РЕШЕНИЕ (ЕС, Евратом) 2015/444 НА КОМИСИЯТА
от 13 март 2015 година
относно правилата за сигурност за защита на класифицираната информация на EC
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 249 от него,
като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 106 от него,
като взе предвид приложения към Договорите Протокол № 7 за привилегиите и имунитетите на Европейските общности, и по-специално член 18 от него,
като има предвид, че:
(1)
разпоредбите за сигурност на Комисията относно защитата на класифицираната информация на Европейския съюз (КИЕС) трябва да бъдат преразгледани и актуализирани като бъде взето предвид институционалното, организационното, оперативното и технологичното развитие.
(2)
Европейската комисия е сключила с правителствата на Белгия, Люксембург и Италия споразумения по въпросите на сигурността за основните си обекти (1).
(3)
Комисията, Съветът и Европейската служба за външна дейност са решени да прилагат равностойни стандарти за сигурност за защита на КИЕС.
(4)
Важно е, когато е подходящо, Европейският парламент и други институции, агенции, органи или служби на ЕС да бъдат свързани с принципите, стандартите и правилата за защита на класифицирана информация, които са необходими, за да се защитят интересите на Съюза и на неговите държавите членки.
(5)
Рискът по отношение на КИЕС се управлява като процес. Този процес има за цел да се определят познатите рискове за сигурността, да се набележат мерки за сигурност с оглед свеждане на такива рискове до приемливо ниво съгласно изложените в настоящото решение основни принципи и минимални стандарти и да се прилагат тези мерки в съответствие с концепцията за дълбочинна защита. Ефективността на тези мерки подлежи на постоянна оценка.
(6)
В рамките на Комисията физическа сигурност по отношение на защитата на класифицирана информация означава прилагане на физически и технически защитни мерки за предотвратяване на неразрешен достъп до КИЕС.
(7)
Управлението на КИЕС представлява прилагане на административни мерки за контрол на КИЕС през жизнения ѝ цикъл в допълнение към мерките, предвидени в глави 2, 3 и 5 на настоящото решение, като по този начин се съдейства за възпиране, разкриване и възстановяване на такава информация при умишлено или случайно компрометиране или загуба. Такива мерки се отнасят по-конкретно до създаването, съхраняването, регистрирането, копирането, превеждането, намаляването на нивото на класификация, декласифицирането, пренасянето и унищожаването на КИЕС и допълват общите правила относно управлението на документите на Комисията (Решения 2002/47/ЕО (2), ЕОВС, Евратом и 2004/563/ЕО, Евратом (3)).
(8)
Разпоредбите на настоящото решение не засягат:
а)
Регламент (Евратом) № 3 (4);
б)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета (5);
в)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета (6);
г)
Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета (7),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
ОСНОВНИ ПРИНЦИПИ И МИНИМАЛНИ СТАНДАРТИ
Член 1
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
(1)
„Служба на Комисията“ означава всяка генерална дирекция или служба на Комисията или всеки кабинет на член на Комисията.
(2)
„Криптографски (крипто) материал“ означава криптографски алгоритми, криптографски хардуерни и софтуерни модули и продукти, включително данни за прилагането им и свързаните с това документация и материали, служещи за заключване/отключване на информацията.
(3)
„Декласификация“ означава премахване на всякаква класификация за сигурност.
(4)
„Защита в дълбочина“ означава прилагане на съвкупност от мерки за сигурност, организирани под формата на многослойна защита.
(5)
„Документ“ означава всяка записана информация, независимо от нейната физическа форма или характеристики.
(6)
„Понижаване нивото на класификация“ означава понижаване на нивото на класификацията за сигурност.
(7)
„Работа с КИЕС“ означава всички възможни действия, на които може да бъде подложена КИЕС през жизнения ѝ цикъл. Това включва нейното създаване, регистриране, обработване, пренасяне, понижаването на нивото на класификацията ѝ, декласификацията ѝ и нейното унищожаване. По отношение на комуникационните и информационните системи (КИС) това включва и нейното събиране, излагане, предаване и съхраняване.
(8)
„Притежател“ означава надлежно оправомощено лице с добре установена „необходимост да се знае“, което притежава дадена КИЕС и носи съответно отговорност за нейната защита.
(9)
„Правила за прилагане“ означава всеки набор от правила или насоки за сигурност, приети в съответствие с Глава 5 от Решение 2015/443 (ЕС, Евратом) на Комисията (8).
(10)
„Материал“ означава документ, носител на данни или машина или оборудване, който е вече създаден или е в процес на създаване.
(11)
„Създател“ означава институция, агенция или орган на ЕС, както и държава членка, трета държава или международна организация, под чието ръководство е създадена и/или въведена в структурите на ЕС класифицирана информация.
(12)
„Помещения“ означава всяко недвижимо или равнозначно на него имущество и собственост на Комисията.
(13)
„Процес на управление на риска за сигурността“ означава целият процес на идентифициране, контрол и свеждане до минимум на неопределени събития, които могат да засегнат сигурността на дадена организация или на която и да е от използваните от нея системи. Този процес обхваща всички дейности, свързани с риска, включително оценка, третиране, приемане и съобщаване.
(14)
„Правилник за длъжностните лица“ означава Правилникът за длъжностните лица на Европейския съюз и Условията за работа на другите служители на Европейския съюз, приет с Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 на Съвета (9);
(15)
„Заплаха“ означава потенциална причина за нежелан инцидент, който може да доведе до вредни последици за дадена организация или за която и да е от използваните от нея системи; такива заплахи могат да бъдат инцидентни или умишлени (злонамерени) и се характеризират с елементи на заплаха, потенциални цели и методи за нападение.
(16)
„Уязвимост“ означава слабост от каквото и да било естество, която може да бъде използвана от една или повече заплахи. Уязвимостта може да бъде пропуск или да бъде свързана със слабости в режима на контрол, свързани с неговата строгост, всеобхватност или съгласуваност, и може да има технически, процедурен, физически, организационен или оперативен характер.
Член 2
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се установяват основните принципи и минималните стандарти за сигурност с оглед защитата на КИЕС.
2. Настоящото решение се прилага от всички служби на Комисията и във всички помещения на Комисията.
3. Независимо от евентуални конкретни указания, касаещи специфични групи служители, настоящото решение се прилага за членовете на Комисията, служителите на Комисията, попадащи в обхвата на Правилника за длъжностните лица и Условията за работа на другите служители на ЕС, командированите национални експерти (КНЕ) в Комисията, доставчиците на услуги и техните служители, стажантите и всички лица, имащи достъп до сгради или други активи на Комисията или до информация, с която Комисията работи.
4. Разпоредбите на настоящото решение не засягат Решение 2002/47/ЕО (ЕОВС, Евратом) и Решение 2004/563/ЕО (Евратом).
Член 3
Определение за КИЕС, нива на класификация за сигурност и грифове
1. „Класифицирана информация на Европейския съюз“ (КИЕС) означава всяка информация или материал, носещи гриф за сигурност на ЕС, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди в различна степен интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
2. Всяка КИЕС се класифицира на някое от следните нива:
а) TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди изключително сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
б) SECRET UE/EU SECRET: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди сериозно съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
в) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би могло да увреди съществените интереси на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
г) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: информация и материали, неразрешеното разкриване на които би се отразило неблагоприятно на интересите на Европейския съюз или на една или повече от държавите членки.
3. КИЕС носи гриф за сигурност в съответствие с параграф 2. Може да се добавят и допълнителни обозначения, които не представляват гриф за сигурност, но имат за цел да се посочи сферата на дейност, до която се отнася класифицираната информация, да се идентифицира създателят ѝ, да се ограничи разпределението ѝ, да се ограничи ползването ѝ или да се обозначи доколко тази информация подлежи на предоставяне.
Член 4
Управление на класификацията
1. Всеки член на Комисията или служба на Комисията прави необходимото създаваната от тях КИЕС да бъде подходящо класифицирана, ясно обозначена като КИЕС и да запазва нивото си на класификация само докато това е необходимо.
2. Без да се засяга член 26 по-долу, нивото на класификация на КИЕС не се понижава или тя не се декласифицира, нито някой от посочените в член 3, параграф 2 грифове се изменя или премахва без предварителното писмено съгласие на създателя на информацията.
3. Където това е подходящо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане по отношение на КИЕС, включително практически насоки за класифициране на информацията.
Член 5
Защита на класифицираната информация
1. На КИЕС се осигурява защита в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Притежателят на КИЕС отговаря за нейната защита, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, съгласно правилата, посочени в Глава 4 по-долу.
3. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Комисията класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
4. За даден масив от КИЕС може да се наложи защита на по-високо ниво на класификация отколкото на отделните му компоненти.
Член 6
Управление на риска за сигурността
1. Мерките за сигурност за защита на КИЕС за целия ѝ жизнен цикъл съответстват по-конкретно на нивото на класификацията ѝ за сигурност, формата и обема на информацията или материалите, местоположението и конструкцията на структурите, в които се намира КИЕС, както и оценката на местно ниво на риска от злонамерени и/или престъпни действия, включително шпионаж, саботаж и тероризъм.
2. Плановете за действие при извънредни ситуации отчитат необходимостта от защита на КИЕС в извънредни ситуации, за да се предотврати неразрешен достъп, разкриване или загуба на интегритета или наличността.
3. В плановете за непрекъснатост на дейността на всички служби се включват мерки за предотвратяване и възстановяване с оглед да се намали въздействието на сериозни системни грешки или инциденти при работа с КИЕС и нейното съхранение.
Член 7
Прилагане на настоящото решение
1. Където това е необходимо, в съответствие с член 60 по-долу се приемат правила за прилагане в допълнение или в подкрепа на настоящото решение.
2. Службите на Комисията предприемат всички необходими мерки в рамките на техните правомощия, за да гарантират прилагането на настоящото решение и на съответните правила за прилагане при работа с КИЕС или при нейното съхраняване.
3. Мерките за сигурност, предприемани при прилагането на настоящото решение съответстват на принципите на сигурността в Комисията, заложени в член 3 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
4. Генералният директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ създава орган по сигурността на Комисията в рамките на ГД „Човешки ресурси и сигурност“. Органът по сигурността на Комисията изпълнява задълженията, възложени му с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
5. Местният служител по сигурността (МСС) на всяка служба на Комисията, посочен в член 20 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом), изпълнява следните общи дейности по защитата на КИЕС в съответствие с настоящото решение, в тясно сътрудничество с генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“:
а)
управлява исканията за разрешаване на достъп до класифицирана информация на служители;
б)
допринася за обученията и инструктажите в областта на сигурността;
в)
осъществява надзор върху ръководителя на регистратурата на съответната служба;
г)
докладва за нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС;
д)
съхранява резервни ключове с писмено описание на всяка комбинация;
е)
изпълнява други задачи, свързани със защитата на КИЕС или определени в правилата за прилагане.
Член 8
Нарушения на сигурността и компрометиране на КИЕС
1. До нарушение на сигурността се стига в резултат на действие или бездействие от физическо лице, което противоречи на правилата за сигурност, установени в настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. Компрометиране на КИЕС е налице когато в резултат от нарушение на сигурността тя бъде изцяло или частично разкрита пред неоправомощени лица.
3. Всяко нарушение на сигурността или подозрение за такова нарушение се докладва незабавно на органа по сигурността на Комисията.
4. Когато е известно или когато има достатъчно основания да се приеме, че КИЕС е компрометирана или изгубена, се осъществява проучване за надеждност в съответствие с член 13 на Решение 2015/443 (ЕС, Евратом).
5. Предприемат се всички необходими мерки за:
а)
информиране на създателя на информацията;
б)
осигуряване на разследване на случая от служители, които нямат непосредствено отношение към нарушението, с оглед установяване на фактите;
в)
извършване на оценка на потенциалните вреди, причинени на интересите на Съюза или на държавите членки;
г)
предприемане на подходящи мерки за предотвратяване на повторно нарушение; и
д)
уведомяване на съответните органи за предприетите действия.
6. На всяко лице, отговорно за нарушение на правилата за сигурност, установени в настоящото решение, могат да бъдат наложени дисциплинарни мерки в съответствие с Правилника за длъжностните лица. Всяко лице, отговорно за компрометиране или загуба на КИЕС, подлежи на дисциплинарно и/или съдебно производство в съответствие с приложимите закони, правила и подзаконови актове.
ГЛАВА 2
МЕРКИ ЗА СИГУРНОСТ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ПЕРСОНАЛА
Член 9
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
(1)
„Разрешение за достъп до КИЕС“ означава решение на органа по сигурността на Комисията, взето въз основа на уверение, предоставено от компетентен орган на държава членка, че дадено длъжностно лице на Комисията, друг служител или командирован национален експерт може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности; за лицето, отговарящо на това описание, се казва, че има „издадено разрешение за достъп“.
(2)
„Издаване на разрешение за достъп на служител“ означава прилагане на мерки за гарантиране, че достъп до КИЕС се предоставя единствено на лица, които:
а)
е необходимо да знаят;
б)
са получили разрешение за достъп за съответното ниво, когато е необходимо, и
в)
са преминали през инструктаж за своите отговорности.
(3)
„Разрешение за достъп на служител“ (РДС) означава изявление на компетентния орган на държава членка, което се прави след приключване на проучване за надеждност, извършено от компетентните органи на държавата членка, с което се удостоверява, че дадено лице може да получи достъп до КИЕС на определено ниво (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо) до конкретна дата, при условие че бъде установена „необходимост да се знае“ за това лице и то е преминало през съответен инструктаж за своите отговорности.
(4)
„Удостоверение за разрешение за достъп на служител“ (УРДС) означава удостоверение, издадено от компетентен орган, с което се удостоверява, че дадено лице притежава валидно удостоверение за разрешение за достъп или издадено от органа по сигурността на Комисията разрешение за достъп, в което се посочва нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да има достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), датата, до която е валидно съответното удостоверение или разрешение, и датата, на която изтича валидността на самото удостоверение.
(5)
„Проучване за надеждност“ означава процедури за проучване, извършвани от компетентния орган на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове с цел да се получи уверение, че няма известна неблагоприятна информация, която да попречи на дадено лице да бъде издадено разрешение за достъп до определено ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо).
Член 10
Основни принципи
1. Физическо лице получава достъп до класифицирана информация само след като:
(1)
бъде установена неговата „необходимост да знае“;
(2)
е преминало инструктаж за правилата за сигурност за защита на КИЕС и съответните стандарти и насоки за сигурност и е приело своята отговорност за защитата на такава информация;
(3)
е проучено за надеждност за съответното ниво или е съответно надлежно оправомощено по силата на изпълняваните от него функции в съответствие с националните законови и подзаконови актове;
2. Всички лица, на които за изпълнение на служебните задължения може да е необходим достъп до КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, преминават проучване за надеждност за съответното ниво, преди да им бъде предоставен достъп до такава КИЕС. Засегнатото лице декларира в писмен вид, че е съгласно да бъде подложено на проучване за надеждност за издаване на разрешение за достъп. Липсата на подобно съгласие означава, че лицето не може да бъде назначено да изпълнява длъжност, функция или задача, включваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо.
3. Процедурите за проучване на персонала за надеждност имат за цел да се определи дали може да се даде разрешение за достъп до КИЕС на дадено физическо лице, като се имат предвид неговата лоялност и надеждност.
4. Лоялността и надеждността на дадено лице за целите на издаването на разрешение за достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се определят чрез провеждане на проучване за надеждност от компетентните органи на държава членка в съответствие с нейните национални законови и подзаконови актове.
5. Органът по сигурността на Комисията единствен отговаря за връзките с националните органи за сигурност (НОС) или други компетентни национални органи в контекста на всички въпроси, свързани с проучванията за надеждност. Всички контакти между службите на Комисията и НОС и други компетентни органи се осъществяват посредством органа по сигурността на Комисията.
Член 11
Процедура за издаване на разрешение за достъп
1. Всеки генерален директор или ръководител на служба в рамките на Комисията определя длъжностите в неговата служба, за които заемащите ги лица трябва да имат достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, за да изпълняват своите задължения и поради това е необходимо да им бъде издадено разрешение за достъп.
2. Непосредствено след като бъде установено, че дадено лице предстои да бъде назначено на длъжност, изискваща достъп до информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, МСС на съответната служба на Комисията уведомява органа по сигурността на Комисията, който предава въпросника за проучването за надеждност на лицето, съставен от НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции. Лицето декларира в писмен вид съгласието си да бъде подложено на процедурата на проучването за надеждност и в най-кратък срок връща на органа по сигурността на Комисията попълнения въпросник.
3. Органът по сигурността на Комисията препраща попълнения въпросник за проучването за надеждност на НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето, назначено в структурите на европейските институции, с искане за провеждане на проучване за надеждност за нивото на класификация на КИЕС, за което е лицето се нуждае от разрешение за достъп.
4. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация от значение за проучването за надеждност на лице, подало искане за разрешение за достъп, органът по сигурността на Комисията уведомява за това съответния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
5. След приключването на проучването за надеждност и във възможно най-кратък срок след като бъде уведомен от съответния НОС за цялостната му оценка на резултатите от проучването за надеждност органът по сигурността на Комисията:
а)
може да издаде разрешение за достъп до КИЕС на засегнатото лице и да разреши достъп до КИЕС до съответното ниво на класификация до определена дата, посочена от него, но за не повече от 5 години, когато в резултат от проучването за надеждност се стигне до уверение, че за лицето не са известни неблагоприятни данни, които поставят под въпрос лоялността и надеждността му;
б)
когато проучването за надеждност не завърши с такова уверение, уведомява в съответствие с приложимите правила и регламенти засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията, който на свой ред може да поиска от съответния НОС да предостави повече информация в съответствие с националните му законови и подзаконови актове. В случай, че резултатите от проучването за надеждност бъдат потвърдени, разрешение за достъп до КИЕС не се издава.
6. Проучването за надеждност заедно с получените резултати се подчиняват на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка в тази област, включително на актовете, отнасящи се до обжалването. Решенията на органа по сигурността на Комисията подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
7. Комисията приема разрешенията за достъп до КИЕС, издадени от всяка друга институция, орган или агенция на Съюза, при условие че тези разрешения все още са валидни. Разрешението обхваща всяка задача, възложена на съответното лице в рамките на Комисията. Институцията, органът или агенцията на Съюза, в която лицето започва работа, уведомява съответния НОС за промяната на работодателя.
8. Ако лицето не започне работа в рамките на 12 месеца от съобщаването на резултата от проучването за надеждност на органа по сигурността на Комисията или когато е налице прекъсване от 12 месеца, през които то не е било на работа в Комисията или в друга институция, орган или агенция на Съюза или в националната администрация на държава членка, органът по сигурността на Комисията се обръща към съответния НОС за потвърждаване на валидността и целесъобразността на разрешението за достъп.
9. Когато на органа по сигурността на Комисията стане известна информация, че физическо лице, притежател на валидно разрешение за достъп, представлява риск за сигурността, органът по сигурността уведомява за това компетентния НОС в съответствие с приложимите правила и разпоредби.
10. Когато НОС уведоми органа по сигурността на Комисията, че оттегля уверение, дадено в съответствие с параграф 5, буква а) за лице, разполагащо с валидно разрешение за достъп до КИЕС, органът по сигурността на Комисията може да отправи искане за всякакъв вид пояснения, които НОС може да предостави съгласно националните законови и подзаконови актове. Ако неблагоприятната информация бъде потвърдена от съответния НОС, разрешението за достъп се оттегля и лицето се изключва от достъп до КИЕС и от длъжности, където е възможен такъв достъп или където то може да представлява опасност за сигурността.
11. Всяко решение за отнемане или временно преустановяване на разрешение за достъп до КИЕС на всяко лице, попадащо в приложното поле на настоящото решение и, когато това е уместно, основанията за него, се съобщават на засегнатото лице, което може да поиска да бъде изслушано от органа по сигурността на Комисията. Информацията, предоставена от НОС, се подчинява на действащите законови и подзаконови актове на съответната държава членка. Решенията, взети в тази връзка от органа по сигурността на Комисията, подлежат на обжалване в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
12. Службите на Комисията се уверяват, че националните експерти, командировани в тях на длъжност, изискваща разрешение за достъп до КИЕС, са предоставили преди назначаването си валидно РДС или удостоверение за разрешение за достъп на служител (УРДС), в съответствие с националните законови и подзаконови актове, на органа по сигурността на Комисията, който на основание на това разрешение издава разрешение за достъп до КИЕС до нивото на класификация, посочено в националното разрешение за достъп, като валидността му не може да надвишава продължителността на командироването.
13. Членовете на Комисията, които имат достъп до КИЕС по силата на изпълняваните от тях функции въз основа на Договора преминават инструктаж във връзка със задълженията им по защитата на КИЕС.
14. Документите, свързани с проучванията за надеждност и издадените разрешения за достъп до КИЕС се съхраняват от органа по сигурността на Комисията в съответствие с настоящото решение. Като минимум регистрите съдържат информация за нивото на КИЕС, до което може да бъде даден достъп на лицето, датата на издаване на разрешението за достъп и срокът му на валидност.
15. Органът по сигурността на Комисията може да издаде УРДС, в което са посочени нивото на класификация на КИЕС, до което лицето може да получи достъп (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо), срокът на валидност на съответното разрешение за достъп до КИЕС и датата на изтичане на валидността на самото удостоверение.
16. След първоначалното издаване на разрешение за достъп и при условие че лицето не е прекъсвало работата си в Европейската комисия или в друга институция, орган или агенция на Съюза и все още има нужда от достъп до КИЕС, разрешението за достъп до КИЕС се подлага на преразглеждане с цел неговото подновяване, което по правило се извършва на всеки пет години, считано от датата на уведомлението за последното проучване за надеждност, въз основа на което е издадено.
17. Органът по сигурността на Комисията може да удължи срока на валидност на издадено разрешение за достъп с до 12 месеца, ако от съответния НОС не е получена неблагоприятна информация в рамките на два месеца, считано от датата на представяне на искането за подновяване и съответния въпросник за проучването за надеждност. В случай, че при изтичането на този 12-месечен срок съответният НОС или компетентен национален орган не е уведомил органа по сигурността на Комисията за своето становище, на лицето се възлагат задачи, за чието изпълнение не е необходимо разрешение за достъп.
