РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1053/2013 НА СЪВЕТА
от 7 октомври 2013 година
за създаването на механизъм за оценка и наблюдение с цел проверка на прилагането на достиженията на правото от Шенген и за отмяна на решението на изпълнителния комитет от 16 септември 1998 г. за оценка и прилагане на Споразумението от Шенген
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 70 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Шенгенското пространство без граничен контрол на вътрешните граници се основава на ефективното и ефикасно прилагане от страна на държавите членки на съпътстващите мерки в областите на външните граници, визовата политика, Шенгенската информационна система, защитата на данните, полицейското сътрудничество, съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси и политиката в областта на наркотиците.
(2)
С решението на изпълнителния комитет от 16 септември 1998 г. (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (наричано по-нататък „решението от 16 септември 1998 г.“) беше създаден Постоянен комитет за оценка и прилагане на Споразумението от Шенген. В мандата на Постоянния комитет се включва, на първо място, установяването на това дали дадена държава кандидатка е изпълнила всички предварителни условия за премахването на граничния контрол на вътрешните граници и на второ място, дали достиженията на правото от Шенген се прилагат правилно от държавите, в които тези достижения се изпълняват в своята цялост.
(3)
За проверката на прилагането на достиженията на правото от Шенген е необходим специален механизъм за оценка и наблюдение, като се има предвид необходимостта от осигуряване на високи единни стандарти в тяхното прилагане на практика и за поддържане на високо равнище на взаимно доверие между тези държави членки, които са част от пространството без граничен контрол на вътрешните граници. Подобен механизъм следва да се развие въз основа на тясно сътрудничество между Комисията и тези държави членки.
(4)
В Хагската програма (3) Комисията беше приканена да внесе предложение, веднага след пълното премахване на контрола по вътрешните граници, за допълване на съществуващия механизъм за оценка по Шенген с механизъм за надзор, който осигурява активното участие на експерти от държавите членки и който включва внезапни проверки.
(5)
В Стокхолмската програма (4) се смята, че оценката на шенгенското пространство ще продължи да бъде от основно значение и че поради това следва да бъде подобрена чрез укрепване на ролята в тази област на Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (5).
(6)
Ето защо механизмът за оценка, установен с решението от 16 септември 1998 г., следва да бъде преразгледан и решението от 16 септември 1998 г. следва да бъде отменено.
(7)
Натрупаният опит по време на предишни оценки показва необходимостта от поддържането на съгласуван механизъм за оценка, който обхваща всички области от достиженията на правото от Шенген, освен тези, в които вече съществува специален механизъм за оценка в рамките на правото на Съюза.
(8)
В съответствие с член 70 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) обективната и безпристрастна оценка на прилагането на политиките на Съюза в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие следва да се осъществява от държавите членки в сътрудничество с Комисията. За да бъде ефективен, процесът на оценка следва да обхваща подходящи последващи действия и наблюдение по докладите за оценка, които следва да бъдат осигурени от Комисията.
(9)
Наред с това, за да бъде по-ефективен механизмът за оценка, следва да се осигурят еднакви условия за прилагането на настоящия регламент. За тази цел някои изпълнителни правомощия следва да бъдат предоставени на Комисията, а други - на Съвета.
(10)
Правомощията за подготовка и планиране на оценките и правомощието за приемане на доклада за оценка следва да бъдат предоставени на Комисията. Някои от правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (6). С оглед на условията по член 2, параграф 2, буква б), подточка iii) от посочения регламент за приемането на такива актове се прилага процедурата по разглеждане.
(11)
С оглед укрепване на взаимното доверие между държавите членки, за осигуряване на по-добра координация между тях на равнището на Съюза и засилване на партньорския натиск помежду им, изпълнителното правомощие за приемане на препоръките за корективни действия, целящи отстраняването на всякакви недостатъци, установени в докладите за оценка, следва да се предостави на Съвета. Подобно изпълнително правомощие съответства на специфичните правомощия, предоставени на Съвета по член 70 от ДФЕС, в областта на взаимната оценка на прилагането на политиките на Съюза в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие. То отразява подобаващо целта за създаване на механизъм за оценка, основаващ се на настоящия lex specialis, който в рамките на тази специфична област и успоредно с общото правомощие на Комисията да осъществява надзор над прилагането на правото на Съюза, под контрола на Съда на Европейския съюз посредством производствата за установяване на неизпълнение на задължение от държава членка, да изпълнява допълнителна функция за наблюдение върху ефективността на практическото прилагане на политиките на Съюза чрез осъществяването на партньорска проверка.
Нещо повече, предоставянето на такова изпълнително правомощие на Съвета допринася за осъществяване на желанието на Европейския съвет, изразено в заключенията на Европейския съвет от 23 и 24 юни 2011 г., в които се посочва, че е необходимо по-нататъшно укрепване на сътрудничеството в шенгенското пространство чрез повишаване на взаимното доверие между държавите членки, както и че държавите членки носят отговорност да се гарантира, че всички правила във връзка с Шенген се прилагат ефективно в съответствие с договорените общи стандарти и с основните принципи и норми. В съответствие със заключенията на Съвета от 8 март 2012 г. това изпълнително правомощие допринася и за по-добро управление на шенгенското пространство чрез политически обсъждания на министерско равнище относно правилното функциониране на шенгенското пространство, включително дискусии в ситуации, когато докладите за оценка са разкрили сериозни недостатъци. Такива обсъждания, провеждани в рамките на Смесения комитет, съставен от държавите - членки на ЕС, и държавите, асоциирани към Шенген, следва да подпомага Съвета при вземане на решения в обхвата на своята компетентност, за да се гарантира ефективното функциониране на шенгенското пространство. И накрая, предоставянето на такова изпълнително правомощие на Съвета правилно отчита потенциалната политическа чувствителност на препоръките, които често засягат националните изпълнителни правомощия и правомощията по правоприлагане.
(12)
Механизмът за оценка следва да създаде прозрачни, ефикасни и ясни методологични правила, които да се прилагат за оценките, използването на висококвалифицирани експерти за проверките на място и за действията, които се предприемат след направените в рамките на оценките констатации. По-специално в методологията следва да се предвидят внезапни проверки на място, които да допълват предварително обявените проверки, по-специално по отношение на граничния контрол и визите.
(13)
Механизмът за оценка и наблюдение следва да обхваща всички аспекти на достиженията на правото от Шенген. Що се отнася до въпроса с границите, механизмът за оценка и наблюдение следва да обхваща както ефикасността на граничния контрол на външните граници, така и отсъствието на граничен контрол на вътрешните граници.
(14)
При оценката и наблюдението следва да се отделя специално внимание на зачитането на основните права при прилагането на достиженията на правото от Шенген.
(15)
Оценката следва да гарантира, че държавите членки действително прилагат шенгенските правила в съответствие с основните принципи и норми. Поради това механизмът за оценка следва да включва всички значими елементи от законодателството и всички оперативни дейности, които допринасят за функционирането на пространството без граничен контрол на вътрешните граници.
(16)
С оглед укрепване на ефективността и надеждността на механизма за оценка във всички оценки следва да се взема предвид правилното функциониране на органите, които прилагат съответните части от достиженията на правото от Шенген. Това ще увеличи способността на механизма за оценка да гарантира ефективното прилагане на шенгенските правила от държавите членки в съответствие с основните принципи и норми съгласно искането на Европейския съвет в неговите заключения от 23 и 24 юни 2011 г. Това ще е в съответствие с искането на Европейския съвет от 1 и 2 март 2012 г. - механизмът за оценка да допринася за необходимото функциониране на институциите, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген.
(17)
Frontex следва да оказва подкрепа при привеждането в действие на механизма за оценка, основно в областта на анализа на риска, отнасящ се до външните граници. Механизмът за оценка следва също така да може да разчита на специализирания опит от съдействието на Frontex при извършването на ad hoc проверки на място по външните граници.
(18)
Други органи, служби и агенции на Съюза, като Европейската полицейска служба (Европол), създадена с Решение 2009/371/ПВР на Съвета (7), и Евроюст, създадено с Решение 2002/187/ПВР на Съвета (8), следва по целесъобразност да подпомагат прилагането на механизма за оценка в областите, обхванати от техния мандат. Механизмът за оценка следва също така по целесъобразност да разчита на специализирания опит на органите, службите или агенциите на Съюза при оказването на съдействие за извършване на проверки на място във връзка с областите от достиженията на правото от Шенген, които попадат в обхвата на техния мандат. Такъв следва например да бъде случаят с Европейския надзорен орган по защита на данните във връзка с оценките относно защитата на данните, в които могат да бъдат ангажирани и националните органи за защита на данните.
