar inledningsvis bör ske åtminstone vart tredje år beträffande tillsynen av de värdepapperscentraler som använder sig av friheten att tillhandahålla tjänster eller delta i en samverkande länk.
(70)
I och med att Esma är ett organ med mycket specialiserade expertkunskaper om värdepapper och värdepappersmarknader är det lämpligt och ändamålsenligt att Esma anförtros utarbetandet av förslag till tekniska standarder för tillsyn och genomförande som inte inbegriper politiska ställningstaganden, för överlämnande till kommissionen. I angivna fall bör Esma också bedriva ett nära samarbete med medlemmarna i ECBS och EBA.
(71)
Kommissionen bör ges befogenhet att anta tekniska standarder för tillsyn i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1093/2010 och förordning (EU) nr 1095/2010 i fråga om de närmare detaljerna för avvecklingsdisciplinåtgärder, rapporteringen av internaliserad avveckling, information och andra uppgifter som en värdepapperscentral ska lämna i sin ansökan om auktorisation, villkoren för när värdepapperscentralers behöriga myndigheter får godkänna att värdepapperscentraler har ägarintressen i vissa juridiska personers kapital, information som olika myndigheter ska lämna till varandra under sin tillsyn av värdepapperscentralerna, information som den ansökande värdepapperscentralen ska tillhandahålla Esma i sin ansökan om erkännande, innehåll i styrformerna för värdepapperscentraler, utformning av de register som värdepapperscentraler ska upprätthålla, de risker som värdepapperscentraler behöver ta hänsyn till när de genomför en genomgripande riskbedömning och de behöriga myndigheternas bedömning av skälen till avslag på ansökan om tillträde, närmare beskrivning av förfarandet för deltagares och emittenters tillträde till värdepapperscentraler, tillträde mellan värdepapperscentraler och mellan värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer, närmare beskrivning av de åtgärder som värdepapperscentraler ska vidta för att upprätthålla en emissions integritet, reducering av operativa risker och investeringsrisker och risker till följd av länkar mellan värdepapperscentraler, närmare beskrivning av kapitalkrav för värdepapperscentraler, utformningen av ansökan om auktorisation för tillhandahållande av anknutna banktjänster, det extra kapitalkravet samt stabilitetskraven för kredit- och likviditetsrisker för de värdepapperscentraler och utsedda kreditinstitut som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster.
(72)
Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för genomförande genom genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010 i fråga om standardformulär och mallar för rapporteringen av internaliserad avveckling, värdepapperscentralers ansökan om auktorisation, för tillhandahållandet av information mellan olika behöriga myndigheter med anledning av tillsyn av värdepapperscentraler, för de relevanta samarbetsarrangemangen mellan myndigheter i hemmedlemsstater och värdmedlemsstater, format för de register som värdepapperscentraler ska bevara, för förfarandena i fall där en deltagare eller emittent nekas tillträde till en värdepapperscentral, värdepapperscentraler nekas tillträde till varandra eller tillträde nekas mellan värdepapperscentraler och andra marknadsinfrastrukturer samt för samrådet med olika myndigheter innan auktorisation beviljas en avvecklingsagent.
(73)
I syfte att uppnå målen som anges i denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på specifika bestämmelser om vissa definitioner, parametrar för beräkning av administrativa sanktionsavgifter för deltagare som orsakar utebliven avveckling, kriterierna för när en värdepapperscentrals verksamhet i en värdmedlemsstat bör anses vara av väsentlig betydelse för den medlemsstaten. Det är av särskild vikt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(74)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att besluta om bedömningen av regler i tredjeland för erkännande av värdepapperscentraler från tredjeland. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (20).
(75)
Vid bedömningen av tredjelands relevanta bestämmelser bör ett proportionellt, resultatbaserat tillvägagångssätt användas, med inriktning på efterlevnad av relevanta unionsregler och i relevanta fall internationella standarder. Villkorligt eller tillfälligt erkännande får också beviljas, om det inte finns några områden med väsentliga skillnader som kan ha förutsebara skadliga effekter på unionsmarknaderna.
(76)
Eftersom målen för denna förordning, nämligen att fastställa enhetliga krav för avveckling och för värdepapperscentraler, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(77)
Direktiv 98/26/EG måste ändras för att anpassas till Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/78/EU (21), varigenom godkända avvecklingssystem för värdepapper inte längre ska anmälas till kommissionen utan till Esma.
(78)
Med hänsyn till att denna förordning harmoniserar åtgärderna på unionsnivå för att förhindra och hantera utebliven avveckling och har ett bredare tillämpningsområde för sådana åtgärder än Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 236/2012 (22), måste artikel 15 i den förordningen upphävas.
(79)
Värdepapperscentraler bör undantas från tillämpningen av direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014, om de tillhandahåller tjänster som uttryckligen anges i denna förordning. För att säkerställa att enheter som tillhandahåller investeringstjänster och verksamhet omfattas av direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 och för att undvika snedvridning av konkurrensen mellan olika typer av tillhandahållare av sådana tjänster, måste det dock ställas krav på att värdepapperscentraler som utför investeringstjänster och verksamhet i samband med sina anknutna tjänster omfattas av kraven i direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014.
(80)
Tillämpningen av kraven på auktorisation och erkännande i denna förordning bör skjutas upp för att ge värdepapperscentraler som är etablerade i unionen eller i tredjeland tillräckligt med tid för att ansöka om auktorisation och erkännande av sin verksamhet i enlighet med denna förordning. Fram till dess att ett beslut om auktorisation eller erkännande av värdepapperscentraler och deras verksamhet, inbegripet länkar mellan värdepapperscentraler, fattas enligt denna förordning, bör respektive nationella regler om auktorisation och erkännande av värdepapperscentraler fortsätta att gälla.
(81)
Det är också nödvändigt att skjuta upp tillämpningen av kraven på avvecklingsdisciplin och rapporteringsskyldighet för företag som internaliserar en avveckling till alla nödvändiga delegerade eller implementerade akter som ytterligare specificerar sådana krav är klara och att kraven på att vissa överlåtbara värdepapper ska registreras i kontobaserad form och skyldigheten att avveckla förpliktelser i avvecklingssystem för värdepapper senast den andra bankdagen efter handeln för att ge marknadsdeltagare som innehar värdepapper i pappersform eller tillämpar längre avvecklingsperioder tillräckligt med tid för att uppfylla de kraven.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs enhetliga krav för avvecklingen av finansiella instrument i unionen och regler för värdepapperscentralers organisation och uppträdande i syfte att främja en säker, effektiv och smidig avveckling.
2. Denna förordning är tillämplig på avveckling av alla finansiella instrument och på verksamheten hos värdepapperscentraler, om inte annat anges i denna förordning.
3. Denna förordning påverkar inte unionsrätten om specifika finansiella instrument, särskilt direktiv 2003/87/EG.
4. Artiklarna 10-20, 22-24 och 27, 28.6, 30.4, 46 och 47, bestämmelserna i avdelning IV och kraven på att rapportera till behöriga myndigheter eller relevanta myndigheter eller på att följa deras beslut enligt denna förordning är inte tillämpliga på medlemmarna i ECBS, andra nationella organ i medlemsstaterna som utför liknande uppgifter eller andra offentliga organ som har ansvar för eller ingriper i förvaltningen av den offentliga skulden i unionen när det gäller sådana värdepapperscentraler som de ovannämnda organen förvaltar direkt under samma förvaltningsorgans ansvar, som har tillgång till de organens medel och som inte är en separat enhet.
Artikel 2
Definitioner
1. I denna förordning gäller följande definitioner:
1. värdepapperscentral: en juridisk person som driver ett avvecklingssystem för värdepapper som avses i avsnitt A punkt 3 i bilagan och tillhandahåller minst ytterligare en huvudtjänst som förtecknas i avsnitt A i bilagan.
2. värdepapperscentral från tredjeland: en juridisk person som är etablerad i ett tredjeland och tillhandahåller en tjänst liknande den huvudtjänst som avses i avsnitt A punkt 3 i bilagan och utför minst ytterligare en huvudtjänst som förtecknas i avsnitt A i bilagan.
3. immobilisering: koncentrerad placering av fysiska värdepapper hos en värdepapperscentral, så att överföringar därefter blir möjliga genom ett kontobaserat system.
4. dematerialiserad form: det faktum att finansiella instrument endast existerar i kontobaserad form.
5. mottagande värdepapperscentral: värdepapperscentral som mottar en ansökan från en annan värdepapperscentral om att få tillgång till dess tjänster genom en länk mellan värdepapperscentraler.
6. ansökande värdepapperscentral: värdepapperscentral som ansöker om tillgång till en annan värdepapperscentrals tjänster genom en länk mellan värdepapperscentraler.
7. avveckling: slutförande av en värdepapperstransaktion, när den utförs, i syfte att reglera förpliktelserna mellan parterna i en transaktion genom överföring av kontantmedel eller värdepapper eller bådadera.
8. finansiella instrument eller värdepapper: finansiella instrument enligt definitionen i artikel 4.1.15 i direktiv 2014/65/EU.
9. överföringsuppdrag: överföringsuppdrag enligt definitionen i artikel 2 i andra strecksatsen i direktiv 98/26/EG.
10. avvecklingssystem för värdepapper: ett system enligt artikel 2 a första, andra och tredje strecksatsen i direktiv 98/26/EG som inte drivs av en central motpart vars verksamhet består i utförandet av överföringsuppdrag.
11. företag som internaliserar en avveckling: ett institut, inbegripet ett institut som har auktoriserats i enlighet med direktiv 2013/36/EU eller direktiv 2014/65/EU, som utför överföringsuppdrag för kunders räkning eller för egen räkning på annat sätt än genom ett avvecklingssystem för värdepapper.
12. avsedd avvecklingsdag: den dag som förs in som avvecklingsdag i avvecklingssystemet för värdepapper och på vilken parterna i en värdepapperstransaktion har kommit överens om att avvecklingen ska äga rum.
13. avvecklingsperiod: tidsperioden mellan handelsdagen och den avsedda avvecklingsdagen.
14. bankdag: bankdag enligt definitionen i artikel 2 n i direktiv 98/26/EG.
15. utebliven avveckling: när en avveckling av en värdepapperstransaktion inte sker på den avsedda avvecklingsdagen eller endast sker delvis på grund av brist på värdepapper eller kontantmedel, och oavsett underliggande orsak.
16. central motpart: en central motpart enligt definitionen i artikel 2.1 i förordning (EU) nr 648/2012.
17. behörig myndighet: den myndighet som varje medlemsstat har utsett i enlighet med artikel 11, såvida inte annat följer av denna förordning.
18. relevant myndighet: varje myndighet som avses i artikel 12.
19. deltagare: varje deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper enligt definitionen i artikel 2 f i direktiv 98/26/EG.
20. ägarintresse: ägarintresse enligt artikel 2.2 första meningen i direktiv 2013/34/EU eller direkt eller indirekt innehav av minst 20 % av rösterna eller kapitalet i ett företag.
21. kontroll: förhållandet mellan två företag enligt vad som beskrivs i artikel 22 i direktiv 2013/34/EU.
22. dotterföretag: ett dotterföretag i den mening som avses i artiklarna 2.10 och 22 i direktiv 2013/34/EU.
23. hemmedlemsstat: den medlemsstat där en värdepapperscentral är etablerad.
24. värdmedlemsstat: den medlemsstat, annan än hemmedlemsstaten, där en värdepapperscentral har en filial eller tillhandahåller värdepapperscentralstjänster.
25. filial: ett driftställe, annat än huvudkontoret, som är en del av en värdepapperscentral, saknar rättskapacitet och tillhandahåller de tjänster som värdepapperscentralen har auktorisation att tillhandahålla.
26. obestånd, när det gäller en deltagare: en situation där insolvensförfaranden enligt definitionen i artikel 2 j i direktiv 98/26/EG inleds gentemot en deltagare.
27. leverans mot betalning: en avvecklingsmekanism för värdepapper som kopplar en överföring av värdepapper till en överföring av kontantmedel, så att leveransen av värdepapper endast sker om och endast om den motsvarande överföringen av kontantmedel sker och vice versa.
28. värdepapperskonto: ett konto på vilket värdepapper kan krediteras eller debiteras.
29. länk mellan värdepapperscentraler: ett arrangemang mellan värdepapperscentraler, som innebär att en värdepapperscentral blir deltagare i en annan värdepapperscentrals avvecklingssystem för värdepapper, i syfte att underlätta överföring av värdepapper från deltagarna i den sistnämnda värdepapperscentralen till deltagarna i den förstnämnda värdepapperscentralen eller ett arrangemang genom vilket en värdepapperscentral får indirekt tillträde till en annan värdepapperscentral via en mellanhand. Länkar mellan värdepapperscentraler omfattar standardiserade länkar, anpassade länkar, indirekta länkar och länkar för driftskompatibilitet.
30. standardiserad länk: en länk mellan värdepapperscentraler, där en värdepapperscentral blir deltagare i en annan värdepapperscentrals avvecklingssystem för värdepapper på samma villkor som gäller för andra deltagare i den senare värdepapperscentralens avvecklingssystem för värdepapper.
31. anpassad länk: en länk mellan värdepapperscentraler, där en värdepapperscentral som blir deltagare i en annan värdepapperscentrals avvecklingssystem för värdepapper tillhandahålls särskilda tjänster utöver de tjänster som denna värdepapperscentral normalt tillhandahåller deltagare i avvecklingssystemet för värdepapper.
32. indirekt länk: ett arrangemang mellan en värdepapperscentral och en tredje part som inte är en värdepapperscentral och som är deltagare i en annan värdepapperscentrals avvecklingssystem för värdepapper. En sådan länk upprättas av en värdepapperscentral för att underlätta överföringen av värdepapper till dess deltagare från deltagarna i en annan värdepapperscentral.
33. samverkande länk: en länk mellan värdepapperscentraler, som innebär att värdepapperscentralerna enas om att upprätta gemensamma tekniska lösningar för avveckling i de system för avveckling avvärdepapper som de driver.
34. internationella, öppna kommunikationsförfaranden och standarder: internationellt godkända standarder för kommunikationsförfaranden, såsom standardformat för meddelanden och datarepresentation, som är tillgängliga för alla eventuella intresserade parter på rättvisa, öppna och icke-diskriminerande grunder.
35. överlåtbara värdepapper: överlåtbara värdepapper enligt definitionen i artikel 4.1.44 i direktiv 2014/65/EU.
36. aktier: värdepapper som anges i artikel 4.1.44 a i direktiv 2014/65/EU.
37. penningmarknadsinstrument: penningmarknadsinstrument enligt definitionen i artikel 4.1.17 i direktiv 2014/65/EU.
38. andelar i företag för kollektiva investeringar: sådana andelar i företag för kollektiva investeringar som avses i avsnitt C punkt 3 i bilaga I till direktiv 2014/65/EU.
39. utsläppsrätter: utsläppsrätter enligt definitionen i bilaga I avsnitt C punkt 11 i direktiv 2014/65/EU, utom derivat som avser utsläppsrätter.
40. reglerad marknad: reglerad marknad enligt definitionen i artikel 4.1.21 i direktiv 2014/65/EU.
41. multilateral handelsplattform eller MTF-plattform: multilateral handelsplattform enligt definitionen i artikel 4.1.22 i direktiv 2014/65/EU.
42. handelsplats: en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU.
43. avvecklingsagent: avvecklingsagent enligt definitionen i artikel 2 d i direktiv 98/26/EG.
44. tillväxtmarknad för små och medelstora företag: en tillväxtmarknad för små och medelstora företag enligt definitionen i artikel 4.1.12 i direktiv 2014/65/EU.
45. ledningsorgan: ett eller flera organ hos en värdepapperscentral, som har utsetts i enlighet med nationell rätt och har befogenhet att fastställa värdepapperscentralens strategi, mål och allmänna inriktning och som kontrollerar och övervakar ledningens beslutsfattande och inbegriper personer som i praktiken leder värdepapperscentralens verksamhet.
Om ett ledningsorgan enligt nationell rätt omfattar olika organ med specifika uppgifter, ska kraven i denna förordning endast tillämpas på de ledamöter i ledningsorganet som i den tillämpliga nationella rätten tilldelas det relevanta ansvaret.
46. verkställande ledning: de fysiska personer som utövar de verkställande uppgifterna hos en värdepapperscentral och är ansvariga och rapporteringsskyldiga inför ledningsorganet för den löpande ledningen av värdepapperscentralen.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 67 avseende åtgärder för att ytterligare specificera andra anknutna tjänster än banktjänster som anges i avsnitt B punkterna 1-4 i bilagan samt de anknutna banktjänster som anges i avsnitt C i bilagan.
AVDELNING II
AVVECKLING AV VÄRDEPAPPER
KAPITEL I
Kontobaserad form
Artikel 3
Kontobaserad form
1. Utan att det påverkar punkt 2 ska alla emittenter etablerade i unionen som emitterar eller har emitterat överlåtbara värdepapper som har upptagits till handel eller handlas på handelsplatser se till att dessa värdepapper presenteras i kontobaserad form som immobilisering eller efter en direkt emission i dematerialiserad form.
2. När transaktioner med överlåtbara värdepapper äger rum på en handelsplats, ska de relevanta värdepappren registreras i kontobaserad form hos en värdepapperscentral på eller före den avsedda avvecklingsdagen, såvida de inte redan är registrerade där.
När överlåtbara värdepapper överförs till följd av ett avtal om finansiellt säkerhetsställande enligt definitionen i artikel 2.1 a i direktiv 2002/47/EG, ska de värdepapprena registreras i kontobaserad form hos en värdepapperscentral på eller före den avsedda avvecklingsdagen, såvida de inte redan är registrerade där.
Artikel 4
Verkställighet
1. Myndigheterna i den medlemsstat där den emittent som emitterar värdepappren är etablerad ska säkerställa att artikel 3.1 tillämpas.
2. De myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över handelsplatserna, inbegripet de behöriga myndigheter som har utsetts i enlighet med artikel 21.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG (23), ska se till att artikel 3.2 första stycket i denna förordning tillämpas, när de värdepapper som avses i artikel 3.1 i denna förordning handlas på handelsplatser.
3. De myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för tillämpningen av direktiv 2002/47/EG ska säkerställa att artikel 3.2 andra stycket i denna förordning tillämpas, när de värdepapper som avses i artikel 3.1 i denna förordning överförs till följd av ett avtal om finansiellt säkerhetsställande enligt definitionen i artikel 2.1 a i direktiv 2002/47/EG.
KAPITEL II
Avvecklingsperioder
Artikel 5
Avsedd avvecklingsdag
1. Varje deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper som i det systemet för egen räkning eller för en tredje parts räkning avvecklar transaktioner med överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, andelar i företag för kollektiva investeringar och utsläppsrätter ska avveckla sådana transaktioner på den avsedda avvecklingsdagen.
2. Vid transaktioner med sådana överlåtbara värdepapper som avses i punkt 1 som utförs på handelsplatser ska den avsedda avvecklingsdagen vara senast två bankdagar efter dagen när handeln sker. Det kravet ska inte gälla för transaktioner som förhandlas privat men utförs på en handelsplats, för transaktioner som utförs bilateralt men rapporteras till en handelsplats eller för den första transaktionen när de berörda överlåtbara värdepappren är föremål för ursprunglig registrering i kontobaserad form enligt artikel 3.2.
3. De behöriga myndigheterna ska se till att punkt 1 tillämpas.
De myndigheter som är behöriga att utöva tillsyn över handelsplatser ska se till att punkt 2 tillämpas.
KAPITEL III
Avvecklingsdisciplin
Artikel 6
Åtgärder för att förhindra utebliven avveckling
1. Handelsplatser ska fastställa förfaranden för att göra det möjligt att bekräfta relevanta uppgifter om sådana transaktioner med finansiella instrument som avses i artikel 5.1 samma dag som transaktionen har utförts.
2. Trots kravet som föreskrivs i punkt 1 ska de värdepappersföretag som har auktoriserats enligt artikel 5 i direktiv 2014/65/EU i tillämpliga fall vidta åtgärder för att begränsa antalet uteblivna avvecklingar.