Член 12
Инструктажи във връзка с издаването на разрешение за достъп
1. След преминаването на инструктаж във връзка с издаването на разрешение за достъп, организиран от органа по сигурността на Комисията, всички лица, на които е издадено разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометиране на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
2. Всички лица, които имат разрешение за достъп до КИЕС или от които се изисква да работят с КИЕС, получават първоначална информация и биват впоследствие редовно информирани относно заплахите за сигурността и са длъжни незабавно да докладват на органа по сигурността на Комисията за всеки подход или дейност, които считат за подозрителни или необичайни.
3. Всички лица, които престават да изпълняват задължения, изискващи достъп до КИЕС, биват информирани за задълженията им да продължат да опазват КИЕС, за което при нужда подписват декларация.
Член 13
Временни разрешения за достъп
1. При извънредни обстоятелства, когато това е надлежно оправдано от интереса на работата и до завършване на цялостното проучване за надеждност, органът по сигурността на Комисията, след консултация с НОС на държавата членка, чийто гражданин е лицето и в зависимост от резултата от предварителната проверка за удостоверяване, че няма неблагоприятна информация, може да разреши на лицето временен достъп до КИЕС за изпълнение на конкретни задължения, без това да засяга разпоредбите относно подновяването на разрешенията за достъп. Временното разрешение за достъп до КИЕС има еднократна валидност, която не надвишава шест месеца и не дава право на достъп до информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. След като преминат инструктаж в съответствие с член 12, параграф 1, всички лица, на които е издадено временно разрешение за достъп декларират писмено, че са запознати със задълженията си по отношение на защитата на КИЕС и последиците от компрометирането на КИЕС. Органът по сигурността на Комисията съхранява тези декларации.
Член 14
Участие в класифицирани заседания, организирани от Комисията
1. Службите на Комисията, отговарящи за организирането на заседания, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо информират чрез своя МСС или чрез организатора на заседанието органа по сигурността на Комисията достатъчно рано за датата, часа, мястото и участниците в такива заседания.
2. При спазване на разпоредбите на член 11, параграф 13 лица, на които е възложено да участват в заседания, организирани от Комисията, на които ще се обсъжда информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се допускат до участие само след потвърждаване на статуса им на лица с разрешение за достъп. Достъп до такива заседания се отказва на лица, за които на органа по сигурността на Комисията не е представен УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп, както и на участници от Комисията, които не притежават разрешение за достъп.
3. Преди организирането на класифицирано заседание отговорникът за организирането му или МСС на службата на Комисията, която организира заседанието, изискват от външните участници да представят на органа по сигурността на Комисията УРДС или друго доказателство за наличие на разрешение за достъп. Органът по сигурността на Комисията информира МСС или организатора на заседанието за получените УРДС или други доказателства за разрешения за достъп. Когато е приложимо, може да се използва единен списък с имена, който да предоставя съответно доказателство за разрешение за достъп.
4. Когато компетентните органи уведомят органа по сигурността на Комисията за оттегляне на УДС на лице, чиито задължения налагат участието му в заседания, организирани от Комисията, органът по сигурността на Комисията уведомява МСС на службата на Комисията, отговорна за организирането на заседанието.
Член 15
Потенциален достъп до КИЕС
Куриерите, охранителите и придружителите преминават през проучване за надеждност на съответното ниво или се проучват по други начини в съответствие с националните законови и подзаконови актове, биват инструктирани относно процедурите за сигурност за защита на КИЕС и получават указания за задълженията им във връзка със защитата на поверената им информация.
ГЛАВА 3
ФИЗИЧЕСКА СИГУРНОСТ ЗА ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Основни принципи
1. Мерките за физическа сигурност са предназначени за предотвратяване на тайно или насилствено проникване на нарушител, за възпиране, препятстване и разкриване на неразрешени действия и за даване на възможност за категоризиране на персонала по отношение на достъпа до КИЕС на основата на принципа „необходимост да се знае“. Тези мерки се определят чрез процедура за оценка на риска, в съответствие с настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
2. По-конкретно, мерките за физическа сигурност са предназначени да предотвратяват неразрешен достъп до КИЕС, като:
а)
гарантират, че работата с КИЕС и нейното съхранение се извършват по подходящ начин;
б)
дават възможност за разграничаване на служителите по отношение на достъпа до КИЕС на основание „необходимост да се знае“ и, където това е подходящо, според вида на разрешението им за достъп;
в)
възпират, препятстват и разкриват неразрешени действия; и
г)
предотвратяват или забавят тайно или насилствено проникване на нарушители.
3. Мерки за физическа сигурност се въвеждат във всички помещения, сгради, офиси, зали и други зони, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, включително в зони, в които се помещават комуникационни и информационни системи съгласно определението в Глава 5.
4. Зони, в които се съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо, се определят като зони за сигурност в съответствие с настоящата глава и се одобряват от органа по акредитиране сигурността на Комисията.
5. За защита на КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се използват единствено устройства или оборудване одобрени от органа по сигурността на Комисията.
Член 17
Изисквания и мерки за физическа сигурност
1. Мерките за физическа сигурност се избират въз основа на оценка на заплахите, изготвена от органа по сигурността на Комисията, при необходимост в консултация с други служби на Комисията, други институции, агенции или органи на Съюза и/или компетентните органи на държавите членки. Комисията прилага процес на управление на риска за защита на КИЕС в помещенията си, за да гарантира, че съобразно оценения риск се осигурява съразмерно равнище на физическа защита. В процеса на управление на риска се вземат предвид всички необходими фактори, и по-специално:
а)
нивото на класификация на КИЕС;
б)
формата и обемът на КИЕС, като се отчита, че за големи количества или масиви от КИЕС може да се наложи прилагане на по-строги защитни мерки;
в)
заобикалящата среда и конструкцията на сградите или зоните, в които се съхранява КИЕС; и
г)
оценката на заплахите, произтичащи от действия на разузнавателни служби, насочени срещу Съюза, неговите институции, органи или агенции, или държавите членки, както и от саботажи, терористична, подривна или друг вид престъпна дейност.
2. Органът по сигурността на Комисията, като прилага концепцията за защита в дълбочина, определя подходящото съчетание от мерки за физическа сигурност, които да се приложат. За тази цел органът по сигурността на Комисията разработва минимални стандарти, норми и критерии, посочени в правилата за прилагане.
3. Органът по сигурността на Комисията има право да извършва претърсване на влизащите или излизащите, което действа като възпиращ фактор по отношение на неразрешено внасяне на материали или изнасяне на КИЕС от помещения или сгради.
4. При наличие на риск от пренебрегване на КИЕС, било то по случайност, съответните служби на Комисията предприемат подходящи мерки, определени от органа по сигурността на Комисията, за справяне с този риск.
5. Изискванията за физическа сигурност и функционалните спецификации на нови съоръжения се определят със съгласието на органа по сигурността на Комисията като част от планирането и проектирането на тези съоръжения. Изискванията за физическа сигурност на съществуващи съоръжения се прилагат в съответствие с минималните стандарти, нормите и критериите, посочени в правилата за прилагане.
Член 18
Оборудване за физическа защита на КИЕС
1. За физическа защита на КИЕС се създават два вида физически защитени зони:
а)
административни зони; и
б)
зони за сигурност (включително технически зони за сигурност).
2. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията определя дали дадена зона отговаря на изискванията за административна зона, зона за сигурност или техническа зона за сигурност.
3. За административните зони:
а)
се определя видимо очертан периметър, който да позволява проверка на лицата и при възможност - на превозните средства;
б)
непридружен достъп се разрешава само на лица, надлежно оправомощени от органа по сигурността на Комисията или друг компетентен орган; и
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
4. За зоните за сигурност:
а)
се определя видимо очертан и защитен периметър, чрез който се контролират всички влизания и излизания чрез пропуски или система за индивидуално разпознаване;
б)
достъп без придружител се предоставя само на лица, които имат разрешение за достъп и са конкретно оправомощени да влизат в зоната на основание „необходимост да се знае“;
в)
всички останали лица се придружават по всяко време или подлежат на равностойни проверки.
5. Когато влизането в зона за сигурност представлява на практика пряк достъп до класифицираната информация в нея, се прилагат следните допълнителни изисквания:
а)
обозначава се ясно най-високото ниво на класификация за сигурност на информацията, която обикновено се намира в зоната;
б)
всички посетители трябва да имат конкретно разрешение за влизане в зоната, те се придружават непрекъснато и са преминали през съответното проучване за надеждност, освен ако не са взети мерки да се гарантира, че достъпът до КИЕС е невъзможен.
6. Зони за сигурност, защитени срещу подслушване, се определят за технически зони за сигурност. Прилагат се следните допълнителни изисквания:
а)
такива зони се оборудват с алармени системи против проникване (IDS), стоят заключени, когато не се ползват, и са под охрана, когато се ползват. Контролът на ключовете за тях се осъществява в съответствие с член 20;
б)
всички лица и материали, влизащи в такива зони, подлежат на контрол;
в)
органът по сигурността на Комисията осъществява редовни физически и/или технически проверки на тези зони. Такива проверки се извършват и след всяко неразрешено влизане или при подозрение за такова влизане; и
г)
в такива зони няма неразрешени линии за комуникации, неразрешени телефони или други неразрешени комуникационни средства и електрическо или електронно оборудване.
7. Независимо от параграф 6, буква г), преди да се използват в зони, в които се провеждат заседания или се извършва дейност, включваща работа с информация с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-високо, и където степента на заплаха за КИЕС се оценява като висока, комуникационните средства и електрическото или електронното оборудване най-напред се проверяват от органа по сигурността на Комисията, за да се гарантира, че с това оборудване не може да се предаде, неволно или неправомерно, разбираема информация отвъд периметъра на зоната за сигурност.
8. Зоните за сигурност, в които няма денонощно присъствие на дежурен персонал, се проверяват, когато това е уместно, в края на установеното работно време и на произволни интервали извън установеното работно време, освен ако не е инсталирана алармена система против проникване.
9. Зони за сигурност и технически зони за сигурност могат да бъдат временно създадени в рамките на административна зона за целите на класифицирано заседание или други подобни цели.
10. МСС на съответната служба на Комисията изготвя оперативни процедури за сигурност (ОПС) за всяка зона за сигурност, за която отговаря, като посочва, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане:
а)
нивото на класификация на КИЕС, с която може да се работи и която може да се съхранява в зоната;
б)
мерките за наблюдение и защита, които да се поддържат;
в)
лицата, които имат право на непридружен достъп до зоната на основание „необходимост да се знае“ и разрешение за достъп;
г)
ако е уместно, процедури за придружаване или за защита на КИЕС, когато се разрешава достъп на други лица до зоната;
д)
всякакви други подходящи мерки и процедури.
11. В рамките на зоните за сигурност се изграждат блиндирани помещения. Стените, подовете, таваните, прозорците и вратите с ключалки се одобряват от органа по сигурността на Комисията и осигуряват защита, равностойна на тази на сейф от категорията, одобрена за съхранение на КИЕС със същото ниво на класификация за сигурност.
Член 19
Физически защитни мерки за работна с КИЕС и нейното съхранение
1. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED може да се работи:
а)
в зона за сигурност,
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица, или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят пренася КИЕС в съответствие с член 31 и се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в мерките за прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED се съхранява в подходящи заключващи се офис мебели в административна зона или в зона за сигурност. Тя може да се съхранява временно извън административна зона или зона за сигурност, при условие че притежателят се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата за прилагане.
3. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET може да се работи:
а)
в зона за сигурност;
б)
в административна зона, при условие че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица; или
в)
извън зона за сигурност или административна зона, при условие че притежателят:
i)
се е ангажирал да спазва компенсаторните мерки, посочени в правилата а прилагане, за да се гарантира, че КИЕС е защитена срещу достъп от страна на неоправомощени лица;
ii)
непрекъснато контролира лично КИЕС; и
iii)
в случай че документите са на хартиен носител, е уведомил за това съответната регистратура.
4. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET се съхранява в зона за сигурност в сейф или блиндирано помещение.
5. С КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET се работи в зона за сигурност, създадена и поддържана от органа по сигурността на Комисията и акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията.
6. КИЕС с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се съхранява в зона за сигурност, акредитирана за това ниво на класификация от органа по акредитиране на сигурността на Комисията, при някое от следните условия:
а)
в сейф, съобразно разпоредбите на член 18, с една или повече от следните допълнителни мерки за контрол:
(1)
постоянна защита или проверки от охранители или дежурни служители с разрешение за достъп;
(2)
одобрена алармена система против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране;
или
б)
в блиндирани помещения, оборудвани с алармени системи против проникване, в съчетание със служители за охрана и реагиране.
Член 20
Контрол на ключовете и комбинациите, използвани за защита на КИЕС
1. Процедурите за контрол на ключовете и шифровите комбинации за офисите, залите, блиндираните помещения и сейфовете се установяват в правилата за прилагане в съответствие с член 60 по-долу. Тези процедури осигуряват защита срещу неразрешен достъп.
2. Шифровите комбинации се запаметяват от възможно най-малък брой лица на основание „необходимост да се знае“. Шифровите комбинации за сейфовете и блиндираните помещения, в които се съхранява КИЕС, се променят:
а)
при получаване на нов сейф;
б)
винаги когато има смяна на служител, на когото е известна комбинацията;
в)
в случай на компрометиране или подозрение за компрометиране на информация;
г)
когато дадена ключалка е преминала през поддръжка или ремонт; и
д)
най-малко на всеки 12 месеца.
ГЛАВА 4
УПРАВЛЕНИЕ НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС
Член 21
Основни принципи
1. Всички документи, представляващи КИЕС, се управляват в съответствие с политиката на Комисията по отношение на управлението на документацията и впоследствие се регистрират, завеждат, съхраняват и накрая се унищожават, прави им се извадка или се прехвърлят в историческия архив в съответствие с общия за Комисията списък за съхранение на досиета на Европейската комисия.
2. Информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо се регистрира за целите на сигурността преди нейното разпространение и при получаването ѝ. Информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се регистрира в специални регистратури.
3. В Комисията се създава система от регистратури на КИЕС в съответствие с разпоредбите на член 27.
4. Службите и помещенията на Комисията, в които се работи с КИЕС или се съхранява такава, подлежат на редовни проверки от органа по сигурността на Комисията.
5. КИЕС се предава между различните служби и помещения извън физически защитените зони, както следва:
а)
по правило КИЕС се предава чрез електронни средства, защитени чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5;
б)
когато не се използват средствата, посочени в буква а), КИЕС се пренася или:
i)
на електронен носител (напр. USB памет, компактдиск, твърд диск), защитен чрез криптографски продукти, одобрени в съответствие с Глава 5; или
ii)
във всички останали случаи, според предписанията на правилата за прилагане.
Член 22
Класификация и обозначения
1. Информацията се класифицира, когато е необходимо да бъде защитена от съображения за поверителност, в съответствие с член 3, параграф 1.
2. Създателят на КИЕС отговаря за определянето на нивото на класификацията за сигурност, в съответствие със съответните правила за прилагане, както и за първоначалното разпространение на информацията.
3. Нивото на класификация на КИЕС се определя в съответствие с член 3, параграф 2 и при спазване на съответните правила за прилагане.
4. Класификацията за сигурност се посочва ясно и точно, независимо дали КИЕС е на хартия, в устна, електронна или друга форма.
5. Отделни части от даден документ (т.е. страници, параграфи, раздели, приложения, допълнения, добавки и притурки) може да изискват различно ниво на класификация за сигурност, за което се поставя съответният гриф, включително когато се съхраняват в електронен вид.
6. Нивото, на което се класифицира даден документ или файл, е не по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на негов елемент. Когато се обединява информация от различни източници, се прави преглед на окончателния продукт, за да се определи цялостното ниво на класификация за сигурност, тъй като може да е необходимо той да бъде с по-високо ниво на класификация от това на съставните му части.
7. Доколкото е възможно, документите, съдържащи части с различни нива на класификация, се структурират така, че частите с различни нива на класификация да могат лесно да се идентифицират и отделят при необходимост.
8. Класификацията на писмо или записка, включващи приложения, съответства на най-високата степен на класификация на тези приложения. Създателят ясно обозначава нивото на класификация на основния документ без приложенията, като използва подходящ гриф, например:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
без приложение(я) RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
Член 23
Обозначения
В допълнение към един от грифовете за сигурност, посочени в член 3, параграф 2, КИЕС може да носи допълнителни обозначения, като:
а)
знак за идентифициране на създателя на информацията;
б)
предупредително обозначение, кодови думи или акроними, уточняващи областта, до която се отнася документът, конкретното разпределение на документа на основание „необходимост да се знае“ или ограниченията за ползването му;
в)
обозначение, уточняващо условията за предоставяне;
г)
когато е приложимо, датата или конкретното събитие, след които нивото на класификация може да бъде понижено или премахнато.
Член 24
Съкратено обозначаване на класификацията
1. За обозначаване на нивото на класификация на отделни параграфи от текста могат да се използват стандартни съкращения на нивата на класификация. Пълното название на грифовете за сигурност не се заменя със съкратени обозначения.
2. В класифицирани документи на ЕС за обозначаване на нивото на класификация на раздели или части от текст, по-малки от една страница, могат да се използват следните стандартни съкращения:
TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Член 25
Създаване на КИЕС
1. При създаване на класифициран документ на ЕС:
а)
върху всяка страница се отбелязва ясно нивото на класификация;
б)
всяка страница се номерира;
в)
върху документа се отбелязват регистрационният му номер и за какво се отнася, които сами по себе си не представляват класифицирана информация, освен ако не са обозначени като такава;
г)
върху документа се поставя дата;
д)
на всяка страница на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или по-високо се обозначава номерът на копието, ако документите се разпространяват в няколко екземпляра.
2. При невъзможност за прилагане на параграф 1 към КИЕС се вземат други подходящи мерки в съответствие с правилата за прилагане.
Член 26
Понижаване на нивото на класификация и декласификация на КИЕС
1. При създаването на информацията създателят обозначава, когато е възможно, дали класификацията на КИЕС може да бъде понижена или премахната на определена дата или след настъпване на определено събитие.
2. Всяка служба на Комисията извършва редовен преглед на КИЕС, на която е създател, за да установи дали нивото на класификация продължава да е приложимо. Посредством правилата за прилагане се създава система за преразглеждане на нивото на класификация на регистрираната КИЕС, създадена от Комисията, не по-рядко от всеки пет години. Такъв преглед не се налага, ако от самото начало създателят е посочил, че нивото на класификация на информацията ще бъде автоматично понижено или че класификацията ще бъде премахната и информацията носи съответното обозначение.
3. Информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, създадена от Комисията, се декласифицира автоматично след тридесет години, в съответствие с Регламент (ЕИО, Евратом) № 354/83 на Съвета, изменен с Регламент (ЕО, Евратом) № 1700/2003 на Съвета (10).
Член 27
Система от регистратури на КИЕС в Комисията
1. Без да се засягат разпоредбите на член 52, параграф 5 по-долу, във всяка служба на Комисията, която работи с КИЕС или съхранява КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET, се създава местна регистратура на КИЕС, за да се гарантира, че с КИЕС се работи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
2. Управляваната от генералния секретариат регистратура на КИЕС е централната регистратура на КИЕС на Комисията. Тя действа като:
-
местна регистратура на КИЕС за генералния секретариат на Комисията;
-
регистратура на КИЕС за кабинетите на членовете на Комисията, освен ако те не разполагат с отделна местна регистратура;
-
регистратура на КИЕС за генералните дирекции или службите, които не разполагат с местна регистратура на КИЕС;
-
основен входен и изходен пункт за всичката информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED и по-високо, включително SECRET UE/EU SECRET, която Комисията и нейните служби обменят с трети страни и международни организации и, при наличие на специфични условия, с други институции, агенции и органи на Съюза.
3. Органът по сигурността на Комисията определя регистратура, която да играе ролята на централен орган за получаване и изпращане на информация с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET. При необходимост могат да се определят и подчинени регистратури, в които да се работи с такава информация с цел регистрация.
4. Тези подчинени регистратури не могат да предават документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET пряко на други регистратури, подчинени на същата централна регистратура за документи с класификация TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, или на външни получатели без изричното писмено одобрение на последната.
5. Регистратурите на КИЕС имат статут на зони за сигурност по смисъла на Глава 3 и се акредитират от органа по акредитиране на сигурността на Комисията (ОАС).
Член 28
Ръководител на регистратурата
1. Всяка регистратура на КИЕС се управлява от ръководител на регистратурата (РР).
2. Ръководителят на регистратурата е преминал подходяща проверка за надеждност.
3. МСС на съответната служба на комисията осъществява надзор върху работата на ръководителя на регистратурата по отношение на прилагането на разпоредбите относно работата с КИЕС и спазването на приложимите правила, стандарти и насоки за сигурност.
4. Като част от задълженията си по управлението на поверената му регистратура на КИЕС ръководителят на регистратурата поема следните общи задачи в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и съответните правила за прилагане, стандарти и насоки:
-
ръководи дейностите, свързани с регистрирането, съхраняването, възпроизвеждането, превеждането, предаването, изпращането и унищожаването или прехвърлянето в историческия архив на КИЕС;
-
проверява периодично необходимостта от запазване на нивото на класификация на информацията;
-
изпълнява всякакви други задачи, свързани със защитата на КИЕС, определени в правилата за прилагане.
Член 29
Регистрация на КИЕС за целите на сигурността
1. За целите на настоящото решение регистрация за целите на сигурността (наричана по-долу „регистрация“) означава прилагането на процедури за отбелязване на жизнения цикъл на КИЕС, включително нейното разпространение.
2. Всяка информация или материал с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се регистрира в определени за целта регистратури при постъпването ѝ в дадена организационна единица и при излизането ѝ от нея.
3. При работа с КИЕС или при съхраняване на КИЕС посредством комуникационна и информационна система (КИС), процедурите по регистрацията може да се изпълняват от процеси в самата КИС.
4. Регистрацията на КИЕС за целите на сигурността е уредена по-подробно в правилата за прилагане.
Член 30
Копиране и превеждане на класифицирани документи на ЕС
1. Документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET не може да се копират или превеждат без предварителното писмено съгласие на създателя им.
2. Когато създателят на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET и по-ниско не е поставил предупредителни обозначения за тяхното копиране или превеждане, документите могат да бъдат копирани или превеждани по указание на притежателя.
3. Мерките за сигурност, приложими към оригиналния документ, се прилагат и за неговите копия и преводи.
Член 31
Пренасяне на КИЕС
1. КИЕС се пренася по начин, който я предпазва от неразрешено разкриване по време на пренасянето.