(19)
Държавите членки и Комисията следва да гарантират, че експертите, осигурени за проверките на място, притежават необходимия опит и са преминали специален курс на обучение за тази цел, включително във връзка с основните права. Съответните органи, служби или агенции на Съюза, като Frontex, следва да предоставят подходящи курсове на обучение, а на държавите членки следва да се осигурят средства чрез съществуващите финансови инструменти на Съюза и развитието на такива инструменти за инициативи, насочени към организирането на специализирани обучения в областта на оценяването на достиженията на правото от Шенген.
(20)
Във връзка със специфичната роля, възложена на Европейския парламент и на националните парламенти в последното изречение на член 70 от ДФЕС, както е подчертано в член 12, буква в) от Договора за Европейския съюз (ДЕС), по отношение на националните парламенти е необходимо да се предвиди, че Съветът и Комисията ще предоставят пълна информация на Европейския парламент и на националните парламенти относно съдържанието и резултатите от оценката. Освен това, ако Комисията представи предложение за изменение на настоящия регламент, Съветът ще трябва в съответствие с член 19, параграф 7, буква з) от своя Процедурен правилник да проведе консултации с Европейския парламент, за да вземе под внимание неговото становище във възможно най-пълна степен, преди да приеме окончателния текст.
(21)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящият регламент представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящия регламент Дания взема решение в съответствие с член 4 от посочения протокол дали да го въведе в националното си право.
(22)
Обединеното кралство участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокол № 19 относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и с член 8, параграф 2 от Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (9).
(23)
Ирландия участва в настоящия регламент в съответствие с член 5, параграф 1 от Протокол № 19 относно достиженията на правото от Шенген, включени в рамките на Европейския съюз, приложен към ДЕС и към ДФЕС, и с член 6, параграф 2 от Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (10).
(24)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (11), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (12) относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение.
(25)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (13), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (14).
(26)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (15), които попадат в областта, посочена в член 1 от Решение 1999/437/ЕО във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (16).
(27)
Тъй като към датата на влизане в сила на настоящия регламент оценката на Кипър вече ще е започнала по силата на решението от 16 септември 1998 г., настоящият регламент няма да се прилага за Кипър до 1 януари 2016 г.
(28)
Като се има предвид, че проверката на България и Румъния в съответствие с приложимите процедури за оценка по Шенген вече е завършена по силата на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г., проверката по член 1, параграф 1, буква б) от настоящия регламент няма да се провежда по отношение на тези държави членки.
(29)
Въпреки това експерти от Кипър, България, Румъния и Хърватия следва да участват в оценката на всички части на достиженията на правото от Шенген,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели и обхват
1. С настоящия регламент се създава механизъм за оценка и наблюдение, който служи за следните цели:
а)
проверка на прилагането на достиженията на правото от Шенген в държавите членки, в които те се прилагат напълно, както и в държавите членки, в които съгласно съответните протоколи, приложени към ДЕС и ДФЕС, достиженията на правото от Шенген се прилагат частично;
б)
проверка на това дали условията, необходими за прилагането на всички съответни части на достиженията на правото от Шенген, са изпълнени в държавите членки, във връзка с които не е взето решение на Съвета, посочващо, че разпоредбите на достиженията на правото от Шенген се прилагат напълно или частично, с изключение на тези държави членки, чиято оценка вече ще е завършила към датата на влизане в сила на настоящия регламент.
2. Проверката, посочена в параграф 1, буква б) от настоящия член, не засяга член 23, втора алинея по отношение на държавите членки, в които процедурите за оценка вече са започнали към 26 ноември 2013 г.
3. Експерти от държавите членки, които съгласно съответния Акт за присъединяване все още не прилагат напълно достиженията на правото от Шенген, участват въпреки това в оценката на всички части на достиженията на правото от Шенген.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент „достижения на правото от Шенген“ означава разпоредбите, интегрирани в рамката на Съюза в съответствие с Протокол № 19, приложен към ДЕС и към ДФЕС, заедно с актовете, които ги доразвиват или са свързани по друг начин с тях.
Член 3
Отговорности
1. Държавите членки и Комисията са съвместно отговорни за прилагането на механизма за оценка и наблюдение, определен в настоящия регламент, с подкрепата на органите, службите и агенциите на Съюза, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген.
2. Комисията изпълнява обща координационна роля по отношение на установяването на годишни и многогодишни програми за оценка, съставянето на въпросници и определянето на графика за посещенията, провеждането на посещенията и изготвянето на докладите за оценка и препоръките. Освен това тя предприема необходимото за последващите действия и мониторинга във връзка с докладите за оценка и препоръките в съответствие с член 16.
3. Държавите членки и Комисията си сътрудничат пълноценно на всички етапи от оценяването с цел изпълняване на задачите, възложени им по настоящия регламент.
Член 4
Оценки
1. Оценките могат да обхващат всички аспекти на достиженията на правото от Шенген, включително ефективното и ефикасно прилагане от страна на държавите членки на съпътстващите мерки в областта на външните граници, визовата политика, Шенгенската информационна система, защитата на данните, полицейското сътрудничество, съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси, както и отсъствието на граничен контрол на вътрешните граници. Във всички оценки следва да се отчита функционирането на органите, прилагащи съответните части от достиженията на правото на Шенген съгласно посоченото в настоящия параграф.
2. Оценките могат да включват въпросници и проверки на място, които могат да бъдат предварително обявени или внезапни. Предварително обявените проверки на място се предшестват от въпросник. Проверките на място и въпросниците могат по целесъобразност да бъдат използвани поотделно или заедно при оценяването на определени държави членки и/или конкретни области.
3. Както въпросниците, така и проверките на място могат да бъдат допълвани от изложения на оценяваната държава членка в оценяваната област.
Член 5
Многогодишна програма за оценка
1. Комисията изготвя многогодишна програма за оценка, обхващаща период от пет години, не по-късно от шест месеца преди започването на следващия петгодишен период, след като по целесъобразност проведе консултации с Frontex и Европол. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията представя многогодишната програма за оценките на Европейския парламент и на Съвета.
2. Всяка държава членка се оценява по време на всеки петгодишен период, обхванат от многогодишна програма за оценка. В многогодишната програма за оценка държавите членки са изброени по реда им на оценяване за всяка година. Редът за оценяване на държавите членки е съобразен с изминалото след предишната оценка време и съотношението между различните части от достиженията на правото от Шенген, които трябва да бъдат оценени.
3. Многогодишната програма за оценка може да бъде адаптирана при необходимост в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1.
4. Многогодишната програма за оценка може да съдържа позоваване на тематичните оценки, посочени в член 6, параграф 1, буква б).
5. Първата многогодишна програма за оценка се изготвя до 27 май 2014 г. Началната дата на тази програма е 27 ноември 2014 г., а крайната ѝ дата е 31 декември 2019 г.
Член 6
Годишна програма за оценка
1. Комисията изготвя годишна програма за оценка до 31 октомври в годината, предхождаща тази, за която се отнася програмата, като по-специално взема предвид анализа на риска, представен от Frontex в съответствие с член 7, и когато е целесъобразно - информацията, представена от Европол и други органи, служби или агенции на Съюза, по-специално в съответствие с член 8.
Годишната програма за оценка включва предложения за оценка на:
а)
прилагането на достиженията на правото от Шенген или части от него от дадена държава членка, както е установено в многогодишната програма за оценка; и
б)
когато е уместно, прилагането на определени части от достиженията на правото от Шенген в няколко държави членки (т.е. тематични оценки).
2. Комисията определя чрез актове за изпълнение първия раздел на годишната програма за оценка, включващ предварителен график за проверките на място. В този раздел се изброяват държавите членки, които предстои да бъдат оценени през следващата година в съответствие с многогодишната програма за оценка, областите - предмет на оценка, и проверките на място. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета годишната програма за оценка.
3. Комисията изготвя и приема втория раздел на годишната програма за оценка. В този раздел се изброяват внезапните проверки на място, които предстои да бъдат извършени през следващата година. Той се счита за поверителен и не се съобщава.
4. Годишната програма за оценка може при необходимост да бъде адаптирана в съответствие с параграфи 2 и 3.
5. Първата годишна програма за оценка се изготвя до 27 май 2014 г. Началната дата на тази програма е 27 ноември 2014 г., а крайната ѝ дата е 31 декември 2014 г.
Член 7
Изготвени от Frontex анализи на риска
1. До 31 август всяка година Frontex представя на Комисията и на държавите членки анализ на риска в съответствие с мандата си. Този анализ на риска отчита наред с останалото незаконната имиграция и значителните промени в оперативната обстановка на външните граници, както и съдържа препоръки за приоритетите на оценките през следващата година. Препоръките се отнасят до определени участъци от външните граници и до определени контролно-пропускателни пунктове, които предстои да бъдат оценени в рамките на многогодишната програма за оценка през следващата година. Комисията предава незабавно на Европейския парламент и на Съвета анализа на риска.