Sådana åtgärder ska åtminstone bestå av arrangemang mellan värdepappersföretaget och deras professionella kunder som avses i bilaga II till direktiv 2014/65/EU och som ska säkerställa att det skyndsamt meddelas hur värdepapper som ingår i transaktionen ska fördelas, att detta bekräftas och att godkännandet eller icke-godkännandet av villkoren bekräftas i god tid före den avsedda avvecklingsdagen.
Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 för de standardiserade förfaranden och protokoll för meddelanden som ska användas för att uppfylla andra stycket i denna punkt.
3. En värdepapperscentral ska för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver fastställa förfaranden som underlättar avvecklingar av transaktioner i de finansiella instrument som avses i artikel 5.1 på den avsedda avvecklingsdagen med minimal exponering mot motparts- och likviditetsrisker för deltagarna och en låg andel uteblivna avvecklingar. Den ska genom lämpliga mekanismer främja tidig avveckling på den avsedda avvecklingsdagen.
4. En värdepapperscentral ska för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver införa åtgärder för att uppmuntra deltagarna att avveckla transaktioner i tid och ge dem incitament till att göra detta. Värdepapperscentraler ska kräva att deltagarna avvecklar sina transaktioner på den avsedda avvecklingsdagen.
5. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa vilka åtgärder som ska vidtas av värdepappersföretag i enlighet med punkt 2 första stycket, närmare bestämmelser om de förfaranden för att underlätta avveckling som avses i punkt 3 och närmare bestämmelser om åtgärder för att uppmuntra och ge incitament till punktlig avveckling av transaktioner i tid enligt punkt 4.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 7
Åtgärder för att hantera utebliven avveckling
1. En värdepapperscentral ska för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver upprätta ett system som övervakar uteblivna avvecklingar av de transaktioner i finansiella instrument som avses i artikel 5.1. Den ska regelbundet rapportera om antalet och omständigheterna kring uteblivna avvecklingar samt förmedla all annan relevant information, inklusive värdepapperscentralernas och deras deltagares planerade åtgärder för att förbättra avvecklingseffektiviteten, till den behöriga myndigheten och relevanta myndigheter. De rapporterna ska årligen offentliggöras av värdepapperscentralerna i aggregerad och anonymiserad form. De behöriga myndigheterna ska meddela Esma all relevant information om uteblivna avvecklingar.
2. En värdepapperscentral ska för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver inrätta förfaranden som underlättar avvecklingar av de transaktioner i finansiella instrument som avses i artikel 5.1 vilka inte avvecklas på den avsedda avvecklingsdagen. Dessa förfaranden ska inbegripa en sanktionsmekanism, som effektivt ska avskräcka deltagare som orsakar utebliven avveckling.
Värdepapperscentralerna ska före införandet av de förfaranden som avses i första stycket samråda med de relevanta handelsplatserna och centrala motparterna för vilka de tillhandahåller avvecklingstjänster.
Sanktionsmekanismerna som avses i första stycket ska inbegripa sanktionsavgifter för deltagare som orsakar utebliven avveckling (ansvariga deltagare). Sanktionsavgifterna ska beräknas på daglig basis för varje bankdag som avveckling av en transaktion uteblir efter den avsedda avvecklingsdagen fram till utgången av den ersättningsköpsprocess som avses i punkt 3, men inte längre än fram till den faktiska avvecklingsdagen. Sanktionsavgifterna ska inte utformas som en inkomstkälla för värdepapperscentralen.
3. Utan att det påverkar de sanktionsmekanismen som avses i punkt 2 och rätten att annullera en transaktion bilateralt ska, om en ansvarig deltagare underlåter att leverera de finansiella instrument som avses i artikel 5.1 till den mottagande deltagaren inom fyra bankdagar efter den avsedda avvecklingsdagen (förlängningsperiod), ett ersättningsköpsförfarande inledas, genom vilket dessa instrument ska bli tillgängliga för avveckling och levereras till den mottagande deltagaren inom en lämplig tidsram.
Om transaktionen avser ett finansiellt instrument som handlas på en tillväxtmarknad för små och medelstora företag ska förlängningsperioden vara 15 dagar, såvida inte tillväxtmarknaden för små och medelstora företag beslutar att tillämpa en kortare period.
4. Följande undantag från de krav som avses i punkt 3 ska vara tillämpliga:
a)
På grundval av typen av tillgång och de berörda finansiella instrumentens likviditet får förlängningsperioden utökas från fyra bankdagar upp till maximalt sju bankdagar, om en kortare förlängningsperiod skulle få konsekvenser för de berörda finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion.
b)
Vid transaktioner som består av flera deltransaktioner, inbegripet avtal om återköp av värdepapper eller avtal om värdepapperslån, ska den ersättningsköpsprocess som avses i punkt 3 inte vara tillämplig om tidsramen för transaktionerna är tillräckligt kort och gör ersättningsköpsprocessen verkningslös.
5. Utan att det påverkar punkt 7 ska de undantag som avses i punkt 4 inte vara tillämpliga på transaktioner som avser aktier, om de transaktionerna clearas av en central motpart.
6. Utan att det påverkar de sanktionsmekanismen som avses i punkt 2 ska, i fall där det vid tidpunkten för handeln avtalade priset på aktierna är högre än det pris som har betalats för genomförandet av ersättningsköpet, mellanskillnaden betalas av den ansvariga deltagaren till den mottagande deltagaren senast den andra bankdagen efter det att de finansiella instrumenten har levererats efter ersättningsköpet.
7. Om ersättningsköpet misslyckas eller inte är möjligt, kan den mottagande deltagaren välja att få en kontantersättning eller att skjuta upp genomförandet av ersättningsköpet till ett lämpligt senare datum (uppskjutandeperiod). Om de relevanta finansiella instrumenten inte levereras till den mottagande deltagaren före utgången av uppskjutandeperioden, ska kontantersättning betalas.
Kontantersättningen betalas till den mottagande deltagaren senast den andra bankdagen efter utgången av antingen ersättningsköpsprocessen eller uppskjutandeperioden när uppskjutandeperioden har valts.
8. Den ansvariga deltagaren ska ersätta den enhet som genomför ersättningsköpet för alla belopp som har betalats i enlighet med punkterna 3, 4 och 5, inbegripet eventuella avgifter för utförande av ersättningsköpet. Deltagarna ska tydligt informeras om sådana avgifter.
9. Värdepapperscentraler, centrala motparter och handelsplatser ska införa förfaranden som gör det möjligt att i samråd med deras respektive behöriga myndigheter tillfälligt stänga av en deltagare som konsekvent och systematiskt underlåter att leverera de finansiella instrument som avses i artikel 5.1 på den avsedda avvecklingsdagen och att offentliggöra dennes identitet först efter det att deltagaren har fått tillfälle att lämna synpunkter, förutsatt att de behöriga myndigheterna för värdepapperscentralen, de centrala motparterna och handelsplatserna samt de för deltagaren har blivit vederbörligen informerade. Utöver samråden före en eventuell avstängning ska värdepapperscentraler, centrala motparter och handelsplatser utan dröjsmål anmäla till respektive behöriga myndigheter om avstängningen av en deltagare. Den behöriga myndigheten ska omedelbart informera de relevanta myndigheterna om en deltagares avstängning.
Offentliggöranden av avstängningar får inte innehålla personuppgifter i den mening som avses i artikel 2 a i direktiv 95/46/EG.
10. Punkterna 2-9 ska tillämpas på alla transaktioner med de finansiella instrument som avses i artikel 5.1 som har upptagits till handel eller handlas på en handelsplats eller som clearas av en central motpart enligt följande:
a)
För transaktioner som clearas av en central motpart ska den centrala motparten vara den enhet som genomför ersättningsköpet enligt punkterna 3-8.
b)
För transaktioner som inte clearas av en central motpart men som utförs på en handelsplats ska handelsplatsen i sina interna regler införa en skyldighet för sina medlemmar och sina deltagare att tillämpa de åtgärder som avses i punkterna 3-8.
c)
För alla andra transaktioner än de som avses i a och b i det här stycket ska värdepapperscentralerna i sina interna regler införa en skyldighet för sina deltagare att omfattas av de åtgärder som avses i punkterna 3-8.
En värdepapperscentral ska tillhandahålla centrala motparter och handelsplatser den avvecklingsinformation som krävs för att de ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna punkt.
Utan att det påverkar leden a, b och c i första stycket får värdepapperscentraler övervaka genomförandet av de ersättningsköp som avses i de leden vilka avser flera olika avvecklingsinstruktioner gällande samma finansiella instrument och med samma utgångsdatum för genomförandeperioden, i syfte att minimera det antal ersättningsköp som ska genomföras och därigenom deras påverkan på priserna för de relevanta finansiella instrumenten.
11. Punkterna 2-9 ska inte tillämpas för ansvariga deltagare som är centrala motparter.
12. Punkterna 2-9 ska inte tillämpas om insolvensförfaranden inleds mot den ansvariga deltagaren.
13. Denna artikel ska inte tillämpas om huvudhandelsplatsen för en aktie finns i ett tredjeland. Vad som är huvudhandelsplatsen för en aktie ska fastställas i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 236/2012.
14. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 67 för att utifrån typen av tillgång och det finansiella instrumentets likviditet och typen av transaktion fastställa parametrarna för beräkning av vad som är en avskräckande och proportionell nivå för de sanktionsavgifter som avses i punkt 2 tredje stycket, vilka ska säkerställa en betryggande avvecklingsdisciplin och de berörda finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion.
15. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa följande:
a)
Närmare bestämmelser om det system för att övervaka uteblivna avvecklingar och de rapporter om uteblivna avvecklingar som avses i punkt 1.
b)
Förfarandena för indrivning och omfördelning av sanktionsavgifter samt eventuella andra intäkter från sådana sanktioner i enlighet med punkt 2.
c)
Närmare bestämmelser om den lämpliga ersättningsköpsprocessen som avses i punkterna 3-8, inbegripet lämpliga tidsramar för leveransen av det finansiella instrumentet efter den ersättningsköpsprocess som avses i punkt 3. Dessa tidsramar ska utformas med hänsyn till typen av tillgång och de finansiella instrumentens likviditet.
d)
Omständigheter då förlängningsperioden skulle kunna förlängas, beroende på typen av tillgång och de finansiella instrumentens likviditet, i enlighet med de villkor som avses i punkt 4 a och med beaktande av kriterierna för bedömning av likviditet i artikel 2.1.17 i förordning (EU) nr 600/2014.
e)
Transaktionstyper och de särskilda tidsramar för dessa enligt punkt 4 b vilka gör ersättningsköp verkningslösa.
f)
En metod för beräkning av den kontantersättning som avses i punkt 7.
g)
Villkoren för när en deltagare anses konsekvent och systematiskt underlåta att leverera finansiella instrument som avses i punkt 9.
h)
Den nödvändiga avvecklingsinformation som avses i punkt 10 andra stycket.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 8
Verkställighet
1. Den behöriga myndigheten för den värdepapperscentral som driver avvecklingssystemet för värdepapper, den relevanta myndigheten med ansvar för övervakning över det berörda avvecklingssystemet för värdepapper samt de behöriga myndigheterna för tillsyn av handelsplatser, värdepappersföretag och centrala motparter ska ha behörighet att säkerställa att artiklarna 6 och 7 tillämpas av de institut som står under deras tillsyn och att övervaka de påförda sanktionerna. Vid behov ska de respektive behöriga myndigheterna bedriva ett nära samarbete med varandra. Medlemsstaterna ska informera Esma om de utsedda behöriga myndigheter som ingår i tillsynsstrukturen på nationell nivå.
2. För att säkerställa enhetliga och effektiva tillsynsmetoder i unionen i fråga om artiklarna 6 och 7 i denna förordning får Esma i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Överträdelser av bestämmelserna i denna avdelning ska inte påverka giltigheten av ett privat avtal om finansiella instrument eller parternas möjlighet att göra bestämmelserna i ett privat avtal om finansiella instrument gällande.
KAPITEL IV
Internaliserad avveckling
Artikel 9
Företag som internaliserar avveckling
1. Företag som internaliserar en avveckling ska varje kvartal till de behöriga myndigheterna där de är etablerade rapportera den aggregerade volymen och värdet av alla värdepapperstransaktioner som de har avvecklat utanför avvecklingssystem för värdepapper.
Behöriga myndigheter ska utan dröjsmål överföra de uppgifter de har erhållit i enlighet med första stycket till Esma och informera Esma om potentiella risker med anledning av denna avvecklingsverksamhet.
2. Esma får i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i vilka innehållet i dessa rapporter specificeras ytterligare.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
3. Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för rapportering och överföring av de uppgifter som avses i punkt 1.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
AVDELNING III
VÄRDEPAPPERSCENTRALER
KAPITEL I
Auktorisation och tillsyn av värdepapperscentraler
Avsnitt 1
Myndigheter ansvariga för auktorisation och tillsyn av värdepapperscentraler
Artikel 10
Behörig myndighet
Utan att det påverkar den övervakning som genomförs av medlemmarna i ECBS som avses i artikel 12.1, ska en värdepapperscentral vara auktoriserad och stå under tillsyn av den behöriga myndigheten i sin hemmedlemsstat.
Artikel 11
Utnämning av behörig myndighet
1. Varje medlemsstat ska utse den behöriga myndighet som ska ansvara för utförandet av uppgifterna enligt denna förordning i samband med auktorisation och tillsyn av värdepapperscentraler som är etablerade på deras territorium utförs samt underrätta Esma om detta.
Om en medlemsstat utser mer än en behörig myndighet, ska den fastställa deras respektive roller och utse en enda myndighet som ansvarig för samarbetet med andra medlemsstaters behöriga myndigheter, de relevanta myndigheterna, Esma och EBA, när det särskilt hänvisas till dem i denna förordning.
2. Esma ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheter som har utsetts i enlighet med punkt 1.
3. De behöriga myndigheterna ska ha alla de tillsyns- och utredningsbefogenheter som de behöver för att utföra sina uppgifter.
Artikel 12
Relevanta myndigheter
1. Följande myndigheter ska delta i auktorisationen och tillsynen av värdepapperscentraler, när det särskilt hänvisas till dem i denna förordning:
a)
Den myndighet som ansvarar för tillsyn av det avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentralen i den medlemsstat vars rätt är tillämplig på avvecklingssystemet.
b)
De centralbanker i unionen som ger ut de mest relevanta valutorna i vilka avveckling sker.
c)
I relevanta fall den centralbank i unionen på vars konton kontantdelen i ett avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentralen avvecklas.
2. Esma ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över de relevanta myndigheter som avses i punkt 1.
3. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn med fastställande av villkoren för när de unionsvalutor som avses i punkt 1 b ska anses vara de mest relevanta, och arrangemang för att inrätta en effektiv process för samråd med de relevanta myndigheter som avses i leden b och c i den punkten.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 13
Informationsutbyte
1. Behöriga myndigheter, relevanta myndigheter och Esma ska på begäran och utan onödigt dröjsmål förse varandra med den information som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt denna förordning.
2. Behöriga myndigheter, relevanta myndigheter, Esma och andra organ eller fysiska och juridiska personer som mottar konfidentiell information vid utförandet av sina uppgifter enligt denna förordning får använda den enbart för utförandet av sina uppgifter.
Artikel 14
Samarbete mellan myndigheter
1. Behöriga myndigheter, relevanta myndigheter och Esma ska bedriva ett nära samarbete med varandra, inbegripet genom att utbyta all relevant information för tillämpningen av denna förordning. Om lämpligt och relevant ska detta samarbete omfatta andra offentliga myndigheter och organ, särskilt sådana som har inrättats eller utsetts enligt direktiv 2003/87/EG.
För att säkerställa enhetliga och effektiva tillsynsmetoder i unionen, däribland samarbete mellan behöriga myndigheter och relevanta myndigheter vid de olika bedömningar som krävs för tillämpningen av denna förordning, får Esma i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utfärda riktlinjer för behöriga myndigheter i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010.
2. På grundval av tillgängliga uppgifter ska de behöriga myndigheterna vid utövandet av sina allmänna uppgifter vederbörligen beakta sina besluts potentiella effekter på det finansiella systemets stabilitet i övriga berörda medlemsstater, särskilt i krissituationer som avses i artikel 15.
Artikel 15
Krissituationer
Utan att det påverkar det underrättelseförfarande som fastställs i artikel 6.3 i direktiv 98/26/EG ska behöriga myndigheter och relevanta myndigheter omedelbart underrätta Esma, Europeiska systemrisknämnden inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 (24) och varandra om krissituationer för värdepapperscentraler, inklusive all utveckling på finansmarknaderna som kan inverka negativt på marknadens likviditet, stabiliteten för en valuta i vilken avveckling sker, penningpolitikens integritet eller det finansiella systemets stabilitet i någon av de medlemsstater där värdepapperscentralen eller någon av dess deltagare är etablerad.
Avsnitt 2
Villkor och förfaranden för auktorisation av värdepapperscentraler
Artikel 16
Auktorisation av en värdepapperscentral
1. Varje juridisk person som omfattas av definitionen av en värdepapperscentral ska erhålla en auktorisation av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den är etablerad innan den inleder sin verksamhet.
2. Auktorisationen ska ange de huvudtjänster som förtecknas i avsnitt A i bilagan och andra anknutna tjänster än banktjänster som är tillåtna enligt avsnitt B i bilagan som värdepapperscentralen är auktoriserad att tillhandahålla.
3. En värdepapperscentral ska alltid uppfylla de nödvändiga villkoren för auktorisation.
4. En värdepapperscentral och dess oberoende revisorer ska utan onödigt dröjsmål informera den behöriga myndigheten om väsentliga förändringar som påverkar efterlevnaden av villkoren för auktorisation.
Artikel 17
Förfarande för att bevilja auktorisation
1. Den sökande värdepapperscentralen ska lämna in en ansökan om auktorisation till sin behöriga myndighet.
2. Ansökan om auktorisation ska åtföljas av all information som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna fastställa att den sökande värdepapperscentralen vid tidpunkt för auktorisationen vidtagit alla nödvändiga arrangemang för att uppfylla kraven som anges i denna förordning. Ansökan om auktorisation ska innehålla en verksamhetsplan, i vilken den tilltänkta verksamhetsinriktningen och värdepapperscentralens organisationsstruktur ska beskrivas.
3. Inom 30 arbetsdagar efter mottagandet av ansökan ska den behöriga myndigheten bedöma om ansökan är fullständig. Om ansökan inte är fullständig, ska den behöriga myndigheten fastställa en tidsfrist inom vilken den ansökande värdepapperscentralen måste lämna kompletterande information. Den behöriga myndigheten ska meddela den ansökande värdepapperscentralen, när ansökan anses vara fullständig.
4. Från och med tidpunkten när ansökan anses vara fullständig, ska den behöriga myndigheten översända all information i ansökan till de relevanta myndigheterna och samråda med de myndigheterna om egenskaperna hos det avvecklingssystem för värdepapper som drivs av den ansökande värdepapperscentralen. Varje relevant myndighet får inom tre månader från mottagandet av informationen framföra sina synpunkter till den behöriga myndigheten.
5. Om en ansökande värdepapperscentral avser att tillhandahålla de tjänster som avses i artikel 4.1.2 i direktiv 2014/65/EU utöver tillhandahållandet av andra anknutna tjänster än banktjänster som är uttryckligen angivna i avsnitt B i bilagan, ska den behöriga myndigheten översända all information i ansökan till den myndighet som avses i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU och samråda med den myndigheten om den ansökande värdepapperscentralens förmåga att uppfylla kraven i direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014.
6. Den behöriga myndigheten ska, innan en värdepapperscentrals auktorisation beviljas, samråda med de behöriga myndigheterna i den andra berörda medlemsstaten i följande fall:
a)
Värdepapperscentralen är dotterföretag till en värdepapperscentral som är auktoriserad i en annan medlemsstat.
b)
Värdepapperscentralen är dotterföretag till det moderföretag till en värdepapperscentral som är auktoriserat i en annan medlemsstat.
c)
Värdepapperscentralen kontrolleras av samma fysiska eller juridiska personer som har kontrollen över en annan värdepapperscentral som är auktoriserad i en annan medlemsstat.