2. При пренасянето на КИЕС се предприемат защитни мерки, които:
-
са съразмерни с нивото на класификация за сигурност на пренасяната КИЕС; и
-
са адаптирани към конкретните условия на пренасянето ѝ, по-конкретно дали КИЕС се пренася:
-
в рамките на сграда на Комисията или на самостоятелна група от сгради на Комисията;
-
между сгради на Комисията, намиращи се в една и съща държава членка;
-
в рамките на Съюза;
-
от територията на Съюза до територията на трета държава; и
-
са адаптирани към естеството и формата на КИЕС.
3. Тези защитни мерки се уреждат подробно в правилата за прилагане или, в случай на проекти и програми по смисъла на член 42, като неразделна част от съответните инструкции за сигурност на програмата или проекта (ИСП).
4. Правилата за прилагане или ИСП включват разпоредби, съразмерни с нивото на класификация на КИЕС, относно:
-
начина на пренасяне, като пренасяне на ръка, пренасяне от дипломатически или военен куриер, пренасяне с пощенска служба или платена куриерска услуга;
-
опаковането на КИЕС;
-
техническите контрамерки за КИЕС, пренасяна на електронен носител;
-
всички останали процедурни, физически или електронни мерки;
-
процедурите за регистрация;
-
използването на служители, преминали проучване за надеждност.
5. Когато КИЕС се пренася на електронен носител и независимо от разпоредбите на член 21, параграф 5, защитните мерки, посочени в съответните правила за прилагане могат да бъдат допълнени с подходящи технически контрамерки, одобрени от органа по сигурността на Комисията, така че да се сведе до минимум рискът тя да бъде загубена или компрометирана.
Член 32
Унищожаване на КИЕС
1. Класифицирани документи на ЕС, които вече не са необходими, могат да бъдат унищожени, като се вземат предвид разпоредбите за архивиране и правилата и разпоредбите на Комисията за управлението на документацията и архивирането, и по-специално общият за Комисията списък за съхранение.
2. КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и по-високо се унищожават от ръководителя на отговарящата за тях регистратура на КИЕС по указание на притежателя или на компетентен орган. Ръководителят на регистратурата актуализира съответно дневниците и останалата информация за регистрацията.
3. Унищожаването на документи с ниво на класификация за сигурност SECRET UE/EU SECRET или TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET се извършва от ръководителя на регистратурата в присъствието на свидетел, който притежава разрешение за достъп до ниво на класификация за сигурност най-малко на нивото на документа, който се унищожава.
4. Регистраторът и свидетелят, когато се изисква присъствие на такъв, подписват удостоверение за унищожаване, което се завежда в регистратурата. Ръководителят на съответната регистратура на КИЕС съхранява удостоверенията за унищожаване на документи с ниво на класификация за сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET за срок от най-малко 10 години, а на документи с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET - за срок от най-малко пет години.
5. Класифицирани документи, включително с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, се унищожават по начини, определени в правилата за прилагане и отговарящи на съответните стандарти на ЕС или равностойни на тях.
6. Компютърни средства за съхранение на КИЕС се унищожават в съответствие с процедурите, установени в правилата за прилагане.
Член 33
Унищожаване на КИЕС в извънредни ситуации
1. Службите на Комисията, които притежават КИЕС, изготвят планове въз основа на местните условия за опазване на класифицирани материали на ЕС при криза, включващи при необходимост планове за спешно унищожаване и евакуация. Те издават необходимите указания за предотвратяване на попадането на КИЕС в ръцете на неоправомощени лица.
2. Мерките за безопасно съхраняване и/или унищожаване на материали с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL и SECRET UE/EU SECRET по време на криза не следва при никакви обстоятелства да се отразяват неблагоприятно на безопасното съхраняване или на унищожаването на материали с ниво на класификация са сигурност TRÉS SECRET UE/EU TOP SECRET, включително и на шифриращото оборудване, чието третиране има предимство пред всички останали задачи.
3. При извънредна ситуация и наличие на непосредствен риск от неразрешено разкриване КИЕС се унищожава от притежателя ѝ по начин, който прави невъзможно цялостното или частичното възстановяване на информацията. Създателят на информацията и регистърът, от който е получена информацията, биват информирани за извънредната ситуация, наложила унищожаването на КИЕС.
4. Унищожаването на КИЕС е уредено по-подробно в правилата за прилагане.
ГЛАВА 5
ЗАЩИТА НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ НА ЕС В КОМУНИКАЦИОННИ И ИНФОРМАЦИОННИ СИСТЕМИ (КИС)
Член 34
Основни принципи на осигуреността на информацията
1. Осигуреност на информацията (ОИ) в областта на комуникационните и информационните системи е увереността, че тези системи ще осигурят защита на информацията, с която се работи в тях, и че ще функционират както и когато е необходимо, под контрола на легитимни ползватели.
2. Ефективната осигуреност на информацията гарантира подходящи равнища на:
автентичност
:
гаранцията, че информацията е истинска и произтича от bona fide източници;
достъпност
:
характеристиката на информацията да бъде достъпна и използваема при поискване от оправомощена единица;
поверителност
:
характеристиката, че информацията не е разкрита на неоправомощени лица, единици или процеси;
цялост
:
характеристиката, че информацията и активите са запазили точността и пълнотата си;
невъзможност за отказ
:
способността да се докаже, че дадено действие или събитие действително е настъпило, така че това действие или събитие да не може впоследствие да бъде отречено.
3. ОИ се основава на процес за управление на риска.
Член 35
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Акредитация“ означава издаването от органа по акредитиране на сигурността (ОАС) на официално разрешение и одобрение комуникационна и информационна система от да обработва КИЕС в нейната операционна среда, след официалното потвърждаване на плана за сигурност и правилното му прилагане.
б)
„Процес на акредитация“ означава необходимите стъпки и задачи преди акредитирането от органа по акредитиране на сигурността. Тези стъпки и задачи се конкретизират в стандарт за процес на акредитация.
в)
„Комуникационна и информационна система“ (КИС) означава всяка система, даваща възможност за работа с информация в електронна форма. Една комуникационна и информационна система обхваща всички активи, необходими за нейното функциониране, включително инфраструктура, организация, персонал и информационни ресурси.
г)
„Остатъчен риск“ означава рискът, който продължава да съществува след прилагане на мерките за сигурност, предвид факта, че не може да се противодейства на всички заплахи и че не всички видове уязвимост могат да бъдат премахнати.
д)
„Риск“ означава възможността дадена заплаха да използва вътрешни или външни видове уязвимост на дадена организация или на някоя от системите, които тази организация използва, и по този начин да нанесе вреди на организацията и на нейните материални или нематериални активи. Рискът се измерва като съчетание от вероятността от осъществяване на заплахи и тяхното въздействие.
е)
„Приемане на риска“ означава решение за приемане на продължаващото съществуване на остатъчен риск след третиране на риска.
ж)
„Оценка на риска“ - състои се от установяване на заплахите и видовете уязвимост и от анализ на свързаните с тях рискове, т.е. анализ на вероятността и въздействието.
з)
„Съобщаване за риска“ - изразява се в повишаване на осведомеността за рисковете сред общностите от ползватели на КИС, информиране за такива рискове на органите, които дават одобрение, и докладване за тях на оперативните органи.
и)
„Третиране на риска“ - изразява се в смекчаване, отстраняване, намаляване (чрез подходящо съчетание от технически, физически, организационни или процедурни мерки), прехвърляне или наблюдение на риска.
Член 36
Работа с КИЕС в КИС
1. КИС работят с КИЕС в съответствие с концепцията за ОИ.
2. За КИС, в които се работи с КИЕС, съответствието с политиката на сигурност по отношение на информационните системи на Комисята, посочена в Решение C(2006) 3602 (11) на Комисията, означава че:
а)
подходът „планирай-направи-провери-действай“ се прилага към осъществяването на политиката за сигурност на информационните системи през целия жизнен цикъл на информационната система;
б)
нуждите на сигурността трябва да бъдат определени чрез оценка на въздействието върху работата;
в)
информационната система и данните в нея трябва да бъдат подложени на официална класификация на активите;
г)
трябва да се прилагат всички задължителни мерки за сигурност, определени в политиката за сигурност на информационните системи;
д)
трябва да се прилага процес за оценка на риска, състоящ се от следните стъпки: определяне на заплахите и уязвимостите; оценка на риска; третиране на риска; приемане на риска и съобщаване на риска;
е)
изготвен е, прилага се, проверява се и се преразглежда план за сигурност, включващ политиката за сигурност и оперативните процедури за сигурност.
3. Всички служители, участващи в проектирането, разработването, изпитването, функционирането, управлението или ползването на КИС, в които се работи с КИЕС, уведомяват ОАС за всички потенциални слабости в сигурността, инциденти, нарушения на сигурността или случаи на компрометиране на сигурността, които биха могли да окажат въздействие върху защитата на КИС и/или съдържащата се в тях КИЕС.
4. Когато защитата на КИЕС се осигурява от криптографски продукти, такива продукти се одобряват, както следва:
а)
отдава се предпочитание на продукти, одобрени от Съвета или от Генералния секретар на Съвета в качеството му на орган за криптографско одобрение на Съвета, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията;
б)
когато това е обосновано от специфични оперативни съображения, органът за криптографско одобрение (ОКО) на Комисията може, по препоръка на Експертната група по сигурността на Комисията, да отмени изискванията по буква а) и да издаде временно одобрение за конкретен период.
5. При предаване, обработване и съхраняване на КИЕС чрез електронни средства се използват одобрени криптографски продукти. Въпреки това изискване, при извънредни обстоятелства могат да се прилагат специфични процедури или специфични технически конфигурации след одобряването им от ОКО.
6. С цел защита на КИС, в които се работи с информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или по-високо по начин, който да не допуска информацията да бъде компрометирана чрез неумишлени електромагнитни излъчвания се прилагат мерки за сигурност на информацията („мерки за сигурност по TEMPEST“). Тези мерки за сигурност са съизмерими с риска от експлоатация и нивото на класификация на информацията.
7. Органът по сигурността на Комисията изпълнява следните функции:
-
орган по ОИ (ООИ);
-
орган по акредитиране на сигурността (ОАС);
-
орган по TEMPEST (ОТ);
-
орган за криптографско одобрение (ОКО);
-
орган за разпределение на криптографски материали (ОРКМ).
8. Органът по сигурността на Комисията определя оперативен орган по ОИ за всяка система.
9. Отговорностите на функциите, описани в параграфи 7 и 8, се определят в правилата за прилагане.
Член 37
Акредитация на КИС, работещи с КИЕС
1. Всички КИС, в които се работи с КИЕС, преминават през процес на акредитация, основаващ се на принципите на ОИ, чиято задълбоченост трябва да бъде съразмерна с равнището на необходимата защита.
2. Процесът на акредитация включва официално валидиране от органа по акредитиране на сигурността на плана за сигурност на съответната КИС, за да се получат гаранции, че:
а)
посоченият в член 36, параграф 2 процес на управление на риска се осъществява правилно;
б)
собственикът на системата е информиран за остатъчния риск и го е приел;
в)
е постигнато достатъчно ниво на защита на КИС и на КИЕС, в която се работи в нея, в съответствие с настоящото решение.
3. Органът по акредитиране на сигурността на Комисията издава декларация за акредитация, в която се определя най-високото ниво на класификация за сигурност на КИЕС, с която може да се работи в дадена КИС, както и съответните изисквания и условия за това. Това не засяга задачите, възложени на Съвета по акредитиране на сигурността по смисъла на член 11 от Регламент (ЕС) № 512/2014 на Европейския парламент и на Съвета (12).
4. Акредитацията на КИС на Комисията, в които участват няколко страни, се извършва от съвместен Съвет по акредитиране на сигурността (САС). Той се състои от представител на ОАС на всяка участваща страна и се председателства от представител на ОАС на Комисията.
5. Процесът на акредитация се състои от редица задачи, които се изпълняват от участващите страни. Отговорност за изготвянето на акредитационните досиета и документи носи изцяло собственикът на КИС.
6. Отговорност за акредитацията носи ОАС на Комисията, който във всеки момент от жизнения цикъл на КИС има право:
а)
да поиска да бъде извършен процес на акредитация;
б)
да одитира или инспектира КИС;
в)
в случай, че е настъпила липса на съответствие с условията на експлоатация, да поиска да бъде разработен и ефективно приложен план за подобряване на сигурността в рамките на добре разчетен във времето график, като евентуално оттегли разрешението за експлоатация на КИС до възстановяването на съответствието с условията на експлоатация.
7. Процесът на акредитация се установява чрез стандарт за процес на акредитация на КИС, в които се работи с КИЕС, който се приема в съответствие с член 10, параграф 3 от Решение C(2006) 3602.
Член 38
Извънредни обстоятелства
1. Независимо от разпоредбите на настоящата глава, описаните по-долу специални процедури могат да се прилагат в извънредни ситуации, например по време на предстояща или настояща криза, конфликт, състояние на война или при извънредни оперативни обстоятелства.
2. КИЕС може да се предава, като се използват криптографски продукти, одобрени за по-ниско ниво на класификация за сигурност, или без да се криптира, със съгласието на компетентния орган, в случай че евентуално забавяне би причинило очевидно по-голяма вреда от тази, произтичаща от разкриване на класифицирания материал, и ако:
а)
изпращачът и получателят не притежават необходимите уреди за криптиране; и
б)
класифицираният материал не може да бъде изпратен своевременно с други средства.
3. Класифицираната информация, предавана при описаните в параграф 1 обстоятелства, не носи грифове за сигурност или обозначения, които да я отличават от некласифицираната информация или от информацията, която може да бъде защитена с наличен криптографски продукт. Получателите се уведомяват незабавно за нивото на класификация с други средства.
4. Впоследствие се изготвя доклад до компетентния орган и до Експертната група по сигурността на Комисията.
ГЛАВА 6
ИНДУСТРИАЛНА СИГУРНОСТ
Член 39
Основни принципи
1. Индустриалната сигурност представлява прилагане на мерки за гарантиране на защитата на КИЕС
а)
в рамките на класифицирани договори, от страна на:
i)
кандидатите или оферентите по време на процедурата за възлагане на поръчката;
ii)
изпълнителите или подизпълнителите по време на жизнения цикъл на класифицираните договори;
б)
в рамките на класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, от страна на:
i)
кандидатите в процедурите за отпускане на безвъзмездно финансиране;
ii)
бенефициерите по време на жизнения цикъл на класифицираните споразумения за безвъзмездно финансиране.
2. Такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране не включват информация с ниво на класификация за сигурност TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Освен ако не е посочено друго, разпоредбите на настоящата глава по отношение на класифицираните договори или изпълнителите се прилагат и за класифицираните договори за подизпълнение или подизпълнителите.
Член 40
Определения
За целите на настоящата глава се прилагат следните определения:
а)
„Класифициран договор“ означава рамков договор или договор по смисъла на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 (13), сключен от Комисията или някоя от нейните служби с изпълнител за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
б)
„Класифициран договор за подизпълнение“ означава договор, сключен от изпълнител на Комисията с друг изпълнител (т.е. подизпълнител) за доставка на движими или недвижими активи, изпълнение на строително-ремонтни дейности или предоставяне на услуги, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
в)
„Класифицирано споразумение за безвъзмездно финансиране“ означава споразумение, по силата на което Комисията отпуска безвъзмездно финансиране по смисъла на част I, дял VI от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002, чието изпълнение налага или включва създаване на КИЕС, работа с КИЕС или съхраняване на КИЕС.
г)
„Определен орган по сигурността“ (ООС) означава орган, отговорен пред националния орган по сигурността (НОС) на държава членка, който отговаря за информиране на индустриални или други единици за националната политика по всички въпроси на индустриалната сигурност и за предоставяне на указания и съдействие при нейното изпълнение. Функциите на ООС може да се изпълняват от НОС или от друг компетентен орган.
Член 41
Процедура за класифицирани договори или споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Всяка служба на Комисията, в качеството си на възложител, гарантира, че при възлагане на класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране в договора са включени минималните стандарти за индустриална сигурност, установени в настоящата глава, или е направена препратка към тях.
2. За целите на параграф 1 компетентните служби на Комисията се консултират с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, и по-специално с дирекция „Сигурност“ в нея, за да се уверят, че моделите на договори за изпълнение и подизпълнение и моделите на споразумения за безвъзмездно финансиране включват разпоредби, отразяващи основните принципи и минималните стандарти за защита на КИЕС, които трябва да се спазват от изпълнителите и подизпълнителите и от бенефициерите на споразуменията за безвъзмездно финансиране.
3. Комисията сътрудничи тясно с НОС, ООС или всеки друг компетентен орган на съответните държави членки.
4. Когато възложител има намерение да обяви процедура за възлагане на класифициран договор или сключване на споразумение за безвъзмездно финансиране, той се консултира с органа по сигурността на Комисията по въпросите, свързани с класифицирания характер и елементи на процедурата на всички етапи от нея.
5. Моделите и примерите за класифицирани договори за изпълнение и подизпълнение, класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, обявления за поръчки, насоки за обстоятелствата, при които се изисква „удостоверение за сигурност на структура“ (УСС), инструкции за сигурност на проект или програма (ИСП), приложения относно аспектите на сигурността (ПАС), посещения, предаване и пренасяне на КИЕС по класифицириани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране се установяват в правилата за прилагане по отношение на индустриалната сигурност, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
6. Комисията може да сключи класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, с които се възлага изпълнението на задачи, включващи или налагащи достъп до КИЕС или работа с КИЕС или съхранение на КИЕС от икономически оператори, регистрирани в държава членка или в трета държава, която е сключила споразумение или административна договореност в съответствие с Глава 7 от настоящото решение.
Член 42
Елементи на сигурността в класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране
1. Класифицираните договори или споразумения за безвъзмездно финансиране включват следните елементи на сигурността:
Инструкции за сигурност на програмата или проекта
а)
„Инструкции за сигурност на програмата или проекта“ (ИСП) означава списък от процедури за сигурност, които се прилагат за конкретна програма или проект с цел стандартизиране на процедурите за сигурност. Те подлежат на преразглеждане във всеки един момент от осъществяването на програмата или проекта.
б)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ разработва примерни ИСП, които службите на Комисията, отговарящи за програми или проекти, включващи работа с КИЕС или съхранение на КИЕС използват при разработването, където това е подходящо, на свои специфични ИСП.
в)
Специфични ИСП се разработват по-специално за програми и проекти, характеризиращи се със значителен обхват, мащаб или сложност или с множество или многообразни изпълнители, бенефициери и други партньори и заинтересовани страни, например по отношение на правния им статут. Специфични ИСП се разработват от службата или службите на Комисията, управляващи програмата или проекта, в тясно сътрудничество с генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“.
г)
Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“ представя примерните и специфичните ИСП за консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Приложение относно аспектите на сигурността
а)
„Приложение относно аспектите на сигурността“ (ПАС) означава съвкупност от специални договорни условия, изготвени от възложителя, които представляват неразделна част от всеки класифициран договор, включващ достъп до КИЕС или създаване на КИЕС, и в които се определят изискванията за сигурност или елементите на договора, изискващи защита на сигурността.
б)
Свързаните с договора изисквания за сигурност се описват в ПАС. Когато това е уместно, ПАС включва ръководството за класифициране за целите на сигурността и представлява неразделна част от класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране.
в)
В ПАС се съдържат разпоредби, изискващи от изпълнителя или бенефициера да спазва минималните стандарти, установени в настоящото решение. Възложителят гарантира, че в ПАС е посочено, че неспазването на тези минимални стандарти може да бъде достатъчно основание за прекратяване на договора или споразумението за безвъзмездно финансиране.
2. Ръководството за класифициране за целите на сигурността (РКЦС) е задължителен елемент на сигурността и се включва в ИПС и ПАС:
а)
„Ръководство за класифициране за целите на сигурността“ (РКЦС) означава документ, който описва елементите на програма, проект, договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, които са класифицирани, като определя приложимите нива на класификация за сигурност. РКЦС може да бъде допълвано през целия период на времетраене на програмата, проекта, договора или споразумението за безвъзмездно финансиране, като нивото на класификация на елементите на информацията може да бъде променяно или понижавано; РКЦС, в случай че такова съществува, е част от ПАС.
б)
Преди да обяви търг за възлагане на класифициран договор или да възложи такъв договор, службата на Комисията, в качеството си на възложител, определя класификацията за сигурност на информацията, която се предоставя на участниците в търга и на изпълнителите, както и класификацията за сигурност на информацията, която се създава от изпълнителя. За тази цел тя изготвя РКЦС, което да се използва при осъществяването на договора, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение и правилата за неговото прилагане, след консултация с органа по сигурността на Комисията.
в)
При определяне на нивото на класификация за сигурност на различните елементи на класифицирания договор се прилагат следните принципи:
i)
при изготвянето на РКЦС службата на Комисията, в качеството си на възложител, взема предвид всички релевантни аспекти на сигурността, включително нивото на класификация за сигурност, определено за информацията, която е предоставена и одобрена за ползване при изпълнението на договора от създателя на информацията;
ii)
общото ниво на класификация за сигурност на договора не може да бъде по-ниско от най-високото ниво на класификация за сигурност на който и да е от неговите елементи; и
iii)
при нужда възложителят, посредством органа по сигурността на Комисията, влиза във връзка с НОС, ООС или друг заинтересован компетентен орган по сигурността на държавите членки, в случай на промени на нивото на класификация на информацията, създадена от изпълнителите или предоставена им при изпълнението на договора, както и при извършване на по-нататъшни промени в РКЦС.
Член 43
Достъп до КИЕС на служителите на изпълнителите и бенефициерите
Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, гарантира, че класифицираният договор или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране включва разпоредби, в които се посочва, че служителите на изпълнител, подизпълнител или бенефициер, които се нуждаят от достъп до КИЕС за целите на изпълнението на класифицирания договор за изпълнение или подизпълнение или на споразумението за безвъзмездно финансиране, ще получат такъв достъп само ако:
а)
той е получил разрешение за достъп до съответнито ниво на класификация или е надлежно оправомощен по друг начин след като за него е била установена „необходимост да се знае“;
б)
лицата са информирани за приложимите правила и процедури по сигурността за защита на КИЕС и са потвърдили, че осъзнават своята отговорност за защитата на такава информация;
в)
лицата са преминали проучване за надеждност за необходимото ниво за информация, класифицирана CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, извършено от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган.