2. До 31 август всяка година Frontex представя на Комисията отделен анализ на риска, който е различен от посочения в параграф 1 и който включва препоръки за приоритетите за оценки, които да бъдат приложени под формата на внезапни проверки на място през следващата година, независимо от реда на държавите членки, които предстои да бъдат оценени всяка година, съгласно установеното в многогодишната програма за оценка, в съответствие с член 5, параграф 2. Тези препоръки могат да се отнасят до всеки регион или конкретна област и съдържат списък с поне десет определени участъка от външните граници и поне десет определени гранични контролно-пропускателни пункта. Комисията може по всяко време да поиска от Frontex да ѝ представи анализ на риска с препоръки за оценки, които да бъдат приложени под формата на внезапни проверки на място.
3. Анализите на риска, посочени в параграфи 1 и 2, които трябва да бъдат представени от Frontex, се предоставят за първи път на Комисията не по-късно от 27 февруари 2014 г.
Член 8
Анализи на риска, изготвени от различни от Frontex органи, служби и агенции на Съюза
Комисията по целесъобразност иска от органи, служби и агенции на Съюза, различни от Frontex, които участват в прилагането на достиженията на правото от Шенген, да извършат анализи на риска, включително по отношение на корупцията и организираната престъпност, доколкото те могат да попречат на прилагането на достиженията на правото от Шенген от държавите членки. Тези анализи биха могли да се използват за изготвянето на годишните програми за оценка.
Член 9
Въпросник
1. С актове за изпълнение Комисията изготвя и актуализира стандартен въпросник в тясно сътрудничество с държавите членки. Може да се провеждат консултации с Frontex и Европол по проекта на стандартен въпросник. Стандартният въпросник обхваща съответното законодателство, общоприетите препоръки и най-добри практики, по-специално посочените в шенгенските каталози, както и организационните и техническите средства на разположение за прилагането на достиженията на правото от Шенген и наличните статистически данни за всяка от оценяваните области. Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2.
2. До 1 юли всяка година Комисията изпраща стандартния въпросник до онези държави членки, които предстои да бъдат оценени през следващата година. Държавите членки предоставят на Комисията отговорите си на въпросника в срок от осем седмици след получаването му. Комисията предоставя получените отговори на разположение на другите държави членки и информира Европейския парламент за тях. При поискване от Европейския парламент, най-вече предвид сериозността на въпроса, Комисията информира Европейския парламент и за съдържанието на конкретен отговор за всеки отделен случай и в съответствие с приложимите правила за отношенията между Европейския парламент и Комисията.
Член 10
Екипи, отговорни за проверките на място
1. Екипът, отговорен за проверките на място („екип за проверка на място“), се състои от експерти, определени от държавите членки, и от представители на Комисията.
2. Комисията приканва държавите членки да определят експерти, които са на разположение за участие в съответните проверки на място, като посочат тяхната експертна област.
При предварително обявени проверки на място Комисията приканва държавите членки да определят експерти не по-късно от три месеца преди заплануваното начало на проверката на място. Държавите членки определят експерти в срок от две седмици от получаването на поканата за това.
При внезапни проверки на място Комисията приканва държавите членки да определят експерти не по-късно от две седмици преди заплануваното начало на проверката на място. Държавите членки определят експерти в рамките на 72 часа от получаването на поканата за това.
3. Максималният брой представители на Комисията, участващи в проверките на място, е двама души. Максималният брой експерти на държавите членки, участващи в предварително обявена проверка и на място, е осем души и шест души за внезапна проверка на място.
В случай че броят експерти, определени от държавите членки, надхвърля съответния максимален брой, посочен в първа алинея, Комисията, след консултация със съответните държави членки, определя членовете на екипа въз основа на географския баланс и компетентностите на експертите.
4. Експерти от държавите членки не могат да участват в мисия за оценка, включваща проверка на място в държавата членка, в която работят.
5. Комисията може да покани Frontex, Европол или други органи, служби или агенции на Съюза, участващи в прилагането на достиженията на правото от Шенген, да определят свой представител, който да вземе участие като наблюдател в проверка на място, обхващаща област от тяхната компетентност.
6. Водещите експерти от екипа за проверка на място са представител на Комисията и експерт от държава членка, които се определят съвместно от членовете на същия екип веднага щом екипът бъде сформиран. Водещите експерти се определят своевременно, преди да бъде изготвена подробната програма, посочена в член 13, параграф 2.
Член 11
Екипи, отговорни за оценките въз основа на въпросник
1. Когато въпросникът се използва самостоятелно, т.е. без последваща проверка на място съгласно посоченото в член 4, параграф 2, екипът, отговорен за оценяването на отговорите на въпросника („екипът за въпросника“), се състои от експерти от държавите членки и от представители на Комисията.
2. При изпращането на въпросника на оценяваната държава членка Комисията приканва държавите членки да определят експерти, които са на разположение за участие в оценката, като посочат тяхната експертна област. Държавите членки определят експерти в срок от две седмици от получаването на поканата за това. Експертите се определят в съответствие с член 10, параграфи 3 и 4.
Член 12
Експерти
Експертите, участващи в оценките, трябва да притежават необходимите квалификации, включително солидни теоретични познания и практически опит в областите, обхванати от механизма за оценка, както и добро познаване на принципите, процедурите и техниките на оценяване, и да могат да общуват ефикасно на общ език. За тази цел държавите членки и Комисията, в сътрудничество със съответните органи, служби или агенции на Съюза, гарантират, че експертите получават подходящо обучение, включително относно основните права.
Член 13
Провеждане на проверките на място
1. Екипите за проверка на място предприемат всички необходими подготвителни действия, за да осигурят ефикасност, точност и съгласуваност на проверките на място.
2. Подробната програма за предварително обявените проверки на място се определя от Комисията в тясно сътрудничество с водещите експерти и със съответната държава членка. Тази програма се съобщава на държавите членки. Подробната програма за внезапните проверки на място се определя от Комисията.
Със съответната държава членка се провежда консултация и графикът и подробната програма ѝ се съобщават:
а)
поне шест седмици преди извършването на предварително обявена проверка на място;
б)
поне 24 часа преди извършването на внезапна проверка на място.
Внезапните проверки на място на вътрешните граници се извършват, без съответната(ите) държава(и) членка(и) да бъде(ат) предварително уведомена(и). Общите насоки относно практическите аспекти на тези посещения се определят от Комисията в тясно сътрудничество с държавите членки.
3. Всеки един от членовете на екипа за проверки на място носи идентификационен документ, който му разрешава да извършва проверки на място в съответствие с настоящия регламент.
4. Оценяваната държава членка осигурява на екипа за проверка на място възможност да упражни мандата си за проверка на дейностите в областите, които трябва да бъдат оценени. По-специално тя осигурява на екипа за проверка на място пряк достъп до съответните лица и достъп до всички места, помещения и документи, необходими за извършването на оценката.
5. Оценяваната държава членка подпомага екипа за проверка на място при извършване на задачите му с всички средства, с които законово разполага.
6. В случаите на предварително обявени проверки на място Комисията предоставя предварително на оценяваната държава членка имената на експертите от екипа за проверка на място. Тази държава членка определя лице за контакт за осъществяване на практическата организация на проверката на място.
7. Комисията и държавите членки са отговорни за извършването на необходимите действия по организацията на пътуването на своите експерти, участващи в екипа за проверка на място, до и от оценяваната(ите) държава(и) членка(и). Разходите за път и настаняване на експертите, участващи в проверките на място, се възстановяват от Комисията.
Оценяваната(ите) държава(и) членка(и) е/са отговорна(и) за извършването на необходимите действия по настаняването и за осигуряването на необходимия транспорт на място. При внезапните проверки на място Комисията подпомага действията по настаняването на експертите.
Член 14
Доклади за оценка
1. След всяка оценка се изготвя доклад за оценка. Докладът за оценка се основава на констатациите, направени при проверката на място, и на отговорите на въпросника, в зависимост от случая. В случай на предварително обявени проверки на място докладът за оценка се изготвя от екипа за проверка на място по време на проверката.
Експертите от държавите членки и представителите на Комисията носят цялостната отговорност за добросъвестното и качествено изготвяне на доклада за оценка. Ако съществуват разногласия, екипът за проверка на място или съответно екипът за въпросника се стреми да постигне компромисно решение.
2. Докладът за оценка анализира според случая качествените, количествените, оперативните, административните и организационните аспекти и изброява евентуални недостатъци, констатирани по време на оценката.
3. На всяка констатация от доклада за оценка се дава една от следните оценки:
а)
съответства;
б)
съответства, но е необходимо подобрение;
в)
не съответства.
4. Комисията предоставя проекта на доклада за оценка на оценяваната държава членка в срок от шест седмици след извършването на проверката на място или след получаването на отговора на въпросника, в зависимост от случая. Оценяваната държава членка предоставя бележките си по проекта за доклад за оценка в срок от две седмици след неговото получаване. По искане на оценяваната държава членка се провежда заседание за изготвяне на доклада. Бележките на оценяваната държава членка могат да бъдат отразени в проекта за доклад за оценка.