7. Det samråd som avses i punkt 6 ska minst omfatta följande:
a)
Lämpligheten hos aktieägare och personer som avses i artikel 27.6 samt anseendet och erfarenheten hos de personer som i praktiken styr värdepapperscentralens verksamhet som avses i artikel 27.1 och 27.4, när de aktieägarna och personerna är gemensamma för värdepapperscentralen och för en värdepapperscentral som är auktoriserad i en annan medlemsstat.
b)
Huruvida förbindelserna som avses i punkt 6 a, b och c mellan den värdepapperscentral som är auktoriserad i en annan medlemsstat och den ansökande värdepapperscentralen påverkar den senares förmåga att uppfylla kraven i denna förordning.
8. Senast sex månader efter inlämnandet av en fullständig ansökan ska den behöriga myndigheten skriftligen med ett fullständig motiverat beslut underrätta den sökande värdepapperscentralen om auktorisationen har beviljats eller avslagits.
9. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa vilken information den sökande värdepapperscentralen ska lämna till den behöriga myndigheten i ansökan om auktorisation.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
10. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för ansökan om auktorisation.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 18
Effekter av auktorisationen
1. Verksamheten hos den auktoriserade värdepapperscentralen ska begränsas till tillhandahållandet av de tjänster som omfattas av auktorisationen eller av anmälan i enlighet med artikel 19.8.
2. Avvecklingssystem för värdepapper får endast drivas av auktoriserade värdepapperscentraler, inbegripet centralbanker som fungerar som värdepapperscentraler.
3. En auktoriserad värdepapperscentral får ha ägarintresse endast i en juridisk person vars verksamhet är begränsad till tillhandahållande av de tjänster som förtecknas i avsnitten A och B i bilagan, såvida inte ett sådant ägarintresse godkänns av dess behöriga myndighet på grunden att det inte i betydande utsträckning höjer värdepapperscentralens riskprofil.
4. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa vilka kriterier som ska beaktas av de behöriga myndigheterna vid godkännande av värdepapperscentralers ägarintressen i andra juridiska personer än de som tillhandahåller de tjänster som förtecknas i avsnitten A och B i bilagan. Sådana kriterier får inbegripa huruvida de tjänster som tillhandahålls av den juridiska personen kompletterar de tjänster som erbjuds av en värdepapperscentral och i vilken utsträckning värdepapperscentralens exponeras mot ekonomiska förpliktelser till följd av sådant ägarintresse.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 19
Utvidgning och utkontraktering av verksamheter och tjänster
1. En auktoriserad värdepapperscentral ska lämna in en ansökan om auktorisation till den behöriga myndigheten i dess hemmedlemsstat när den vill utkontraktera en huvudtjänst till en tredje part enligt artikel 30 eller utvidga sina tjänster till en eller flera av följande tjänster:
a)
Ytterligare huvudtjänster som förtecknas i avsnitt A i bilagan och inte omfattas av den ursprungliga auktorisationen.
b)
Anknutna tjänster som tillåts enligt, men inte uttryckligen förtecknas, i avsnitt B i bilagan och inte omfattas av den ursprungliga auktorisationen.
c)
Drift av ytterligare ett avvecklingssystem för värdepapper.
d)
Avveckling av hela eller delar av kontantdelen av värdepapperscentralens avvecklingssystem i konton hos en annan avvecklingsagent.
e)
Upprättande av en samverkande länk, inbegripet med värdepapperscentraler i tredjeland.
2. Beviljandet av auktorisation enligt punkt 1 ska ske enligt det förfarande som anges i artikel 17.
Den behöriga myndigheten ska inom tre månader efter inlämnandet av en fullständig ansökan underrätta den ansökande värdepapperscentralen om auktorisationen har beviljats eller avslagits.
3. Värdepapperscentraler som är etablerade i unionen och avser att upprätta en samverkande länk ska lämna in en ansökan om auktorisation enligt punkt 1 e till sina respektive behöriga myndigheter. De myndigheterna ska samråda med varandra om godkännandet av länken mellan värdepapperscentraler. Om de fattar olika beslut och båda myndigheterna samtycker, får ärendet hänskjutas till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som Esma tilldelas enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. De myndigheter som avses i punkt 3 ska endast neka att auktorisera en länk, om en sådan länk mellan värdepapperscentraler skulle utgöra ett hot mot finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion eller orsaka systemrisker.
5. Samverkande länkar hos värdepapperscentraler som utkontrakterar en del av sina tjänster med anknytning till dessa länkar för driftskompatibilitet till en offentlig enhet i enlighet med artikel 30.5 samt sådana samverkande länkar som inte avses i punkt 1 e ska inte vara föremål för auktorisation enligt den punkten utan anmälas till värdepapperscentralernas behöriga och relevanta myndigheter innan de upprättas, genom tillhandahållande av all relevant information som möjliggör för dessa myndigheter att bedöma uppfyllandet av kraven i artikel 48.
6. En värdepapperscentral som är etablerad och auktoriserad i unionen får upprätthålla eller upprätta en länk med en värdepapperscentral i ett tredjeland i enlighet med de villkor och förfaranden som fastställs i denna artikel. Om länkarna upprättas med värdepapperscentraler i tredjeländer, ska den information som tillhandahålls av den ansökande värdepapperscentralen göra det möjligt för den behöriga myndigheten att utvärdera om sådana länkar uppfyller de krav som fastställs i artikel 48 eller krav som är likvärdiga med dem som fastställs i artikel 48.
7. Den behöriga myndigheten för den ansökande värdepapperscentralen ska kräva att den värdepapperscentralen bryter en länk mellan värdepapperscentraler som har anmälts, om en sådan länk inte uppfyller de krav som föreskrivs i artikel 48 och därmed innebär ett hot mot finansmarknadernas smidiga och ordnade funktioneller orsakar systemrisker. Om en behörig myndighet som kräver att en värdepapperscentral ska bryta en länk mellan värdepapperscentraler ska den följa det förfarande som fastställs i artikel 20.2 och 20.3.
8. De ytterligare anknutna tjänster som uttryckligen anges i avsnitt B i bilagan ska inte vara föremål för auktorisation utan ska anmälas till den behöriga myndigheten innan de tillhandahålls.
Artikel 20
Återkallande av auktorisation
1. Utan att det påverkar eventuella korrigerande åtgärder enligt avdelning V ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten återkalla auktorisationen under någon av följande omständigheter, om värdepapperscentralen
a)
under tolv månader inte har utnyttjat sin auktorisation, uttryckligen har frånsagt sig auktorisationen eller inte har tillhandahållit några tjänster eller utövat någon verksamhet under de föregående sex månaderna,
b)
har erhållit auktorisationen genom att lämna osanna uppgifter eller på något annat olagligt sätt,
c)
inte längre uppfyller de villkor enligt vilka auktorisationen beviljades och inte har vidtagit de korrigerande åtgärder som den behöriga myndigheten har begärt inom en viss tidsfrist,
d)
allvarligt eller systematiskt har överträtt kraven som föreskrivs i den här förordningen och i tillämpliga fall i direktiv 2014/65/EU eller förordning (EU) nr 600/2014.
2. Så snart den behöriga myndigheten upptäcker att någon av de omständigheter som avses i punkt 1 föreligger, ska den omedelbart samråda med de relevanta myndigheter och i tillämpliga fall den myndighet som avses i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU om huruvida auktorisationen måste återkallas.
3. Esma eller någon relevant myndighet och i tillämpliga fall den myndighet som avses i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU får när som helst begära att den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten undersöker om denna värdepapperscentral fortfarande uppfyller villkoren för auktorisationen.
4. Den behöriga myndigheten får begränsa återkallandet av auktorisationen till en viss tjänst, verksamhet eller finansiellt instrument.
5. En värdepapperscentral ska upprätta, genomföra och upprätthålla lämpliga förfaranden som säkerställer punktlig och ordnad avveckling och att kundernas och deltagarnas tillgångar överförs till en annan värdepapperscentral i händelse av återkallande av auktorisationen som avses i punkt 1.
Artikel 21
Register över värdepapperscentraler
1. Beslut som fattas av behöriga myndigheter enligt artiklarna 16, 19 och 20 ska omedelbart meddelas Esma.
2. Centralbankerna ska utan onödigt dröjsmål underrätta Esma om de avvecklingssystem för värdepapper som de driver.
3. Namnet på varje värdepapperscentral som bedriver verksamhet enligt denna förordning och som har beviljats auktorisation enligt artiklarna 16, 19 eller 25 ska föras in i ett register med angivande av de tjänster och i tillämpliga fall de typer av finansiella instrument för vilka värdepapperscentralen har auktoriserats. Registret ska inbegripa värdepapperscentralens filialer som värdepapperscentralen driver i andra medlemsstater, länkar mellan värdepapperscentraler och de uppgifter som krävs enligt artikel 31, om medlemsstaterna har använt sig av den möjlighet som anges i den artikeln. Esma ska göra registret tillgängligt på sin särskilda webbplats och hålla det uppdaterad.
Avsnitt 3
Tillsyn av värdepapperscentraler
Artikel 22
Översyn och utvärdering
1. Den behöriga myndigheten ska minst en gång om året se över de arrangemang, strategier, förfaranden och mekanismer som har genomförts av en värdepapperscentral för efterlevande av denna förordning samt utvärdera de risker som denna värdepapperscentral är eller kan vara exponerad mot eller som den ger upphov till för värdepappersmarknadernas smidiga funktion.
2. Den behöriga myndigheten ska kräva att värdepapperscentralen överlämnar en tillfredsställande återhämtningsplan som säkerställer kontinuitet i dess huvudverksamhet till de behöriga myndigheterna.
3. Den behöriga myndigheten ska säkerställa att en adekvat resolutionsplan upprättas och upprätthålls för varje värdepapperscentral, så att kontinuitet säkerställs åtminstone för dess kärnverksamhet, med beaktande av storleken, systemvikten, arten, omfattningen och komplexitetsgraden i den berörda värdepapperscentralens verksamhet och en eventuell relevant resolutionsplan som har upprättats i enlighet med direktiv 2014/59/EU.
4. Den behöriga myndigheten ska fastställa hur ofta och hur djupgående översynen och utvärderingen enligt punkt 1 ska genomföras, med beaktande storleken, systemvikten, arten, omfattningen och komplexitetsgraden i den berörda värdepapperscentralens verksamhet. Översynen och utvärderingen ska uppdateras minst en gång årligen.
5. Den behöriga myndigheten ska göra inspektioner på plats hos värdepapperscentralen.
6. När den behöriga myndigheten utför den översyn och utvärdering som avses i punkt 1, ska den i ett tidigt skede samråda med de relevanta myndigheter, särskilt om hur de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentralen fungerar, och, i tillämpliga fall, med den myndighet som avses i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU.
7. Den behöriga myndigheten ska regelbundet och minst en gång om året informera de relevanta myndigheter och, i tillämpliga fall, den myndighet som avses i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU om resultaten av den översyn och utvärdering som avses i punkt 1, inbegripet eventuella korrigerande åtgärder eller sanktioner.
8. När de utför den översyn och utvärdering som avses i punkt 1, ska de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen av värdepapperscentraler som upprätthåller de typer av förbindelser som avses i artikel 17.6 a, b och c ge varandra all relevant information som kan underlätta arbetet.
9. Den behöriga myndigheten ska ålägga en värdepapperscentral som inte uppfyller kraven i denna förordning att i ett tidigt skede vidta de åtgärder som krävs för att hantera situationen.
10. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa följande:
a)
Den information som värdepapperscentralen ska lämna till den behöriga myndigheten för den översyn och utvärdering som avses i punkt 1.
b)
Den information som den behöriga myndigheten ska lämna till de relevanta myndigheter som avses i punkt 7.
c)
Den information som de behöriga myndigheter som avses i punkt 8 ska lämna till varandra.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
11. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för tillhandahållande av information i enlighet med punkt 10 första stycket.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 4
Tillhandahållande av tjänster i en annan medlemsstat
Artikel 23
Frihet att tillhandahålla tjänster i en annan medlemsstat
1. En auktoriserad värdepapperscentral får tillhandahålla de tjänster som avses i bilagan inom unionens territorium, inbegripet genom att upprätta en filial, förutsatt att de tjänsterna omfattas av auktorisationen.
2. En auktoriserad värdepapperscentral som avser att tillhandahålla de huvudtjänster som avses i punkterna 1 och 2 i avsnitt A i bilagan med anknytning till finansiella instrument som har utfärdats enligt en annan medlemsstats rätt som avses i artikel 49.1 eller att inrätta en filial i en annan medlemsstat ska omfattas av det förfarande som avses i punkterna 3-7.
3. Varje värdepapperscentral som för första gången önskar tillhandahålla de tjänster som avses i punkt 2 inom en annan medlemsstats territorium eller ändra omfattningen av de tillhandahållna tjänsterna ska meddela den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten följande:
a)
I vilken medlemsstat värdepapperscentralen avser att inleda verksamhet.
b)
En verksamhetsplan med uppgift särskilt om vilken eller vilka tjänster värdepapperscentralen avser att tillhandahålla.
c)
Vilken eller vilka valutor som värdepapperscentralen avser att hantera.
d)
Om det finns en filial, filialens organisatoriska struktur och namnen på dem som ansvarar för ledningen av filialen.
e)
I relevanta fall en bedömning av de åtgärder som värdepapperscentralen avser att vidta för att möjliggöra användarnas efterlevnad av den nationella rätt som avses i artikel 49.1.
4. Inom tre månader från mottagandet av den information som avses i punkt 3 ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten lämna informationen till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, såvida den inte, med hänsyn till det planerade tillhandahållandet av de avsedda tjänsterna, har anledning att tvivla på lämpligheten i den administrativa strukturen eller den finansiella situationen för den värdepapperscentral som önskar tillhandahålla sina tjänster i värdmedlemsstaten.
Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska utan dröjsmål underrätta de relevanta myndigheterna i den medlemsstaten om eventuell information som har mottagits enligt första stycket.
5. Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten i enlighet med punkt 4 beslutar att inte översända all information som avses i punkt 3 till värdmedlemsstatens behöriga myndighet, ska den informera den berörda värdepapperscentralen om skälen för vägran inom tre månader från det att den har mottagit all information samt informera värdmedlemsstatens behöriga myndighet om sitt beslut vad gäller punkt 6 a. När information delges som svar på en sådan begäran, ska värdmedlemsstatens behöriga myndighet inte utfärda det meddelande som avses i punkt 6 a.
6. Värdepapperscentralen får börja tillhandahålla de tjänster som avses i punkt 2 i värdmedlemsstaten på följande villkor:
a)
Den har mottagit ett meddelande från den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten som bekräftar att myndigheten har tagit emot den information som avses i punkt 4 och, som i relevanta fall, godkänner den bedömning som avses i punkt 3 e.
b)
Om det inte har kommit någon mottagningsbekräftelse, inom tre månader från dagen för översändandet av den information som avses i punkt 4.
7. Vid ändring av de förhållanden om vilka information har lämnats i enlighet med punkt 3 ska värdepapperscentralen skriftligen meddela den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ändringen senast en månad innan den genomför ändringen. Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten ska också utan dröjsmål underrättas om ändringen genom hemmedlemsstatens behöriga myndighet.
Artikel 24
Samarbete mellan myndigheter i hemmedlemsstaten och värdmedlemsstaten samt inbördes utvärdering
1. Om en värdepapperscentral som är auktoriserad i en medlemsstat har inrättat en filial i en annan medlemsstat, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten samarbeta nära med varandra vid utförandet av sina uppgifter som föreskrivs i denna förordning, särskilt vid genomförandet av inspektioner på plats vid filialen i fråga. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten respektive värdmedlemsstaten får, under utövandet av sina uppgifter och efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten eller hemmedlemsstaten, genomföra inspektioner på plats vid filialen i fråga.
2. De behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten eller värdmedlemsstaterna får kräva att värdepapperscentraler som tillhandahåller tjänster i enlighet med artikel 23 regelbundet ska rapportera till dem om sin verksamhet i den värdmedlemsstaten, inbegripet för att samla in statistik. De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten ska på begäran av de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten tillhandahålla hemmedlemsstatens behöriga myndighet de regelbundna rapporterna.
3. Den behöriga myndigheten i värdepapperscentralens hemmedlemsstat ska på begäran av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten utan dröjsmål lämna såväl upplysningar om vilka emittenterna och deltagarna är i de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av den värdepapperscentral som tillhandahåller tjänster i den värdmedlemsstaten som all annan relevant information om den värdepapperscentralens verksamhet i värdmedlemsstaten.
4. När, med beaktande av värdepappersmarknadssituationen i värdmedlemsstaten, den verksamhet som bedrivs av en värdepapperscentral har kommit att få väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i värdmedlemsstaten, ska den behöriga myndigheten i hem- och värdmedlemsstaten och de relevanta myndigheterna i hem-och värdmedlemsstaten upprätta samarbetsarrangemang för tillsynen av värdepapperscentralens verksamhet i värdmedlemsstaten.
Om en värdepapperscentral har kommit att få väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i mer än en värdmedlemsstat, får hemmedlemsstaten besluta att sådana samarbetsarrangemang ska inbegripa tillsynskollegier.
5. Om den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten har tydliga och verifierbara skäl att anta att en värdepapperscentral som tillhandahåller tjänster inom värdmedlemsstatens territorium i enlighet med artikel 23 bryter mot de skyldigheter som följer av bestämmelserna i denna förordning, ska den underrätta den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och Esma om sina iakttagelser.
Om värdepapperscentralen, trots de åtgärder som vidtas av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller för att dessa åtgärder har visat sig vara otillräckliga, fortsätter att överträda de skyldigheter som följer av bestämmelserna i denna förordning, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten efter att ha informerat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vidta alla lämpliga åtgärder som behövs för att se till att bestämmelserna i denna förordning följs inom värdmedlemsstatens territorium. Esma ska utan dröjsmål informeras om sådana åtgärder.
Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten och hemmedlemsstaten får hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelas enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
6. Utan att det påverkar artikel 30 i förordning (EU) nr 1095/2010 ska Esma efter samråd med medlemmarna i ECBS åtminstone vart tredje år organisera och genomföra en inbördes utvärdering av tillsynen av de värdepapperscentraler som utnyttjar friheten att tillhandahålla tjänster i en annan medlemsstat i enlighet med artikel 23 eller deltar i en samverkande länk.
Inom ramen för den inbördes utvärdering som avses i första stycket ska Esma, i lämpliga fall, också begära yttranden eller råd från den intressentgrupp för värdepapper och marknader som avses i artikel 37 i förordning (EU) nr 1095/2010.
7. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 67 i fråga om åtgärder för att fastställa de kriterier enligt vilka en värdepapperscentrals verksamhet i en värdmedlemsstat kan anses vara av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i den värdmedlemsstaten.
8. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för det samarbete som avses i punkterna 1, 3 och 5.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 5
Förbindelser med tredjeland
Artikel 25
Tredjeland
1. Värdepapperscentraler från tredjeland får tillhandahålla de tjänster som avses i bilagan inom unionens territorium, inbegripet genom att etablera en filial.
2. Utan hinder av vad som sägs i punkt 1 ska en värdepapperscentral från tredjeland som avser att tillhandahålla de huvudtjänster som avses i punkterna 1 och 2 i avsnitt A i bilagan med anknytning till finansiella instrument som har utfärdats enligt en medlemsstats rätt som avses i artikel 49.1 andra stycket eller att inrätta en filial i en medlemsstat omfattas av det förfarande som avses i punkterna 4-11 i den här artikeln.
3. En värdepapperscentral som är etablerad och auktoriserad i unionen får upprätthålla eller upprätta en länk med en värdepapperscentral från ett tredjeland i enlighet med artikel 48.
4. Esma får efter samråd med de myndigheter som avses i punkt 5 erkänna en värdepapperscentral från tredjeland som har ansökt om erkännande för att tillhandahålla de tjänster som avses i punkt 2, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Kommissionen har antagit ett beslut i enlighet med punkt 9.
b)
Värdepapperscentralen från tredjeland är föremål för effektiv auktorisation, tillsyn och övervakning eller, om avvecklingssystemet för värdepapper drivs av en centralbank, övervakning, som garanterar fullständig efterlevnad av de stabilitetskrav som är tillämpliga i det tredjelandet.
c)
Det har upprättats samarbetsarrangemang mellan Esma och de ansvariga myndigheterna i det tredjelandet (nedan kallade ansvariga tredjelandsmyndigheter) enligt punkt 10.
d)
Värdepapperscentralen från tredjeland vidtar i relevanta fall nödvändiga åtgärder för att möjliggöra efterlevnad bland sina användare av den relevanta nationella rätten i den medlemsstat där den avser att tillhandahålla värdepapperscentralstjänster, inklusive den rätt som avses i artikel 49.1 andra stycket, och de åtgärdernas lämplighet har bekräftats av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där värdepapperscentralen från tredjeland avser att tillhandahålla värdepapperscentralstjänster.