Член 44
Удостоверение за сигурност на структура
1. „Удостоверение за сигурност на структура“ (УСС) означава административно определяне от НОС, ООС или друг компетентен орган, че дадена структура може да осигури адекватна защита на КИЕС на определено ниво на класификация за сигурност.
2. УСС, издадено от НОС или ООС или друг компетентен орган на държава членка в уверение на това, че в съответствие с националните законови и подзаконови актове определен икономически оператор може да защити КИЕС на подходящо ниво на класификация (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET) в своите структури се предоставя на органа по сигурността на Комисията, който го препраща на службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездното финансиране, преди на кандидат, участник в търг, изпълнител или кандидат за безвъзмездно финансиране да бъде предоставена КИЕС или да му бъде даден достъп до такава.
3. Когато е уместно, възложителят уведомява, посредством органа по сигурността на Комисията, съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността, че за изпълнението на договора се изисква удостоверение за сигурност на структура. УСС или РДС се изисква когато в процеса на възлагане на договора или на сключване на споразумението за безвъзмездно финансиране трябва да се предостави КИЕС с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET.
4. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране не сключва класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране с предпочитан участник в търга или кандидат, преди да е получил потвърждение от НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на държавата членка, в която е регистриран съответният изпълнител или подизпълнител, че е издадено съответното удостоверение за сигурност на структура, ако такова е необходимо.
5. Когато органът по сигурността на Комисията бъде уведомен от НОС, ООС или друг компетентен орган, издал УСС, за настъпването на промени, засягащи УСС, той информира службата на Комисията, изпълняваща функциите на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране. При договори за подизпълнение се уведомява съответно НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността.
6. Оттеглянето на УСС от съответния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността представлява достатъчно основание за възложителя или органа, отпускащ безвъзмездното финансиране да прекрати класифициран договор или да изключи от процедурата по възлагането кандидат, оферент или участник. При съставянето на моделите на договори и споразумения за безвъзмездно финансиране се включва разпоредба в този смисъл.
Член 45
Разпоредби за класифицирани договори и споразумени за безвъзмездно финансиране
1. Когато по време на процедурата по възлагане на кандидат, оферент или участник се предоставя КИЕС, поканата за представяне на оферта съдържа разпоредба, задължаваща кандидата, оферента или участника, който не е представил оферта или предложение или не е избран, да върне всички класифицирани документи в рамките на определен период от време.
2. Възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомяват, посредством органа по сигурността на Комисията, компетентния НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността за възлагането на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, както и за съответните данни, като името на изпълнителя или изпълнителите или бенефициерите, срокът на изпълнение на договора и максималното ниво на класификация.
3. При прекратяване на такива договори или споразумения за безвъзмездно финансиране възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране уведомява своевременно, посредством органа по сигурността на Комисията, НОС, ООС или друг компетентен орган на държавата членка, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
4. По правило при прекратяване на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране от изпълнителя или бенефициера се изисква да върне на възложителя или на органа, отпускащ безвъзмездното финансиране всяка държана от него КИЕС.
5. Конкретните разпоредби за разпореждането с КИЕС по време на изпълнението на класифицирания договора или класифицираното споразумение за безвъзмездно финансиране или при неговото прекратяване се посочват в ПАС.
6. Когато на изпълнителя или бенефициера бъде разрешено да задържи КИЕС след прекратяването на класифицирания договор или споразумение за безвъзмездно финансиране, изпълнителят или бенефициерът продължава да спазва минималните стандарти, съдържащи се в настоящото решение и да защитава конфиденциалността на КИЕС.
Член 46
Специфични разпоредби за класифицирани договори
1. Условията, свързани със защитата на КИЕС, при които изпълнителят може да възлага договора за подизпълнение, се определят в условията за търга и в класифицирания договор.
2. За да предостави за подизпълнение части от класифициран договор, изпълнителят получава разрешение от възложителя. Договор за подизпълнение, включващ достъп до КИЕС не може да се сключва с подизпълнител, регистриран в трета страна, освен ако не е налице регулаторна рамка за сигурността на информацията по смисъла на Глава 7.
3. Изпълнителят носи отговорност за осигуряване на спазването на установените в настоящото решение минимални стандарти за сигурност по време на извършването на всички подизпълнителски дейности и не предоставя КИЕС на подизпълнителя без предварителното писмено съгласие на възложителя.
4. За създател на КИЕС, създадена от изпълнител или подизпълнител или с която те работят, се счита Комисията, а правата на създателя се упражняват от възложителя.
Член 47
Посещения във връзка с класифицирани договори
1. Когато за изпълнението на класифициран договор или споразумение за безвъзмездно финансиране служители на Комисията или на изпълнителите или на бенефициерите е необходимо да получат на взаимна основа достъп до информация с ниво на класификация за сигурност CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET в помещенията си, се уреждат посещения, като се поддържа връзка с НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността. Органът по сигурността на Комисията се уведомява за тези посещения. В контекста на конкретни програми и проекти, обаче, НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността може договори също така процедура за пряко организиране на такива посещения.
2. Всички посетители притежават подходящо разрешение за достъп и отговарят на изискването за „необходимост да се знае“ за достъп до КИЕС, свързана с класифицирани договор.
3. На посетителите се дава достъп единствено до КИЕС, свързана с целите на посещението.
4. По-подробни разпоредби се съдържат в правилата за прилагане.
5. Спазването на разпоредбите по отношение на посещенията във връзка с класифицирани договори, установени с настоящото решение и правилата за неговото прилагане, посочени в параграф 4, е задължително.
Член 48
Предаване и пренасяне на КИЕС във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. По отношение на предаването на КИЕС чрез електронни средства се прилагат съответните разпоредби на Глава 5 от настоящото решение.
2. По отношение на пренасянето на КИЕС се прилагат съответните разпоредби на Глава 4 от настоящото решение и правилата за неговото прилагане, в съответствие с националните законови и подзаконови актове.
3. При определяне на мерките за сигурност при транспортиране на класифицирани материали като товар се прилагат следните принципи:
а)
сигурността се осигурява на всеки етап по време на транспорта от пункта на произход до крайното местоназначение;
б)
степента на защита, предоставена за дадена пратка, се определя от най-високото ниво на класификация за сигурност на материала, който се съдържа в нея;
в)
преди трансграничен пренос на материали, класифицирани като CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL или SECRET UE/EU SECRET, изпращачът изготвя план за пренос, който се одобрява от НОС, ООС или друг съответен компетентен орган по сигурността;
г)
пътуванията, доколкото това е възможно, се извършват от пункт до пункт и толкова бързо, колкото позволяват обстоятелствата;
д)
винаги когато това е възможно, маршрутите следва да преминават само през държави членки. Маршрути през държави, които не са членки на ЕС, следва да се използват единствено когато са разрешени от НОС, ООС или други компетентни органи по сигурността на държавите както на изпращача, така и на получателя.
Член 49
Предаване на КИЕС на изпълнители или бенефициери, намиращи се в трети държави
Предаването на КИЕС на изпълнители и подизпълнители, намиращи се в трети държави, се извършва в съответствие с мерките за сигурност, договорени между органа по сигурността на Комисията, службата на Комисията, изпълняваща ролята на възложител или орган, отпускащ безвъзмездно финансиране и НОС, ООС или друг компетентен орган по сигурността на съответната трета държава, в която е регистриран изпълнителят или бенефициерът.
Член 50
Работа с информация с ниво на класифиция за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране
1. Защитата на информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED, с която се работи или която се съхранява по класифицирани договори или споразумения за безвъзмездно финансиране, се основава на принципите на пропорционалността и разходната ефективност.
2. Във връзка с класифицирани договори или класифицирани споразумения за безвъзмездно финансиране, включващи работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED или съхраняване на такава, не се изисква УСС или РДС.
3. Когато даден договор или споразумение за безвъзмездно финансиране включва работа с информация с ниво на класификация за сигурност RESTREINT UE/EU RESTRICTED в рамките на КИС, с която оперира изпълнител или бенефициер, възложителят или органът, отпускащ безвъзмездното финансиране, след като се консултира с органа по сигурността на Комисията, гарантира включването в договора или споразумението за безвъзмездно финансиране на необходимите технически и административни изисквания за акредитацията или одобряването на въпросната КИС, съизмерими с оценката на риска, като се вземат предвид всички приложими фактори. Обхватът на акредитацията или одобрението на такава КИС се договаря между органа по сигурността на Комисията и съответния НОС или ООС.
ГЛАВА 7
ОБМЕН НА КЛАСИФИЦИРАНА ИНФОРМАЦИЯ С ДРУГИ ИНСТИТУЦИИ, АГЕНЦИИ, ОРГАНИ И СЛУЖБИ НА СЪЮЗА, С ДЪРЖАВИ ЧЛЕНКИ, С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ И МЕЖДУНАРОДНИ ОРГАНИЗАЦИИ
Член 51
Основни принципи
1. Когато Комисията или нейна служба установи необходимост от обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация, се предприемат необходимите действия за създаване на подходяща правна или административна рамка, която може да включва споразумения за сигурността на информацията или административни договорености, които се сключват в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Без да се засяга член 57, КИЕС се обменя с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза или с трета държава или международна организация единствено ако е налице такава подходяща правна или административна рамка и ако има достатъчно гаранции, че институцията, агенцията, органът или службата на Съюза или третата държава или международната организация прилага равностойно основни принципи за защита на класифицираната информация.
Член 52
Обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи и служби на Съюза
1. Преди да сключи административни договорености за обмен на КИЕС с друга институция, агенция, орган или служба на Съюза, Комисията иска гаранции, че съответната институция, агенция, орган или служба на Съюза:
а)
разполага с регулаторна рамка за защита на КИЕС, в която са посочени основни принципи и минимални стандарти, равностойни на установените с настоящото решение и правилата за неговото прилагане;
б)
прилага стандарти за сигурност и насоки по отношение на сигурността на персонала, физическата сигурност, управлението на КИЕС и сигурността комуникационните и информационните системи (КИС), гарантиращи ниво на защита на КИЕС равностойно на осигуряваното от Комисията;
в)
обозначава създадената от него информация като КИЕС.
2. Генерална дирекция „Човешки ресурси и сигурност“, в тясно сътрудничество с други компетентни отдели на Комисията, е водещата служба на Комисията при сключването на административни договорености за обмен на КИЕС с други институции, агенции, органи или служби.
3. По правило административните договорености се сключват чрез размяна на писма, подписани от генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ от името на Комисията.
4. Преди сключване на административна договореност за обмен на КИЕС органът по сигурността на Комисията извършва посещение за оценка на регулаторната рамка за защита на КИЕС и за да се увери в ефективността на мерките, прилагани за защита на КИЕС. Административната договореност влиза в сила и обменът на КИЕС започва само ако резултатът от това посещение за оценка е задоволителен и направените при него препоръки са изпълнени. Провеждат се редовни последващи посещения за проверка на спазването на административната договореност и дали съществуващите мерки за сигурност продължават да отговарят на договорените основни принципи и минимални стандарти.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с други институции, агенции, органи и служби на Съюза. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за процеса на сключване на административни договорености по смисъла на параграф 2.
Член 53
Обмен на КИЕС с държави членки
1. КИЕС може да се обменя с държави членки и да им бъде разкривана, при условие че те защитават тази информация в съответствие с изискванията, приложими към класифицираната информация, обозначена с национален гриф за сигурност на съответното ниво по таблицата за съответствие на нивата на класификация за сигурност в Приложение I.
2. Когато държавите членки въвеждат в структурите или мрежите на Европейския съюз класифицирана информация, обозначена с национален гриф за сигурност, Комисията осигурява защита на тази информация в съответствие с изискванията, приложими към КИЕС на съответстващото ниво, съгласно съдържащата се в Приложение I таблица на съответствията на нивата на класификация за сигурност.
Член 54
Обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации
1. Когато Комисията установи наличие на дългосрочна необходимост от обмен на класифицирана информация с трети държави или международни организации, се предприемат необходимите мерки за установяване на подходяща правна или административна рамка за тази цел, която може да включва споразумения за сигурност и информация или административни споразумения, сключени в съответствие с приложимите разпоредби.
2. Споразуменията за сигурност на информацията и административните договорености, посочени в параграф 1, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение.
3. Комисията може да сключва административни договорености в съответствие с член 56 когато нивото на класификация на КИЕС като правило не надвишава RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Административните договорености за обмен на класифицирана информация, посочени в параграф 3, съдържат разпоредби, които гарантират, че когато трети държави или международни организации получават КИЕС, тя е защитена по начин, съответстващ на нейното ниво на класификация и отговарящ на минимални стандарти, равностойни на установените в настоящото решение. При сключването на споразумения за сигурност на информацията или административни договорености се провеждат консултации с Експертната група по сигурността на Комисията.
5. Решението да се предостави на трета държава или международна организация КИЕС, създадена в Комисията, се взема от службата на Комисията, която е създател на тази КИЕС, поотделно за всеки конкретен случай, в зависимост от естеството и съдържанието на тази информация, „необходимостта да се знае“ от получателя и предимствата, които това дава на Съюза. Ако исканата класифицирана информация или съдържащият се в нея изходен материал не са създадени от Комисията, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация най-напред иска писмено съгласие за нейното предоставяне от създателя на информацията. В случай, че създателят на информацията не може да бъде установен, службата на Комисията, която притежава тази класифицирана информация поема неговите задължения след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията.
Член 55
Споразумения за сигурност на информацията
1. Споразумения за сигурност на информацията с трети държави или международни организации се сключват в съответствие с разпоредбите на член 218 от ДФЕС.
2. Споразуменията за сигурност на информацията:
а)
установяват основните принципи и минималните стандарти, които уреждат обмена на класифицирана информация между Съюза и дадена трета държава или международна организация;
б)
предвиждат договорености за техническото изпълнение, които се постигат между компетентните органи по сигурността на съответните институции и органи на Съюза и компетентния орган по сигурността на въпросната трета държава или международна организация. Тези договорености отчитат нивото на защита, предоставено от прилаганите в съответната трета държава или международна организация разпоредби, структури и процедури за сигурност;
в)
предвиждат, преди да се пристъпи към обмен на класифицирана информация по въпросното споразумение, да бъде получено уверение, че получаващата страна е в състояние да защитава и да опазва предоставената ѝ информация по подходящ начин.
3. Когато бъде установена необходимост от обмен на класифицирана информация съгласно член 51, параграф 1, Комисията се консултира с Европейската служба за външна дейност, генералния секретариат на Съвета и други институции и органи на Съюза, ако е целесъобразно, за да определи дали да внесе в Съвета препоръка съгласно член 218, параграф 3 от ДФЕС.
4. КИЕС не се обменя с електронни средства, освен ако това не е изрично предвидено в споразумението за сигурност на информацията или в договореностите за техническото изпълнение.
5. В Комисията по правило регистратурата на КИЕС, която се управлява от генералния секретариат, е основният входен и изходен пункт при обмен на класифицирана информация с трети държави и международни организации. При все това, когато това е по-целесъобразно за защитата на КИЕС по съображения, свързани със сигурността, организацията или оперативната дейност, като входни и изходни пунктове за класифицирана информация по въпроси от правомощията на съответните служби на Комисията действат местни регистратури на КИЕС, създадени в службите на Комисията в съответствие с настоящото решение.
6. За оценка на ефективността на разпоредбите, структурите и процедурите за сигурност в съответната трета държава или международна организация Комисията участва в посещения за оценка в сътрудничество с други институции, агенции или органи на Съюза по взаимно споразумение със съответната трета държава или международна организация. При тези посещения за оценка се оценява:
а)
регулаторната рамка, приложима към защитата на класифицирана информация;
б)
специфични елементи на политиката за сигурност и начина, по който сигурността е организирана в третата държава или международната организация, които могат да окажат въздействие върху нивото на класифицираната информация, която може да бъде обменяна;
в)
въведените мерки и процедури за сигурност; и
г)
процедурите за разрешаване на достъп до нивото на КИЕС, която се предоставя.
Член 56
Административни договорености
1. Когато в контекста на политическата или правната рамка на Съюза е налице дългосрочна необходимост от обмен на информация с ниво на класификация за сигурност по правило не по-високо от RESTREINT UE/EU RESTRICTED с трета държава или международна организация и когато органът по сигурността на Комисията, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, е установил, че въпросната договаряща страна не разполага с достатъчно развита система за сигурност, за да е възможно тя да встъпи в споразумение за сигурност на информацията, Комисията може да сключи административна договореност със съответните органи на въпросната трета държава или международна организация.
2. Такива административни договорености по правило се сключват чрез размяна на писма.
3. Преди сключването на договореност се провежда посещение за оценка. Експертната група по сигурността на Комисията бива информирана за резултата от посещението за оценка. В случай, че извънредни обстоятелства налагат спешен обмен на класифицирана информация, КИЕС може да бъде предоставена при условие че са положени всички усилия за провеждане на посещение за оценка в най-кратък срок.
4. КИЕС не се обменя чрез електронни средства, освен в случаите, когато това е изрично предвидено в административната договореност.
Член 57
Извънредно ad hoc предоставяне на КИЕС
1. Когато няма сключено споразумение за сигурност на информацията или административна договореност и когато Комисията или нейна служба установи извънредна необходимост в контекста на политическата или правната рамка на Съюза да бъде предоставена КИЕС на трета държава или на международна организация, органът по сигурността на Комисията, доколкото това е възможно, проверява чрез органите по сигурността на съответната трета държава или международна организация дали нейните разпоредби, структури и процедури по отношение на сигурността са такива, че предоставената ѝ КИЕС ще бъда защитена по стандарти не по-малко строги от установените с настоящото решение.
2. Решението да се предостави КИЕС на съответната трета държава или международна организация се взема, след консултация с Експертната група по сигурността на Комисията, по предложение от члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността.
3. След като Комисията вземе решение да предостави КИЕС и при условие че е получено писменото одобрение на създателя на информацията, включително създателите на съдържащите се в нея изходни материали, компетентният отдел на Комисията препраща съответната информация с обозначение, че подлежи на предоставяне, в което се посочва третата държава или международната организация, на която се предоставя. Преди или при самото предоставяне на КИЕС въпросната трета страна писмено потвърждава, че поема задължение за защита на получената от нея КИЕС в съответствие с основните принципи и минималните стандарти, установени в настоящото решение.
ГЛАВА 8
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
Замяна на предходно решение
С настоящото решение се отменя и заменя Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията (14).
Член 59
Класифицирана информация, създадена преди влизането в сила на настоящото решение
1. Цялата КИЕС, класифицирана в съответствие с Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом продължава да бъде защитена съгласно съответните разпоредби от настоящото решение.
2. Цялата класифицирана информация, притежавана от Комисията на датата на влизане в сила на Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом, с изключение на класифицираната информация по Евратом:
а)
ако е създадена от Комисията, продължава по подразбиране да се счита за прекласифицирана с ниво на класификация RESTREINT UE, освен ако авторът ѝ не е решил да ѝ даде друго ниво на класификация до 31 януари 2002 г. и е информирал за това всички получатели на документа;
б)
ако е създадена от автори извън Комисията, запазва първоначалната си класификация и по този начин се третира като равностойна по степен КИЕС, освен ако авторът не даде съгласие за нейното декласифициране или понижаване на нивото ѝ на класификация.
Член 60
Правила за прилагане и насоки за сигурност
1. При необходимост Комисията приема отделно решение, с което оправомощава члена на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността, да приеме правила за прилагане на настоящото решение, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
2. След като бъде оправомощен чрез горепосоченото решение, членът на Комисията, отговарящ за въпросите на сигурността може да разработи насоки за сигурност, с които се установяват указания за сигурност и най-добри практики в обхвата на приложното поле на настоящото решение и правилата за неговото прилагане.
3. Комисията може да делегира задачите, упоменати в първия и втория параграф на настоящия член на генералния директор на ГД „Човешки ресурси и сигурност“ посредством отделно решение за делегиране, при пълно спазване на вътрешния процедурен правилник.
Член 61
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 13 март 2015 година.
KOMMISSIONENS BESLUT (EU, Euratom) 2015/444
av den 13 mars 2015
om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 249,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106,
med beaktande av protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier som är fogat till fördragen, särskilt artikel 18, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionens säkerhetsbestämmelser om skydd av säkerhetskyddsklassificerade EU-uppgifter bör ses över och uppdateras, med hänsyn till den institutionella, organisatoriska, driftsmässiga och tekniska utvecklingen.
(2)
Europeiska kommissionen har ingått avtal om säkerhetsfrågor för sina viktigaste verksamhetsställen med Belgiens, Luxemburgs och Italiens regeringar (1).
(3)
Kommissionen, rådet och Europeiska utrikestjänsten (nedan kallad utrikestjänsten) är fast beslutna ett tillämpa likvärdiga säkerhetsnormer för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
(4)
Det är viktigt att Europaparlamentet och andra av EU:s institutioner, byråer, organ eller kontor ansluter sig till de principer, normer och regler för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som är nödvändiga för att skydda unionens och medlemsstaternas intressen.
(5)
De risker som de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna utsätts för ska hanteras genom en process. Processen ska syfta till att identifiera kända säkerhetsrisker, fastställa säkerhetsåtgärder som ska minska riskerna till en acceptabel nivå i enlighet med de grundläggande principer och miniminormer som anges i detta beslut och till att tillämpa åtgärderna i enlighet med begreppet flernivåförsvar. Åtgärdernas effektivitet ska utvärderas kontinuerligt.
(6)
Inom kommissionen innebär fysisk säkerhet för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter tillämpning av fysiska och tekniska skyddsåtgärder som är avsedda att hindra obehörig tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
(7)
Hanteringen av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter innebär tillämpning av administrativa åtgärder som är avsedda att kontrollera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter genom hela deras livscykel i syfte att komplettera de åtgärder som anges i kapitlen 2, 3 och 5 i detta beslut och därigenom avskräcka, upptäcka och avhjälpa avsiktligt eller oavsiktligt röjande eller förlust av dessa uppgifter. Sådana åtgärder gäller särskilt upprättande, lagring, registrering, kopiering, översättning, inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, hävande av säkerhetsskyddsklassificering, befordran och förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, och kompletterar kommissionens allmänna bestämmelser om dokumenthantering (beslut 2002/47/EG, EKSG, Euratom (2) och 2004/563/EG, Euratom (3)).