5. Комисията представя на останалите държави членки проекта за доклад за оценка и бележките на оценяваната държава членка и ги приканва да представят бележки по отговорите на въпросника, проекта за доклад за оценка и бележките на оценяваната държава членка.
Въз основа на това Комисията приема с акт за изпълнение доклада за оценка, ако е необходимо след като направи съответни промени в проекта за доклад за оценка. Този акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. Комисията предава доклада за оценка на Европейския парламент.
Член 15
Препоръки
1. При изготвянето на доклада за оценка и в контекста на констатациите и оценките, съдържащи се в доклада за оценка, експертите на държавите членки и представителите на Комисията изготвят препоръки за корективни действия, целящи отстраняването на евентуални недостатъци, установени по време на оценката, и дават указание за приоритетите при прилагането им, както и по целесъобразност, примери за добри практики.
2. Комисията представя на Съвета предложение за приемане на препоръките, посочени в параграф 1.
3. Съветът приема посочените в параграф 1 препоръки и ги предава на Европейския парламент и на националните парламенти.
Член 16
Последващи действия и наблюдение
1. В срок от три месеца след приемането на препоръките, посочени в член 15, оценяваната държава членка предоставя на Комисията и на Съвета план за действие за отстраняването на установените в доклада за оценка недостатъци. Ако в препоръките е направено заключението, че оценяваната държава членка сериозно пренебрегва задълженията си, същата държава членка представя своя план за действие в срок от един месец след приемането на посочените препоръки. Комисията предава този план за действие на Европейския парламент.
2. След като се консултира с екипа за проверка на място или съответно с екипа за въпросника, Комисията представя на Съвета оценката си относно адекватността на плана за действие в срок от един месец след получаването на плана за действие от оценяваната държава членка. Останалите държави членки се приканват да представят бележки по плана за действие.
3. Оценяваната държава членка докладва на Комисията относно изпълнението на своя план за действие в срок от шест месеца след приемането на препоръките и продължава да изготвя доклади на всеки три месеца до пълното изпълнение на плана за действие.
4. Без да се засяга шестмесечният срок за докладване относно изпълнението на даден план за действие, посочен в параграф 3, ако в препоръките е направено заключението, че оценяваната държава членка сериозно пренебрегва задълженията си, същата държава членка докладва относно изпълнението на своя план за действие в срок от три месеца след приемане на заключенията.
5. В зависимост от сериозността на установените недостатъци и от мерките, взети за тяхното отстраняване, Комисията може да насрочи предварително обявени повторни посещения на място с цел да се провери изпълнението на плана за действие. Комисията поканва поне четирима експерти, участвали в проверката на място, да вземат участие в повторното посещение. Комисията може да покани наблюдатели да участват при повторното посещение. Комисията определя програмата на повторното посещение. Оценяваната държава членка се уведомява за програмата поне един месец преди заплануваната дата за провеждане на повторното посещение. Комисията може също да планира внезапни проверки на място.
6. Комисията информира редовно Европейския парламент и Съвета за изпълнението на плановете за действие или на мерките за подобряване, посочени в настоящия член.
7. Ако дадена проверка на място установи сериозен недостатък, за който се счита, че може да представлява значителна заплаха за обществения ред или вътрешната сигурност в пространството без граничен контрол на вътрешните граници, Комисията, по собствена инициатива или по искане на Европейския парламент или на държава членка, информира за това Европейския парламент и Съвета възможно най-бързо.
8. Ако на дадена държава членка се даде оценка „съответства“, но препоръките съдържат указания за възможни бъдещи подобрения в съответствие с член 14, параграф 3, буква б), оценяваната държава членка представя на Комисията своята оценка за възможно прилагане на тези указания в срок от шест месеца от приемането на препоръките.
Член 17
Чувствителна информация
Екипите за проверка на място и екипите за въпросника разглеждат като поверителна всяка информация, получена от тях при изпълнение на задълженията им. Докладите за оценка, изготвени вследствие на проверки на място, са с ниво на класификация „EU RESTRICTED/RESTREINT UE“ в съответствие с приложимите правила за сигурност. Класификацията не препятства достъпа на Европейския парламент до информацията. При представянето и обработването на информацията и документите, представени на Европейския парламент в съответствие с настоящия регламент, се спазват приложимите за Европейския парламент и Комисията правила относно изпращането и обработването на класифицирана информация. Комисията, след като се консултира с държавата членка, за която се отнася докладът за оценка, решава коя част от него може да бъде оповестена публично.
Член 18
Условия за участието на Обединеното кралство и Ирландия
1. Експерти от Обединеното кралство и Ирландия участват единствено в оценката на частта от достиженията на правото от Шенген, за която тези държави членки са получили разрешение да участват.
2. Оценките, описани в член 4, параграф 1, обхващат само ефективното и ефикасно прилагане от страна на Обединеното кралство и Ирландия на частта от достиженията на правото от Шенген, в която тези държави членки са получили разрешение да участват.
3. Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането на препоръките от Съвета съгласно член 15, параграф 3 само по отношение на частта от достиженията на правото от Шенген, в която тези държави членки са получили разрешение да участват.
Член 19
Предоставяне на информация на националните парламенти
Комисията информира националните парламенти за съдържанието и резултатите от оценката.
Член 20
Докладване на Европейския парламент и на Съвета
Комисията предоставя на Европейския парламент и на Съвета годишен обобщаващ доклад относно извършените в съответствие с настоящия регламент оценки. Този доклад се оповестява публично и включва информация относно оценките, извършени през изминалата година, заключенията от всяка оценка и степента на изпълнение на действията по отстраняване на установените недостатъци. Комисията изпраща този доклад на националните парламенти.
Член 21
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011. Когато комитетът не даде становище, Комисията не приема проекта за акт за изпълнение и се прилага член 5, параграф 4, трета алинея от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 22
Преглед
Комисията предприема преглед на действието на настоящия регламент и представя доклад на Съвета в срок от 6 месеца след приемането на всички доклади във връзка с оценките, обхванати от посочената в член 5, параграф 5 първа многогодишна програма за оценка. Този преглед обхваща всички елементи от настоящия регламент, включително функционирането на процедурите за приемане на актове по механизма за оценка. Комисията предава този доклад на Европейския парламент.
Член 23
Преходни разпоредби и отмяна
Без да се засягат втора и трета алинея от настоящия член, решението от 16 септември 1998 г. се отменя, считано от 26 ноември 2013 г.
Част I от решението, посочено в първа алинея, продължава да се прилага до 1 януари 2016 г. по отношение на процедурите за оценка на държави членки, които вече са започнали на 26 ноември 2013 г.
Част II от решението, посочено в първа алинея, продължава да се прилага до 27 ноември 2014 г. по отношение на процедурите за оценка на държави членки, които вече са започнали на 26 ноември 2013 г.
Член 24
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Люксембург на 7 октомври 2013 година.
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1053/2013
av den 7 oktober 2013
om inrättande av en utvärderings- och övervakningsmekanism för kontroll av tillämpningen av Schengenregelverket och om upphävande av verkställande kommitténs beslut av den 16 september 1998 om inrättande av Ständiga kommittén för genomförande av Schengenkonventionen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 70,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Schengenområdet utan gränskontroller vid de inre gränserna bygger på att medlemsstaterna effektivt och ändamålsenligt tillämpar kompletterande åtgärder för yttre gränser, viseringspolitik, Schengens informationssystem, uppgiftsskydd, polissamarbete, samarbete i straffrättsliga frågor och narkotikafrågor.
(2)
Verkställande kommittén inrättade genom sitt beslut av den 16 september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (nedan kallat beslutet av den 16 september 1998) en ständig kommitté för utvärdering och genomförande av Schengenkonventionen. Den ständiga kommittén gavs i uppdrag att kontrollera dels att de stater som vill ansluta sig till Schengenområdet uppfyller alla villkor för avskaffande av gränskontroller vid de inre gränserna, dels att de stater som redan genomför Schengenregelverket fullt ut tillämpar det på ett korrekt sätt.
(3)
För att bibehålla ett gott ömsesidigt förtroende mellan de medlemsstater som ingår i området utan gränskontroller vid de inre gränserna, och mot bakgrund av behovet att garantera en hög och jämn standard vid den praktiska tillämpningen av Schengenregelverket, är det nödvändigt att införa en särskild utvärderings- och övervakningsmekanism för kontroll av tillämpningen av det. En sådan mekanism bör bygga på ett nära samarbete mellan kommissionen och dessa medlemsstater.
(4)
I Haagprogrammet (3) uppmanas kommissionen att, så snart kontrollerna vid de inre gränserna har avskaffats, lägga fram ett förslag om att komplettera den befintliga utvärderingsmekanismen i Schengen med en övervakningsmekanism som ska säkerställa fullt deltagande av medlemsstaternas experter och inbegripa oanmälda inspektioner.