5. När Esma bedömer om de villkor som avses i punkt 4 är uppfyllda, ska den samråda med
a)
de behöriga myndigheterna i de medlemsstater i vilka värdepapperscentralen från tredjeland har för avsikt att tillhandahålla värdepapperscentralstjänster, särskilt om hur värdepapperscentralen från tredjeland avser att efterleva det krav som avses i punkt 4 d,
b)
de relevanta myndigheterna,
c)
de ansvariga tredjelandsmyndigheter som getts uppdraget att auktorisera, utöva tillsyn över och övervaka värdepapperscentraler.
6. Den värdepapperscentral från tredjeland som avses i punkt 2 ska lämna in sin ansökan om erkännande till Esma.
Den ansökande värdepapperscentralen ska överlämna all information till Esma som anses nödvändig för erkännande. Esma ska göra en bedömning av om ansökan är fullständig inom 30 arbetsdagar från och med mottagandet av ansökan. Om ansökan inte är fullständig, ska Esma fastställa en tidsfrist, inom vilken den ansökande värdepapperscentralen måste lämna kompletterande information.
De behöriga myndigheterna i de medlemsstater där värdepapperscentralen från tredjeland avser att tillhandahålla värdepapperscentralstjänster ska bedöma huruvida värdepapperscentralen från tredjeland efterlever den rätt som avses i punkt 4 d och med ett fullständigt motiverat beslut underrätta Esma om huruvida den efterlevs eller inte inom tre månader från det att all nödvändig information mottagits från Esma.
Beslutet om erkännande ska baseras på de kriterier som fastställs i punkt 4.
Senast sex månader efter inlämnandet av en fullständig ansökan ska Esma skriftligen med ett fullständigt motiverat beslut underrätta den sökande värdepapperscentralen om huruvida erkännande beviljats eller avslagits.
7. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna - där den enligt punkt 4 vederbörligen erkända värdepapperscentralen från tredjeland tillhandahåller värdepapperscentralstjänster - får i nära samarbete med Esma begära att de ansvariga tredjelandsmyndigheterna ska
a)
regelbundet rapportera om den verksamhet som bedrivs av värdepapperscentralen från tredjeland i de värdmedlemsstaterna, inbegripet för att samla in statistik,
b)
inom en lämplig tidsperiod lämna såväl upplysningar om vilka emittenterna och deltagarna är i de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av den värdepapperscentral från tredjeland som tillhandahåller tjänster i den värdmedlemsstaten som all annan relevant information om den verksamhet som bedrivs av värdepapperscentralen från tredjeland i värdmedlemsstaten.
8. Esma ska efter att ha samrått med de myndigheter som avses i punkt 5 se över erkännandet av värdepapperscentralen från tredjeland, om den värdepapperscentralen utvidgar sina tjänster i unionen enligt det förfarande som fastställs i punkterna 4, 5 och 6.
Esma ska återkalla erkännandet av värdepapperscentralen, om de villkor som fastställs i punkt 4 inte längre är uppfyllda eller under de omständigheter som avses i artikel 20.
9. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa att den rättsliga och tillsynsmässiga ramen i ett tredjeland säkerställer att värdepapperscentraler som har auktoriserats i det tredjelandet följer rättsligt bindande krav, som i praktiken är likvärdiga med kraven i denna förordning, och att de värdepapperscentralerna fortlöpande är föremål för effektiv tillsyn, övervakning och efterlevnadskontroll i det tredjelandet samt att det tredjelandets rättsliga ram tillhandahåller ett effektivt och likvärdigt system för erkännandet av värdepapperscentraler som är auktoriserade enligt tredjelandslagstiftning. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med granskningsförfarandet som avses i artikel 68.2.
Vidare får kommissionen, vid fastställandet som avses i första stycket, även överväga huruvida denna rättsliga och tillsynsmässiga ram i ett tredjeland även återspeglar CPSS-IOSCO:s internationellt erkända standarder, såvitt dessa inte strider mot kraven som föreskrivs i denna förordning.
10. I enlighet med artikel 33.1 i förordning (EU) nr 1095/2010 ska Esma upprätta samarbetsavtal med de ansvariga tredjelandsmyndigheterna vilkas rättsliga och tillsynsmässiga ramar erkänts som likvärdiga med denna förordning i enlighet med punkt 9. Sådana avtal ska minst ange följande:
a)
Mekanismen för informationsutbyte mellan Esma, behöriga myndigheter i värdmedlemsstaten och de ansvariga tredjelandsmyndigheterna, inbegripet tillträde till all information som Esma begär om de värdepapperscentraler som är auktoriserade i tredjeländerna, i synnerhet tillträde till information i de fall som avses i punkt 7.
b)
Mekanismen för att snabbt underrätta Esma när en ansvarig tredjelandsmyndighet anser att en värdepapperscentral som den utövar tillsyn över överträder villkoren för sin auktorisation eller annan tillämplig rätt.
c)
Förfarandena för samordning av tillsynsverksamhet, om lämpligt inbegripet inspektioner på plats.
Om ett sådant samarbetsavtal innehåller bestämmelser om överföring av personuppgifter från en medlemsstat, ska dessa överföringar följa bestämmelserna i direktiv 95/46/EG, och när ett samarbetsavtal innehåller bestämmelser om att Esma ska överföra personuppgifter, ska dessa överföringar följa bestämmelserna i förordning (EG) nr 45/2001.
11. Om en värdepapperscentral från tredjeland har erkänts i enlighet med punkterna 4-8, får den tillhandahålla de tjänster som avses i bilagan inom unionens territorium, inbegripet genom att inrätta en filial.
12. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa vilka uppgifter den sökande värdepapperscentralen ska lämna till Esma i sin ansökan om erkännande enligt punkt 6.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
KAPITEL II
Krav på värdepapperscentraler
Avsnitt 1
Organisatoriska krav
Artikel 26
Allmänna bestämmelser
1. En värdepapperscentral ska ha stabila styrformer, vilket omfattar en tydlig organisationsstruktur med en tydlig, överblickbar och konsekvent ansvarsfördelning, effektiva metoder för att identifiera, hantera, övervaka och rapportera de risker som den är eller kan bli utsatt för samt en tillfredsställande ersättningspolitik och rutiner för intern kontroll, däribland sunda förfaranden för administration och redovisning.
2. En värdepapperscentral ska införa riktlinjer och förfaranden som är så effektiva att de säkerställer efterlevnad av denna förordning, inklusive ledningens och de anställdas efterlevnad av alla förordningens bestämmelser.
3. En värdepapperscentral ska ha och tillämpa effektiva skriftliga organisatoriska och administrativa förfaranden för att identifiera och hantera potentiella intressekonflikter mellan värdepapperscentralen själv, inbegripet dess ledning, anställda, ledamöter av ledningsorganet eller någon person med direkt eller indirekt koppling till dem, och dess deltagare eller kunder. Den ska upprätthålla och genomföra lämpliga förfaranden för lösande av eventuella intressekonflikter.
4. En värdepapperscentral ska offentliggöra sina styrelseformer och regelverk för verksamheten.
5. En värdepapperscentral ska ha lämpliga förfaranden för att låta sina anställda rapportera internt om potentiella överträdelser av denna förordning genom en särskild kanal.
6. Värdepapperscentralen ska vara föremål för regelbundna och oberoende revisioner. Resultaten av dessa ska meddelas ledningsorganet och tillhandahållas den behöriga myndigheten och användarkommittén, när lämpligt med beaktande av potentiella intressekonflikter mellan medlemmarna i användarkommittén och värdepapperscentralen.
7. När en värdepapperscentral ingår i en företagskoncern som omfattar andra värdepapperscentraler eller sådana kreditinstitut som avses i avdelning IV, ska den anta detaljerade riktlinjer och förfaranden som specificerar hur de krav som fastställs i denna artikel ska tillämpas på koncernen och de olika enheterna i koncernen.
8. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att på värdepapperscentralsnivå och på koncernnivå som avses i punkt 7 fastställa:
a)
De övervakningsverktyg för de risker för värdepapperscentraler som avses i punkt 1.
b)
Nyckelpersonals ansvar i fråga om riskerna för värdepapperscentraler som avses i punkt 1.
c)
De potentiella intressekonflikter som avses i punkt 3.
d)
De revisionsmetoder som avses i punkt 6.
e)
De omständigheter under vilka det vore lämpligt att delge användarkommittén revisionens resultat i enlighet med punkt 6, med beaktande av potentiella intressekonflikter mellan medlemmarna i användarkommittén och värdepapperscentralen.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 27
Företagsledning, ledningsorgan och aktieägare
1. Företagsledningen ska ha tillräckligt god vandel och erfarenhet att det säkerställer en sund och ansvarsfull ledning av värdepapperscentralen.
2. En värdepapperscentral ska ha ett ledningsorgan, där minst en tredjedel men inte mindre än två av ledamöterna är oberoende.
3. Ersättningen till de oberoende och andra icke verkställande ledamöterna av ledningsorganet ska inte vara kopplad till värdepapperscentralens affärsresultat.
4. Ledningsorganet ska bestå av lämpliga ledamöter med tillräckligt god vandel och en ändamålsenlig blandning av färdigheter, erfarenheter och kunskaper med anknytning till enheten och marknaden. De icke verkställande ledamöterna av ledningsorganet ska besluta om ett mål för representation av det underrepresenterade könet i ledningsorganet och utarbeta en policy för hur antalet personer av det underrepresenterade könet ska ökas, så att målet uppnås. Det målet, policyn och dess genomförande ska offentliggöras.
5. En värdepapperscentral ska klart fastställa ledningsorganets roll och ansvar i enlighet med den relevanta nationella rätten. En värdepapperscentral ska på begäran tillhandahålla den behöriga myndigheten och revisorn protokollen från ledningsorganets möten.
6. Värdepapperscentralens aktieägare och personer som direkt eller indirekt har möjlighet att kontrollera värdepapperscentralens ledning ska vara lämpliga att säkerställa en sund och ansvarsfull ledning av värdepapperscentralen.
7. En värdepapperscentral ska
a)
tillhandahålla den behöriga myndigheten och offentliggöra information om värdepapperscentralens ägarförhållanden, särskilt om vilka parter som har möjlighet att utöva kontroll över värdepapperscentralens verksamhet och om hur omfattande deras intressen är,
b)
underrätta och ansöka om godkännande från sin behöriga myndighet i fråga om varje beslut om överföring av äganderätt som leder till att sammansättningen av de personer som utövar kontroll över värdepapperscentralen ändras. Värdepapperscentralen ska offentliggöra äganderättsöverföringen efter att ha fått godkännande från sin behöriga myndighet.
Varje fysisk och juridisk person ska utan onödigt dröjsmål informera värdepapperscentralen och dess behöriga myndighet om ett beslut att förvärva eller avyttra äganderätter som leder till att sammansättningen av de personer som utövar kontroll över värdepapperscentralen ändras.
8. Den behöriga myndigheten ska inom 60 arbetsdagar efter mottagandet av den information som avses i punkt 7 besluta om de föreslagna ändringarna i kontrollen över värdepapperscentralen. Den behöriga myndigheten ska neka att godkänna föreslagna ändringar i kontrollen över värdepapperscentralen, om det finns objektiva och verifierbara skäl att anta att de skulle innebära ett hot mot en sund och ansvarsfull ledning av värdepapperscentralen eller mot värdepapperscentralens förmåga att följa denna förordning.
Artikel 28
Användarkommitté
1. En värdepapperscentral ska inrätta en användarkommitté för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver, vilken ska bestå av företrädare för emittenter och deltagare i dessa avvecklingssystem för värdepapper. Användarkommitténs råd ska vara oberoende av direkt påverkan från värdepapperscentralens ledning.
2. Värdepapperscentralen ska på ett icke-diskriminerande sätt fastställa mandatet för varje användarkommitté som har inrättats, de styrformer som krävs för att säkerställa dess oberoende och dess arbetsordning samt tillträdeskriterier och metoderna för val av användarkommitténs medlemmar. Styrformerna ska vara offentliga och ska säkerställa att användarkommittén rapporterar direkt till ledningsorganet och har regelbundna sammanträden.
3. Användarkommittéerna ska ge ledningsorganet råd om viktiga arrangemang som påverkar medlemmarna, däribland kriterier för att ta in emittenter eller deltagare i respektive avvecklingssystem för värdepapper samt om nivån på tjänsterna.
4. Användarkommittéerna får för ledningsorganet lägga fram ett icke bindande yttrande med en detaljerad motivering rörande värdepapperscentralens prissättningsstruktur.
5. Utan att det påverkar behöriga myndigheters rätt att bli informerade på vederbörligt sätt, ska användarkommitténs medlemmar ha tystnadsplikt. Om användarkommitténs ordförande konstaterar att det föreligger eller kan föreligga en intressekonflikt för en medlem vad gäller ett särskilt ärende, ska denna inte tillåtas att rösta om ärendet.
6. En värdepapperscentral ska skyndsamt informera den behöriga myndigheten och användarkommittén om alla beslut där ledningsorganet beslutar att inte följa användarkommitténs råd. Användarkommittén får informera den behöriga myndigheten om eventuella områden där den anser att det rådet från användarkommitténs inte har följts.
Artikel 29
Registerföring
1. En värdepapperscentral ska bevara alla sina registeruppgifter om sina tjänster och sin verksamhet i minst tio år, inbegripet de anknutna tjänster som avses i avsnitten B och C i bilagan, så att den behöriga myndigheten kan övervaka efterlevnaden av förordningens krav.
2. En värdepapperscentral ska på begäran ge tillträde till de register som avses i punkt 1 åt den behöriga myndigheten och de relevanta myndigheter samt eventuella andra offentliga myndigheter som enligt unionsrätten eller nationell rätt i hemmedlemsstat har rätt att kräva tillträde till sådana register för fullgörande av sina uppgifter.
3. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa närmare bestämmelser om de registeruppgifter som avses i punkt 1, vilka ska bevaras för övervakning av värdepapperscentralens efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa formatet för de registeruppgifter som avses i punkt 1, vilka ska bevaras för övervakning av värdepapperscentralens efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 30
Utkontraktering
1. Om en värdepapperscentral utkontrakterar tjänster eller verksamheter till en tredje part, ska den fortfarande vara ansvarig för att fullgöra samtliga skyldigheter enligt denna förordning och ska alltid uppfylla följande villkor:
a)
Utkontraktering får inte leda till delegerat ansvar.
b)
Värdepapperscentralens förbindelser med och skyldigheter mot sina deltagare eller emittenter får inte ändras.
c)
Villkoren för värdepapperscentralens auktorisation får inte förändras.
d)
Utkontrakteringen får inte hindra utövandet av tillsyns- och övervakningsuppgifter, däribland tillträde på plats för att inhämta relevant information för att fullgöra de uppgifterna.
e)
Utkontraktering får inte innebära att värdepapperscentralen berövas system och kontroller som är nödvändiga för att hantera sina risker.
f)
Värdepapperscentralen ska upprätthålla den sakkunskap och de resurser som är nödvändiga för att bedöma de tillhandahållna tjänsternas kvalitet, tjänsteleverantörens organisatoriska lämplighet och kapitaltäckning, för att effektivt övervaka de utkontrakterade tjänsterna och för att hantera de risker som är förknippade med utkontrakteringen på löpande basis.
g)
Värdepapperscentralen ska ha direkt tillgång till relevanta uppgifter om de utkontrakterade tjänsterna.
h)
Tjänsteleverantören ska samarbeta med den behöriga myndigheten och de relevanta myndigheterna i samband med de utkontrakterade verksamheterna.
i)
Värdepapperscentralen ska se till att tjänsteleverantören uppfyller de standarder som fastställs i den gällande rätten om uppgiftsskydd som skulle vara tillämplig om tjänsteleverantören var etablerad i unionen. Värdepapperscentralen ska vara ansvarig för att se till att de standarderna anges i ett kontrakt mellan parterna och att standarderna upprätthålls.
2. Värdepapperscentralen ska i ett skriftligt avtal fastställa sina egna respektive tjänsteleverantörens rättigheter och skyldigheter. Avtalet om utkontraktering ska göra det möjligt för värdepapperscentralen att upphäva avtalet.
3. En värdepapperscentral och en tjänsteleverantör ska på begäran ge den behöriga myndigheten och de relevanta myndigheterna all information som krävs för att de ska kunna bedöma om den utkontrakterade verksamheten uppfyller kraven i denna förordning.
4. Utkontrakteringen av en huvudtjänst måste auktoriseras enligt artikel 19 av den behöriga myndigheten.
5. Punkterna 1-4 ska inte tillämpas, om en värdepapperscentral utkontrakterar vissa av sina tjänster eller verksamheter till en offentlig enhet eller om utkontrakteringen styrs av särskilda rättsliga ramar, tillsynsramar och verksamhetsramar som den offentliga enheten och den berörda värdepapperscentralen gemensamt har godkänt och formaliserat och som har godkänts av den behöriga myndigheten på grundval av de krav som fastställs i denna förordning.
Artikel 31
Tjänster som tillhandahålls av andra parter än värdepapperscentraler
1. Utan hinder av artikel 30, om så krävs enligt nationell rätt, får en annan person än värdepapperscentraler ansvara för att utföra registreringar på värdepapperskonton som upprätthålls av värdepapperscentraler.
2. Medlemsstater som tillåter andra parter än värdepapperscentraler att tillhandahålla vissa av de huvudtjänster som avses i avsnitt A i bilagan i enlighet med punkt 1 ska i sin nationella rätt fastställa vilka krav som ska gälla i sådant fall. De kraven ska inbegripa de bestämmelser i denna förordning, som ska tillämpas på både värdepapperscentralen och i relevanta fall den andra berörda parten.
3. Medlemsstater som tillåter andra parter än värdepapperscentraler att tillhandahålla vissa huvudtjänster som avses i avsnitt A i bilagan i enlighet med punkt 1 ska delge Esma alla relevanta uppgifter om tillhandahållandet av sådana tjänster, inklusive sin relevanta nationella rätt.
Esma ska införa sådana uppgifter i det register över värdepapperscentraler som avses i artikel 21.
Avsnitt 2
Uppföranderegler
Artikel 32
Allmänna bestämmelser
1. En värdepapperscentral ska ha klart fastställda mål och syften som är möjliga att uppnå, t.ex. för minsta nivå på tjänsterna, förväntningar på riskhantering och affärsprioriteringar.
2. En värdepapperscentral ska ha överblickbara regler för hantering av klagomål.
Artikel 33
Krav för deltagande
1. För varje avvecklingssystem för värdepapper som en värdepapperscentral driver ska den ha offentliga krav för deltagande, som medger rättvist och öppet tillträde för alla juridiska personer som avser att bli deltagare. Kriterierna ska vara öppna, objektiva och icke-diskriminerande för att garantera rättvist och öppet tillträde till värdepapperscentralen med vederbörlig hänsyn till riskerna för den finansiella stabiliteten och marknadernas ordnade funktion. Inträdesbegränsningar ska bara tillåtas, i den utsträckning som de syftar till motiverad kontroll av en särskild risk för värdepapperscentralen.
2. En värdepapperscentral ska behandla en ansökan om tillträde utan dröjsmål genom att besvara ansökan senast inom en månad och ska offentliggöra förfarandena för behandling av ansökningar om tillträde.
3. En värdepapperscentral ska neka deltagare som uppfyller kraven som avses i punkt 1 tillträde endast om detta vederbörligen motiveras skriftligen och grundar sig på en övergripande riskbedömning.
Om en värdepapperscentral vägrar tillträde, har den ansökande deltagaren rätt att klaga hos den behöriga myndigheten för värdepapperscentralen som har nekat tillträde.
Den ansvariga behöriga myndigheten ska granska klagomålet genom att bedöma skälen till vägran och ge den ansökande deltagaren ett motiverat svar.