(8)
Bestämmelserna i detta beslut påverkar inte tillämpningen av
a)
förordning (Euratom) nr 3/ (4),
b)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 (5),
c)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (6),
d)
förordning (EEG, Euratom) nr 354/83 (7).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
GRUNDLÄGGANDE PRINCIPER OCH MINIMINORMER
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
1. kommissionsavdelning : kommissionens generaldirektorat eller avdelningar, eller en kommissionsledamots kansli.
2. kryptoprodukter : kryptoalgoritmer, maskinvara för kryptering och programvarumoduler, och produkter som innehåller tillämpningsdetaljer med tillhörande dokumentation och nyckelmaterial.
3. beslut att uppgifter inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade : borttagande av varje säkerhetsskyddsklassificering.
4. Flernivåförsvar : tillämpningen av ett spektrum av säkerhetsåtgärder som organiseras som multipla försvarsskikt.
5. Handling : registrerad information, oavsett fysisk form eller egenskaper.
6. inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå : sänkning av nivån på säkerhetsskyddsklassificeringen.
7. hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter : all hantering som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan utsättas för under hela sin livscykel; detta omfattar deras upprättande, registrering, behandling, befordran, inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå samt beslut om att uppgifterna inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade och förstöring; i samband med kommunikations- och informationssystem omfattar detta också insamling, visning, överföring och förvaring.
8. Innehavare : vederbörligen bemyndigad person som konstaterats ha behovsenlig behörighet och som förfogar över en säkerhetsskyddsklassificerad EU-uppgift och därmed ansvarar för dess skydd.
9. Genomförandebestämmelser : en uppsättning regler eller säkerhetsmeddelanden som antagits i enlighet med kapitel 5 i kommissionens beslut (EU, Euratom) 2015/443 (8).
10. materiel : varje medium, databärare eller maskin eller utrustning som tillverkats eller håller på att tillverkas.
11. Upphovsman : EU-institution, EU-byrå eller EU-organ, medlemsstat, tredjestat eller internationell organisation under vars behörighet säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter har upprättats och/eller införts i unionens strukturer.
12. Lokaler : fast egendom eller därmed likställd egendom i kommissionens ägo eller besittning.
13. process för säkerhetsriskhantering : hela processen att fastställa, kontrollera och minimera ovissa händelser som kan påverka säkerheten hos en organisation eller något av de system den använder; den omfattar all riskrelaterad verksamhet, inklusive bedömning, hantering, acceptans och kommunikation.
14. Tjänsteföreskrifter : tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen, såsom de fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (9).
15. Hot : en potentiell orsak till en oönskad incident som kan ge upphov till skador i en organisation eller något av de system den använder; sådana hot kan vara oavsiktliga eller avsiktliga (uppsåtliga) och kännetecknas av hotande element, potentiella mål och angreppsmetoder.
16. sårbarhet : alla sorters svagheter som kan utnyttjas genom ett eller flera hot; sårbarhet kan vara en försummelse eller höra samman med brister i kontrollernas styrka, fullständighet eller konsekvens och kan gälla teknik, förfaranden, fysiska förhållanden, organisation eller drift.
Artikel 2
Syfte och tillämpningsområde
1. I detta beslut fastställs grundläggande principer och miniminormer för säkerhet för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
2. Detta beslut ska tillämpas på alla kommissionens avdelningar och lokaler.
3. Utan hinder av särskilda beteckningar för vissa grupper av anställda, ska detta beslut tillämpas på ledamöterna av kommissionen, kommissionens personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna, nationella experter som är utstationerade vid kommissionen (nationella experter), tjänsteleverantörer och deras anställda, praktikanter samt var och en som har tillträde till kommissionens byggnader eller andra tillgångar, eller på uppgifter som hanteras av kommissionen.
4. Bestämmelserna i detta beslut ska inte påverka tillämpningen av beslut 2002/47/EG, EKSG, Euratom eller beslut 2004/563/EG, Euratom.
Artikel 3
Definition av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Med säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter avses uppgifter eller materiel som placerats på en EU-säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och vars obehöriga röjande skulle kunna åsamka Europeiska unionens eller en eller flera av dess medlemsstaters väsentliga intressen olika grader av skada.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska placeras in på en av följande säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra synnerligt men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
b) SECRET UE/EU SECRET: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra betydande men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra ett inte obetydligt men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters väsentliga intressen.
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: uppgifter och materiel vars obehöriga röjande skulle kunna medföra endast ringa men för Europeiska unionens eller en eller flera medlemsstaters intressen.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förses med en säkerhetsskyddsmarkering i enlighet med punkt 2. De kan vara försedda med ytterligare markeringar, som inte är säkerhetsskyddsmarkeringar, utan avsedda att ange vilket verksamhetsområde de avser, fastställa upphovsmannen, begränsa utlämning, begränsa användningen eller ange villkor för utlämnande.
Artikel 4
Regler för säkerhetsskyddsklassificeringen
1. Varje kommissionsledamot eller kommissionsavdelning ska se till att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som ledamoten eller avdelningen har givit upphov till placeras på en lämplig säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, tydligt identifieras som säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter och endast behåller sin säkerhetsskyddsklassificeringsnivå så länge som krävs.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 26 får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inte inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och uppgifterna får inte upphöra att vara säkerhetsskyddsklassificerade, och inte heller får några av de markeringar som avses i artikel 3.2 ändras eller avlägsnas utan föregående skriftligt medgivande från upphovsmannen.
3. I tillämpliga fall ska genomförandebestämmelser om hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, inklusive en praktisk handbok om säkerhetsskyddsklassificering, antas i enlighet med artikel 60 nedan.
Artikel 5
Skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska skyddas i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. En innehavare av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara ansvarig för att skydda dessa uppgifter på ett sätt som är förenligt med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, i enlighet med de bestämmelser som anges i kapitel 4 nedan.
3. Om medlemsstaterna för in säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsklassificering i kommissionens strukturer eller nät, ska kommissionen skydda uppgifterna i enlighet med kraven för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
4. En sammanställning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan motivera skydd på en nivå motsvarande en högre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå än de enskilda ingående delarna.
Artikel 6
Hantering av säkerhetsrisker
1. Säkerhetsåtgärder för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter under hela deras livscykel ska motsvara uppgifternas eller materielens säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, form och volym, läge och konstruktion för de utrymmen där de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna förvaras och det lokalt bedömda hotet från fientlig och/eller brottslig verksamhet, inklusive spionage, sabotage och terroristverksamhet.
2. Beredskapsplaner ska beakta behovet att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i krislägen för att förhindra obehörig tillgång eller röjande, eller att riktighet eller tillgänglighet går förlorad.
3. Åtgärder av förebyggande och återställande karaktär för att reducera effekterna av haverier eller tillbud avseende hanteringen och lagringen av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska ingå i alla avdelningars beredskapsplaner.
Artikel 7
Genomförande av detta beslut
1. Vid behov ska tillämpningsföreskrifter för att komplettera eller understödja detta beslut antas i enlighet med artikel 60 nedan.
2. Kommissionens avdelningar ska vidta alla nödvändiga åtgärder inom sitt ansvarsområde för att säkerställa att detta beslut och relevanta tillämpningsföreskrifter tillämpas i samband med hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller andra säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter.
3. De säkerhetsåtgärder som vidtas för att genomföra detta beslut ska vara förenliga med kommissionens säkerhetsprinciper enligt artikel 3 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443.
4. Generaldirektören för personal och säkerhet ska inrätta kommissionens säkerhetsmyndighet inom generaldirektoratet för personal och säkerhet. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ha de befogenheter som anges i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
5. Inom varje kommissionsavdelning ska den lokalt säkerhetsansvariga som avses i artikel 20 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443 ha följande övergripande ansvar för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i enlighet med detta beslut, i nära samarbete med generaldirektoratet för personal och säkerhet:
a)
Behandla ansökningar om säkerhetsgodkännande av personal.
b)
Bidra till säkerhetsutbildning och genomgångar om säkerhetsmedvetenhet.
c)
Utöva tillsyn över avdelningens kontrolltjänsteman för registret.
d)
Rapportera om överträdelser av säkerhetsbestämmelserna och röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
e)
Ansvara för reservnycklar och nedtecknade uppgifter om varje kombination.
f)
Utföra andra uppgifter som hör samman med skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 8
Överträdelse av säkerhetsbestämmelserna och röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. En överträdelse av säkerhetsbestämmelserna inträffar som resultat av en handling eller försummelse som begåtts av en person och som står i strid med säkerhetsbestämmelserna i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. Röjande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inträffar när dessa som resultat av en säkerhetsöverträdelse helt eller delvis har lämnats ut till obehöriga.
3. Överträdelser av säkerhetsbestämmelserna eller misstänkta överträdelser av säkerhetsbestämmelserna ska omedelbart rapporteras till kommissionens säkerhetsmyndighet.
4. Om det är känt eller om det föreligger rimliga skäl att anta att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter har röjts eller förlorats, ska en säkerhetsundersökning genomföras i enlighet med artikel 13 i beslut (EU, Euratom) nr 2015/443.
5. Alla nödvändiga åtgärder ska vidtas för att
a)
underrätta upphovsmannen,
b)
se till att personal som inte direkt berörs av brottet utreder ärendet för att fastställa fakta,
c)
bedöma den potentiella skada som åsamkats unionens eller medlemsstaternas intressen,
d)
vidta lämpliga åtgärder för att förhindra ett upprepande, och
e)
underrätta lämpliga myndigheter om de vidtagna åtgärderna.
6. Den som är ansvarig för en överträdelse av säkerhetsbestämmelserna kan komma att underkastas disciplinära åtgärder i enlighet med tjänsteföreskrifterna. Den som är ansvarig för röjande eller förlust av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska underkastas disciplinära och/eller rättsliga åtgärder enligt tillämpliga lagar och andra författningar.
KAPITEL 2
PERSONALSÄKERHET
Artikel 9
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
1. bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter : ett beslut som kommissionens säkerhetsmyndighet har fattat på grundval av en positiv bedömning från en behörig myndighet i en medlemsstat om att en kommissionstjänsteman, en annan anställd vid kommissionen eller en nationell expert, under förutsättning att personens behovsenliga behörighet har fastställts och denne har fått vederbörlig information om sitt ansvar, beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre) till och med ett angivet datum; sådana personer sägs vara ”säkerhetsbemyndigade”.
2. Personalsäkerhetsbemyndigade : tillämpning av åtgärder som ska garantera att tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter endast beviljas personer som
a)
har behovsenlig behörighet,
b)
i förekommande fall har säkerhetsbemyndigats för relevant säkerhetsskyddsklassificeringsnivå, och
c)
har upplysts om sitt ansvar.
3. Personalsäkerhetsgodkännande : ett utlåtande från en medlemsstats behöriga myndighet vilket görs efter genomförande av en säkerhetsprövning som utförs av en medlemsstats behöriga myndigheter och i vilket det intygas att en person får beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre) till och med ett angivet datum.
4. intyg om personalsäkerhetsgodkännande : ett intyg utfärdat av en behörig myndighet där det fastställs att en person är säkerhetsprövad och innehar ett giltigt nationellt personalsäkerhetsgodkännande eller ett säkerhetsbemyndigande som utfärdats av kommissionens säkerhetsmyndighet, vilket visar vilken nivå av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kan få tillgång till (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre), giltighetsdatum för personalsäkerhetsgodkännandet eller personalsäkerhetsbemyndigandet samt vilket datum själva intyget löper ut.
5. Säkerhetsprövning : utredningsförfarande som den behöriga nationella myndigheten genomfört i en medlemsstat i enlighet med sina nationella lagar och andra författningar för att kunna lämna en försäkran om att inget negativt är känt som hindrar att personen ges ett personalsäkerhetsgodkännande upp till en angiven nivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre).
Artikel 10
Grundläggande principer
1. En person får beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter när
1.
personens behovsenliga behörighet fastställts,
2.
personen har informerats om säkerhetsbestämmelserna om skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och relevanta normer och riktlinjer samt bekräftat sitt ansvar i fråga om skyddet av sådana uppgifter,
3.
för uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre vederbörande har säkerhetsbemyndigats för den berörda nivån, eller på annat sätt vederbörligen bemyndigats i kraft av sina arbetsuppgifter i enlighet med nationella lagar och andra författningar.
2. Alla personer som för sina arbetsuppgifter kan behöva ha tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska säkerhetsbemyndigas för respektive säkerhetsskyddsklassificeringsnivå innan de ges tillgång till sådana säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den berörda personen ska ge sitt skriftliga medgivande till att genomgå förfarandet för säkerhetsgodkännande av personal. Underlåtenhet att göra detta innebär att vederbörande inte kan tilldelas en tjänst, funktion eller uppgift som medför att denne får tillgång till information på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre.
3. Förfarandena för personalsäkerhetsgodkännande ska utformas på ett sådant sätt att det kan fastställas om en person med beaktande av vederbörandes lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerad EU-information.
4. En persons lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet för säkerhetsgodkännande för tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska fastställas genom en säkerhetsprövning som utförs av de behöriga myndigheterna i en medlemsstat i enlighet med dess lagar och andra författningar.
5. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ensam ansvara för att kontakta nationella säkerhetsmyndigheter eller andra behöriga nationella myndigheter i samband med alla frågor som rör säkerhetsgodkännande. Alla kontakter mellan kommissionen och dess personal och de nationella tillsynsmyndigheterna och andra behöriga myndigheter ska ske via kommissionens säkerhetsmyndighet.
Artikel 11
Förfarande för säkerhetsbemyndigande
1. Varje generaldirektör eller avdelningschef inom kommissionen ska fastställa vilka funktioner inom den egna avdelningen som är av sådan natur att de som utför dessa funktioner behöver ha tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre för att kunna utföra sina uppgifter, och därför måste vara säkerhetsbemyndigade.
2. Så snart det är känt att en person kommer att tillsättas på en tjänst som kräver tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre, ska den lokalt säkerhetsansvariga vid den berörda kommissionsavdelningen underrätta kommissionens säkerhetsmyndighet, som i sin tur till personen i fråga ska översända det frågeformulär för säkerhetsgodkännande som utfärdats av den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat i vilken personen var medborgare när han eller hon utsågs till en tjänst vid institutionerna. Den berörda personen ska lämna skriftligt medgivande till att genomgå förfarandet för säkerhetsgodkännande och så snart som möjligt återsända det ifyllda formuläret till kommissionens säkerhetsmyndighet.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska vidarebefordra det ifyllda frågeformuläret för säkerhetsgodkännande till den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat i vilken personen var medborgare när han eller hon utsågs till en tjänst vid institutionerna, tillsammans med en begäran om säkerhetsprövning för den nivå för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kommer behöva ha tillgång till.
4. När kommissionens säkerhetsmyndighet har kännedom om information som är relevant för en säkerhetsprövning och som avser en person som har ansökt om ett säkerhetsgodkännande, ska den i enlighet med tillämpliga regler och föreskrifter meddela behörig nationell säkerhetsmyndighet detta.
5. Efter det att säkerhetsprövningen har slutförts, och så snart som möjligt efter det att kommissionens säkerhetsmyndighet har mottagit underrättelse från den berörda nationella säkerhetsmyndigheten om dess samlade bedömning av vad som framkommit vid säkerhetsprövningen, gäller att kommissionens säkerhetsmyndighet
a)
får bevilja bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för den berörda personen och godkänna tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till den relevanta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån till och med ett datum som angetts av henne eller honom, dock högst 5 år, när säkerhetsprövningen resulterar i en försäkran om att ingenting negativt är känt som skulle kunna leda till ett ifrågasättande av personens lojalitet, tillförlitlighet och pålitlighet och
b)
ska, när säkerhetsprövningen inte resulterar i en sådan försäkran, i enlighet med tillämpliga regler och föreskrifter underrätta den berörda personen, som kan begära att bli hörd av kommissionens säkerhetsmyndighet, som i sin tur får uppmana den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten att lämna eventuella ytterligare förtydliganden som den kan tillhandahålla enligt nationella lagar och andra författningar. Om resultatet av säkerhetsprövningen bekräftas ska bemyndigandet att få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inte utfärdas.
6. Säkerhetsprövningen, och de resultat som framkommit, ska omfattas av gällande relevanta lagar och andra författningar i den berörda medlemsstaten, även i fråga om överklagande. Beslut av kommissionens säkerhetsmyndighet ska kunna överklagas i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
7. Kommissionens ska godta ett eventuellt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som beviljats av någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer, så länge detta fortfarande gäller. Bemyndigandet ska omfatta den berörda personens samtliga uppdrag inom kommissionen. Den unionsinstitution, det unionsorgan eller den unionsbyrå där personen tillträder sin tjänst kommer att meddela relevant nationell säkerhetsmyndighet om bytet av arbetsgivare.
8. Om en persons tjänstgöringstid inte påbörjas inom tolv månader efter det att resultatet av säkerhetsprövningen meddelats kommissionens säkerhetsmyndighet, eller om det uppstår ett avbrott på tolv månader i personens tjänstgöring, och vederbörande under tiden inte har varit anställd av kommissionen eller någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer, ska kommissionens säkerhetsmyndighet ta upp saken med den berörda nationella säkerhetsmyndigheten för att få bekräftelse på huruvida säkerhetsprövningen fortfarande är giltig och tillämplig.
9. Om kommissionens säkerhetsmyndighet får kännedom om en säkerhetsrisk som avser en person med en giltig säkerhetsprövning, ska säkerhetsmyndigheten i enlighet med tillämpliga bestämmelser meddela detta till den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten.
10. Om en nationell säkerhetsmyndighet meddelar kommissionens säkerhetsmyndighet att det inte längre finns stöd för den positiva bedömning som gjorts i överensstämmelse med punkt 5 a av en person med ett giltigt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får kommissionens säkerhetsmyndighet be den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten om ytterligare klargöranden i överensstämmelse med nationella lagar och andra författningar. Om de negativa uppgifterna bekräftas av den berörda nationella säkerhetsmyndigheten, ska säkerhetsbemyndigandet återkallas och personen uteslutas från tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och från tjänster där sådan tillgång är möjlig eller där personen i fråga kan äventyra säkerheten.
11. Alla beslut om att återkalla eller tillfälligt upphäva bemyndigandet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för en person som omfattas av detta beslut och, i förekommande fall, skälen till detta, ska meddelas den berörda personen, som kan begära att bli hörd av kommissionens säkerhetsmyndighet. Information från en nationell säkerhetsmyndighet ska omfattas av gällande relevanta lagar och andra författningar i den berörda medlemsstaten. Beslut som fattas av kommissionens säkerhetsmyndighet i detta sammanhang ska kunna överklagas i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
12. Kommissionens avdelningar ska se till att nationella experter som utstationeras till dem för en tjänst som kräver tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, innan de tillträder denna tjänst, uppvisar ett giltigt personalsäkerhetsgodkännande eller intyg om personalsäkerhetsgodkännande, i enlighet med nationella lagar och andra författningar, för kommissionens säkerhetsmyndighet, som på grundval därav beviljar ett bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter upp till den säkerhetsklassificeringsnivå som motsvarar den som avses i det nationella säkerhetsgodkännandet, som maximalt får gälla så länge som utstationeringen varar.
13. Kommissionsledamöter som har tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i kraft av sina arbetsuppgifter på grundval av fördraget, ska informeras om sina säkerhetsskyldigheter när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
14. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska i enlighet med detta beslut föra register över säkerhetsgodkännanden och säkerhetsbemyndiganden som beviljats för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Dessa register ska åtminstone omfatta uppgifter om vilken säkerhetsskyddsklassificeringsnivå för EU-uppgifter personen kan få tillgång till, datum för utfärdandet av säkerhetsgodkännandet och dess giltighetstid.
15. Kommissionens säkerhetsmyndighet får utfärda ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande som visar vilken nivå för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som personen kan få tillgång till (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre), giltighetsdatum för relevant bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter samt vilket datum själva intyget löper ut.
16. Efter det ursprungliga beviljandet av säkerhetsbemyndiganden och under förutsättning att personen oavbrutet har tjänstgjort vid Europeiska kommissionen eller någon annan av unionens institutioner, organ eller byråer och har ett fortsatt behov av tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska säkerhetsbemyndigandet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ses över och eventuellt förlängas i princip vart femte år från och med den dag då resultatet av den senaste säkerhetsundersökning på vilken godkännandet grundades meddelades.
17. Kommissionens säkerhetsmyndighet får förlänga giltighetstiden för det befintliga säkerhetsbemyndigandet med upp till 12 månader, om det inte har inkommit någon negativ information från en nationell säkerhetsmyndighet eller annan behörig nationell myndighet inom en period av två månader från den dag då begäran om förlängning med tillhörande frågeformulär om säkerhetsprövning översändes. Om den berörda säkerhetsmyndigheten eller en annan behörig nationell myndighet vid slutet av denna 12-månadersperiod ännu inte har meddelat kommissionen sin ståndpunkt, ska personen tilldelas uppgifter som inte kräver säkerhetsbemyndigande.
Artikel 12
Genomgångar om säkerhetsbemyndigande
1. Efter att ha deltagit i den genomgång om säkerhetsbemyndigande som anordnats av kommissionens säkerhetsmyndighet, ska alla personer som har beviljats ett säkerhetsbemyndigande skriftligen bekräfta att de känner till sina åligganden när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och följderna av att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter röjs. Ett register över sådana skriftliga bekräftelser ska föras av kommissionens säkerhetsmyndighet.
2. Alla som är behöriga att ha tillgång till eller som har till uppgift att hantera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska inledningsvis göras medvetna om och regelbundet informeras om hot mot säkerheten, och de ska omedelbart rapportera misstänkta eller ovanliga kontakter eller aktiviteter till kommissionens säkerhetsmyndighet.
3. Alla som slutar en anställning för vilken det krävs tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska göras medvetna om och vid behov skriftligt bekräfta sina åligganden när det gäller det fortsatta skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
Artikel 13
Tillfälliga säkerhetsbemyndiganden
1. I undantagsfall får kommissionens säkerhetsmyndighet, då detta är välmotiverat, ligger i tjänstens intresse och sker i avvaktan på en fullständig säkerhetsprövning, efter samråd med den nationella säkerhetsmyndigheten i den medlemsstat där personen är medborgare och om inte annat följer av resultatet av de inledande kontrollerna för att verifiera att inga relevanta negativa uppgifter har framkommit, bevilja personer tillfälligt bemyndigande för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för en viss funktion, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna om förlängning av säkerhetsgodkännanden. Sådana tillfälliga bemyndiganden för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara giltiga under en sammanhängande period på högst sex månader och får inte medge tillgång till information på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Efter att ha blivit informerade i enlighet med artikel 12.1 ska alla personer som har beviljats ett tillfälligt säkerhetsbemyndigande skriftligen bekräfta att de känner till sina åligganden när det gäller skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och följderna av att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter röjs. Ett register över sådana skriftliga bekräftelser ska föras av kommissionens säkerhetsmyndighet.