(5)
I Stockholmsprogrammet (4) anses det att utvärderingen av Schengenområdet även i fortsättningen kommer att vara av central betydelse och att den därför bör förbättras genom att man förstärker Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex), som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2007/2004 (5), på detta område.
(6)
Mot denna bakgrund bör den utvärderingsmekanism som inrättades genom beslutet av den 16 september1998 ses över och beslutet av den 16 september 1998 upphävas.
(7)
Erfarenheterna från det tidigare utvärderingsarbetet visar på ett behov av att ha en samordnad utvärderingsmekanism som omfattar alla områden av Schengenregelverket, utom de där det inom unionsrätten redan finns en särskild utvärderingsmekanism.
(8)
I enlighet med artikel 70 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) bör medlemsstaterna, i samarbete med kommissionen, genomföra en objektiv och opartisk utvärdering av hur unionens politik genomförs på området med frihet, säkerhet och rättvisa. En ordentlig utvärderingsprocess bör för att vara effektiv inbegripa en ordentlig uppföljning och övervakning av utvärderingsrapporterna, vilket kommissionen bör säkerställa.
(9)
För att utvärderingsmekanismen ska kunna bli effektivare bör dessutom enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning säkerställas. I det syftet bör vissa genomförandebefogenheter tilldelas kommissionen och andra tilldelas rådet.
(10)
Befogenheterna att förbereda och planera utvärderingarna och befogenheten att anta utvärderingsrapporten bör tilldelas kommissionen. Ett antal av dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (6). Mot bakgrund av vad som anges i artikel 2.2. b iii i den förordningen är granskningsförfarandet tillämpligt för antagandet av sådana akter.
(11)
För att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna, säkerställa bättre samordning på unionsnivå och stärka kollegialt tryck dem emellan, bör rådet tilldelas genomförandebefogenheten att anta rekommendationerna om åtgärder för att avhjälpa eventuella brister som konstaterats i utvärderingsrapporterna. En sådan genomförandebefogenhet återspeglar de specifika befogenheter som rådet, enligt artikel 70 i EUF-fördraget, tilldelats på området ömsesidig utvärdering av hur unionens politik genomförs inom området med frihet, säkerhet och rättvisa. Den speglar på ett lämpligt sätt syftet med en utvärderingsmekanism som grundar sig på denna lex specialis, vilket inom detta särskilda område, jämsides med kommissionens generella befogenhet att under Europeiska unionens domstols tillsyn genom överträdelseförfaranden övervaka hur unionslagstiftningen tillämpas, är att fylla den kompletterande funktionen att genom kollegiala granskningar övervaka hur verkningsfull den praktiska tillämpningen av unionspolitiken är.
En sådan genomförandebefogenhet som tilldelas rådet bidrar dessutom till förverkligandet av den önskan som Europeiska rådet uttryckte i sina slutsatser av den 23 och 24 juni 2011, nämligen att samarbete på Schengenområdet skulle stärkas ytterligare genom att öka ömsesidigt förtroende mellan medlemsstaterna, och att medlemsstaterna skulle ansvara för att säkerställa att alla Schengenregler tillämpas på ett effektivt sätt i enlighet med de överenskomna gemensamma standarderna och med grundläggande principer och normer. En sådan genomförandebefogenhet bidrar också, i överensstämmelse med rådets slutsatser av den 8 mars 2012, till att förbättra förvaltningen av Schengenområdet genom politiska diskussioner på ministernivå om Schengenområdets korrekta funktionssätt, inbegripet diskussioner i situationer där utvärderingsrapporter visat på allvarliga brister. Sådana diskussioner som förs inom den gemensamma kommittén, som består av EU:s medlemsstater och de stater som är anslutna till Schengensamarbetet, bör hjälpa rådet att fatta beslut inom ramen för sin behörighet att säkerställa att Schengenområdet fungerar effektivt. Att rådet tilldelas en sådan genomförandebefogenhet innebär slutligen att tillräcklig hänsyn tas till att rekommendationerna kan vara politiskt känsliga och ofta berör nationella genomförandebefogenheter och befogenheter att ingripa.
(12)
Utvärderingsmekanismens regler för metoderna för utvärderingen, anlitande av högt kvalificerade experter för genomförandet av besök på platsen samt uppföljning av utvärderingsresultaten, bör vara verkningsfulla, klara och begripliga. Utvärderingsmetoden bör särskilt omfatta oanmälda besök på platsen som ett komplement till förhandsanmälda besök, särskilt i fråga om gränskontroller och visering.
(13)
Utvärderings- och övervakningsmekanismen bör täcka samtliga aspekter av Schengenregelverket. Vad gäller frågan om gränser bör utvärderings- och övervakningsmekanismen täcka både verkningskraften av gränskontroller vid yttre gränser och avsaknaden av gränskontroller vid de inre gränserna.
(14)
Under utvärderingen och övervakningen bör det särskilt uppmärksammas att de grundläggande rättigheterna respekteras vid tillämpningen av Schengenregelverket.
(15)
Genom utvärderingen bör det garanteras att medlemsstaterna tillämpar Schengenbestämmelserna effektivt och i överensstämmelse med grundläggande principer och regler. Därför bör utvärderingsmekanismen omfatta all tillämplig lagstiftning och all operativ verksamhet som bidrar till att området utan gränskontroller vid de inre gränserna fungerar väl.
(16)
I syfte att stärka utvärderingsmekanismens ändamålsenlighet och tillförlitlighet bör man vid alla utvärderingar ta hänsyn till huruvida de myndigheter som tillämpar relevanta delar av Schengenregelverket fungerar på ett korrekt sätt. Detta kommer att öka utvärderingsmekanismens förmåga när det gäller att garantera att medlemsstaterna tillämpar Schengenreglerna på ett effektivt sätt i enlighet med grundläggande principer och normer så som Europeiska rådet begärde i dess slutsatser av den 23 och 24 juni 2011. Det kommer att överensstämma med Europeiska rådets begäran enligt dess slutsatser av den 1 och 2 mars 2012 att utvärderingsmekanismen bör omfattar hur de institutioner som deltar i tillämpningen av Schengenregelverket fungerar.
(17)
Frontex bör bistå vid genomförandet av utvärderingsmekanismen, särskilt genom riskanalyser i frågor som rör de yttre gränserna. Utvärderingsmekanismen bör också kunna förlita sig på stöd från Frontex expertis i samband med de besök på platsen som utförs vid de yttre gränserna på ad hoc-basis.
(18)
Andra unionsorgan, byråer och enheter, som exempelvis europeiska polisbyrån (Europol) inrättad genom rådets beslut 2009/371/RIF (7) och Eurojust, inrättad genom rådets beslut 2002/187/RIF (8), bör i förekommande fall stödja mekanismens genomförande på områden som omfattas av deras uppdrag. Mekanismen bör också, i förekommande fall, kunna förlita sig på expertis från unionsorgan, byråer och enheter i samband med att de bistår vid besök på plats när det gäller områden av Schengenregelverket som omfattas av deras uppdrag. Detta bör till exempel vara fallet med Europeiska datatillsynsmannen vad gäller utvärderingar avseende uppgiftsskydd, i vilket fall även nationella dataskyddsmyndigheter får inbegripas i arbetet.
(19)
Medlemsstaterna och kommissionen bör säkerställa att de experter som ställs till förfogande för besöken på platsen har den erfarenhet och har genomgått den särskilda utbildning som krävs för det ändamålet, inbegripet med avseende på grundläggande rättigheter. Lämplig utbildning bör anordnas av berörda unionsorgan, byråer eller enheter, så som Frontex, och medlemsstaterna bör inom ramen för unionens befintliga finansiella instrument eller en vidareutveckling av dessa erbjudas ekonomiskt stöd för att anordna utbildning som är särskilt inriktad på utvärdering av Schengenregelverket.
(20)
Med tanke på den särskilda uppgift som Europaparlamentet och de nationella parlamenten ges inom ramen för artikel 70 sista meningen i EUF-fördraget, vilken också framhålls i artikel 12 c i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) i fråga om de nationella parlamenten, är det nödvändigt att föreskriva att rådet och kommissionen lämnar fullständig information till Europaparlamentet och de nationella parlamenten om innehållet i och resultatet av utvärderingen. Dessutom, om kommissionen skulle lägga fram ett förslag om ändring av denna förordning skulle rådet i enlighet med artikel 19.7 h i sin arbetsordning samråda med Europaparlamentet för att i möjligaste mån kunna beakta dess åsikt före antagandet av en slutgiltig text.
(21)
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna förordning är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning, besluta huruvida man ska genomföra den i sin nationella lagstiftning.
(22)
Förenade kungariket deltar i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokoll nr 19 om Schengenregelverket införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och i enlighet med artikel 8.2 i rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (9).