Den ansvariga behöriga myndigheten ska vid sin bedömning av klagomålet samråda med den behöriga myndigheten på den ort där den ansökande deltagaren är etablerad. Om myndigheten för den ansökande deltagaren inte håller med om den bedömning som har gjorts, får endera av de båda behöriga myndigheterna hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som den tilldelats enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om värdepapperscentralens vägran att bevilja den ansökande deltagaren tillträde inte anses vara motiverad, ska den behöriga myndigheten för värdepapperscentralen som har nekat tillträde utfärda ett beslut och kräva att värdepapperscentralen ska bevilja den ansökande deltagaren tillträde.
4. En värdepapperscentral ska ha objektiva och överblickbara förfaranden för tillfälligt stopp och ordnat utträde för deltagare som inte längre uppfyller kraven som avses i punkt 1.
5. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa dels de risker som ska tas i beaktande av värdepapperscentraler när de genomför en genomgripande riskbedömning och av behöriga myndigheter när de bedömer skälen till vägran i enlighet med punkt 3, dels den närmare utformningen av det förfarande som avses i punkt 3.
Esma ska lämna in dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senaste den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
6. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär och mallar för det förfarande som avses i punkt 3.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 34
Öppenhet
1. För varje avvecklingssystem för värdepapper som en värdepapperscentral driver och för var och en av de andra huvudtjänster den tillhandahåller ska värdepapperscentralen offentliggöra de priser och avgifter som gäller för de huvudtjänster som förtecknas i avsnitt A i bilagan som de tillhandahåller. Den ska offentliggöra priser och avgifter för varje tillhandahållen tjänst och varje tillhandahållet uppdrag separat, inklusive avdrag och rabatter och villkoren för att åtnjuta dessa. Den ska ge sina kunder separat tillträde till de specifika tjänster som tillhandahålls.
2. En värdepapperscentral ska offentliggöra sin prislista för att underlätta jämförelser av erbjudanden och ge kunderna möjlighet att förutse vilket pris de kommer att få betala för tjänsterna.
3. En värdepapperscentral ska vara bunden av sin offentliggjorda prissättning för huvudtjänster.
4. En värdepapperscentral ska ge sina kunder information som gör det möjligt att stämma av fakturor mot de offentliggjorda prislistorna.
5. En värdepapperscentral ska till alla kunder lämna ut information som möjliggör för dem att bedöma riskerna som är förbundna med de tillhandahållna tjänsterna.
6. En värdepapperscentral ska redovisa kostnader och intäkter för de tillhandahållna huvudtjänsterna separat och ge den behöriga myndigheten tillgång till informationen.
7. En värdepapperscentral ska redovisa kostnaderna och intäkterna för de tillhandahållna anknutna tjänsterna som helhet och ge den behöriga myndigheten tillgång till informationen.
8. För att säkerställa en effektiv tillämpning av unionens konkurrensbestämmelser och möjliggöra fastställande bland annat av korssubventionering av anknutna tjänster genom huvudtjänster, ska en värdepapperscentral sörja för analytisk redovisning av sin verksamhet. Sådan analytisk redovisning ska åtminstone särskilja kostnaderna för och inkomsterna från var och en av huvudtjänsterna från kostnaderna för och inkomsterna från anknutna tjänster.
Artikel 35
Kommunikation med deltagare och andra marknadsinfrastrukturer
Värdepapperscentraler ska i sin kommunikation med deltagare i de avvecklingssystem för värdepapper som de driver och med de marknadsinfrastrukturer som de samverkar med använda internationella, öppna kommunikationsförfaranden och standarder för meddelanden och referensdata för att underlätta effektiv registrering, betalning och avveckling.
Avsnitt 3
Krav på värdepapperscentralstjänster
Artikel 36
Allmänna bestämmelser
En värdepapperscentral ska för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver ha lämpliga regler och förfaranden, däribland robusta redovisningsmetoder och kontroller, för att bidra till att säkerställa integriteten hos värdepappersemissioner och att minska och hantera de risker som är förknippade med förvaring och avveckling av transaktioner med värdepapper.
Artikel 37
Emissionens integritet
1. En värdepapperscentral ska vidta lämpliga avstämningsåtgärder för att kontrollera att det antal värdepapper som utgör en hel eller delar av en värdepappersemission som har lämnats in till värdepapperscentralen är lika med summan av de värdepapper som har registrerats på värdepapperskonton som tillhör deltagarna i det avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentralen och, i relevanta fall, på ägarkonton som upprätthålls av värdepapperscentralen. Dessa avstämningar ska göras minst en gång om dagen.
2. Om lämpligt och om andra enheter är inblandade i avstämningsprocessen för en viss värdepappersemission, t.ex. emittenten, registerförvaltare, emissionsagenter, överlåtelseagenter, vanliga förvaringsinstitut, andra värdepapperscentraler eller andra enheter, ska värdepapperscentralen och eventuella sådana enheter sörja för lämpliga åtgärder för samarbete och informationsutbyte med varandra för att upprätthålla emissionens integritet.
3. Övertrassering av värdepapper, debetsaldon och skapande av värdepapper ska inte vara tillåtet i ett avvecklingssystem för värdepapper som drivs av en värdepapperscentral.
4. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa de avstämningsåtgärder som en värdepapperscentral ska vidta enligt punkterna 1, 2 och 3.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 38
Skydd av deltagarnas och deras kunders värdepapper
1. För varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver ska en värdepapperscentral ha register och konton som gör att den i sina räkenskaper när som helst utan dröjsmål kan segregera en deltagares värdepapper från en annans och i förekommande fall från värdepapperscentralens egna tillgångar.
2. En värdepapperscentral ska ha register och konton som gör det möjligt för varje deltagare att segregera sina egna värdepapper från de värdepapper som innehas av deltagarens kunder.
3. En värdepapperscentral ska ha register och konton som möjliggör för varje deltagare att på ett värdepapperskonto förvara värdepapper som tillhör olika kunder hos den deltagaren (segregering av samlade kundkonton (omnibuskonton)).
4. En värdepapperscentral ska ha register och konton som gör det möjligt för en deltagare att segregera sina kunders värdepapper om och när deltagaren så önskar (individuellt segregerade kundkonton).
5. En deltagare ska åtminstone erbjuda sina kunder möjligheten att välja mellan segregering av samlade kundkonton och individuellt segregerade kundkonton och informera dem om de kostnader och risker som varje alternativ innebär.
En värdepapperscentral och dess deltagare ska dock erbjuda individuellt segregerade kundkonton för personer som är medborgare i eller bosatta i samt juridiska personer som är etablerade i en medlemsstat där detta krävs enligt den nationella rätten i den medlemsstat där värdepappren har utfärdats, enligt dess lydelse den 17 september 2014. Den skyldigheten ska gälla så länge den nationella rätten inte ändras eller upphävs och dess mål förblir giltiga.
6. Värdepapperscentraler och deras deltagare ska offentliggöra skyddsnivåerna och kostnaderna för de olika nivåer av segregering som de tillhandahåller och erbjuda dessa tjänster på rimliga affärsmässiga villkor. De närmare uppgifterna om de olika segregeringsnivåerna ska inbegripa en beskrivning av de viktigaste rättsliga konsekvenserna av de olika segregeringsnivåer som erbjuds, inbegripet information om de berörda jurisdiktionernas tillämplig insolvensrätt.
7. En värdepapperscentral ska inte för något ändamål använda värdepapper som inte tillhör den. En värdepapperscentral får dock använda värdepapper tillhörande en deltagare, om den på förhand har fått denna deltagares uttryckliga godkännande till detta. Värdepapperscentralen ska kräva av sina deltagare att de erhåller eventuellt erforderligt förhandsgodkännande från sina kunder.
Artikel 39
Slutgiltig avveckling
1. En värdepapperscentral ske se till att det avvecklingssystem för värdepapper som den driver erbjuder deltagarna ett tillfredsställande skydd. Medlemsstaterna ska utse och anmäla det avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler enligt de förfaranden som avses i artikel 2 a i direktiv 98/26/EG.
2. En värdepapperscentral ska se till att varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver fastställer tidpunkterna för införande av överföringsuppdrag i det avvecklingssystemet för värdepapper och för när överföringsuppdrag blir oåterkalleliga i enlighet med artiklarna 3 och 5 i direktiv 98/26/EG.
3. En värdepapperscentral ska offentliggöra reglerna för när överföringar av värdepapper och kontantmedel i ett avvecklingssystem för värdepapper blir slutgiltiga.
4. Punkterna 2 och 3 ska tillämpas utan att detta påverkar de bestämmelser som är tillämpliga för länkar mellan värdepapperscentraler och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 48.8.
5. En värdepapperscentral ska vidta alla åtgärder som är rimliga för att i enlighet med de regler som avses i punkt 3 säkerställa att de överföringar av värdepapper och kontantmedel som avses i punkt 3 blir slutgiltiga antingen i realtid eller under dagen och i alla händelser senast före utgången av den bankdag som är den faktiska avvecklingsdagen.
6. Om värdepapperscentralen erbjuder de tjänster som avses i artikel 40.2, ska den säkerställa att inbetalningarna från värdepappersavvecklingarna ska finnas tillgängliga att använda för mottagarna senast före utgången av den bankdag som är den avsedda avvecklingsdagen.
7. Alla värdepapperstransaktioner mot kontantmedel mellan direkta deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper som drivs av en värdepapperscentral och som avvecklas i detta avvecklingssystem för värdepapper ska avvecklas på basis av leverans mot betalning.
Artikel 40
Kontantavveckling
1. För transaktioner som är uttryckta i valutan i det land där avvecklingen sker ska värdepapperscentralen avveckla kontantutbetalningarna för sina avvecklingssystem för värdepapper via konton hos en centralbank som ger ut den relevanta valutan om det är praktiskt genomförbart och möjligt.
2. Om det inte är praktiskt genomförbart och möjligt att göra avveckling via centralbankskonton enligt punkt 1, får en värdepapperscentral erbjuda sig att avveckla kontantutbetalningarna för hela eller delar av sitt avvecklingssystem för värdepapper via konton hos ett kreditinstitut eller via egna konton. Om en värdepapperscentral erbjuder avveckling via konton hos ett kreditinstitut eller via sina egna konton, ska den göra så i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV.
3. En värdepapperscentral ska säkerställa att all information som lämnas till marknadsdeltagare om riskerna med och kostnaderna för avveckling via konton hos kreditinstitut eller via egna konton är tydlig, rättvisande och inte vilseledande. En värdepapperscentral ska göra information tillgänglig för kunder eller potentiella kunder som är tillräcklig för att de ska kunna identifiera och bedöma riskerna och kostnaderna i samband med avveckling via konton hos kreditinstitut eller via egna konton och ska lämna ut sådan information på begäran.
Artikel 41
Regler och förfarande vid deltagares obestånd
1. För varje avvecklingssystem för värdepapper som en värdepapperscentral driver ska den införa effektiva och tydligt fastställda regler och förfaranden för att hantera en eller flera av dess deltagares obestånd som säkerställer att värdepapperscentralen snabbt kan vidta åtgärder för att begränsa förluster och likviditetspåfrestningar och fortsätta att fullgöra sina skyldigheter.
2. Värdepapperscentralen ska offentliggöra sina regler och relevanta förfaranden för obestånd.
3. En värdepapperscentral ska tillsammans med sina deltagare och andra berörda intressenter regelbundet testa och se över sina obeståndsförfaranden för att se till att de är praktiskt genomförbara och effektiva.
4. För att säkerställa konsekvent tillämpning av denna artikel får Esma i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 4
Stabilitetskrav
Artikel 42
Allmänna bestämmelser
En värdepapperscentral ska införa en sund riskhanteringsram för att på ett heltäckande sätt hantera juridiska, affärsmässiga, operativa och andra direkta eller indirekta risker, inbegripet åtgärder för att minska bedrägeri och försummelse.
Artikel 43
Juridiska risker
1. För sin auktorisation och tillsyn och även som information till sina kunder, ska en värdepapperscentral ha tydliga och begripliga regler, förfaranden och kontrakt för samtliga avvecklingssystem för värdepapper som den driver och samtliga andra tjänster som den tillhandahåller.
2. En värdepapperscentral ska utforma sina regler, förfaranden och kontrakt så att det går att verkställa dem i alla berörda jurisdiktioner, även vid en deltagares obestånd.
3. En värdepapperscentral som bedriver verksamhet inom olika jurisdiktioner ska vidta alla rimliga åtgärder för att identifiera och reducera de risker som uppstår till följd av eventuella lagval mellan jurisdiktioner.
Artikel 44
Allmän affärsrisk
En värdepapperscentral ska ha robusta lednings- och kontrollsystem och it-verktyg för att identifiera, övervaka och hantera allmänna affärsrisker, inbegripet förluster till följd av dåligt genomförande av affärsstrategin, kassaflöden och driftskostnader.
Artikel 45
Operativ risk
1. En värdepapperscentral ska identifiera källor till operativ risk, såväl interna som externa, och minimera deras effekt genom att använda lämpliga it-verktyg, kontroller och förfaranden, inbegripet för samtliga avvecklingssystem för värdepapper som den driver.
2. En värdepapperscentral ska ha lämpliga it-verktyg som säkerställer en hög grad av säkerhet och driftssäkerhet och har tillräcklig kapacitet. It-verktyg ska på ett tillfredsställande sätt hantera de tillhandahållna tjänsternas och verksamheternas komplexitet, mångfald och inriktning, så att de tryggar en hög säkerhetsstandard och upprätthåller uppgifternas integritet och konfidentialitet.
3. En värdepapperscentral ska för tjänster som den tillhandahåller samt för varje avvecklingssystem för värdepapper som den driver upprätta, genomföra och upprätthålla ändamålsenliga riktlinjer för driftskontinuitet och en plan för katastrofberedskap för att se till att dess tjänster kan upprätthållas, driften snabbt kan återupptas och värdepapperscentralens skyldigheter kan fullgöras vid händelser som medför en betydande risk för avbrott i verksamheten.
4. Den plan som avses i punkt 3 ska göra det möjligt att återupprätta alla transaktioner och deltagares positioner vid tidpunkten för avbrottet, så att värdepapperscentralens deltagare kan fortsätta sin verksamhet på ett säkert sätt och avvecklingen kan fullföljas på fastställd dag, inbegripet genom att säkerställa att driften av avgörande it-system snabbt kan återupptas från och med tidpunkten för avbrottet. Detta ska inbegripa inrättande av en andra driftsanläggning med tillfredsställande resurser, kapacitet, och funktionalitet och lämpliga personalarrangemang.
5. Värdepapperscentralen ska planera och genomföra ett testprogram för de arrangemang som avses i punkterna 1-4.
6. En värdepapperscentral ska identifiera, övervaka och hantera de risker för verksamheten som de viktigaste deltagarna i det avvecklingssystem för värdepapper som den driver samt tjänsteleverantörer, andra värdepapperscentraler eller andra marknadsinfrastrukturer kan utgöra för dess verksamhet. Den ska på begäran tillhandahålla behöriga och relevanta myndigheter information om varje sådan risk som har identifierats.
Den ska även utan dröjsmål informera den behöriga myndigheten och de relevanta myndigheterna om eventuella operativa incidenter till följd av sådana risker.
7. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa de operativa risker som avses i punkterna 1-6 och de metoder för att testa, hantera och minimera de riskerna, inbegripet de riktlinjer för driftskontinuitet och katastrofberedskap som avses i punkterna 3 och 4 samt metoderna för att bedöma dessa.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 46
Investeringsprinciper
1. En värdepapperscentral ska förvara sina finansiella tillgångar hos centralbanker, auktoriserade kreditinstitut eller auktoriserade värdepapperscentraler.
2. En värdepapperscentral ska vid behov ha snabb tillgång till sina tillgångar.
3. En värdepapperscentral ska endast investera sina finansiella resurser i kontantmedel eller i mycket likvida finansiella instrument med minimala marknads- och kreditrisker. De investeringarna ska kunna avvecklas snabbt och med minimala negativa priseffekter.
4. Det kapitalbelopp, inklusive en värdepapperscentrals balanserade vinstmedel och reserver, som inte har investerats i enlighet med punkt 3, ska inte beaktas med avseende på tillämpningen av artikel 47.1.
5. En värdepapperscentral ska se till att dess totala kreditriskexponering mot varje enskilt auktoriserat kreditinstitut eller auktoriserad värdepapperscentral i vilken den har finansiella tillgångar håller sig inom rimliga gränser vad gäller koncentration.
6. Esma ska i nära samarbete med EBA och medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa vilka finansiella instrument som kan anses vara mycket likvida med minimala marknads- och kreditrisker som avses i punkt 3, en lämplig tidsram för tillgång till tillgångar som avses i punkt 2 samt de gränser för koncentration som avses i punkt 5. Sådana förslag till tekniska standarder för tillsyn ska i lämpliga fall anpassas till de tekniska standarder för tillsyn som har antagits i enlighet med artikel 47.8 i förordning (EU) nr 648/2012.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 47
Kapitalkrav
1. En värdepapperscentrals kapital ska tillsammans med dess balanserade vinstmedel och reserver stå i proportion till de risker som är förbundna med värdepapperscentralens verksamhet. Det ska vid alla tidpunkter vara tillräckligt för att
a)
säkerställa att värdepapperscentralen är tillräckligt skyddad mot operativa risker, juridiska risker, förvaringsrisker, investeringsrisker och affärsrisker, så att värdepapperscentralen kan fortsätta att tillhandahålla tjänster vid fortsatt verksamhet,
b)
säkerställa en ordnad avveckling eller omstrukturering av värdepapperscentralens verksamheter under en lämplig tidsperiod på minst ett halvår under en rad olika stresscenarier.
2. En värdepapperscentral ska ha en plan för att
a)
anskaffa ytterligare kapital, om dess eget kapital närmar sig eller understiger de krav som anges i punkt 1,
b)
säkerställa ordnad avveckling av eller omstruktureringskrav för sina verksamheter och tjänster, om värdepapperscentralen inte kan anskaffa nytt kapital.
Planen ska godkännas av ledningsorganet eller en lämplig kommitté inom ledningsorganet och uppdateras regelbundet. Varje uppdatering av planen ska delges den behöriga myndigheten. Den behöriga myndigheten får kräva att värdepapperscentralen vidtar ytterligare eller alternativa åtgärder, om den behöriga myndigheten anser att värdepapperscentralens plan är otillfredsställande.
3. EBA ska i nära samarbete med Esma och medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera krav i fråga om kapital, balanserade vinstmedel och reserver för värdepapperscentraler som avses i punkt 1.
EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1093/2010.
Avsnitt 5
Krav på länkar mellan värdepapperscentraler
Artikel 48
Länkar mellan värdepapperscentraler
1. Innan en länk mellan värdepapperscentraler upprättas och fortlöpande när länken mellan värdepapperscentraler väl har upprättats, ska alla berörda värdepapperscentraler identifiera, bedöma, övervaka och hantera alla potentiella källor till risk för sig själva och sina deltagare till följd av länken mellan värdepapperscentraler samt vidta lämpliga åtgärder för att reducera dem.
2. Värdepapperscentraler som avser att upprätta länkar ska lämna in en ansökan om auktorisation till den ansökande värdepapperscentralens behöriga myndighet enligt kravet i artikel 19.1 e eller anmäla till den ansökande värdepapperscentralens behöriga och relevanta myndigheter enligt kravet i artikel 19.5.
3. En länk ska ge de sammanlänkade värdepapperscentralerna och deras deltagare tillräckligt skydd, särskilt vad gäller värdepapperscentralers eventuella krediter samt koncentrations- och likviditetsrisker till följd av länkningsarrangemanget.
En länk ska understödjas av ett lämpligt avtal, där det anges vilka rättigheter och skyldigheter de sammanlänkade värdepapperscentralerna och vid behov värdepapperscentralernas deltagare har. Ett avtal som berör flera jurisdiktioner ska innehålla ett otvetydigt lagval för varje aspekt av länkens drift.
4. I händelse av en preliminär överföring av värdepapper mellan sammanlänkade värdepapperscentraler ska vidareöverföring av värdepapper innan den första överföringen har blivit slutgiltig vara förbjuden.