Artikel 14
Närvaro vid säkerhetsskyddsklassificerade möten som organiseras av kommissionen
1. Kommissionsavdelningar som ansvarar för att organisera möten där uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre diskuteras ska, genom sin lokalt säkerhetsansvariga eller genom mötesarrangören, underrätta kommissionens säkerhetsmyndighet i god tid om datum, klockslag och plats för samt deltagarna i sådana möten.
2. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 11.13 får personer som utsetts att delta i möten som organiseras av kommissionen och vid vilka uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre diskuteras endast göra detta efter bekräftelse av att de erhållit säkerhetsbemyndigande eller säkerhetsgodkännande. Rätt att delta i sådana säkerhetsskyddsklassificerade möten ska nekas för personer för vilka kommissionens säkerhetsmyndighet inte har fått ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på säkerhetsgodkännande, eller för deltagare från kommissionen som inte redan har ett säkerhetsbemyndigande.
3. Innan ett säkerhetsskyddsklassificerat möte organiseras ska den ansvariga mötesorganisatören eller den lokalt säkerhetsansvariga vid den kommissionsavdelning som organiserar mötet begära att externa deltagare överlämnar ett intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på säkerhetsgodkännande till kommissionens säkerhetsmyndighet. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska underrätta den lokalt säkerhetsansvariga eller mötesorganisatören om intyg om personalsäkerhetsgodkännande eller annat bevis på personalsäkerhetsgodkännande som mottagits. I tillämpliga fall får en konsoliderad namnförteckning användas där säkerhetsgodkännandet styrks på lämpligt sätt.
4. Om kommissionens säkerhetsmyndighet underrättas av behöriga myndigheter om att ett personalsäkerhetsbemyndigande återkallas för en person vars arbetsuppgifter kräver närvaro vid möten som organiseras av kommissionen, ska kommissionens säkerhetsmyndighet meddela den lokalt säkerhetsansvariga vid den kommissionsavdelning som ansvarar för att organisera mötet.
Artikel 15
Potentiell tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
Kurirer, vakter och ledsagare ska säkerhetsgodkännas för respektive sekretessnivå eller prövas på annat lämpligt sätt i enlighet med nationella lagar och andra författningar samt informeras om säkerhetsförfaranden för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och om sina åligganden att skydda information som har anförtrotts till dem.
KAPITEL 3
FYSISK SÄKERHET SOM SYFTAR TILL ATT SKYDDA SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE UPPGIFTER
Artikel 16
Grundprinciper
1. Fysiska säkerhetsåtgärder ska vara utformade för att förhindra intrång i smyg eller genom tvång, avskräcka, hindra och avslöja otillåtna handlingar och möjliggöra olika behandling av personalen med avseende på deras tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter utifrån principen om behovsenlig behörighet. Sådana åtgärder ska fastställas utifrån en riskhanteringsprocess, i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
2. Fysiska säkerhetsåtgärder ska särskilt vara utformade för att hindra obehörig tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter genom att man
a)
ser till att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras och förvaras på lämpligt sätt,
b)
möjliggör olika behandling av personalen med avseende på tillgången till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på grundval av principen om behovsenlig behörighet och, där så är lämpligt, säkerhetsbemyndigande,
c)
avskräcker, hindrar och avslöjar otillåtna handlingar, och
d)
förhindrar och försenar intrång i smyg eller genom tvång.
3. Åtgärder för fysisk säkerhet ska vidtas i alla lokaler, byggnader, kontor, rum och andra utrymmen i vilka säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras, inklusive utrymmen som inhyser de kommunikations- och informationssystem som avses i kapitel 5.
4. Utrymmen där säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre förvaras ska fastställas som säkerhetsutrymmen i enlighet med detta kapitel och ackrediteras av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
5. Endast utrustning eller anordningar som godkänts av kommissionens säkerhetsmyndighet ska användas för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre.
Artikel 17
Fysiska säkerhetskrav och säkerhetsåtgärder
1. Fysiska säkerhetsåtgärder ska väljas på grundval av en hotbedömning som görs av kommissionens säkerhetsmyndighet, i förekommande fall i samråd med andra avdelningar inom kommissionen, andra EU-institutioner, -byråer och -organ och/eller behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Kommissionen ska tillämpa ett riskhanteringsförfarande för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i sina lokaler för att garantera att det erbjuds en fysisk skyddsnivå som står i proportion till den bedömda risken. I samband med riskhanteringsprocessen ska alla relevanta faktorer beaktas, särskilt
a)
de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå,
b)
de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifternas form och volym, med beaktande av att stora mängder eller en sammanställning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter kan göra det nödvändigt att tillämpa striktare skyddsåtgärder,
c)
omgivningarna kring och strukturen på byggnaderna eller området där de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna förvaras, och
d)
det bedömda hotet från underrättelsetjänster med unionen, dess institutioner, organ eller byråer eller medlemsstaterna som måltavla och det hot som sabotage eller terrorism samt omstörtande eller annan brottslig verksamhet bedöms medföra.
2. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska med tillämpning av begreppet flernivåförsvar fastställa en lämplig kombination av fysiska säkerhetsåtgärder som ska tillämpas. För detta ändamål ska kommissionens säkerhetsmyndighet utarbeta minimistandarder, normer och kriterier som fastställs i tillämpningsföreskrifterna.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska ha rätt att i avskräckande syfte utföra kontroller vid in- eller utpassering mot otillåtet införande av materiel eller otillåtet bortförande av någon form av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter från utrymmen eller byggnader.
4. När det finns en risk för att utomstående kan se säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, även oavsiktligt, ska berörda kommissionsavdelningar vidta lämpliga åtgärder, såsom de definierats av kommissionens säkerhetsmyndighet, för att motverka denna risk.
5. För nya anläggningar ska de fysiska säkerhetskraven och deras funktionsspecifikationer fastställas i samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet i samband med planeringen och utformningen av anläggningarna. För befintliga anläggningar ska de fysiska säkerhetskraven tillämpas i enlighet med de minimistandarder, normer och kriterier som fastställs i tillämpningsföreskrifterna.
Artikel 18
Utrustning för fysiskt skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Två slag av fysiskt skyddade utrymmen ska skapas för att fysiskt skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, nämligen
a)
administrativa utrymmen och
b)
säkrade utrymmen (inklusive tekniskt säkrade utrymmen).
2. Kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering ska fastställa om ett utrymme uppfyller kraven för att betecknas som administrativt utrymme, säkrat utrymme eller tekniskt säkrat utrymme.
3. När det gäller administrativa utrymmen ska
a)
en synlig yttre gräns upprättas som gör att personer och om möjligt fordon kan kontrolleras;
b)
obeledsagat tillträde ska endast beviljas personer som har fått vederbörligt tillstånd av kommissionens säkerhetsmyndighet eller en annan behörig myndighet, och
c)
övriga personer alltid ledsagas eller genomgå likvärdiga kontroller.
4. När det gäller säkrade utrymmen ska
a)
en synlig yttre gräns upprättas genom vilken alla in- och utpasseringar kontrolleras med hjälp av ett passerkort eller ett system för personigenkänning,
b)
obeledsagat tillträde endast beviljas personer som har erhållit säkerhetsgodkännande och fått särskilt tillstånd att vistas i utrymmet enligt principen om behovsenlig behörighet,
c)
övriga personer alltid ledsagas eller genomgå likvärdiga kontroller.
5. När tillträde till ett säkrat utrymme i praktiken innebär direkt tillgång till de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som finns där, ska dessutom följande krav gälla:
a)
Den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de uppgifter som normalt sett finns i området ska vara klart angiven.
b)
Alla besökare måste ha särskilt tillstånd för tillträde till området, ska alltid ledsagas och ska ha erhållit vederbörligt säkerhetsgodkännande, såvida åtgärder inte vidtas för att garantera att ingen tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter är möjlig.
6. Säkrade utrymmen som skyddas mot avlyssning ska betecknas som tekniskt säkrade utrymmen. Följande ytterligare krav ska gälla:
a)
Utrymmena ska vara utrustade med ett system för upptäckt av intrång, vara låsta när de är tomma och bevakas när någon vistas där. Nycklar ska handhas i enlighet med artikel 20.
b)
Alla personer och all materiel som kommer in i dessa utrymmen ska kontrolleras.
c)
Utrymmena ska vara föremål för regelbundna fysiska och/eller tekniska inspektioner av kommissionens säkerhetsmyndighet. Sådana inspektioner ska också genomföras efter eventuellt obehörigt intrång eller misstanke om sådant intrång.
d)
Utrymmena får inte vara utrustade med otillåtna kommunikationslinjer, otillåtna telefoner eller annan otillåten kommunikationsutrustning och elektrisk eller elektronisk utrustning.
7. Trots vad som sägs i punkt 6 d ska all slags kommunikationsutrustning och elektrisk eller elektronisk utrustning innan denna används i utrymmen där det hålls möten eller utförs arbete som omfattar uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET och högre och där hotet mot säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter bedöms vara allvarligt, först undersökas av kommissionens säkerhetsmyndighet, som ska försäkra sig om att inga begripliga uppgifter oavsiktligt eller olagligt kan föras ut från det säkrade utrymmet genom sådan utrustning.
8. Säkrade utrymmen där tjänstgörande personal inte vistas 24 timmar om dygnet ska, när så är lämpligt, inspekteras efter den normala arbetstidens slut och med slumpvis valda mellanrum utanför normal arbetstid, utom när system för upptäckt av intrång har installerats.
9. Säkrade utrymmen och tekniskt säkrade utrymmen får tillfälligt inrättas inom ett administrativt utrymme för ett sekretessbelagt möte eller liknande ändamål.
10. Den lokalt säkerhetsansvariga vid den berörda kommissionsavdelningen ska utarbeta säkra driftsmetoder (SecOPs) för varje säkrat utrymme under dennes ansvar, vilka i enlighet med bestämmelserna i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter anger följande:
a)
Sekretessgraden för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som får hanteras och förvaras i utrymmet.
b)
Den övervakning och de skyddsåtgärder som ska upprätthållas.
c)
Vilka personer som får ges obeledsagat tillträde till utrymmet i kraft av behovsenlig behörighet och säkerhetsbemyndigande.
d)
Vid behov, förfaranden för ledsagare eller för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter när besökare beviljas tillträde till utrymmet.
e)
Andra relevanta åtgärder och förfaranden.
11. Valv ska byggas inom det säkrade utrymmet. Väggarna, golven, taken, fönstren och de låsförsedda dörrarna ska godkännas av kommissionens säkerhetsmyndighet och erbjuda skydd motsvarande ett säkerhetsskåp som godkänts för förvaring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med motsvarande sekretessgrad.
Artikel 19
Fysiska skyddsåtgärder för hantering och förvar av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED får hanteras
a)
i ett säkrat utrymme,
b)
i ett administrativt utrymme, förutsatt att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från tillträde av obehöriga, eller
c)
utanför ett säkrat eller administrativt utrymme, förutsatt att innehavaren befordrar de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna i enlighet med artikel 31 och har åtagit sig att följa de kompensationsåtgärder som fastställs i tillämpningsföreskrifterna för att garantera att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter skyddas från att obehöriga får tillgång till dem.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED ska förvaras i lämpliga låsbara kontorsmöbler i ett administrativt eller säkrat utrymme. De får tillfälligt lagras utanför ett administrativt eller säkrat utrymme, förutsatt att innehavaren har åtagit sig att följa de kompensationsåtgärder som anges i tillämpningsföreskrifterna.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET får hanteras
a)
i ett säkrat utrymme,
b)
i ett administrativt utrymme, förutsatt att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från att obehöriga får tillgång till dem, eller
c)
utanför ett säkrat eller administrativt utrymme förutsatt att innehavaren
i)
har åtagit sig att vidta kompensationsåtgärder i enlighet med tillämpningsföreskrifterna för att se till att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas från att obehöriga får tillgång till dem,
ii)
alltid har de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna under sin personliga kontroll, och
iii)
om dokumenten är i pappersform, har meddelat den behöriga registreringsenheten detta.
4. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET ska förvaras i ett säkrat utrymme i ett säkerhetsskåp eller valv.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska hanteras i ett säkrat utrymme som inrättats och drivs av kommissionens säkerhetsmyndighet, och som har ackrediterats till den säkerhetsnivån av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
6. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska förvaras i ett säkrat utrymme som har ackrediterats till den säkerhetsnivån av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering; förvaringen ska ske under på ett av följande sätt:
a)
I ett säkerhetsskåp, i enlighet med bestämmelserna i artikel 18, med en eller flera av följande kompletterande kontroller:
1.
Kontinuerligt skydd eller kontroll av personal eller vakthavande personal som erhållit säkerhetsgodkännande.
2.
Ett godkänt system för upptäckt av intrång i kombination med säkerhetspersonal redo att ingripa om det skulle behövas.
eller
b)
Ett valv utrustat med system för upptäckt av intrång i kombination med säkerhetspersonal redo att ingripa om det skulle behövas.
Artikel 20
Kontroll av nycklar och kombinationer som används för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Förfaranden för hantering av nycklar och kombinationer för kontor, rum, valv och säkerhetsskåp ska fastställas i tillämpningsföreskrifter i enlighet med artikel 60. Dessa förfaranden ska vara avsedda att skydda mot obehörigt tillträde.
2. Kombinationer ska memoreras av lägsta möjliga antal personer som behöver känna till dem. Kombinationer för säkerhetsskåp och valv avsedda för förvaring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska ändras
a)
vid mottagande av ett nytt säkerhetsskåp,
b)
vid varje byte av personal som känner till kombinationen,
c)
vid röjande eller vid misstanke om detta,
d)
när ett lås har genomgått underhållsarbete eller reparation, och
e)
minst var tolfte månad.
KAPITEL 4
HANTERING AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER
Artikel 21
Grundprinciper
1. Alla handlingar som innehåller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter bör hanteras i enlighet med kommissionens policy för dokumenthantering och bör således registreras, klassificeras, bevaras och slutligen elimineras, samplas eller överföras till de historiska arkiven i enlighet med den gemensamma bevarandeförteckningen för kommissionens akter.
2. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre ska registreras för säkerhetsändamål innan de lämnas ut och när de tas emot. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska registreras i de därför avsedda registren.
3. Inom kommissionen ska ett system för registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inrättas i enlighet med bestämmelserna i artikel 27.
4. Kommissionsavdelningar och kommissionsutrymmen inom vilka säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras ska inspekteras med jämna mellanrum av kommissionens säkerhetsmyndighet.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska transporteras mellan enheter och utrymmen utanför fysiskt skyddade områden på följande sätt:
a)
Som allmän regel ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överföras elektroniskt med kryptoprodukter som godkänts i enlighet med kapitel 5.
b)
Om produkterna i led a inte används, ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överföras antingen
i)
på elektroniska medier (t.ex. USB-minnen, cd-skivor, hårddiskar) som skyddas med kryptoprodukter som godkänts i enlighet med kapitel 5, eller
ii)
i enlighet med vad som föreskrivs i tillämpningsföreskrifter, i alla övriga fall.
Artikel 22
Säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer och säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Uppgifter ska säkerhetsskyddsklassificeras när deras konfidentialitet behöver skyddas, i enlighet med artikel 3.1.
2. Den som är upphovsman till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska vara ansvarig för fastställandet av uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå i enlighet med relevanta tillämpningsföreskrifter, standarder och riktlinjer för säkerhetsskyddsklassificering och för den första spridningen av uppgifterna.
3. Säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska fastställas i enlighet med artikel 3.2 och relevanta tillämpningsföreskrifter.
4. Säkerhetsskyddsklassificeringsnivån ska anges klart och korrekt, oberoende av huruvida de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna är i pappersform eller i muntlig, elektronisk eller någon annan form.
5. Enstaka delar av en viss handling (dvs. sidor, stycken, avsnitt, bilagor, tillägg och annat bifogat material) kan kräva inplacering på en annan säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och ska i så fall markeras i enlighet med detta, även när de förvaras i elektronisk form.
6. Den övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för en handling eller en datafil ska vara minst lika hög som den del som fått den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån. När uppgifter från olika källor sammanställs, ska den slutliga produkten ses över för att dess övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivå ska kunna fastställas, eftersom den kan motivera en högre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå än säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de enskilda delarna.
7. I största möjliga utsträckning ska handlingar som innehåller delar på olika säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer struktureras så att delar på olika säkerhetsskyddsklassificeringsnivå vid behov lätt kan identifieras och avskiljas.
8. Ett brev eller en not som åtföljs av bifogade handlingar ska ha samma säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån hos bilagorna. Upphovsmannen ska tydligt ange på vilken nivå de ska säkerhetsskyddsklassificeras när de skilts från de bifogade handlingarna med hjälp av en lämplig markering, t.ex. följande:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Utan bilaga/bilagor RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Artikel 23
Markeringar
Utöver de säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer som anges i artikel 3.2 får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter förses med ytterligare markeringar, till exempel följande:
a)
En markering som anger upphovsman.
b)
Delgivningsbegränsning, kodord eller akronymer som anger vilket verksamhetsområde som handlingen rör, särskild spridning grundad på principen om behovsenlig behörighet eller begränsad användning.
c)
Markering om att uppgifter får lämnas ut.
d)
I förekommande fall ett datum eller en särskild händelse efter vilken uppgifterna får inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade.
Artikel 24
Förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar
1. Standardiserade förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar får användas för att ange säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för enskilda stycken i en text. Förkortade säkerhetsskyddsmarkeringar får inte ersätta de fullständiga säkerhetsskyddsmarkeringarna.
2. Följande standardförkortningar får användas i säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar för att ange säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för avsnitt eller textstycken vars storlek är mindre än en sida:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Artikel 25
Upprättande av säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar
1. När en säkerhetsskyddsklassificerad EU-handling upprättas ska
a)
varje sida tydligt märkas med säkerhetsskyddsklassificeringsnivån,
b)
varje sida numreras,
c)
handlingen förses med ett registreringsnummer och en ämnesuppgift som inte i sig är en säkerhetsskyddsklassificerad uppgift, om den inte getts en sådan märkning,
d)
handlingen dateras,
e)
handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET eller högre ha ett exemplarnummer på varje sida, om de sänds ut i flera exemplar.
2. Om det inte är möjligt att tillämpa punkt 1 på de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna ska andra lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med tillämpningsföreskrifter.
Artikel 26
Inplacering på lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och beslut om att uppgifter inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade
1. I samband med att de upprättas ska upphovsmannen om möjligt ange huruvida de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna kan inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller huruvida beslut om att uppgifterna inte längre ska vara säkerhetsskyddsklassificerade kan meddelas vid en viss tidpunkt eller efter en särskild händelse.
2. Varje kommissionsavdelning ska regelbundet se över säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för vilka det åligger upphovsmannen att förvissa sig om att säkerhetsskyddsklassificeringsnivån fortfarande gäller. Ett system för att minst vart femte år se över säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för registrerade säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som har sitt ursprung i kommissionen ska fastställas genom tillämpningsföreskrifter. En sådan översyn är inte nödvändig om upphovsmannen redan från början har angett att uppgifterna automatiskt kommer att inplaceras på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå eller att beslut om att uppgifterna inte längre behöver vara säkerhetsskyddsklassificerade kommer att meddelas och uppgifterna har märkts i enlighet med detta.
3. Uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED som har sitt ursprung i kommissionen kommer automatiskt att förlora sin säkerhetsskyddsklassificering efter trettio år, i enlighet med förordning (EEG, Euratom) nr 354/83, ändrad genom rådets förordning (EG, Euratom) nr 1700/2003 (10).
Artikel 27
Systemet för registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inom kommissionen
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 52.5 ska det, inom varje kommissionsavdelning där säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och SECRET UE/EU SECRET, inrättas en lokal registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för att säkerställa att uppgifterna hanteras i enlighet med detta beslut.
2. Den registreringsenhet som förvaltas av generalsekretariatet ska fungera som kommissionens centrala registreringsenhet med ansvar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den ska fungera som
-
lokal registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
-
registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för kommissionsledamöters privata kontor, såvida inte dessa har en särskild lokal registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
-
registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för generaldirektorat eller avdelningar som inte har någon lokal registreringsenhet,
-
huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utpassering av alla uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED och upp till SECRET UE/EU SECRET som utbyts mellan kommissionen och dess avdelningar och tredjeländer och internationella organisationer och, när så föreskrivs enligt särskilda arrangemang, andra av unionens institutioner, organ och byråer.
3. Inom kommissionen ska kommissionens säkerhetsmyndighet utse en registreringsenhet som ska fungera som central myndighet för mottagning eller avsändning av uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. Om det är nödvändigt får underenheter utses för att hantera dessa uppgifter för registreringsändamål.
4. Underenheterna får inte överföra handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET direkt till andra underenheter som är underställda samma centrala registreringsenhet för TRES SECRET UE/EU TOP SECRET eller externt utan uttryckligt godkännande från den senare.
5. Registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska inrättas som säkrade utrymmen enligt definitionen i kapitel 3, och ackrediteras av kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering.
Artikel 28
Kontrolltjänsteman för registreringsenheten
1. Varje registreringsenhet med ansvar för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förvaltas av en kontrolltjänsteman för registreringsenheten.
2. Kontrolltjänstemannen ska ha erhållit vederbörligt säkerhetsgodkännande.
3. Kontrolltjänstemannen ska stå under överinseende av den lokalt säkerhetsansvariga inom respektive avdelning vid kommissionen när det gäller tillämpningen av bestämmelser om hantering av handlingar som innehåller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och efterlevnaden av relevanta säkerhetsbestämmelser, standarder och riktlinjer.
4. Inom ramen för sin roll att sköta den registreringsenhet för säkerhetsklassificerade EU-uppgifter som den lokalt säkerhetsansvariga har anförtrotts ansvaret för, ska denne åta sig följande övergripande uppgifter i enlighet med detta beslut och relevanta tillämpningsföreskrifter, standarder och riktlinjer:
-
Handha verksamhet som avser registrering, bevarande, mångfaldigande, översättning, överföring, avsändande och förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter eller överföring av sådana uppgifter till de historiska arkiven.