(23)
Irland deltar i denna förordning i enlighet med artikel 5.1 i protokoll nr 19 om Schengenregelverket, införlivat inom Europeiska unionens ramar, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och i enlighet med artikel 6.2 i rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (10).
(24)
När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (11), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 i rådets beslut 1999/437/EG (12) om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet.
(25)
När det gäller Schweiz utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (13), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som omfattas av artikel 1 i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (14).
(26)
När det gäller Liechtenstein utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (15), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 i beslut 1999/437/EG jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (16).
(27)
Eftersom Cyperns utvärdering redan kommer att ha påbörjats enligt beslutet av den 16 september 1998 när denna förordning träder i kraft, kommer denna förordning inte att tillämpas på Cypern förrän den 1 januari 2016.
(28)
Mot bakgrund av att kontrollen i enlighet med tillämpliga Schengenutvärderingsförfaranden för Bulgarien och Rumänien redan har slutförts enligt artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt, kommer kontrollen enligt artikel 1.1 b i denna förordning inte att genomföras för dessa medlemsstater.
(29)
Experter från Cypern, Bulgarien, Rumänien och Kroatien bör dock delta i utvärderingen av alla delarna av Schengenregelverket.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom denna förordning inrättas en utvärderings- och övervakningsmekanism med följande syften:
a)
Att kontrollera tillämpningen av Schengenregelverket i de medlemsstater där det tillämpas fullt ut samt i de medlemsstater där det tillämpas delvis, i enlighet med relevanta protokoll till EU-fördraget och EUF-fördraget.
b)
Att kontrollera att de nödvändiga förutsättningarna för tillämpningen av samtliga berörda delar i Schengenregelverket uppfylls av dessa medlemsstater, med avseende på vilka rådet inte fattat något beslut om att bestämmelserna i Schengenregelverket ska tillämpas helt eller delvis, med undantag för de medlemsstater vars utvärdering redan kommer att ha slutförts vid tidpunkten för ikraftträdandet av denna förordning.
2. Den kontroll som avses i punkt 1 b i denna artikel ska inte inverka på andra stycket i artikel 23 som avser medlemsstater i vilka utvärderingsförfarandena redan har påbörjats den 26 november 2013.
3. Experter från de medlemsstater som, i enlighet med relevant anslutningsakt, ännu inte fullt ut tillämpar Schengenregelverket bör dock delta i utvärderingen av alla delar av Schengenregelverket.
Artikel 2
Definition
I denna förordning avses med Schengenregelverket de bestämmelser som införlivats med unionens ramar i enlighet med protokoll nr 19, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, samt de akter som bygger på dem eller på annat sätt står i samband med dem.
Artikel 3
Skyldigheter
1. Medlemsstaterna och kommissionen ska gemensamt ansvara för genomförandet av utvärderings- och övervakningsmekanismen i enlighet med vad som föreskrivs i denna förordning, med stöd från de unionsorgan och byråer som deltar i genomförandet av Schengenregelverket.
2. Kommissionen ska ha en övergripande samordnande roll vad gäller upprättandet av årliga och fleråriga utvärderingsprogram, utformning av frågeformulär och planering och genomförande av besök samt utarbetande av utvärderingsrapporter och rekommendationer. Den ska också se till att utvärderingsrapporterna och rekommendationerna följs upp och övervakas i enlighet med artikel 16.
3. Medlemsstaterna ska samarbeta med kommissionen fullt ut i samtliga skeden av utvärderingarna för att kunna genomföra de uppgifter som de anförtros enligt denna förordning.
Artikel 4
Utvärderingar
1. Utvärderingarna får täcka samtliga aspekter av Schengenregelverket, inbegripet huruvida medlemsstaterna effektivt och ändamålsenligt tillämpar kompletterande åtgärder för yttre gränser, viseringspolitik, Schengens informationssystem, uppgiftsskydd, polissamarbete, samarbete i straffrättsliga frågor, liksom avsaknaden av gränskontroller vid de inre gränserna. I enlighet med vad som anförts i denna punkt bör man vid alla utvärderingar ta hänsyn till hur de myndigheter som har att tillämpa relevanta delar av Schengenregelverket fungerar.
2. Utvärderingarna får bestå av frågeformulär och besök på platsen som får vara både förhandsanmälda och oanmälda. Förhandsanmälda besök på platsen ska föregås av ett frågeformulär. Vid utvärderingen av en viss medlemsstat eller visst område kan besök på platsen och frågeformulär, i förekommande fall, användas var för sig eller i kombination.
3. Både frågeformulär och besök på platsen kan kompletteras med presentationer av den utvärderade medlemsstaten på det område som respektive utvärdering gäller.
Artikel 5
Flerårigt utvärderingsprogram
1. Kommissionen ska anta ett flerårigt utvärderingsprogram för en period på fem år, senast sex månader före början av påföljande femårsperiod. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 21.2. Kommissionen ska översända det fleråriga utvärderingsprogrammet till Europaparlamentet och rådet.
2. Varje medlemsstat ska utvärderas under varje femårsperiod som omfattas av det fleråriga utvärderingsprogrammet. Det fleråriga utvärderingsprogrammet ska innehålla en förteckning över de medlemsstater som ska utvärderas varje år. Beslut om i vilken ordning medlemsstaterna ska utvärderas ska beakta den tid som har förflutit sedan den senaste utvärderingen av respektive medlemsstat samt behovet av balans mellan de olika delarna inom Schengenregelverket som behöver utvärderas.
3. Om så krävs får det fleråriga utvärderingsprogrammet justeras enligt förfarandet i punkt 1.
4. Det fleråriga utvärderingsprogrammet får innehålla en hänvisning till tematiska utvärderingar enligt vad som avses i artikel 6.1 b.
5. Det första fleråriga utvärderingsprogrammet ska upprättas senast den 27 maj 2014. Startdatumet för det programmet ska vara den 27 november 2014 och slutdatumet ska vara den 31 december 2019.
Artikel 6
Årligt utvärderingsprogram
1. Kommissionen ska upprätta ett årligt utvärderingsprogram senast den 31 oktober det år som föregår det som omfattas av programmet, och därvid särskilt beakta de riskanalyser som Frontex tillhandahåller i enlighet med artikel 7 och, i förekommande fall, den information som tillhandahållits av Europol och andra unionsorgan eller byråer, särskilt enligt artikel 8.
I det årliga utvärderingsprogrammet ska förslag lämnas på utvärderingen av
a)
hur en enskild medlemsstat tillämpat Schengenregelverket eller delar av det, såsom tidigare har preciserats i det fleråriga utvärderingsprogrammet, och
b)
i förekommande fall, hur särskilda delar av Schengenregelverket tillämpats i flera medlemsstater (t.ex. tematiska utvärderingar).
2. Kommissionen ska genom genomförandeakter upprätta det årliga utvärderingsprogrammets första avsnitt, inbegripet en preliminär tidsplan för besök på plats. Det avsnittet ska förteckna de medlemsstater som ska utvärderas under det påföljande året i enlighet med det fleråriga utvärderingsprogrammet, de områden som ska utvärderas och besök på platsen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 21.2. Kommissionen ska översända det fleråriga utvärderingsprogrammet till Europaparlamentet och rådet.
3. Kommissionen ska utforma och anta det årliga utvärderingsprogrammets andra avsnitt. Det avsnittet ska innehålla en förteckning över de oanmälda besök på platsen som ska göras under det påföljande året. Det ska betraktas som konfidentiellt och dess innehåll får således inte lämnas ut.
4. Om det krävs får det årliga utvärderingsprogrammet justeras enligt punkterna 2 och 3.
5. Det första årliga utvärderingsprogrammet ska upprättas senast den 27 maj 2014. Startdatumet för det programmet ska vara den 27 november 2014 och slutdatumet ska vara 31 december 2014.
Artikel 7
Frontex riskanalyser
1. Frontex ska senast den 31 augusti varje år till kommissionen och till medlemsstaterna överlämna en riskanalys i enlighet med sitt uppdrag. En sådan riskanalys ska beakta bland annat den olagliga invandringen och viktiga ändringar i den operativa miljön vid de yttre gränserna samt innehålla rekommendationer om de prioriterade utvärderingarna under påföljande år. I rekommendationerna ska det anges vilka enskilda avsnitt av den yttre gränsen och vilka enskilda gränsövergångar som bör utvärderas under det påföljande året, inom ramen för det fleråriga utvärderingsprogrammet. Kommissionen ska utan dröjsmål översända den riskanalysen till Europaparlamentet och rådet.