5. En värdepapperscentral som använder en indirekt länk eller en mellanhand för driften av en länk med en annan värdepapperscentral ska mäta, övervaka och hantera de ytterligare risker som uppstår till följd av att denna indirekta länk eller mellanhand används samt vidta lämpliga åtgärder för att reducera dem.
6. Sammanlänkade värdepapperscentraler ska ha stabila avstämningsförfaranden för att se till att deras respektive register är korrekta.
7. Länkar mellan värdepapperscentraler ska tillåta avveckling genom leverans mot betalning för transaktioner mellan deltagare i sammanlänkade värdepapperscentraler när detta är praktiskt genomförbart och möjligt. Om en länk mellan värdepapperscentraler inte tillåter avveckling genom leverans mot betalning ska en utförlig motivering för detta lämnas till de relevanta och behöriga myndigheterna.
8. Driftskompatibla avvecklingssystem för värdepapper och värdepapperscentraler som använder en gemensam avvecklingsinfrastruktur ska tillämpa identiska tidpunkter för
a)
införande av överföringsuppdrag i systemet,
b)
när överföringar blir oåterkalleliga.
De avvecklingssystem för värdepapper och värdepapperscentraler som avses i första stycket ska tillämpa likvärdiga regler för tidpunkten när överföringar av värdepapper och kontantmedel blir slutgiltiga.
9. Senast den 18 september 2019 ska alla samverkande länkar mellan värdepapperscentraler som är verksamma i medlemsstater i tillämpliga fall vara länkar som tillåter avveckling genom leverans mot betalning.
10. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa de villkor som avses i punkt 3 enligt vilka varje typ av länkavtal erbjuder tillräckligt skydd för de sammanlänkade värdepapperscentralerna och deras deltagare, särskilt när en värdepapperscentral avser att delta i det avvecklingssystem för värdepapper som drivs av en annan värdepapperscentral, den övervakning och hantering av ytterligare risker som avses i punkt 5 till följd av användningen av mellanhänder, de avstämningsmetoder som avses i punkt 6, de fall där avveckling genom leverans mot betalning via länkar mellan värdepapperscentraler är praktiskt genomförbart och möjligt enligt punkt 7 samt metoderna för att bedöma detta.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenheter att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
KAPITEL III
Tillträde till värdepapperscentraler
Avsnitt 1
Emittenters tillträde till värdepapperscentraler
Artikel 49
Frihet att emittera hos en värdepapperscentral som är auktoriserad i unionen
1. En emittent ska ha rätt att låta värdepapper som har upplåtits till handel på reglerade marknader eller MTF-plattformar eller som handlas på handelsplatser registreras hos vilken värdepapperscentral som helst som är etablerad i en medlemsstat, under förutsättning att värdepapperscentralen i fråga uppfyller de villkor som avses i artikel 23.
Utan att det påverkar emittentens rätt enligt första stycket, ska den bolagsrätt eller annan liknande rätt i medlemsstaten enligt vilken värdepappren har utfärdats fortsätta att tillämpas.
Medlemsstaterna ska se till att det upprättas en förteckning över relevanta nyckelbestämmelser i deras rätt som avses i andra stycket. De behöriga myndigheterna ska delge Esma den förteckningen senast den 18 december 2014. Esma ska offentliggöra förteckningen senast den 18 januari 2015.
Värdepapperscentralen får ta ut en rimlig handelsavgift för sitt tillhandahållande av tjänster till emittenter på basis av självkostnad plus vinstpålägg, såvida inte de båda parterna kommer överens om något annat.
2. När en emittent lämnar in en ansökan om att registrera sina värdepapper hos en värdepapperscentral, ska den senare behandla en sådan ansökan utan dröjsmål och på ett icke-diskriminerande sätt och svara den ansökande emittenten inom tre månader.
3. En värdepapperscentral får vägra att tillhandahålla tjänster till en emittent. En sådan vägran ska baseras på en genomgripande riskbedömning eller på att den värdepapperscentralen inte tillhandahåller de tjänster som avses i punkt 1 i avsnitt A i bilagan med anknytning till värdepapper som har utfärdats enligt bolagsrätten eller annan liknande rätt i den relevanta medlemsstaten.
4. Utan att det påverkar Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG (25) och kommissionens direktiv 2006/70/EG (26) ska en värdepapperscentral, om den vägrar att tillhandahålla tjänster till en emittent, ge den ansökande emittenten en fullständig skriftlig motivering för sin vägran.
Om en värdepapperscentral vägrar att tillhandahålla tjänster, ska den ansökande emittenten ha rätt att klaga hos den behöriga myndigheten för den värdepapperscentral som vägrar att tillhandahålla sina tjänster.
Den behöriga myndigheten för den aktuella värdepapperscentralen ska i vederbörlig ordning granska klagomålet genom att bedöma värdepapperscentralens skäl för vägran och ge den ansökande emittenten ett motiverat svar.
Den behöriga myndigheten för den aktuella värdepapperscentralen ska vid sin bedömning av klagomålet samråda med den behöriga myndigheten på den plats där den ansökande emittenten är etablerad. Om den behöriga myndigheten på den plats där den ansökande emittenten är etablerad inte håller med om bedömningen, får endera av de båda behöriga myndigheterna hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som Esma tilldelas enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om värdepapperscentralens vägran att tillhandahålla tjänster till en emittent inte anses vara motiverad, ska den ansvariga behöriga myndigheten utfärda ett beslut och kräva att värdepapperscentralen ska tillhandahålla den ansökande emittenten sina tjänster.
5. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa dels de risker som ska beaktas av värdepapperscentraler som genomför en genomgripande riskbedömning och behöriga myndigheter som bedömer skälen till vägran i enlighet med punkterna 3 och 4, och de närmare bestämmelser om det förfarande som avses i punkt 4.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
6. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär och mallar för det förfarande som avses i punkt 4.
Esma ska lämna in dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 2
Tillträde mellan värdepapperscentraler
Artikel 50
Tillträde genom standardiserad länk
En värdepapperscentral ska ha rätt att bli deltagare i en annan värdepapperscentral och upprätta en standardlänk med den värdepapperscentralen i enlighet med artikel 33, förutsatt att länken mellan värdepapperscentraler först anmäls enligt artikel 19.5.
Artikel 51
Tillträde genom anpassad länk
1. Om en värdepapperscentral ansöker om att en annan värdepapperscentral ska upprätta en anpassad länk för att den ska få tillträde till den värdepapperscentralen, ska den värdepapperscentral som tar emot ansökan endast avslå den på grund av riskbedömningar. Den får inte avslå en ansökan på grund av förlust av marknadsandelar.
2. Den mottagande värdepapperscentralen får ta ut en rimlig handelsavgift till självkostnad-plus-vinstpålägg från den ansökande värdepapperscentralen för att ge tillträde genom anpassad länk, om inte båda parter kommer överens om något annat.
Artikel 52
Förfarande för länkar mellan värdepapperscentraler
1. När en värdepapperscentral lämnar in en ansökan om tillträde till en annan värdepapperscentral enligt artiklarna 50 och 51, ska den senare behandla ansökan utan dröjsmål och svara den ansökande värdepapperscentralen inom tre månader.
2. En värdepapperscentral ska vägra en ansökande värdepapperscentral tillträde endast om sådant tillträde skulle hota finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion eller medföra systemrisk. En sådan vägran ska baseras på en genomgripande riskbedömning.
Om en värdepapperscentral vägrar att bevilja tillträde, ska den ge den ansökande värdepapperscentralen en fullständig motivering för sin vägran.
Om en värdepapperscentral vägrar tillträde, har den ansökande värdepapperscentralen rätt att klaga hos den behöriga myndigheten för den värdepapperscentral som har vägrat tillträde.
Den mottagande värdepapperscentralens behöriga myndighet ska granska klagomålet genom att bedöma skälen till vägran och ge den ansökande värdepapperscentralen ett motiverat svar.
Den mottagande värdepapperscentralens behöriga myndighet ska vid sin bedömning av klagomålet samråda med den behöriga myndigheten för den ansökande värdepapperscentralen och den relevanta myndigheten för den ansökande värdepapperscentralen enligt artikel 12.1 a. Om någon av myndigheterna för den ansökande värdepapperscentralen inte håller med om bedömningen, får vilken som helst av myndigheterna hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som Esma tilldelas genom artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om värdepapperscentralens vägran att bevilja den ansökande värdepapperscentralen tillträde inte anses vara motiverad, ska den mottagande värdepapperscentralens behöriga myndighet utfärda ett beslut och kräva att värdepapperscentralen ska bevilja den ansökande värdepapperscentralen tillträde.
3. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att fastställa dels de risker som ska beaktas av värdepapperscentraler som genomför en genomgripande riskbedömning och av behöriga myndigheter när de bedömer skälen till vägran i enlighet med punkt 2, dels närmare bestämmelser om det förfarande som avses i punkt 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
4. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär och mallar för de förfaranden som avses i punkterna 1 och 2.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Avsnitt 3
Tillträde mellan en värdepapperscentral och en annan marknadsinfrastruktur
Artikel 53
Tillträde mellan en värdepapperscentral och en annan marknadsinfrastruktur
1. En central motpart och en handelsplats ska lämna transaktionsdata på icke-diskriminerande och öppen grund till en värdepapperscentral på begäran av denna värdepapperscentral och får ta ut en rimlig handelsavgift av den ansökande värdepapperscentralen för sådana transaktionsdata t på basis av självkostnad plus vinstpålägg, om inte båda parter kommer överens om något annat.
En värdepapperscentral ska ge en central motpart eller en handelsplats tillträde till sina avvecklingssystem för värdepapper på icke-diskriminerande och öppen grund och får ta ut en rimlig handelsavgift för detta tillträde enligt självkostnad-plus-vinstpålägg-metoden, om inte båda parter kommer överens om något annat.
2. Om en part lämnar in en ansökan om tillträde till en annan part i enlighet med punkt 1, ska denna ansökan behandlas utan dröjsmål och den ansökande parten få svar inom tre månader.
3. Den mottagande parten ska vägras tillträde endast om sådant tillträde skulle påverka finansmarknadernas smidiga och ordnade funktion eller medföra systemrisk. Den ska inte avslå en ansökan på grund av förlust av marknadsandelar.
En part som vägrar tillträde ska ge den ansökande parten en fullständig skriftlig motivering till denna vägran baserad på en genomgripande riskbedömning. Om en part vägrar tillträde, har den ansökande parten rätt att klaga hos den behöriga myndigheten för den part som har vägrat tillträde.
Den mottagande partens behöriga myndighet och den relevanta myndigheten som avses i artikel 12.1 a ska i vederbörlig ordning granska klagomålet genom att bedöma skälen till vägran och ge den ansökande parten ett motiverat svar.
Den mottagande partens behöriga myndighet ska vid sin bedömning av klagomålet samråda med den behöriga myndigheten och den relevanta myndighet som avses i artikel 12.1 a för den ansökande parten. Om någon av myndigheterna för den ansökande parten inte håller med om den bedömningen som ges, får vilken som helst av dem hänskjuta ärendet till Esma, som får agera i enlighet med de befogenheter som Esma tilldelas enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om en parts vägran att bevilja tillträde inte anses vara motiverad, ska den ansvariga behöriga myndigheten utfärda ett beslut och kräva att parten ska bevilja tillträde till sina tjänster inom tre månader.
4. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera dels de risker som ska beaktas av värdepapperscentraler som genomför en genomgripande riskbedömning och av behöriga myndigheter när de bedömer skälen till vägran i enlighet med punkt 3, dels närmare bestämmelser om det förfarande som avses i punkt 3.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
5. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär och mallar för det förfarande som avses i punkterna 2 och 3.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
AVDELNING IV
TILLHANDAHÅLLANDE AV ANKNUTNA BANKTJÄNSTER TILL VÄRDEPAPPERSCENTRALERS DELTAGARE
Artikel 54
Auktorisation och utnämning för tillhandahållande av anknutna banktjänster
1. En värdepapperscentral ska inte själv tillhandahålla några av de anknutna banktjänster som anges i avsnitt C i bilagan, såvida den inte har erhållit en tilläggsauktorisation för att tillhandahålla sådana tjänster i enlighet med denna artikel.
2. En värdepapperscentral som har för avsikt att avveckla kontantdelen av hela eller delar av sitt avvecklingssystem för värdepapper i enlighet med artikel 40.2 eller som på annat sätt önskar tillhandahålla någon av de anknutna banktjänster som avses i punkt 1 ska vara auktoriserad att antingen
a)
själv erbjuda sådana tjänster enligt de villkor som anges i den här artikeln, eller
b)
för detta syfte utse ett eller flera auktoriserade kreditinstitut i enlighet med artikel 8 i direktiv 2013/36/EU.
3. Om en värdepapperscentral önskar tillhandahålla anknutna banktjänster genom samma juridiska person som driver avvecklingssystemet för värdepapper, ska den auktorisation som avses i punkt 2 endast beviljas om följande villkor uppfylls:
a)
Värdepapperscentralen har auktoriserats som kreditinstitut enligt artikel 8 i direktiv 2013/36/EU.
b)
Värdepapperscentralen uppfyller de stabilitetskrav som fastställs i artikel 59.1, 59.3 och 59.4 och de tillsynskrav som fastställs i artikel 60.
c)
Den auktorisation som avses i led a i detta stycke används endast för att tillhandahålla de anknutna banktjänster som avses i avsnitt C i bilagan och inte för att utföra någon annan verksamhet.
d)
Värdepapperscentralen är föremål för ett extra kapitalkrav som återspeglar de risker, inbegripet kredit- och likviditetsrisker, som uppstår med anledning av tillhandahållande av intradagskrediter till bland andra deltagarna i ett avvecklingssystem för värdepapper eller andra användare av värdepapperscentralstjänster.
e)
Värdepapperscentralen rapporterar minst varje månad till den behöriga myndigheten och varje år genom som en del av offentliggörandet av information enligt kraven i del åtta av förordning (EU) nr 575/2013 om omfattningen och förvaltningen av intradagslikviditetsrisker i enlighet med artikel 59.4 j i den här förordningen.
f)
Värdepapperscentralen har till den behöriga myndigheten överlämnat en tillfredsställande återhämtningsplan som säkerställer kontinuitet i dess huvudverksamhet, även i situationer där likviditets- eller kreditrisken kristalliseras till följd av tillhandahållandet av anknutna banktjänster.
Vid motstridiga bestämmelser som föreskrivs i den här förordningen, i förordning (EU) nr 575/2013 och i direktiv 2013/36/EU, ska den värdepapperscentral som avses i led a första stycket tillgodose de striktaste kraven på stabilitetstillsyn. De tekniska standarder för tillsyn som avses i artiklarna 47 och 59 i den här förordningen ska klargöra fallen av motstridiga bestämmelser.
4. Om en värdepapperscentral önskar utse ett kreditinstitut för att tillhandahålla anknutna banktjänster genom en separat juridisk person som kan ingå i samma företagskoncern som ytterst kontrolleras av samma moderföretag eller inte, ska den auktorisation som avses i punkt 2 endast beviljas om följande villkor uppfylls:
a)
Den separata juridiska personen är auktoriserad som kreditinstitut enligt artikel 8 i direktiv 2013/36/EU.
b)
Den separata juridiska personen uppfyller de stabilitetskrav som fastställs i artikel 59.1, 59.3 och 59.4 och de tillsynskrav som fastställs i artikel 60.
c)
Den separata juridiska personen utför inte själv någon av de huvudtjänster som avses i avsnitt A i bilagan.
d)
Den auktorisation som avses i led a används endast för att tillhandahålla de anknutna banktjänster som avses i avsnitt C i bilagan och inte för att utföra någon annan verksamhet.
e)
Den separata juridiska personen är föremål för ett extra kapitalkrav som återspeglar de risker, inbegripet kredit- och likviditetsrisker, som uppstår med anledning av tillhandahållande av intradagskrediter bland annat till deltagare i ett avvecklingssystem för värdepapper eller andra användare av värdepapperscentralstjänster.
f)
Den separata juridiska personen rapporterar minst varje månad till den behöriga myndigheten och varje år som del av offentliggörandet av information enligt kraven i del åtta i förordning (EU) nr 575/2013 om omfattningen och förvaltningen av intradagslikviditetsrisker i enlighet med artikel 59.4 j i den här förordningen.
g)
Den separata juridiska personen har till den behöriga myndigheten överlämnat en tillfredsställande återhämtningsplan som säkerställer kontinuitet i dess huvudverksamhet, inbegripet situationer där likviditets- eller kreditrisken kristalliseras till följd av tillhandahållandet av anknutna banktjänster från en separat juridisk person.
5. Punkt 4 ska inte gälla sådana kreditinstitut som avses i punkt 2 b som erbjuder avveckling av kontantutbetalningarna för delar av värdepapperscentralens avvecklingssystem för värdepapper, om det totala värdet av sådan kontantavveckling genom konton hos de kreditinstituten, beräknat över en ettårsperiod, understiger en procent av det totala värdet av alla värdepapperstransaktioner mot kontantmedel som har avvecklats på värdepapperscentralens konton och uppgår till högst 2,5 miljarder EUR per år.
Den behöriga myndigheten ska åtminstone en gång om året kontrollera att det tröskelvärde som fastställs i första stycket respekteras och rapportera sina iakttagelser till Esma. Om den behöriga myndigheten fastställer att tröskelvärdet har överskridits, ska den kräva att den berörda värdepapperscentralen ansöker om auktorisation i enlighet med punkt 4. Den berörda värdepapperscentralen ska lämna in sin ansökan om auktorisation inom sex månader.
6. Den behöriga myndigheten får kräva att en värdepapperscentral utser mer än ett kreditinstitut eller att den utser ett kreditinstitut och samtidigt också själv tillhandahåller tjänster i enlighet med punkt 2 a i den här artikeln, om den anser att ett kreditinstituts exponering mot koncentrationen av risker enligt artikel 59.3 och 59.4 inte i full utsträckning har reducerats. De utsedda kreditinstituten ska anses vara avvecklingsagenter.
7. En värdepapperscentral som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster och ett kreditinstitut som har utsetts i enlighet med punkt 2 b ska alltid uppfylla de villkor som krävs för auktorisation enligt denna förordning och ska utan dröjsmål anmäla till de behöriga myndigheterna om alla väsentliga förändringar som påverkar villkoren för auktorisationen.
8. EBA ska i nära samarbete med Esma och medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa det riskbaserade extra kapitalkrav som avses i punkt 3 d, och punkt 4 e.
EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 55
Förfarande för att bevilja och avslå auktorisation att tillhandahålla anknutna banktjänster
1. Värdepapperscentralen ska lämna in sin ansökan om auktorisation att utse ett kreditinstitut eller tillhandahålla anknutna banktjänster i enlighet med kravet i artikel 54 till den behöriga myndigheten i dess hemmedlemsstat.
2. Ansökan ska innehålla alla uppgifter som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna fastställa att värdepapperscentralen och i förekommande fall det utsedda kreditinstitutet vid tidpunkten för auktorisationen har vidtagit alla nödvändiga arrangemang för att uppfylla kraven som fastställs i denna förordning. Ansökan ska innehålla en verksamhetsplan med en beskrivning av de planerade anknutna banktjänsterna, i tillämpliga fall den strukturella organisationen av förbindelserna mellan värdepapperscentralen och det utsedda kreditinstitutet och av hur värdepapperscentralen eller i förekommande fall det utsedda kreditinstitutet avser att uppfylla de stabilitetskrav som fastställs i artikel 59.1, 59.3 och 59.4 och de andra villkor som fastställs i artikel 54.
3. Den behöriga myndigheten ska tillämpa det förfarande som anges i artikel 17.3 och 17.8.
4. Från och med tidpunkten när ansökan anses vara fullständig ska den behöriga myndigheten översända all information i ansökan till följande myndigheter:
a)
De relevanta myndigheterna.
b)
Den behöriga myndighet som avses i artikel 4.1.40 i förordning (EU) nr 575/2013.
c)
De behöriga myndigheterna i de medlemsstater där värdepapperscentralen har upprättat samverkande länkar med en annan värdepapperscentral, utom i fall där värdepapperscentralen har upprättat sådana samverkande länkar som avses i artikel 19.5.
d)
De behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten, om värdepapperscentralens verksamhet är av väsentlig betydelse för värdepappersmarknadernas funktion och för skyddet av investerarna i enlighet med artikel 24.4.
e)
De behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen över de deltagare i värdepapperscentralen som är etablerade i de tre medlemsstater som under en ettårsperiod sammanlagt har de största avvecklingsvärdena i värdepapperscentralens avvecklingssystem för värdepapper.
f)
Esma.
g)
EBA.