-
Regelbundet kontrollera behovet av att bibehålla säkerhetsskyddsklassificeringen av uppgifterna.
-
Utföra eventuella andra uppgifter i samband med skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 29
Registrering av säkerhetsskyddsklassificerade eu-uppgifter för säkerhetsändamål
1. I detta beslut avses med registrering för säkerhetsändamål (nedan kallat registrering) tillämpning av förfaranden som innebär registrering av livscykeln för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, inbegripet deras spridning.
2. All information och all materiel på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och högre ska registreras i de därför avsedda registren när de anländer till eller lämnar en organisatorisk enhet.
3. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter hanteras eller förvaras med hjälp av ett kommunikations- och informationssystem, får registreringsförfarandena utföras genom processer i själva kommunikations- och informationssystemet.
4. Mer detaljerade bestämmelser om registrering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter för säkerhetsändamål ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 30
Kopiering och översättning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar
1. Handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET får inte kopieras eller översättas utan föregående skriftligt medgivande från upphovsmannen.
2. Om upphovsmannen till handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET och lägre inte har angett begränsning för kopiering eller översättning, får sådana handlingar kopieras eller översättas på uppdrag av innehavaren.
3. De säkerhetsåtgärder som ska tillämpas på originalhandlingen ska även tillämpas på kopior och översättningar av denna.
Artikel 31
Befordran av säkerhetsskyddsklassificerade eu-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska befordras på ett sådant sätt att de skyddas från obehörigt röjande.
2. Befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska omfattas av skyddsåtgärder, som ska
-
stå i proportion till säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som befordras, och
-
vara anpassade till de särskilda förutsättningarna för deras befordran, särskilt med hänsyn till om uppgifterna befordras
-
inom en kommissionsbyggnad eller ett autonomt komplex av kommissionsbyggnader,
-
mellan kommissionsbyggnader som är belägna i samma medlemsstat,
-
inom unionen,
-
från unionen till ett tredjeland, och
-
vara anpassade till uppgifternas natur och form.
3. Dessa skyddsåtgärder ska fastställas i detalj i tillämpningsföreskrifter eller, i fråga om projekt och program som avses i artikel 42, som en integrerad del av säkerhetsanvisningarna för det berörda programmet eller projektet.
4. Tillämpningsföreskrifterna eller säkerhetsanvisningarna ska innehålla bestämmelser som står i proportion till säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna när det gäller
-
typen av befordran, till exempel personligt överlämnande, befordran per diplomatisk eller militär kurir, befordran med posttjänster eller kommersiella kurirtjänster,
-
paketering av uppgifterna,
-
tekniska motåtgärder för uppgifter som befordras via elektroniska medier,
-
någon annan procedurmässig, fysisk eller elektronisk åtgärd,
-
registreringsförfaranden,
-
användning av säkerhetsgodkänd personal.
5. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter befordras via elektroniska medier får de skyddsåtgärder som fastställs i relevanta tillämpningsföreskrifter, oaktat vad som sägs i artikel 21.5, kompletteras med lämpliga tekniska motåtgärder som godkänts av kommissionens säkerhetsmyndighet för att minimera risken för att uppgifterna går förlorade eller röjs.
Artikel 32
Förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-handlingar som inte längre behövs får förstöras, under hänsyn tagen till arkivregler och till kommissionens regler och föreskrifter om dokumenthantering och arkivering, särskilt den gemensamma förteckningen för bevarande av kommissionens handlingar.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och högre ska förstöras av kontrolltjänstemannen vid den ansvariga registreringsenheten för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på instruktion från innehavaren eller en behörig myndighet. Kontrolltjänstemannen ska uppdatera diarier och annan registreringsinformation i enlighet med detta.
3. För handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån SECRET UE/EU SECRET eller TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska sådan förstöring utföras av kontrolltjänstemannen i närvaro av ett vittne som har säkerhetsgodkänts för minst den säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som anges på handlingen som ska förstöras.
4. Registratorn och vittnet, om den senares närvaro krävs, ska underteckna ett förstöringsintyg som ska arkiveras vid registreringsenheten. Kontrolltjänstemannen vid den ansvariga registreringsenheten för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET ska bevara förstöringsintyg för handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET i minst tio år och för handlingar på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL och SECRET UE/EU SECRET i minst fem år.
5. Säkerhetsskyddsklassificerade handlingar, inklusive sådana på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED, ska förstöras enligt metoder som ska fastställas i tillämpningsföreskrifter och som uppfyller relevanta EU-standarder eller likvärdiga standarder.
6. Lagringsmedier för datorer som använts för att lagra säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska förstöras i enlighet med förfaranden som fastställs i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 33
Förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i nödsituationer
1. Kommissionsavdelningar som innehar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska utarbeta planer på grundval av lokala förhållanden för att skydda säkerhetsskyddsklassificerad EU-materiel vid en kris, inklusive nödvändig förstöring i en nödsituation samt planer för evakuering. De ska utfärda de anvisningar som bedöms nödvändiga för att förhindra att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter faller i händerna på obehöriga.
2. Arrangemangen för att skydda och/eller förstöra materiel med beteckningarna CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL respektive SECRET UE/EU SECRET vid en kris får under inga omständigheter inverka ogynnsamt på skyddet eller förstöringen av materiel med beteckningen TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, inklusive krypteringsutrustning, vars behandling ska prioriteras framför alla andra åtgärder.
3. I nödsituationer ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, om det föreligger omedelbar risk för obehörigt röjande, förstöras av innehavaren på ett sådant sätt att de varken helt eller delvis kan rekonstrueras. Upphovsmannen och den registreringsenhet som uppgifterna härrör från ska informeras om att de registrerade säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna på grund av nödsituationen har förstörts.
4. Mer detaljerade bestämmelser om förstöring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
KAPITEL 5
SKYDD AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER I KOMMUNIKATIONS- OCH INFORMATIONSSYSTEM
Artikel 34
Grundläggande principer för informationssäkring
1. Med informationssäkring på området kommunikations- och informationssystem avses säkerställande av att dessa system kommer att skydda den information de hanterar och fungera som de ska när det krävs, under kontroll av behöriga användare.
2. Effektiv informationssäkring ska garantera lämpliga nivåer för följande:
Autenticitet
:
Garanti för att uppgifterna är riktiga och härrör från pålitliga källor.
Tillgänglighet
:
Egenskapen att finnas tillgänglig och vara användbar för en behörig enhet.
Konfidentialitet
:
Egenskapen att uppgifter skyddas mot insyn av obehöriga personer, enheter eller processer.
Riktighet
:
Egenskapen att säkersälla att uppgifter och tillgångar är exakta och fullständiga.
Oavvislighet
:
Möjlighet att bevisa att en åtgärd eller händelse har ägt rum så att denna händelse eller åtgärd inte senare kan förnekas.
3. Informationssäkring ska grundas på en riskhanteringsprocess.
Artikel 35
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
a) ackreditering : formellt tillstånd och godkännande som beviljas ett kommunikations- och informationssystem av myndigheten för säkerhetsackreditering att bearbeta säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i systemets driftsmiljö, efter formellt godkännande och korrekt genomförande av skyddsplanen.
b) ackrediteringsprocess : de steg och åtgärder som krävs innan myndigheten för säkerhetsackreditering kan bevilja ackreditering; dessa steg och åtgärder ska anges i en standard för ackrediteringsförfarandet.
c) kommunikations- och informationssystem : varje system som gör det möjligt att hantera information i elektronisk form; ett kommunikations- och informationssystem ska innefatta alla de resurser som krävs för att det ska fungera, inklusive infrastruktur, organisation, personal och informationsresurser.
d) kvarstående risk : den risk som kvarstår efter det att säkerhetsåtgärder har vidtagits, med tanke på att alla hot inte kan motverkas och alla sårbarheter inte kan elimineras.
e) risk : potentialen för att ett givet hot kommer att utnyttja intern och extern sårbarhet hos en organisation eller något av de system den använder och därigenom skada organisationen och dess materiella eller immateriella tillgångar; den kan mätas som en kombination av sannolikheten att hot uppträder och följderna därav.
f) riskacceptans : ett beslut efter riskhanteringen om att godta att en kvarstående risk fortfarande existerar.
g) riskbedömning : identifiering av hot och sårbarheter och utförande av en därmed sammanhängande riskanalys, dvs. en analys av sannolikhet och konsekvenser.
h) riskkommunikation : utveckling av medvetenheten om risker bland systemanvändargrupper, information till tillståndsmyndigheter om sådana risker och rapportering av dessa risker till driftsmyndigheter.
i) riskhantering : mildra, undanröja, reducera (genom en lämplig kombination av tekniska, fysiska, organisatoriska eller procedurmässiga åtgärder), överföra eller övervaka risken.
Artikel 36
Kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Kommunikations- och informationssystem ska hantera säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i enlighet med informationssäkringsbegreppet.
2. För system som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter innebär efterlevnad av kommissionens säkerhetspolicy för informationssystem, såsom denna beskrivs i kommissionens beslut K(2006) 3602 (11), att
a)
metoden för planering, utförande, kontroll, handling (Plan-Do-Check-Act) ska tillämpas vid genomförandet av säkerhetsstrategin för informationssystem under informationssystemets hela livscykel,
b)
säkerhetsbehovet ska fastställas genom en konsekvensanalys,
c)
informationssystem och data i dessa ska genomgå en formell klassificering av tillgångar,
d)
alla obligatoriska säkerhetsåtgärder som fastställts genom strategin för säkerhet i informationssystem måste genomföras,
e)
en riskhanteringsprocess, bestående av följande åtgärder, ska tillämpas: identifiering av hot och sårbarhet, riskbedömning, riskhantering, riskacceptans och riskkommunikation,
f)
en säkerhetsplan, inklusive säkerhetspolicy och säkra driftsmetoder, ska definieras, genomföras, kontrolleras och granskas.
3. All personal som arbetar med utformning, utveckling, testning, drift, förvaltning eller användning av kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska underrätta kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering om alla potentiella säkerhetsbrister, incidenter, överträdelser av säkerhetsbestämmelser eller röjanden som kan påverka skyddet av kommunikations- och informationssystemet och/eller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i systemet.
4. Om de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna skyddas med hjälp av kryptoprodukter, ska dessa produkter godkännas i enlighet med följande:
a)
Företräde ska ges till produkter som har godkänts av rådet eller av rådets generalsekreterare, i egenskap av rådets kryptogodkännande myndighet, på rekommendation av kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
b)
När det är motiverat av särskilda operativa skäl får kommissionens kryptogodkännande myndighet, på rekommendation av kommissionens grupp av säkerhetsexperter, frångå det krav som anges under a och ge tillfälligt godkännande för en viss period.
5. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter överförs, behandlas och lagras på elektronisk väg ska godkända kryptoprodukter användas. Trots detta krav får specifika förfaranden i krissituationer eller i specifika tekniska konfigurationer tillämpas efter godkännande av kommissionens kryptogodkännande myndighet.
6. Säkerhetsåtgärder ska genomföras för att skydda system som hanterar uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller högre mot att uppgifterna komprometteras genom oavsiktliga elektromagnetiska läckor (tempestsäkerhetsåtgärder). Sådana säkerhetsåtgärder ska motsvara spridningsrisken och uppgifternas säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
7. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska fungera som följande:
-
Myndighet för informationssäkring.
-
Myndighet för säkerhetsackreditering.
-
Tempestmyndighet.
-
Kryptogodkännande myndighet.
-
Kryptodistribueringsmyndighet.
8. Kommissionen säkerhetsmyndighet ska för varje system utse den driftsansvariga myndigheten för informationssäkring.
9. Ansvaret för de uppgifter som beskrivs i punkterna 7 och 8 kommer att fastställas i tillämpningsföreskrifter.
Artikel 37
Ackreditering av kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
1. Alla kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska genomgå ett ackrediteringsförfarande som bygger på principerna om informationssäkring, och vars detaljnivå måste stå i proportion till den skyddsnivå som krävs.
2. Till ackrediteringsförfarandet hör att kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering formellt validerar säkerhetsplanen för det berörda kommunikations- och informationssystemet för att säkerställa att
a)
den riskhanteringsprocess som avses i artikel 36.2 har genomförts på korrekt sätt,
b)
systemägaren medvetet har godtagit eventuellt kvarstående risk, och
c)
en tillräckligt hög skyddsnivå för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna och systemen har uppnåtts i enlighet med detta beslut.
3. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska utfärda ett ackrediteringsutlåtande som fastställer den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som får hanteras i systemet och motsvarande driftsvillkor. Detta påverkar inte de uppgifter som anförtrotts styrelsen för säkerhetsackreditering enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 512/2014 (12).
4. En gemensam styrelse för säkerhetsackreditering ska ansvara för ackreditering av kommissionens kommunikations- och informationssystem som involverar flera parter. Den ska bestå av en företrädare för respektive medverkande parts myndighet för säkerhetsackreditering, och ha en företrädare för kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering som ordförande.
5. Ackrediteringsförfarandet ska bestå av en rad uppgifter för vars genomförande de medverkande parterna ska ansvara. Ansvaret för att förbereda ackrediteringsakter och ackrediteringsunderlag ska helt och hållet åligga ägaren av det berörda kommunikations- och informationssystemet.
6. Ackrediteringsansvaret ska helt och hållet åligga kommissionens myndighet för säkerhetsackreditering som, när som helst under kommunikation- och informationssystemets livscykel ska ha rätt att
a)
kräva att ett ackrediteringsförfarande tillämpas,
b)
granska eller inspektera systemet,
c)
om driftsvillkoren inte längre är uppfyllda, kräva fastställande och ett effektivt genomförande av en plan för förbättrad säkerhet inom en väldefinierad tidsplan, och kunna återkalla tillståndet att använda kommunikations- och informationssystemet tills driftsvillkoren är uppfyllda igen.
7. Ackrediteringsförfarandet ska fastställas i en standard för ackrediteringsförfarandet för kommunikations- och informationssystem som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, vilken ska antas i enlighet med artikel 10.3 i kommissionens beslut K(2006) 3602.
Artikel 38
Nödlägen
1. Trots bestämmelserna i detta kapitel får de särskilda förfaranden som beskrivs nedan tillämpas i en nödsituation, exempelvis under en överhängande eller faktisk kris, konflikt, eller krigssituationer eller under exceptionella operativa omständigheter.
2. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får överföras med användning av kryptoprodukter som har godkänts för en lägre sekretessgrad eller utan kryptering med godkännande av den behöriga myndigheten, om en eventuell försening skulle förorsaka större skada än den skada som uppkommer genom ett röjande av det säkerhetsskyddsklassificerade materialet och om
a)
sändaren och mottagaren saknar den kryptoutrustning som krävs, och
b)
det säkerhetsskyddsklassificerade materialet inte kan befordras i tid på något annat sätt.
3. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som överförs under de omständigheter som anges i punkt 1 får inte vara försedda med någon märkning eller några tecken som skiljer dem från ett meddelande som inte är sekretessbelagt eller som kan skyddas genom någon tillgänglig kryptoprodukt. Mottagarna ska utan dröjsmål underrättas om säkerhetsskyddsklassificeringsnivån på annat sätt.
4. En rapport ska därefter överlämnas till den behöriga myndigheten och till kommissionen grupp av säkerhetsexperter.
KAPITEL 6
INDUSTRISÄKERHET
Artikel 39
Grundprinciper
1. Med industrisäkerhet avses tillämpningen av åtgärder för att garantera skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter
a)
inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt, av
i)
anbudssökande eller anbudsgivare under upphandlingsförfarandet,
ii)
entreprenörer eller underentreprenörer under hela löptiden av säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt,
b)
inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal, av
i)
de sökande under förfaranden för tilldelning av bidrag,
ii)
mottagare under hela livscykeln för säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal.
2. Sådana kontrakt eller bidragsavtal ska inte omfatta uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Om inte något annat anges ska bestämmelserna i detta kapitel avseende säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och entreprenörer som måste underteckna säkerhetsskyddsavtal även gälla med avseende på säkerhetsskyddsklassificerade underleverantörskontrakt eller underleverantörer.
Artikel 40
Definitioner
I detta kapitel gäller följande definitioner:
a) säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt : ett sådant ramavtal eller avtal som avses i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (13), och som kommissionen eller någon av dess avdelningar har ingått med en entreprenör om leverans av lös eller fast egendom, utförande av byggentreprenader eller tillhandahållande av tjänster, där genomförandet kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
b) underentreprenörskontrakt som kräver säkerhetsskyddsavtal : kontrakt som en av kommissionens eller en av kommissionens avdelningars leverantörer ingår med en annan leverantör (dvs. underleverantören) om leverans av lös eller fast egendom, utförande av byggentreprenader eller tillhandahållande av tjänster, där genomförandet kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter,
c) säkerhetsskyddsklassificerat bidragsavtal : ett avtal varigenom kommissionen beviljar ett bidrag, i den mening som avses i del I avdelning VI i förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002, och vars genomförande kräver eller inbegriper upprättande, hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
d) utsedd säkerhetsmyndighet : en myndighet som är ansvarig inför medlemsstatens nationella säkerhetsmyndighet och som ansvarar för att informera industrienheter eller andra enheter om den nationella strategin i alla frågor rörande industrisäkerhet och för att ge ledning och bistånd vid dess genomförande. Den utsedda säkerhetsmyndighetens verksamhet får utföras av den nationella säkerhetsmyndigheten eller av någon annan behörig myndighet.
Artikel 41
Förfarande för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Varje kommissionsavdelning som är upphandlande myndighet ska se till att de minimistandarder för industrisäkerhet som fastställs i detta kapitel blir föremål för hänvisning i eller införlivas med kontraktet, och att de följs när industrienheter och andra enheter tilldelas säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal.
2. Vid tillämpningen av punkt 1 ska de behöriga avdelningarna inom kommissionen samråda med generaldirektoratet för personal och säkerhet, särskilt dess direktorat för säkerhet, och se till att standardkontrakt och standardunderleverantörskontrakt respektive standardbidragsavtal omfattar bestämmelser som avspeglar de grundläggande principer och minimistandarder för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som leverantörer och underleverantörer respektive mottagare av bidrag inom ramen för bidragsavtal ska följa.
3. Kommissionen ska ha ett nära samarbete med den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig myndighet i den berörda medlemsstaten.
4. När en upphandlande myndighet har för avsikt att inleda ett förfarande för att ingå ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal, ska den under alla etapper av förfarandet samråda med kommissionens säkerhetsmyndighet om frågor som rör förfarandets säkerhetsskyddsklassificerade natur och inslag.
5. Mallar och standarder för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och underleverantörskontrakt, säkerhetsskyddsklassificerade bidragsavtal, meddelanden om upphandling, vägledning om under vilka omständigheter säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe (Facility Security Clearance) krävs, säkerhetsanvisningar för program eller projekt, säkerhetsskyddsöverenskommelser, besök, överföring och befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska fastställas i tillämpningsföreskrifter för industriell säkerhet, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
6. Kommissionen får ingå säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal som innebär att ekonomiska aktörer som är registrerade i en medlemsstat eller en tredjestat med vilken ett avtal eller ett administrativt arrangemang har ingåtts i enlighet med artikel 7 i detta beslut anförtros uppgifter som involverar eller innebär tillgång till eller hantering eller lagring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
Artikel 42
Säkerhetsinslag i ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal
1. Säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska ha följande säkerhetsrelaterade inslag:
Säkerhetsanvisningar för program eller projekt
a)
Säkerhetsanvisningar för program eller projekt: en förteckning över säkerhetsförfaranden som tillämpas på ett särskilt program eller projekt för att standardisera säkerhetsförfaranden. Den kan bli föremål för översyn under hela program- eller projekttiden.
b)
Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska utarbeta allmänna säkerhetsanvisningar för program eller projekt; de kommissionsavdelningar som ansvarar för program eller projekt som innebär hantering eller lagring av säkerhetsklassificerade EU-uppgifter kan vid behov utarbeta särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt, som ska bygga på de allmänna säkerhetsanvisningarna.
c)
Särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt ska utarbetas bland annat för program och projekt som kännetecknas av sin stora räckvidd, omfattning eller komplexitet, eller av att ett stort antal entreprenörer, stödmottagare och andra berörda parter och intressenter berörs, och dessa uppvisar stora skillnader sinsemellan, exempelvis när det gäller rättslig ställning. Särskilda säkerhetsanvisningar för program eller projekt ska utarbetas av den eller de kommissionsavdelningar som förvaltar programmet eller projektet i fråga, i nära samarbete med generaldirektoratet för personal och säkerhet.
d)
Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska överlämna både de allmänna och de särskilda säkerhetsanvisningarna för synpunkter till kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
Säkerhetsskyddsöverenskommelse
a)
En säkerhetsskyddsöverenskommelse är särskilda kontraktsvillkor, som utfärdas av den upphandlande myndigheten och som utgör en integrerad del av varje säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt som ger tillgång upphov till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, och i vilka säkerhetskraven eller de delar av kontraktet som behöver omfattas av säkerhetsskydd fastställs.
b)
De kontraktsspecifika säkerhetskraven ska anges i en säkerhetsskyddsöverenskommelse. Säkerhetsskyddsöverenskommelsen ska när så är lämpligt omfatta handboken om säkerhetsklassificering och utgöra en integrerad del av kontraktet eller bidragsavtalet i fråga.
c)
Säkerhetsskyddsöverenskommelsen ska innehålla bestämmelser om att entreprenören eller mottagaren ska uppfylla de minimistandarder som fastställs i detta beslut. Den upphandlande myndigheten ska se till att det av säkerhetsskyddsöverenskommelsen framgår att underlåtenhet att iaktta dessa minimistandarder kan utgöra tillräcklig grund för att häva kontraktet eller bidragsavtalet.