2. Frontex ska senast den 31 augusti varje år överlämna en separat riskanalys som skiljer sig från den som avses i punkt 1 till kommissionen, som ska innehålla rekommenderade prioriteringar för de utvärderingar som ska genomföras i form av oanmälda besök på platsen under det påföljande året, oavsett ordningsföljden på medlemsstater som ska utvärderas varje år, som upprättats i det fleråriga utvärderingsprogrammet i enlighet med artikel 5.2. Dessa rekommendationer får gälla vilken region och vilket specifikt område som helst, och ska innehålla en förteckning över minst tio avsnitt av den yttre gränsen och minst tio enskilda gränsövergångar. Kommissionen får vid vilken tidpunkt som helst begära att Frontex ska göra en riskanalys och rekommendera vilka utvärderingar som ska genomföras i form av oanmälda besök på platsen.
3. Riskanalysen som avses i punkt 1 och 2, som tillhandahålls av Frontex ska överlämnas för första gången till kommissionen senast den 27 februari 2014.
Artikel 8
Riskanalyser från andra unionsorgan, byråer och enheter än Frontex
Kommissionen ska när så är lämpligt begära riskanalyser, bland annat om korruption och organiserad brottslighet, i den mån dessa kan undergräva medlemsstaternas tillämpande av Schengenregelverket, från andra unionsorgan, byråer eller enheter än Frontex som deltar i genomförandet av Schengenregelverket. Sådana analyser skulle kunna användas vid utarbetandet av det årliga utvärderingsprogrammet.
Artikel 9
Frågeformulär
1. Kommissionen ska genom genomförandeakter skapa och uppdatera ett standardiserat frågeformulär i nära samarbete med medlemsstaterna. Frontex och Europol får konsulteras om utkastet till det standardiserade frågeformuläret. Det standardiserade frågeformuläret ska behandla den berörda lagstiftningen, gemensamt överenskomna rekommendationer och bästa praxis, i synnerhet med avseende på innehållet i Schengenkatalogerna och de organisatoriska och tekniska resurser som är tillgängliga för genomförandet av Schengenregelverket samt statistik för det område som berörs av utvärderingen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 21.2.
2. Senast den 1 juli varje år ska kommissionen skicka det standardiserade frågeformuläret till de medlemsstater som ska utvärderas påföljande år. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen sina svar på frågeformuläret inom åtta veckor från det att formuläret har skickats ut. Kommissionen ska göra svaren tillgängliga för de övriga medlemsstaterna och underrätta Europaparlamentet om svaren. Kommissionen ska också, från fall till fall och i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen, underrätta Europaparlamentet om innehållet i ett visst angivet svar om Europaparlamentet begär detta, särskilt med anledning av ärendets allvar.
Artikel 10
Expertgrupper med ansvar för besök på platsen
1. En expertgrupp med ansvar för besök på platsen (nedan kallad expertgruppen) ska bestå av experter som utses av medlemsstaterna samt företrädare för kommissionen.
2. Kommissionen ska uppmana medlemsstaterna att utse experter som är tillgängliga för besöken på platsen och ange deras expertis.
Vid förhandsanmälda besök på platsen ska kommissionen uppmana medlemsstaterna att utse experter senast tre månader innan besöket på platsen ska inledas. Medlemsstaterna ska utse experter inom två veckor från det att den uppmaningen tagits emot.
Vid oanmälda besök på platsen ska kommissionen uppmana medlemsstaterna att utse experter senast två veckor innan besöket på platsen ska inledas. Medlemsstaterna ska utse experter inom 72 timmar från det att den uppmaningen tagits emot.
3. Högst två representanter från kommissionen får delta i ett besök på platsen. Det högsta antalet experter från medlemsstaterna som får delta i ett förhandsanmält besök på platsen är åtta; högst sex får delta i ett oanmält besök på platsen.
Om experterna som utsetts av medlemsstaterna överskrider de relevanta maximiantal som anges i första stycket ska kommissionen, efter samråd med de berörda medlemsstaterna, utse medlemmarna i expertgruppen på grundval av en geografiska balans och experternas kompetensområden.
4. En expert som utses av en medlemsstat får inte delta i utvärderingsuppdrag som innefattar besök på platsen i den medlemsstat där han eller hon är verksam.
5. Kommissionen får uppmana Frontex, Europol eller andra unionsorgan, byråer eller enheter som deltar i genomförandet av Schengenregelverket att utse en egen företrädare att delta som observatör vid ett besök på platsen som avser ett område som omfattas av deras uppdrag.
6. De ledande experterna i expertgruppen ska vara en företrädare för kommissionen och en expert från en medlemsstat, vilka ska utses gemensamt av medlemmarna i den gruppen så fort som möjligt efter det att gruppen inrättats. De ledande experterna ska utses i god tid innan det detaljerade program som avses i artikel 13.2 har upprättats.
Artikel 11
Expertgrupper som ansvarar för utvärderingar på grundval av ett frågeformulär
1. Om ett frågeformulär används på ett oberoende sätt, det vill säga utan att det följs upp av ett sådant besök på platsen som avses i artikel 4.2, ska gruppen som ansvarar för utvärderingen av svaren i frågeformuläret (nedan kallad frågeformulärsgruppen) bestå av experter från medlemsstaterna och av företrädare för kommissionen.
2. När kommissionen skickar frågeformuläret till den medlemsstat som ska bli föremål för utvärdering ska den uppmana medlemsstaterna att utse experter som är tillgängliga att delta i utvärderingen och ange deras fackområden. Medlemsstaterna ska utse experter inom två veckor från det att den uppmaningen tagits emot. Experter ska utses i enlighet med artikel 10.3 och 10.4.
Artikel 12
Experter
De experter som deltar i utvärderingarna ska ha lämpliga kvalifikationer för ändamålet, inklusive gedigna teoretiska kunskaper och praktiska erfarenheter inom de områden som omfattas av utvärderingsmekanismen samt goda kunskaper om principer, förfaranden och tekniker för utvärdering; de ska också kunna kommunicera effektivt på ett gemensamt språk. I detta syfte ska medlemsstaterna och kommissionen, i samarbete med relevanta unionsorgan, byråer eller enheter se till att experterna genomgår lämplig utbildning, inbegripet om respekten för grundläggande rättigheter.
Artikel 13
Genomförandet av ett besök på platsen
1. Expertgrupperna ska vidta alla förberedelser som behövs för att se till att besök på platsen blir effektiva, leder till korrekta resultat och genomförs på ett konsekvent sätt.
2. Det detaljerade programmet för förhandsanmälda besök på platsen ska fastställas av kommissionen i nära samarbete med de ledande experterna och den berörda medlemsstaten. Medlemsstaterna ska underrättas om det programmet. Det detaljerade programmet för oanmälda besök på platsen ska fastställas av kommissionen.
Den berörda medlemsstaten ska höras och meddelas tidsplanen och det detaljerade programmet
a)
minst sex veckor före ett förhandsanmält besök,
b)
minst 24 timmar före ett oanmält besök.
Berörd[a] medlemsstat[er] ska inte meddelas i förväg om oanmälda besök vid de inre gränserna. Allmänna riktlinjer om de praktiska arrangemangen för sådana besök ska fastställas av kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna.
3. Medlemmarna i expertgruppen ska bära identitetshandlingar som ger dem befogenhet att genomföra besök på platsen i enlighet med denna förordning.
4. Medlemsstaten som utvärderas ska se till att expertgruppen kan fullgöra sitt uppdrag att granska den verksamhet som är föremål för utvärderingen. Den ska särskilt se till att expertgruppen kan vända sig direkt till rätt personer och har tillgång till alla områden, lokaler och handlingar som behövs för utvärderingen.
5. Medlemsstaten som utvärderas ska på alla sätt som ligger inom dess rättsliga befogenheter bidra till genomförandet av expertgruppens uppgift.
6. Inför oanmälda besök på platsen ska kommissionen i förväg tillhandahålla namnen på medlemmarna i expertgruppen till medlemsstaten som ska utvärderas. Den medlemsstaten ska utse en kontaktpunkt för de praktiska arrangemangen kring besöket på platsen.
7. Kommissionen och medlemsstaterna ska i praktiskt hänseende ansvara för resor till och från den eller de medlemsstater som ska utvärderas för sina respektive experter i expertgruppen. Kostnaderna för resor och logi för de experter som deltagit i besöken på platsen ska ersättas av kommissionen.
Den eller de medlemsstater som ska utvärderas ska i praktiskt hänseende ansvara för nödvändig logi och nödvändig transport på platsen. Vid oanmälda besök på platsen ska kommissionen underlätta anordnandet av logi för experterna.
Artikel 14
Utvärderingsrapporter
1. Efter varje utvärdering ska en utvärderingsrapport sammanställas. Utvärderingsrapporten ska på lämpligt sätt baseras på resultaten av besöket på platsen och svaren på frågeformuläret. Vid besök på platsen ska utvärderingsrapporten sammanställas av expertgruppen medan besöket genomförs.
Medlemsstaternas experter och kommissionens företrädare ska ha det övergripande ansvaret för sammanställandet av utvärderingsrapporten, samt för dess integritet och kvalitet. Vid oenighet ska expertgruppen eller frågeformulärsgruppen på lämpligt sätt sträva efter att nå en kompromiss.