5. De myndigheter som avses i punkt 4 a-e ska avge ett motiverat yttrande om auktorisationen inom 30 dagar efter mottagandet av den information som avses i punkt 4. När en myndighet inte avger ett yttrande inom denna tidsfrist, ska den anses ha avgivit ett positivt yttrande.
Om minst en av de myndigheter som avses i punkt 4 a-e avger ett negativt motiverat yttrande, ska den behöriga myndighet som önskar bevilja auktorisationen inom 30 dagar till de myndigheter som avses i punkt 4 a-e inkomma med ett motiverat beslut med ett bemötande av det negativa yttrandet.
Om inom 30 dagar efter det att detta beslut läggs fram någon av de myndigheter som avses i punkt 4 a-e avger ett negativt yttrande och den behöriga myndigheten fortfarande önskar bevilja auktorisationen, får vilken som helst av de myndigheter som avgett ett negativt yttrande hänskjuta ärendet till Esma för medling enligt artikel 31 c i förordning (EU) nr 1095/2010.
Om ärendet ännu inte avgjorts 30 dagar efter hänskjutandet till Esma, ska den behöriga myndighet som önskar bevilja auktorisationen fatta det slutliga beslutet och lämna en utförlig skriftlig motivering till sitt beslut till de myndigheter som avses i punkt 4 a-e.
Om den behöriga myndigheten önskar neka auktorisation, ska ärendet inte hänskjutas till Esma.
Negativa yttranden ska innehålla en uttömmande och utförlig skriftlig motivering till varför kraven i denna förordning eller andra delar av unionsrätten inte är uppfyllda.
6. Om Esma anser att den behöriga myndigheten som avses i punkt 1 har beviljat en auktorisation som eventuellt inte överensstämmer med unionsrätten ska Esma agera i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1095/2010.
7. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS och EBA utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att specificera vilken information värdepapperscentralen ska lämna till den behöriga myndigheten för att erhålla de relevanta auktorisationerna för att tillhandahålla banktjänster anknutna till avveckling.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1095/2010.
8. Esma ska i nära samarbete med medlemmarna i ECBS och EBA utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande i syfte att fastställa standardformulär, mallar och förfaranden för samråd med de myndigheter som avses i punkt 4 innan auktorisation beviljas.
Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för genomförande till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.
Artikel 56
Utvidgning av anknutna banktjänster
1. En värdepapperscentral som avser att utvidga de anknutna banktjänster för vilka den utser ett kreditinstitut eller som den själv tillhandahåller i enlighet med artikel 54 ska lämna in en ansökan om utvidgning till den behöriga myndigheten i dess hemmedlemsstat.
2. Ansökan om utvidgning ska behandlas enligt förfarandet i artikel 55.
Artikel 57
Återkallande av auktorisation
1. Utan att det påverkar eventuella korrigerande åtgärder enligt avdelning V ska den behöriga myndigheten i den medlemsstat där värdepapperscentralen är etablerad återkalla de auktorisationer som avses i artikel 54, under någon av följande förutsättningar:
a)
Om värdepapperscentralen under tolv månader inte har utnyttjat sin auktorisation, uttryckligen har frånsagt sig auktorisationen eller det utsedda kreditinstitutet inte har tillhandahållit några tjänster eller utövat någon verksamhet under de föregående sex månaderna.
b)
Om värdepapperscentralen har erhållit auktorisationen genom att lämna osanna uppgifter eller på något annat olagligt sätt.
c)
Om värdepapperscentralen eller de utsedda kreditinstituten inte längre uppfyller de villkor enligt vilka auktorisationen beviljades och inte har vidtagit de korrigerande åtgärder som den behöriga myndigheten har begärt inom en viss tidsfrist.
d)
Om värdepapperscentralen eller det utsedda kreditinstitutet på ett allvarligt och systematiskt sätt har åsidosatt kraven som fastställs i denna förordning.
2. Så snart som den behöriga myndigheten upptäcker att någon av de omständigheter som avses i punkt 1 föreligger, ska den omedelbart samråda med de myndigheter som avses i artikel 55.4 om huruvida auktorisationen måste återkallas.
3. Esma, varje relevant behörig myndighet enligt artikel 12.1 a och varje myndighet som avses i artikel 60.1 eller de myndigheter som avses i artikel 55.4 får när som helst begära att den behöriga myndigheten i värdepapperscentralens hemmedlemsstat ska undersöka om värdepapperscentralen och i tillämpliga fall de utsedda kreditinstituten fortfarande uppfyller villkoren för auktorisationen.
4. Den behöriga myndigheten får begränsa återkallandet till viss tjänst, verksamhet eller finansiellt instrument.
5. En värdepapperscentral och det utsedda kreditinstitutet ska fastställa, genomföra och upprätthålla ett lämpligt förfarande som säkerställer att kundernas och deltagarnas tillgångar i tid och under ordnade former avvecklas och överförs till en annan avvecklingsagent i händelse av återkallande av auktorisationen enligt punkt 1.
Artikel 58
Register över värdepapperscentraler
1. Beslut som fattas av behöriga myndigheter enligt artiklarna 54, 56 och 57 ska anmälas till Esma.
2. I det register som Esma i enlighet med artikel 21.3 är skyldig att göra tillgängligt på sin särskilda webbplats ska följande information föras in:
a)
Namnet på samtliga värdepapperscentraler som har varit föremål för ett beslut enligt artiklarna 54, 56 och 57.
b)
Namnet på samtliga utsedda kreditinstitut.
c)
Förteckningen över de anknutna banktjänster som utsedda kreditinstitut eller värdepapperscentraler som har auktoriserats enligt artikel 54 är auktoriserade att tillhandahålla värdepapperscentralens deltagare.
3. De behöriga myndigheterna ska till Esma anmäla vilka enheter som tillhandahåller anknutna banktjänster enligt kraven i nationell lag senast den 16 december 2014.
Artikel 59
Tillämpliga stabilitetskrav för kreditinstitut eller värdepapperscentraler som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster
1. Ett kreditinstitut som enligt artikel 54.2 b har utsetts eller en värdepapperscentral som enligt artikel 54.2 a har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster ska endast tillhandahålla de tjänster som anges i avsnitt C i bilagan och som omfattas av auktorisationen.
2. Ett kreditinstitut som enligt artikel 54.2 b har utsetts eller en värdepapperscentral som enligt artikel 54.2 a har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster ska efterleva all nuvarande eller kommande lagstiftning som är tillämplig på kreditinstitut.
3. Ett kreditinstitut som enligt artikel 54.2 b har utsetts eller en värdepapperscentral som enligt artikel 54.2 a har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster ska för varje avvecklingssystem för värdepapper uppfylla följande särskilda stabilitetskrav för de kreditrisker som är förknippade med de tjänsterna:
a)
De ska upprätta en stabil ram för att hantera motsvarande kreditrisker.
b)
De ska ofta och regelbundet identifiera källorna till sådana kreditrisker, mäta och övervaka motsvarande kreditexponeringar och använda lämpliga riskhanteringsverktyg för att kontrollera de riskerna.
c)
De ska fullständigt täcka motsvarande kreditexponeringar mot enskilda låntagande deltagare med hjälp av säkerheter och andra likvärdiga finansiella resurser.
d)
Om säkerheter används för att hantera motsvarande kreditrisker, ska de godta höglikvid säkerheter med minimal kredit- och marknadsrisk, de får använda andra typer av säkerheter i specifika situationer, om ett lämpligt värderingsavdrag tillämpas.
e)
De ska fastställa och tillämpa tillräckligt försiktiga värderingsavdrag och koncentrationsbegränsningar på de säkerheter som ställs för att täcka de kreditexponeringar som avses i c, med beaktande av målet att se till att säkerheten kan likvideras snabbt utan betydande negativa priseffekter.
f)
De ska fastställa gränser för sina motsvarande kreditexponeringar.
g)
De ska analysera och planera sin hantering av potentiella återstående kreditexponeringar och införa regler och förfaranden för att genomföra sådana planer.
h)
De ska endast bevilja kredit till deltagare som har likvidkonton hos dem.
i)
De ska införa effektiva återbetalningsförfaranden för intradagskredit och motverka kredit till påföljande dag genom att tillämpa straffavgifter med effektiv avskräckande effekt.
4. Ett kreditinstitut som enligt artikel 54.2 b har utsetts eller en värdepapperscentral som enligt artikel 54.2 a har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster ska för varje avvecklingssystem för värdepapper uppfylla följande särskilda stabilitetskrav för de likviditetsrisker som är förknippade med de tjänsterna:
a)
De ska ha en stabil ram och verktyg för att mäta, övervaka och hantera sina likviditetsrisker, inbegripet intradagslikviditetsrisker, för varje valuta i det avvecklingssystem för värdepapper för vilket de fungerar som avvecklingsagent.
b)
De ska fortlöpande och vid lämpliga tidpunkter åtminstone en gång per dag mäta och övervaka sina likviditetsbehov och nivån av likvida tillgångar som de innehar, härvid ska de fastställa värdet på sina tillgängliga likvida tillgångar med hänsyn tagen till lämpliga värderingsavdrag för de tillgångarna.
c)
De ska ha tillräckliga likvida resurser i alla relevanta valutor för att kunna tillhandahålla avvecklingstjänster i tid under en lång rad olika potentiella stresscenarier, inbegripet men inte uteslutande en likviditetsrisk som genereras av obestånd för minst en av de deltagare mot vilka de har störst exponering, inbegripet dess moderföretag och dotterföretag.
d)
De ska reducera motsvarande likviditetsrisker med kvalificerade likvida resurser i varje valuta, såsom kontantmedel hos den utfärdande centralbanken och hos andra kreditvärdiga finansinstitut, bindande kreditlöften eller liknande arrangemang och höglikvida säkerheter eller investeringar som är snabbt tillgängliga och kan omvandlas till kontanter med på förhand bestämda och mycket tillförlitliga finansieringsarrangemang, även under extrema men plausibla marknadsförhållanden och de ska identifiera, mäta och övervaka den likviditetsrisk som härrör från de olika finansinstitut som används för att förvalta deras likviditetsrisker.
e)
De ska, vid användandet av på förhand bestämda finansieringsarrangemang, endast utse kreditvärdiga finansinstitut till tillhandahållare av likviditet, de ska fastställa och tillämpa lämpliga koncentrationsgränser för var och en av de motsvarande tillhandahållarna av likviditet, inbegripet dess moderföretag och dotterföretag.
f)
De ska fastställa och kontrollera att de motsvarande resurserna är tillräckliga genom regelbundna och rigorösa stresstester.
g)
De ska analysera och planera sin hantering av potentiell likviditetsbrist som inte är förutsedd och potentiellt saknar täckning och införa regler och förfaranden för att genomföra sådana planer.
h)
De ska om det är praktiskt genomförbart och möjligt utan att det påverkar centralbankernas kvalificeringsregler ha tillgång till centralbankskonton och andra centralbankstjänster för att förbättra sin hantering av likviditetsrisker och kreditinstitut i unionen ska deponera motsvarande kassabehållning på särskilda konton hos de utfärdande centralbankerna i unionen.
i)
De ska ha på förhand bestämda och mycket tillförlitliga arrangemang, så att de punktligt kan likvidera en säkerhet som har ställts av en fallerande kund.
j)
De ska regelbundet rapportera till de myndigheter som avses i artikel 60.1 och offentliggöra hur de mäter, övervakar och hanterar sina likviditetsrisker, inbegripet intradagslikviditetsrisker.
5. EBA ska i nära samarbete med Esma och medlemmarna i ECBS utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn i syfte att ytterligare precisera de närmare bestämmelserna om ramarna och verktygen för övervakningen, mätningen, hanteringen, rapporteringen och offentliggörandet av de kredit- och likviditetsrisker, inbegripet intradagsrisker, som avses i punkterna 3 och 4. Sådana förslag till tekniska standarder för tillsyn ska i lämpliga fall anpassas till de tekniska standarder för tillsyn som har antagits i enlighet med artikel 46.3 i förordning (EU) nr 648/2012.
EBA ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 18 juni 2015.
Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10-14 i förordning (EU) nr 1093/2010.
Artikel 60
Tillsyn av utsedda kreditinstitut och värdepapperscentraler som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster
1. Utan att det påverkar artiklarna 17 och 22 i den här förordningen ska de behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 4.1.40 i förordning (EU) nr 575/2013 vara ansvariga för kreditinstitutsauktoriseringen och kreditinstitutstillsynen enligt de villkor som fastställs i förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv 2013/36/EU av de utsedda kreditinstitut och värdepapperscentraler som enligt den här förordningen har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster.
De behöriga myndigheter som avses i första stycket ska även vara ansvariga för tillsynen av de utsedda kreditinstitut och värdepapperscentraler som avses i det stycket när det gäller deras efterlevnad av de stabilitetskrav som avses i artikel 59 i denna förordning.
De behöriga myndigheterna som avses i första stycket ska regelbundet och minst en gång om året bedöma huruvida det utsedda kreditinstitut eller den värdepapperscentral som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster följer artikel 59 och informera värdepapperscentralens behöriga myndighet, som därefter ska informera de myndigheter som avses i artikel 55.4, om resultaten av sin tillsyn enligt denna punkt, inbegripet eventuella korrigerande åtgärder eller sanktioner.
2. Värdepapperscentralens behöriga myndighet ska, efter att ha samrått med de behöriga myndigheterna som avses i punkt 1, minst en gång om året granska och utvärdera följande:
a)
I det fall som avses i artikel 54.2 b, huruvida alla nödvändiga arrangemang mellan de utsedda kreditinstituten och värdepapperscentralen gör det möjligt för dem att uppfylla sina skyldigheter som fastställs i denna förordning.
b)
I de fall som avses i artikel 54.2 a, huruvida arrangemangen som har samband med auktorisationen att tillhandahålla anknutna banktjänster gör det möjligt för värdepapperscentralen att fullgöra sina skyldigheter som fastställs i denna förordning.
Värdepapperscentralens behöriga myndighet ska regelbundet och minst en gång om året informera de myndigheter som avses i artikel 55.4 om resultaten av översynen och utvärderingen enligt denna punkt, inbegripet eventuella korrigerande åtgärder eller sanktioner.
Om en värdepapperscentral utser ett auktoriserat kreditinstitut i enlighet med artikel 54, ska den för att skydda deltagarna i det avvecklingssystem för värdepapper som den driver se till att den av det kreditinstitut som den utser får tillgång till all information som krävs för tillämpningen av denna förordning och den ska rapportera varje överträdelse av den till värdepapperscentralens behöriga myndighet och till de behöriga myndigheter som avses i punkt 1.
3. För att säkerställa konsekvent, ändamålsenlig och effektiv tillsyn i unionen för kreditinstitut och värdepapperscentraler som har auktoriserats att tillhandahålla anknutna banktjänster får EBA i nära samarbete med Esma och medlemmarna i ECBS utfärda riktlinjer till de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010.
AVDELNING V
SANKTIONER
Artikel 61
Administrativa sanktioner och andra åtgärder
1. Utan att det påverkar medlemsstaternas rätt att föreskriva och besluta om straffrättsliga påföljder ska medlemsstaterna fastställa regler om samt säkerställa att deras behöriga myndigheter får påföra administrativa sanktioner och andra åtgärder som är tillämpliga på de omständigheter som anges i artikel 63 för de personer som är ansvariga för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och de ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sådana sanktioner och andra åtgärder ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
Senast den 18 september 2016 får medlemsstaterna besluta att inte fastställa regler för administrativa sanktioner som avses i första stycket när överträdelser som avses i det stycket redan omfattas av straffrättsliga påföljder enligt deras nationella rätt. Om medlemsstaterna så beslutar ska de underrätta kommissionen och Esma på ett detaljerat sätt om de relevanta delarna av sin straffrätt.
Senast den 18 september 2016 ska medlemsstaterna underrätta kommissionen och Esma om de regler som avses i första stycket. Medlemsstaterna ska utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen och Esma om därpå följande eventuella ändringar av reglerna.
2. Behöriga myndigheter ska kunna införa administrativa sanktioner och andra åtgärder mot värdepapperscentraler, utsedda kreditinstitut och, med förbehåll för de villkor som fastställs i nationell rätt inom områden som inte harmoniseras genom denna förordning, ledamöter i deras ledningsorgan och alla andra personer som i praktiken kontrollerar deras verksamhet eller några andra juridiska eller fysiska personer som enligt nationell rätt betraktas som ansvariga för en överträdelse.
3. När de behöriga myndigheterna utövar sina sanktionsbefogenheter under de omständigheter som anges i artikel 63, ska de bedriva ett nära samarbete för att se till att de administrativa sanktionerna och andra åtgärderna ger de resultat som eftersträvas med denna förordning och samordna sina åtgärder för att undvika dubbelarbete eller överlappningar när de tillämpar administrativa sanktioner och andra åtgärder vid gränsöverskridande fall i enlighet med artikel 14.
4. Om medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 har valt att fastställa straffrättsliga påföljder för de överträdelser av bestämmelserna som avses i artikel 63, ska de se till att lämpliga åtgärder har vidtagits, så att behöriga myndigheterna har alla nödvändiga befogenheter att etablera kontakter med rättsliga myndigheter inom sin jurisdiktion för att få särskild information om brottsutredningar eller straffrättsliga förfaranden som har inletts på grund av eventuella överträdelser av denna förordning och vidarebefordra samma information till andra behöriga myndigheter och Esma, så att de kan uppfylla sin skyldighet att samarbeta med varandra och Esma vid tillämpningen av denna förordning.
5. Behöriga myndigheter får även samarbeta med behöriga myndigheter i andra medlemsstater för att underlätta indrivning av sanktionsavgifter.
6. Medlemsstaterna ska årligen tillhandahålla Esma uppgifter i aggregerad form om alla sanktioner och andra åtgärder som har beslutats i enlighet med punkt 1. Esma ska offentliggöra de uppgifterna i en årlig rapport.
Om medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 har valt att fastställa straffrättsliga påföljder för överträdelser av bestämmelser som avses i artikel 63, ska deras behöriga myndigheter årligen tillhandahålla Esma anonymiserade uppgifter i aggregerad form om alla inledda brottsutredningar och alla ålagda straffrättsliga påföljder. Esma ska offentliggöra uppgifter om ålagda straffrättsliga påföljder i en årlig rapport.
7. Om den behöriga myndigheten har offentliggjort en administrativ åtgärd eller sanktion eller en straffrättslig påföljd ska den samtidigt informera Esma om det.
8. De behöriga myndigheterna ska utföra sina uppgifter och utöva sina befogenheter i enlighet med sina nationella ramar
a)
direkt,
b)
i samarbete med andra myndigheter,
c)
under eget ansvar genom delegering till enheter till vilka uppgifter har delegerats enligt denna förordning, eller
d)
genom hänvändelse till de behöriga rättsliga myndigheterna.
Artikel 62
Offentliggörande av beslut
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna på sin officiella webbplats offentliggör alla beslut om administrativa sanktioner eller andra åtgärder på grund av överträdelser av denna förordning utan onödigt dröjsmål efter det att den person som har påförts sanktionen har informerats om det beslutet. Offentliggörandet ska åtminstone omfatta information om överträdelsens typ och art samt vem den fysiska eller juridiska person som har påförts sanktionen är.
Vid överklagande av påförandet av en sanktion eller annan åtgärd inför relevanta rättsliga eller andra relevanta myndigheter ska de behöriga myndigheterna utan onödigt dröjsmål på sin officiella webbplats också offentliggöra information om överklagandets status och dess resultat. Dessutom ska alla beslut om ogiltigförklarande av ett tidigare beslut eller om påförande av en sanktion eller åtgärd offentliggöras.