2. Utvärderingsrapporten ska innehålla en analys av kvalitativa, kvantitativa, operativa, administrativa och organisatoriska aspekter, beroende på vad som är lämpligt, och eventuella brister som konstaterats under utvärderingen ska anges.
3. Varje resultat i utvärderingsrapporten ska ges en bedömning enligt följande:
a)
Full efterlevnad.
b)
Efterlevnad, men förbättringar är nödvändiga.
c)
Otillräcklig efterlevnad.
4. Kommissionen ska delge den utvärderade medlemsstaten utkastet till utvärderingsrapport inom sex veckor efter besöket på platsen eller efter mottagandet av svaret på frågeformuläret, beroende på vad som är tillämpligt. Den utvärderade medlemsstaten ska lämna sina synpunkter på utkastet till utvärderingsrapport inom två veckor efter det att den mottagit den. Om den utvärderade medlemsstaten begär det ska ett möte hållas för att diskutera utkastet. Den utvärderade medlemsstatens synpunkter får avspeglas i utkastet till utvärderingsrapport.
5. Utkastet till utvärderingsrapport och kommentarerna från den utvärderade medlemsstaten ska av kommissionen föreläggas de övriga medlemsstaterna som ska uppmanas att lämna synpunkter på svaret till frågeformuläret, utkastet till utvärderingsrapport och synpunkterna från den utvärderade medlemsstaten.
På denna grundval ska kommissionen, vid behov efter att ha gjort relevanta ändringar i utkastet till utvärderingsrapport genom en genomförandeakt anta utvärderingsrapporten. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 21.2. Kommissionen ska översända utvärderingsrapporten till Europaparlamentet.
Artikel 15
Rekommendationer
1. Vid utarbetandet av utvärderingsrapporten ska medlemsstaternas experter och kommissionens företrädare, mot bakgrund av resultaten och bedömningarna i utvärderingsrapporten, utarbeta rekommendationer till åtgärder för att avhjälpa eventuella brister som konstaterats under utvärderingen och ge en uppgift om prioriteringarna vid genomförande av dessa samt i tillämpliga fall exempel på god praxis.
2. Kommissionen ska lämna in ett förslag till rådet om antagande av de rekommendationer som avses i punkt 1.
3. Rådet ska anta rekommendationerna som avses i punkt 1 och översända dem till Europaparlamentet och de nationella parlamenten.
Artikel 16
Uppföljning och övervakning
1. Inom tre månader från antagande av de rekommendationer som avses i artikel 15 ska den utvärderade medlemsstaten för kommissionen och rådet lägga fram en handlingsplan för hur eventuella brister som har konstaterats i utvärderingsrapporten ska avhjälpas. Om det i rekommendationerna konstateras att den utvärderade medlemsstaten allvarligt underlåter att fullgöra sina skyldigheter ska den medlemsstaten lägga fram sin handlingsplan inom en månad från antagandet av dessa rekommendationer. Kommissionen ska översända en sådan handlingsplan till Europaparlamentet.
2. Kommissionen ska inom en månad från det att handlingsplanen har mottagits från den utvärderade medlemsstaten, efter samråd med expertgruppen eller frågeformulärsgruppen, för rådet redogöra för sin bedömning av handlingsplanen. De övriga medlemsstaterna ska uppmanas att lämna sina synpunkter på handlingsplanen.
3. Den utvärderade medlemsstaten ska rapportera till kommissionen om genomförandet av sin handlingsplan inom sex månader efter rekommendationernas antagande och ska därefter fortsätta att avlägga sådana rapporter var tredje månad fram till dess att handlingsplanen är helt genomförd.
4. Om det i rekommendationerna dras slutsatsen att den utvärderade medlemsstaten allvarligt underlåter att fullgöra sina skyldigheter, ska den medlemsstaten, trots den sexmånadersperiod som gäller för rapportering av genomförandet av en handlingsplan som avses i punkt 3, rapportera om genomförandet av sin handlingsplan inom tre månader från det att rekommendationerna har antagits.
5. Beroende på hur allvarliga de konstaterade bristerna är och vilka åtgärder som vidtagits för att avhjälpa dem får kommissionen planera anmälda besök på platsen för att kontrollera att handlingsplanen genomförs. Kommissionen ska bjuda in minst fyra experter som deltagit i besöket på platsen att delta i återbesöket. Kommissionen får bjuda in observatörer att delta i återbesöket. Den utvärderade medlemsstaten ska underrättas om programmet minst en månad före återbesöket. Kommissionen har också möjlighet att planlägga oanmälda återbesök på platsen.
6. Kommissionen ska regelbundet informera Europaparlamentet och rådet om genomförandet av de handlingsplaner eller förbättringsåtgärder som avses i denna artikel.
7. Om ett besök på platsen avslöjar en allvarlig brist som bedöms utgöra ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen och inre säkerheten i området utan inre gränskontroller, ska kommissionen, på eget initiativ eller på begäran av Europaparlamentet eller en medlemsstat, underrätta Europaparlamentet och rådet om detta så snart som möjligt.
8. Om medlemsstaten fått bedömningen full efterlevnad, men rekommendationerna innehåller uppslag till möjliga ytterligare förbättringar i enlighet med artikel 14.3 b, ska den utvärderade medlemsstaten förse kommissionen med sin bedömning av möjligheten att genomföra sådana uppslag inom sex månader från rekommendationernas antagande.
Artikel 17
Känsliga uppgifter
Medlemmarna i expertgrupperna och i frågeformulärsgrupperna ska betrakta alla uppgifter som de samlar in under utförandet av sitt uppdrag som konfidentiella. De utvärderingsrapporter som ställs samman efter besöken på platsen ska betraktas som handlingar med säkerhetsskyddsklassificeringen EU RESTRICTED/RESTREINT UE i enlighet med tillämpliga regler om säkerheten. Klassificeringen ska inte utesluta att information görs tillgänglig för Europaparlamentet. Översändningen och behandlingen av uppgifter och handlingar som översänts till Europaparlamentet i enlighet med denna förordning ska vara förenlig med de regler om översändning och hantering av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som är tillämpliga mellan Europaparlamentet och kommissionen. Kommissionen ska, efter samråd med den berörda medlemsstaten, besluta vilken del av utvärderingsrapporten som kan offentliggöras.
Artikel 18
Villkor för Förenade kungarikets och Irlands deltagande
1. Förenade kungarikets och Irlands experter ska endast delta i utvärderingen av den del av Schengenregelverket som de medlemsstaterna har tillåtits att delta i.
2. De utvärderingar som beskrivs i artikel 4.1 ska endast omfatta Förenade kungarikets och Irlands faktiska och ändamålsenliga tillämpning av den del av Schengenregelverket som dessa medlemsstater har tillåtits att delta i.
3. Förenade kungariket och Irland ska endast delta i rådets antagande av rekommendationerna, i enlighet med vad som anges i artikel 15.3, med avseende på den del av Schengenregelverket som de medlemsstaterna har tillåtits att delta i.
Artikel 19
Information till de nationella parlamenten
Kommissionen ska underrätta de nationella parlamenten om utvärderingens innehåll och resultat.
Artikel 20
Rapport till Europaparlamentet och rådet
Kommissionen ska årligen lägga fram en omfattande rapport till Europaparlamentet och rådet om de utvärderingar som har genomförts enligt denna förordning. Den rapporten ska offentliggöras och ska innehålla uppgifter om de utvärderingar som har genomförts under det föregående året, om slutsatserna från varje utvärdering och en beskrivning av hur åtgärderna för att avhjälpa brister har utvecklats. Kommissionen ska översända den rapporten till de nationella parlamenten.
Artikel 21
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
Artikel 22
Översyn
Kommissionen ska se över hur denna förordning fungerar och till rådet överlämna en rapport inom sex månader från antagandet av samtliga rapporter om de utvärderingar som ingår i det första fleråriga utvärderingsprogrammet som avses i artikel 5.5. En sådan översyn ska omfatta allt som ingår i denna förordning, inbegripet frågan om hur förfarandena för antagande av akter enligt utvärderingsmekanismen fungerat. Kommissionen ska översända den rapporten till Europaparlamentet.
Artikel 23
Övergångsbestämmelser och upphävande
Utan att det påverkar tillämpningen av andra och tredje stycket i denna artikel ska beslutet av den 16 september 1998 upphöra att gälla med verkan från den 26 november 2013.
Del I i beslutet som avses i första stycket ska fortsätta att gälla fram till och med den 1 januari 2016 i fråga om utvärderingsförfaranden för medlemsstater som redan har påbörjats den 26 november 2013.
Del II i beslutet som avses i första stycket ska fortsätta att gälla till den 27 november 2014 i fråga om utvärderingsförfaranden för medlemsstater som redan har påbörjats den 26 november 2013.
Artikel 24
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdad i Luxemburg den 7 oktober 2013.