Om ett offentliggörande av de juridiska personernas identitet eller av de fysiska personernas personuppgifter, efter en bedömning från fall till fall av proportionaliteten i offentliggörandet av sådana uppgifter av den behöriga myndigheten, anses som oproportionerlig eller om offentliggörandet äventyrar finansmarknadernas stabilitet eller en pågående utredning, ska medlemsstaterna säkerställa att de behöriga myndigheterna gör något av följande:
a)
Senarelägger offentliggörandet av beslutet om påförandet av sanktionen eller andra åtgärden tills anledningen till att inte offentliggöra beslutet upphör att gälla.
b)
Offentliggör beslutet om påförandet av sanktionen eller andra åtgärden på ett anonymt sätt som överensstämmer med nationell rätt, om sådant anonymt offentliggörande säkerställer ett effektivt skydd av personuppgifterna.
c)
Inte alls offentliggör beslutet om att påföra en sanktion eller annan åtgärd, om de alternativ som anges i leden a och b ovan inte anses tillräckliga för att säkerställa
i)
att finansmarknadernas stabilitet inte äventyras,
ii)
att offentliggörandet av sådana beslut är proportionerligt med avseende på åtgärder som bedöms vara av mindre betydelse.
Vid beslut om att offentliggöra en sanktion eller annan åtgärd på ett anonymt sätt får offentliggörandet av de relevanta uppgifterna skjutas upp under en rimlig period, om det kan förutses att skälen till anonymt offentliggörande blir inaktuella under den perioden.
De behöriga myndigheterna ska informera Esma om alla administrativa sanktioner som har påförts men inte offentliggjorts i enlighet med tredje stycket c, inbegripet alla överklaganden av dessa och resultatet av sådana överklaganden. Medlemsstaterna ska säkerställa att de behöriga myndigheterna delges information och den slutliga domen vid ålagda straffrättsliga påföljder och att de lämnar dessa till Esma. Esma ska upprätthålla en central databas över sanktioner som rapporterats till Esma med informationsutbyte mellan de behöriga myndigheterna som enda syfte. Den databasen ska endast vara tillgänglig för behöriga myndigheter och ska uppdateras på grundval av uppgifter som lämnas av de behöriga myndigheterna.
2. De behöriga myndigheterna ska säkerställa att allt som offentliggörs i enlighet med denna artikel ska finnas kvar på deras officiella webbplats under minst fem år efter offentliggörandet. Personuppgifter i offentliggörandet ska finnas på den behöriga myndighetens officiella webbplats endast så länge som är nödvändigt enligt tillämpliga bestämmelser om uppgiftsskydd.
Artikel 63
Sanktioner för överträdelser
1. Denna artikel ska vara tillämplig på följande bestämmelser i denna förordning:
a)
Tillhandahållande av tjänster enligt avsnitten A, B och C i bilagan i strid med artiklarna 16, 25 och 54.
b)
Erhållande av de auktorisationer som krävs enligt artiklarna 16 och 54 genom osanna uppgifter eller andra olagliga metoder enligt artiklarna 20.1 b och 57.1 b.
c)
En värdepapperscentrals underlåtelse att uppfylla kapitalkravet i strid med artikel 47.1.
d)
En värdepapperscentrals underlåtelse att uppfylla de organisatoriska kraven i strid med artiklarna 26-30.
e)
En värdepapperscentrals underlåtelse att följa uppförandereglerna i strid med artiklarna 32-35.
f)
En värdepapperscentrals underlåtelse att uppfylla kraven för värdepapperscentralstjänster i strid med artiklarna 37-41.
g)
En värdepapperscentrals underlåtelse att uppfylla stabilitetskraven i strid med artiklarna 43-47.
h)
En värdepapperscentrals underlåtelse att uppfylla kraven på länkar mellan värdepapperscentraler i strid med artikel 48.
i)
Ogrundad vägran av en värdepapperscentral att bevilja olika typer av tillträde i strid med artiklarna 49-53.
j)
Ett utsett kreditinstituts underlåtelse att uppfylla de särskilda stabilitetskraven för kreditrisker i strid med artikel 59.3.
k)
Ett utsett kreditinstituts underlåtelse att uppfylla särskilda stabilitetskrav för likviditetsrisker i strid med artikel 59.4.
2. Utan att det påverkar de behöriga myndigheternas tillsynsbefogenheter ska de behöriga myndigheterna, åtminstone vid överträdelser som avses i denna artikel, i överensstämmelse med nationell rätt ha befogenhet att åtminstone påföra följande administrativa sanktioner och andra åtgärder:
a)
En offentlig förklaring som anger vilken person som är ansvarig för överträdelsen samt överträdelsens art i enlighet med artikel 62.
b)
Ett beslut om att den person som är ansvarig för överträdelsen ska upphöra med sitt agerande och inte upprepa det.
c)
Återkallande av de auktorisationer som har beviljats enligt artiklarna 16 eller 54 i enlighet med artiklarna 20 eller 57.
d)
Ett tillfälligt förbud eller, för upprepade allvarliga överträdelser, ett permanent förbud för en ledamot av institutets ledningsorgan eller någon annan fysisk person som hålls ansvarig att utföra ledningsuppgifter i institutet.
e)
Maximala administrativa sanktionsavgifter på upp till minst två gånger beloppet för den vinst som erhölls genom överträdelsen, om de beloppen kan fastställas.
f)
Maximala administrativa sanktionsavgifter för fysiska personer på upp till minst 5 miljoner EUR eller motsvarande värde i nationell valuta dagen för antagandet av denna förordning, i medlemsstater vars valuta inte är euro.
g)
Om det gäller en juridisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter på minst 20 miljoner EUR eller upp till 10 % av den juridiska personens totala årsomsättning i enlighet med den senaste tillgängliga redovisning som har godkänts av ledningsorganet, om den juridiska personen är ett moderföretag eller ett dotterföretag till det moderföretag som i enlighet med direktiv 2013/34/EU ska upprätta koncernredovisning, ska den relevanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättningen eller motsvarande inkomstslag i enlighet med de relevanta redovisningsdirektiven enligt den senaste tillgängliga sammanställda redovisning som har godkänts av ledningsorganet för det yttersta moderföretaget.
3. Behöriga myndigheter får förfoga över andra befogenheter att påföra sanktioner utöver dem som avses i punkt 2 och får utdöma högre administrativa sanktionsavgifter än dem som fastställs i den punkten.
Artikel 64
Effektiv tillämpning av sanktioner
Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna, när de fastställer vilken typ av administrativa sanktioner eller andra åtgärder som ska vidtas samt nivån för dessa, tar hänsyn till alla relevanta omständigheter, inbegripet om lämpligt följande:
a)
Överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet.
b)
Graden av ansvar hos den person som är ansvarig för överträdelsen.
c)
Finansiell styrka hos den person som är ansvarig för överträdelsen, till exempel enligt den ansvariga juridiska personens totala omsättning eller den aktuella fysiska personens årsinkomst.
d)
Storleken på de vinster som har gjorts eller de förluster som undvikits av den person som är ansvarig för överträdelsen eller förluster för tredje part till följd av överträdelsen, i den mån dessa kan fastställas.
e)
Graden av samarbete med den behöriga myndigheten hos den person som är ansvarig för överträdelsen, utan att det påverkar behovet av att säkerställa återbetalning av de vinster som personen har erhållit eller de förluster som den undvikit.
f)
Tidigare överträdelser av den person som är ansvarig för överträdelsen.
Artikel 65
Rapportering av överträdelser
1. Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna inrättar effektiva mekanismer som uppmuntrar till rapportering av potentiella eller faktiska överträdelser av denna förordning till behöriga myndigheter.
2. Bland de mekanismer som avses i punkt 1 ska åtminstone följande ingå:
a)
Särskilda förfaranden för mottagande och utredning av rapporter om potentiella eller faktiska överträdelser och uppföljningen av dessa, inbegripet inrättande av säkra kommunikationskanaler för sådana rapporter.
b)
Lämpligt skydd av de anställda i institut som rapporterar potentiella eller faktiska överträdelser begångna inom institutet mot som ett minimum repressalier, diskriminering eller andra former av orättvis behandling.
c)
Skydd av personuppgifter både för den person som rapporterar potentiella eller faktiska överträdelser och för den fysiska person som påstås vara ansvarig för en överträdelse i enlighet med principerna i direktiv 95/46/EG.
d)
Identitetsskydd för både den person som rapporterar överträdelser och den fysiska person som påstås vara ansvarig för en överträdelse under alla skeden av förfarandena, såvida inte sådant offentliggörande krävs enligt nationell rätt i samband med ytterligare utredning eller efterföljande administrativa eller rättsliga förfaranden.
3. Medlemsstaterna ska kräva att instituten har lämpliga förfaranden för att deras anställda ska kunna rapportera faktiska eller potentiella överträdelser internt genom en särskild, oberoende och fristående kanal.
En sådan kanal får även tillhandahållas genom arrangemang fastställda av arbetsmarknadens parter. Samma skydd som avses i punkt 2 b, c och d ska gälla.
Artikel 66
Rätt att överklaga
Medlemsstaterna ska se till att beslut som fattas och åtgärder som vidtas i enlighet med denna förordning är vederbörligen motiverade och omfattas av rätten att överklaga inför domstol. Rätten att överklaga inför domstol ska gälla, om inget beslut fattas inom sex månader från inlämnandet vid ansökningar om auktorisation som innehåller alla de uppgifter som krävs enligt gällande bestämmelser.
AVDELNING VI
DELEGERING AV BEFOGENHET, GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER, ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER, ÄNDRINGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 67
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenheten att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.2, 7.14 och 24.7 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 17 september 2014.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2.2, 7.14 och 24.7 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallande innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.2, 7.14 och 24.7 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 68
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av Europeiska värdepapperskommittén, som inrättats genom kommissionens beslut 2001/528/EG (27). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 69
Övergångsbestämmelser
1. De behöriga myndigheterna ska anmäla till Esma de instituten som drivs som värdepapperscentraler senast den 16 december 2014.
2. Värdepapperscentraler ska ansöka om samtliga auktorisationer som krävs enligt denna förordning och anmäla relevanta länkar mellan värdepapperscentraler inom sex månader från och med dagen för ikraftträdande av samtliga tekniska standarder för tillsyn antagna enligt artiklarna 17, 26, 45, 47, 48, och, i relevanta fall, artiklarna 55 och 59.
3. En värdepapperscentral från tredjeland ska inom sex månader från den dag som infaller senast av antingen dagen för ikraftträdandet av de tekniska standarderna för tillsyn antagna enligt artiklarna 12, 17, 25, 26, 45, 47, 48, och, i relevanta fall, artiklarna 55 och 59 eller dagen för det genomförandebeslut som avses i artikel 25.9, ansöka om erkännande hos Esma, om den har för avsikt att tillhandahålla tjänster på grundval av artikel 25.
4. Fram till dess att ett beslut om auktorisation eller erkännande av värdepapperscentraler och deras verksamhet, inbegripet länkar mellan värdepapperscentraler, fattas enligt denna förordning ska respektive nationella regler om auktorisation och erkännande av värdepapperscentraler fortsätta att gälla.
5. Värdepapperscentraler som drivs av de enheter som avses i artikel 1.4 ska uppfylla kraven i denna förordning senast ett år efter dagen för ikraftträdandet av de tekniska standarder för tillsyn som avses i punkt 2.
Artikel 70
Ändring av direktiv 98/26/EG
Direktiv 98/26/EG ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2 a första stycket tredje strecksatsen ska ersättas med följande text:
”-
som är betecknat som ett system och anmält till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten av den medlemsstat vars rätt är tillämplig, utan att detta påverkar tillämpningen av andra strängare regler, som föreskrivs i nationell rätt, sedan den medlemsstaten har förvissat sig om att systemets regler är tillfredsställande.”
2.
I artikel 11 ska följande stycke läggas till:
”3. Medlemsstaterna ska senast den 18 mars 2015 anta och offentliggöra samt meddela kommissionen de åtgärder som är nödvändiga för att följa artikel 2 a första stycket tredje strecksatsen.”
Artikel 71
Ändring av direktiv 2014/65/EU
Direktiv 2014/65/EU ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2.1 o ska ersättas med följande:
”o)
Värdepapperscentraler förutom i de fall som föreskrivs i artikel 73 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 (28).
(28) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 909/2014 av den 23 juli 2014 om förbättrad värdepappersavveckling i Europeiska unionen och om värdepapperscentraler samt ändring av direktiven 98/26/EG och 2014/65/EU och förordning (EU) nr 236/2012 (EUT L 257, 28.8.2014, s. 1).”" 						
2.
I artikel 4.1 ska följande punkt läggas till:
”64. Värdepapperscentral: Värdepapperscentral enligt definitionen i artikel 2.1.1 i förordning (EU) nr 909/2014.”
3.
Bilaga I, avsnitt B, punkt 1 ska ersättas med följande:
”1.
Förvaring och administration av finansiella instrument för kunders räkning, bland annat värdepappersförvaring och liknande tjänster, såsom handhavande av kontanta medel/finansiella säkerheter, med undantag för tillhandahållande och förande av värdepapperskonton på högsta nivå (central kontoföringstjänst) enligt punkt 2 i avsnitt A i bilagan till förordning (EU) nr 909/2014.”
Artikel 72
Ändring av förordning (EU) nr 236/2012
Artikel 15 i förordning (EU) nr 236/2012 ska utgå.
Artikel 73
Tillämpning av direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014
För värdepapperscentraler som har auktoriserats i enlighet med artikel 16 i denna förordning ska det inte krävas auktorisation enligt direktiv 2014/65/EU för att tillhandahålla de tjänster som uttryckligen anges i avsnitten A och B i bilagan till denna förordning.
Om en värdepapperscentral som har auktoriserats i enlighet med artikel 16 i den här förordningen tillhandahåller en eller flera investeringstjänster eller utför en eller flera investeringsverksamheter utöver tillhandahållandet av de tjänster som uttryckligen anges i avsnitten A och B i bilagan till denna förordning, ska direktiv 2014/65/EU, med undantag av artiklarna 5-8, 9.1, 9.2, 9.4, 9.5 och 9.6 samt 10-13, och förordning (EU) nr 600/2014* tillämpas.
Artikel 74
Rapporter
1. Esma ska i samarbete med EBA och de behöriga myndigheterna och de relevanta myndigheterna lämna in årliga rapporter till kommissionen med en bedömning av tendenser, potentiella risker och sårbara punkter och vid behov rekommendationer om förebyggande eller korrigerande åtgärder på marknaderna för de tjänster som omfattas av denna förordning. De rapporterna ska minst innehålla en bedömning av följande:
a)
Avvecklingseffektiviteten vid inhemska och gränsöverskridande transaktioner per medlemsstat på grundval av antal och volym uteblivna avvecklingar, sanktionsavgiftsbelopp enligt artikel 7.2, antal och volym ersättningsköp enligt artikel 7.3 och 7.4 samt andra eventuellt relevanta kriterier.
b)
Lämpligheten med sanktioner för uteblivna avvecklingar, i synnerhet behovet av extra flexibilitet i fråga om sanktioner för utebliven avveckling av icke-likvida finansiella instrument enligt artikel 7.4.
c)
En mätning av antalet avvecklingar som inte sker inom de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler på grundval av antal transaktioner och deras volym på grundval av den informationen som mottagits enligt artikel 9 samt andra eventuellt relevanta kriterier.
d)
De gränsöverskridande tjänster som omfattas av denna förordning på grundval av antal och typer av länkar mellan värdepapperscentraler, antal utländska deltagare i de avvecklingssystem för värdepapper som drivs av värdepapperscentraler, antal transaktioner och deras volym för utländska deltagare, antal utländska emittenter som registrerar sina värdepapper i en värdepapperscentral enligt artikel 49 samt andra eventuellt relevanta kriterier.
e)
Behandlingen av ansökningar om tillträde enligt artiklarna 49, 52 och 53 för att kartlägga skälen till avslag på ansökningar om tillträde från värdepapperscentraler, centrala motparter och handelsplatser, eventuella tendenser vad gäller sådana avslag och möjliga lösningar för att minska de identifierade riskerna i framtiden, så att tillträde kan beviljas, samt eventuella andra väsentliga hinder för konkurrensen i samband med finansiella efterhandelstjänster.
f)
Behandlingen av ansökningar som lämnas in i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 23.3-23.7 och artikel 25.4-25.10.
g)
I tillämpliga fall iakttagelserna från den inbördes utvärderingen av gränsöverskridande tillsyn i artikel 24.6 och huruvida sådana utvärderingar i framtiden skulle kunna genomföras mer sällan, inbegripet uppgift om huruvida iakttagelserna tyder på behov av mer formella tillsynskollegier.
h)
Tillämpningen av medlemsstaternas bestämmelser om civilrättsligt ansvar när det gäller förluster som åsamkas av värdepapperscentraler.
i)
De förfaranden och villkor enligt vilka värdepapperscentralerna har auktoriserats att utse kreditinstitut eller själva tillhandahålla anknutna banktjänster i enlighet med artiklarna 54 och 55, inbegripet en bedömning av de effekter som sådant tillhandahållande kan ha på den finansiella stabiliteten och konkurrensen i samband med avveckling och anknutna banktjänster i unionen.
j)
Tillämpningen av de regler som avses i artikel 38 om skydd av deltagares värdepapper och deras kunders värdepapper, särskilt dem i artikel 38.5.
k)
Tillämpningen av sanktioner och särskilt behovet av ytterligare harmonisering av administrativa sanktioner för överträdelse av kraven som fastställs i denna förordning.
2. De rapporter som avses i punkt 1 omfattar ett kalenderår och ska lämnas in till kommissionen senast den 30 april följande kalenderår.
Artikel 75
Översyn
Senast den 18 september 2019 ska kommissionen se över och utarbeta en allmän rapport om denna förordning. Den rapporten ska i synnerhet bedöma de frågor som avses i artikel 74.1 a-k, huruvida det finna några andra väsentliga hinder för konkurrensen i samband med de tjänster som omfattas av denna förordning som i otillräcklig utsträckning har åtgärdats och eventuellt behov av ytterligare åtgärder för att begränsa följderna för skattebetalarna av värdepapperscentralers fallissemang. Kommissionen ska överlämna rapporten till Europaparlamentet och rådet tillsammans med eventuella lämpliga förslag.
Artikel 76
Ikraftträdande och tillämpning
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Artikel 3.1 ska från och med den 1 januari 2023 tillämpas på överlåtbara värdepapper som utfärdas efter det datumet och från och med den 1 januari 2025 tillämpas på alla överlåtbara värdepapper.
3. Artikel 5.2 ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.
För en handelsplats som har tillträde till en värdepapperscentral som avses i artikel 30.5 ska, genom undantag från första stycket i denna punkt, artikel 5.2 tillämpas minst sex månader innan en sådan värdepapperscentral utkontrakterar sin verksamhet till den relevanta offentliga enheten, och i samtliga fall senast från och med den 1 januari 2016.
4. De avvecklingsdisciplinåtgärder som avses i artikel 6.1-6.4 ska tillämpas från och med dagen för ikraftträdande för den delegerade akt som antagits av kommissionen enligt artikel 6.5.
5. De avvecklingsdisciplinåtgärder som avses i artikel 7.1-7.13 och den ändring som fastställs i artikel 72 ska tillämpas från och med dagen för ikraftträdande för den delegerade akt som antagits av kommissionen enligt artikel 7.15.
En MTF-plattform som uppfyller de kriterier som fastställs i artikel 33.3 i direktiv 2014/65/EU omfattas av andra stycket i artikel 7.3 i denna förordning till och med
a)
det slutliga beslutet om dess ansökan om registrering enligt artikel 33 i direktiv 2014/65/EU eller
b)
när en MTF-plattform inte har ansökt om registrering enligt artikel 33 i direktiv 2014/65/EU senast den 13 juni 2017.
6. De rapporteringsåtgärder som avses i artikel 9.1 ska tillämpas från och med dagen för ikraftträdande för den genomförandeakt som antagits av kommissionen enligt artikel 9.3.
7. Hänvisningar i denna förordning till direktiv 2014/65/EU och förordning (EU) nr 600/2014 ska före den 3 januari 2017 läsas som hänvisningar till direktiv 2004/39/EG i enlighet med den jämförelsetabell som anges i bilaga IV till direktiv 2014/65/EU i den utsträckning den jämförelsetabellen innehåller bestämmelser avseende direktiv 2004/39/EG.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 23 juli 2014.