2. Både säkerhetsanvisningarna och säkerhetsöverenskommelsen ska omfatta en handbok om säkerhetsskyddsklassificering som obligatoriskt säkerhetsinslag:
a)
En handbok om säkerhetsskyddsklassificering är ett dokument som beskriver de delar av ett program, projekt, kontrakt eller bidragsavtal som är säkerhetsskyddsklassificerade, och anger tillämpliga säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer. Handboken om säkerhetsskyddsklassificering får utvidgas under hela program-, projekt-, kontrakts- eller bidragsavtalstiden, och delar av uppgifterna kan placeras på en ny eller lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå; om det finns en handbok om säkerhetsskyddsklassificering ska denna ingå i säkerhetsskyddsöverenskommelsen.
b)
Före ett anbudsförfarande eller tilldelningen av ett kontrakt ska den berörda kommissionsavdelningen, i egenskap av upphandlande myndighet, fastställa säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för alla uppgifter som ska lämnas ut till anbudssökande, anbudsgivare och entreprenörer, liksom säkerhetsskyddsklassificeringen för eventuella uppgifter som upprättas av entreprenören. För detta ändamål ska kommissionsavdelningen utarbeta en handbok om säkerhetsskyddsklassificering som ska användas vid genomförandet av kontraktet, i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter och efter samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet.
c)
Följande principer ska gälla för fastställande av säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de olika delarna i ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt:
i)
När handboken om säkerhetsskyddsklassificering utarbetas ska den berörda kommissionsavdelningen, i egenskap av upphandlande myndighet, ta hänsyn till alla relevanta säkerhetsaspekter, inbegripet den säkerhetsskyddsklassificeringsnivå som uppgifternas upphovsman har fastställt och godkänt för användning i kontraktet.
ii)
Den övergripande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för ett kontrakt får inte vara lägre än den högsta klassificeringen av någon av dess delar.
iii)
Där så är lämpligt ska den upphandlande myndigheten, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, utbyta information med medlemsstaternas nationella säkerhetsmyndigheter, utsedda säkerhetsmyndigheter eller andra berörda behöriga säkerhetsmyndigheter i samband med ändringar av säkerhetsskyddsklassificeringsnivån på uppgifter som härrör från eller har lämnats till entreprenören för fullgörandet av kontraktet och för efterföljande ändringar av handboken.
Artikel 43
Tillgång till säkerhetskyddsklassificerade EU-uppgifter för entreprenörers och stödmottagares personal
Den upphandlande eller beviljande myndigheten ska se till att det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet innehåller bestämmelser om att personal hos entreprenörer, underentreprenörer eller bidragsmottagare som för att kunna genomföra det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet måste ha tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska beviljas sådan tillgång endast om vederbörande
a)
har erhållit säkerhetsbemyndigande på relevant nivå eller på annat sätt är vederbörligen bemyndigad genom sin behovsenliga behörighet,
b)
har informerats om tillämpliga säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och bekräftat sitt ansvar när det gäller att skydda sådana uppgifter,
c)
har erhållit säkerhetsgodkännande på en nivå som är relevant för uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET av respektive nationell säkerhetsmyndighet, utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig myndighet.
Artikel 44
Intyg om säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe
1. Säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe är ett administrativt beslut av en nationell säkerhetsmyndighet, en utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet om att ett verksamhetsställe ur säkerhetsperspektiv kan erbjuda tillräckligt säkerhetsskydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på en specificerad säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
2. Ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe som beviljas av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i en medlemsstat i syfte att visa, i enlighet med nationella lagar och andra författningar, att en ekonomisk aktör har förmåga att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på lämplig säkerhetsskyddsklassificeringsnivå (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET) inom sina anläggningar, ska lämnas till kommissionens säkerhetsmyndighet, som ska vidarebefordra det till den kommissionsavdelning som fungerar som upphandlande eller beviljande myndighet, innan en anbudssökande, anbudsgivare eller entreprenör, eller bidragssökande eller bidragsmottagare får ges eller beviljas tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
3. I förekommande fall ska den upphandlande myndigheten, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, underrätta vederbörlig nationell säkerhetsmyndighet, utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet att det krävs ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe för att genomföra kontraktet. Det ska krävas ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe eller ett personalsäkerhetsgodkännande när säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET måste tillhandahållas under upphandlings- eller bidragstilldelningsförfarandets gång.
4. Den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten får inte tilldela en vald anbudsgivare eller deltagare ett säkerhetskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal innan den har fått bekräftat från den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig myndighet i den medlemsstat där den berörda entreprenören eller underentreprenören är registrerad att ett giltigt intyg om säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe har utfärdats, om ett sådant krävs.
5. När kommissionens säkerhetsmyndighet har underrättats av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller en annan behörig säkerhetsmyndighet som har utfärdat ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe om eventuella ändringar med avseende på detta godkännande, ska den underrätta den kommissionsavdelning som fungerar som upphandlande eller bidragsbeviljande myndighet. Vid eventuell underentreprenad ska den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet underrättas om detta.
6. Återkallande av ett säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe av en nationell säkerhetsmyndighet eller en utsedd säkerhetsmyndighet eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet ska utgöra tillräcklig grund för att den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten ska kunna säga upp kontraktet eller utestänga en anbudssökande, anbudsgivare eller sökande från förfarandet. En bestämmelse om detta ska ingå i de standardkontrakt och standardbidragsavtal som ska utarbetas.
Artikel 45
Bestämmelser om säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt och bidragsavtal
1. När säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter lämnas till en anbudssökande, en anbudsgivare eller en sökande under ett upphandlingsförfarande, ska inbjudan att lämna anbud eller inbjudan att lämna förslag innehålla en bestämmelse som förpliktigar anbudssökanden, anbudsgivaren eller den sökande som inte inkommer med ett anbud eller ett förslag eller som inte väljs ut att återlämna alla säkerhetsskyddsklassificerade handlingar inom en viss tid.
2. Den upphandlande eller beviljande myndigheten ska, genom kommissionens säkerhetsmyndighet, underrätta den behöriga nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet om att ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal har tilldelats, och om de uppgifter som berörs, t.ex. namnet på entreprenören (entreprenörerna) eller bidragsmottagaren (bidragsmottagarna) kontraktets löptid och den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån.
3. När sådana kontrakt eller bidragsavtal upphör att gälla ska den upphandlande eller beviljande myndigheten omedelbart anmäla detta till kommissionens säkerhetsmyndighet, den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i den medlemsstat där entreprenören eller bidragsmottagaren är registrerad.
4. Som en allmän regel ska entreprenören eller bidragsmottagaren, när det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet eller bidragsavtalet upphör att gälla eller en bidragsmottagare avslutar sitt deltagande, vara skyldig att återlämna alla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som innehas av denne.
5. Särskilda bestämmelser för förfogandet över säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter under fullgörandet av ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal eller sedan det upphört att gälla ska fastställas i säkerhetsskyddsöverenskommelsen.
6. Om entreprenören eller bidragsmottagaren har rätt att behålla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter sedan det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet har upphört att gälla, ska minimistandarderna i detta beslut fortsätta att uppfyllas och konfidentialiteten för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna ska skyddas av entreprenören eller bidragsmottagaren.
Artikel 46
Särskilda bestämmelser om säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt
1. De villkor av relevans för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på vilka entreprenören får anlita underentreprenörer ska fastställas i anbudsinfordran och i det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet.
2. En entreprenör ska inhämta tillstånd från den upphandlande myndigheten, innan delar av kontraktet läggs ut på en underentreprenör. Inga underleverantörsavtal som innebär tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får tilldelas underentreprenörer som är registrerade i ett tredjeland, såvida det inte finns ett regelverk om informationssäkerhet i enlighet med kapitel 7.
3. Entreprenören ska vara ansvarig för att se till att all underentreprenad utförs i enlighet med miniminormerna i detta beslut och får inte lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till en underentreprenör utan föregående skriftligt medgivande från den upphandlande myndigheten.
4. När det gäller säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som upprättats eller hanterats av entreprenören, ska kommissionen anses vara upphovsman, och upphovsmannens rättigheter ska utövas av den upphandlande myndigheten.
Artikel 47
Besök med anknytning till säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt
1. När personal vid kommissionen eller hos entreprenörer eller bidragsmottagare begär tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET i varandras lokaler för att genomföra ett säkerhetsskyddsklassificerat kontrakt eller bidragsavtal, ska besök anordnas tillsammans med de berörda nationella säkerhetsmyndigheterna, de utsedda säkerhetsmyndigheterna eller andra behöriga säkerhetsmyndigheter. Kommissionens säkerhetsmyndighet ska informeras om sådana besök. När det gäller särskilda program eller projekt får dock de nationella säkerhetsmyndigheterna, de utsedda säkerhetsmyndigheterna eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet även enas om ett förfarande varigenom sådana besök kan anordnas direkt.
2. Alla besökare ska inneha ett lämpligt säkerhetsgodkännande och ha behovsenlig behörighet för tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med anknytning till det säkerhetsskyddsklassificerade kontraktet.
3. Besökare ska enbart ges tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som har samband med besökets syfte.
4. Närmare bestämmelser ska fastställas i tillämpningsföreskrifter.
5. Det ska vara obligatoriskt att följa bestämmelserna om besök i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt i detta beslut och i de tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 4.
Artikel 48
Översändande och befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Överföring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på elektronisk väg ska omfattas av tillämpliga bestämmelser i kapitel 5 i detta beslut.
2. När det gäller befordran av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska tillämpliga bestämmelser i kapitel 4 i detta beslut och i dess tillämpningsföreskrifter gälla, i enlighet med nationella lagar och andra författningar.
3. Följande principer ska gälla vid fastställandet av säkerhetsarrangemangen för transport av säkerhetsskyddsklassificerad materiel som frakt:
a)
Säkerheten ska garanteras i alla skeden av transporten, från ursprungsplatsen till slutdestinationen.
b)
Den skyddsnivå som ska ges en leverans ska vara den högsta säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för den materiel som leveransen innehåller.
c)
Innan materiel på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET förflyttas över en gräns ska avsändaren upprätta en transportplan som ska godkännas av den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller av någon annan berörd behörig säkerhetsmyndighet.
d)
Resorna ska i möjligaste mån ske utan omvägar och slutföras så snabbt som omständigheterna medger.
e)
När så är möjligt ska rutterna helt och hållet förläggas inom medlemsstaterna. Rutter som går genom andra stater än medlemsstater bör endast användas efter tillstånd från den nationella/utsedda säkerhetsmyndigheten eller annan behörig säkerhetsmyndighet i både den avsändande och den mottagande staten.
Artikel 49
Överföring av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till entreprenörer eller bidragsmottagare i tredjestater
Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska överföras till entreprenörer och bidragsmottagare i tredjestater i enlighet med säkerhetsbestämmelser som överenskommits mellan kommissionens säkerhetsmyndighet, i egenskap av upphandlande eller bidragsbeviljande myndighet, och den nationella säkerhetsmyndigheten, den utsedda säkerhetsmyndigheten eller någon annan behörig säkerhetsmyndighet i den berörda tredjestat där entreprenören eller bidragsmottagaren är registrerad.
Artikel 50
Hantering av uppgifter som placerats på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED i samband med säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal
1. Skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED som hanteras eller lagras enligt säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal ska vara grundade på principerna om proportionalitet och kostnadseffektivitet.
2. Inget säkerhetsgodkännande av verksamhetsställe eller personalsäkerhetsgodkännande ska krävas inom ramen för säkerhetsskyddsklassificerade kontrakt eller bidragsavtal som inbegriper hantering av uppgifter som inplacerats på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
3. När ett kontrakt eller bidragsavtal inbegriper hantering av uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED i ett kommunikations- och informationssystem som drivs av en entreprenör, ska den upphandlande eller bidragsbeviljande myndigheten, efter samråd med kommissionens säkerhetsmyndighet, se till att kontraktet eller bidragsavtalet specificerar de nödvändiga tekniska och administrativa kraven för ackreditering eller godkännande av kommunikations- och informationssystemet i proportion till den uppskattade risken, med beaktande av alla relevanta faktorer. Kommissionens säkerhetsmyndighet och den berörda nationella säkerhetsmyndigheten eller utsedda säkerhetsmyndigheten ska enas om omfattningen av ackrediteringen eller godkännandet av ett sådant system.
KAPITEL 7
UTBYTE AV SÄKERHETSSKYDDSKLASSIFICERADE EU-UPPGIFTER MED UNIONENS ÖVRIGA INSTITUTIONER, BYRÅER, ORGAN OCH KONTOR, MED MEDLEMSSTATER OCH MED TREDJESTATER OCH INTERNATIONELLA ORGANISATIONER
Artikel 51
Grundprinciper
1. Om kommissionen eller någon av dess avdelningar fastställer att det finns ett behov av utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor, eller med en tredjestat eller internationell organisation, ska nödvändiga åtgärder vidtas för att inrätta en lämplig rättslig eller administrativ ram för detta ändamål, vilket kan inbegripa informationssäkerhetsavtal eller administrativa överenskommelser som ingåtts i enlighet med relevanta regler.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 57 ska säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter endast utbytas med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor, eller med en tredjestat eller internationell organisation, under förutsättning att en lämplig rättslig eller administrativ ram finns på plats och att det föreligger tillräckliga garantier för att institutionen, byrån, organet eller kontoret i fråga, eller den berörda tredjestaten eller internationella organisationen, tillämpar likvärdiga grundläggande principer och minimistandarder för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter.
Artikel 52
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ och kontor
1. Före ingåendet av ett administrativt arrangemang för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med en annan av unionens institutioner, byråer, organ eller kontor ska kommissionen försäkra sig om att institutionen, byrån, organet eller kontoret i fråga
a)
har infört ett regelverk för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som fastställer grundläggande principer och miniminormer motsvarande dem som fastställs i detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter,
b)
tillämpar säkerhetsstandarder och riktlinjer i fråga om personalsäkerhet, fysisk säkerhet, hantering av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och säkerhet när det gäller kommunikations- och informationssystem, vilka garanterar att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter omfattas av skydd på en nivå motsvarande den som ges inom kommissionen,
c)
märker säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som den ger upphov till som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter.
2. Generaldirektoratet för personal och säkerhet ska i nära samarbete med andra behöriga kommissionsavdelningar fungera som huvudansvarig avdelning inom kommissionen för ingående av administrativa arrangemang för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med unionens övriga institutioner, byråer, organ eller kontor.
3. Administrativa arrangemang ska i princip ha formen av en skriftväxling, och undertecknas av generaldirektören för personal och säkerhet på kommissionens vägnar.
4. Före ingåendet av ett administrativt arrangemang om utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska kommissionens säkerhetsmyndighet genomföra ett utvärderingsbesök för att bedöma den rättsliga ramen för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter och kontrollera ändamålsenligheten av de åtgärder som genomförs för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter. Den administrativa överenskommelsen ska träda i kraft och säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter utbytas endast om resultatet av detta utvärderingsbesök är tillfredsställande och de rekommendationer som lämnats efter besöket har följts. Regelbundna uppföljningsbesök ska genomföras för att kontrollera att det administrativa arrangemanget följs och att de säkerhetsåtgärder som införts fortsätter att uppfylla de grundläggande principer och de minimistandarder som man kommit överens om.
5. Inom kommissionen ska den registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som förvaltas av generalsekretariatet som regel fungera som huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utförsel när det gäller utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med andra av unionens institutioner, byråer, organ och kontor. När det av säkerhetsskäl eller av organisatoriska eller operativa skäl är mer lämpligt för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska lokala registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som inrättats inom kommissionens avdelningar i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, fungera som kontaktpunkt för in- och utförsel för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter rörande frågor som omfattas av de berörda kommissionsavdelningarnas behörighet.
6. Kommissionens grupp av säkerhetsexperter ska underrättas om ingåendet av administrativa arrangemang i enlighet med punkt 2.
Artikel 53
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med medlemsstater
1. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får utbytas med och lämnas ut till medlemsstater under förutsättning att dessa skyddar uppgifterna i enlighet med de krav som gäller för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsskyddsklassificering på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
2. Om medlemsstaterna för in säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med en nationell säkerhetsklassificering i kommissionens strukturer eller nät, ska kommissionen skydda uppgifterna i enlighet med kraven för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå i enlighet med jämförelsetabellen för säkerhetsskyddsklassificeringsnivåer i bilaga I.
Artikel 54
Utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med tredjestater och internationella organisationer
1. När kommissionen fastställer att det finns ett långsiktigt behov av utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med tredjestater eller internationella organisationer, ska nödvändiga åtgärder vidtas för att inrätta en lämplig rättslig eller administrativ ram för detta ändamål, vilket kan inbegripa informationssäkerhetsavtal eller administrativa överenskommelser som ingåtts i enlighet med relevanta regler.
2. Sådana informationssäkerhetsavtal och administrativa arrangemang som avses i punkt 1 ska innehålla bestämmelser som sörjer för att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som tredjestater eller internationella organisationer får, skyddas på ett sätt som är lämpligt med avseende på deras säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och enligt minimistandarder som motsvarar de som fastställs i detta beslut.
3. Kommissionen får ingå administrativa arrangemang i enlighet med artikel 56 om säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter generellt inte är högre än RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Sådana administrativa överenskommelser om utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som avses i punkt 3 ska innehålla bestämmelser som sörjer för att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som tredjestater eller internationella organisationer mottar skyddas på ett sätt som är lämpligt med avseende på deras säkerhetsskyddsklassificeringsnivå och i enlighet med minimistandarder som motsvarar de som fastställs i detta beslut. Kommissionens grupp av säkerhetsexperter ska höras om ingåendet av informationssäkerhetsavtal eller administrativa arrangemang.
5. Beslutet att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter med upphov i kommissionen till en tredjestat eller internationell organisation ska fattas av berörd kommissionsavdelning, i egenskap av upphovsman inom kommissionen till uppgifterna, från fall till fall med hänsyn till uppgifternas natur och innehåll, mottagarens behovsenliga behörighet och den fördel som unionen vinner därigenom. Om det inte är kommissionen som är upphovsman till de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifterna, och kommissionens inte heller är upphovsman till eventuellt källmaterial de kan innehålla, ska den kommissionsavdelning som innehar de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifterna först söka upphovsmannens skriftliga medgivande till att lämna ut uppgifterna. Om upphovsmannen inte kan fastställas ska den kommissionsavdelning som innehar dessa säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter överta upphovsmannens ansvar efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter.
Artikel 55
Informationssäkerhetsavtal
1. Informationssäkerhetsavtal med tredjeländer eller internationella organisationer ska ingås i enlighet med artikel 218 i EUF-fördraget.
2. Informationssäkerhetsavtal ska
a)
fastställa grundprinciper och miniminormer för utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter mellan unionen och en tredjestat eller internationell organisation,
b)
innehålla tekniska genomförandebestämmelser som ska godkännas av behöriga säkerhetsmyndigheter vid relevanta unionsinstitutioner och -organ och den berörda tredjestatens eller internationella organisationens behöriga säkerhetsmyndighet; sådana bestämmelser ska ta hänsyn till den skyddsnivå som erbjuds genom befintliga säkerhetsbestämmelser, säkerhetsstrukturer och säkerhetsförfaranden i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen,
c)
innehålla bestämmelser om huruvida det, innan säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter lämnas ut i enlighet med avtalet, ska bekräftas att den mottagande parten på lämpligt sätt kan skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som lämnas ut till den.
3. När ett behov av att utbyta säkerhetsskyddsklassificerad information har fastställts i enlighet med artikel 51.1 ska kommissionen i lämpliga fall samråda med utrikestjänsten, rådets generalsekretariat och andra unionsinstitutioner och unionsorgan i syfte att avgöra om en rekommendation enligt artikel 218.3 i EUF-fördraget bör avges.
4. Säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får inte utbytas i elektronisk form, såvida detta inte uttryckligen föreskrivs i informationssäkerhetsavtalet eller i de tekniska genomförandebestämmelserna.
5. Inom kommissionen ska den registreringsenhet för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som förvaltas av generalsekretariatet som regel fungera som huvudsaklig kontaktpunkt för in- och utpassering när det gäller utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter med tredjestater och internationella organisationer. När det av säkerhetsskäl eller av organisatoriska eller operativa skäl är mer lämpligt för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, ska lokala registreringsenheter för säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter, som inrättats inom kommissionens avdelningar i enlighet med detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter, fungera som kontaktpunkt för in- och utpassering för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter rörande frågor som omfattas av de berörda kommissionsavdelningarnas behörighet.
6. För att bedöma ändamålsenligheten av säkerhetsbestämmelserna, säkerhetsstrukturerna och säkerhetsförfarandena i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen ska kommissionen, i samarbete med andra av unionens institutioner, byråer eller organ, delta i utvärderingsbesök, i samförstånd med den berörda tredjestaten eller internationella organisationen. Sådana utvärderingsbesök ska utvärdera
a)
det regelverk som ska tillämpas för skyddet av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter,
b)
eventuella särdrag i säkerhetsstrategin och metoderna för organisering av säkerheten i tredjestaten eller den internationella organisationen som kan påverka säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som får utbytas,
c)
de säkerhetsåtgärder och säkerhetsförfaranden som faktiskt har införts, och
d)
förfarandena för säkerhetsprövning motsvarande säkerhetsskyddsklassificeringsnivån för de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som ska lämnas ut.
Artikel 56
Administrativa överenskommelser
1. När det, inom en unionspolitisk eller unionsrättslig ram, föreligger ett långsiktigt behov av att utbyta säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som i regel inte ligger över säkerhetsskyddsklassificeringsnivån RESTREINT UE/EU RESTRICTED med en tredjestat eller internationell organisation, och när kommissionens säkerhetsmyndighet, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter, har fastställt särskilt att den parten inte har ett tillräckligt utvecklat säkerhetssystem för att ingå ett informationssäkerhetsavtal, får kommissionen besluta om att ingå ett administrativt arrangemang med de berörda myndigheterna i tredjestaten eller den internationella organisationen i fråga.
2. Sådana administrativa arrangemang ska i princip ha formen av en skriftväxling.
3. Ett utvärderingsbesök ska genomföras före ingåendet av avtalet. Kommissionen grupp av säkerhetsexperter ska underrättas om resultatet av utvärderingsbesöket. Om det finns exceptionella skäl för ett brådskande utbyte av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, får säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter lämnas ut under förutsättning att alla ansträngningar görs för att genomföra ett utvärderingsbesök snarast möjligt.
4. Inga säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter får utbytas på elektronisk väg, såvida detta inte uttryckligen föreskrivs i den administrativa överenskommelsen.
Artikel 57
Ad hoc-utlämning av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter i undantagsfall
1. Om inget informationssäkerhetsavtal eller administrativt arrangemang finns på plats, och om kommissionen eller någon av dess avdelningar slår fast att det, inom unionens politiska och rättsliga ramar, finns ett exceptionellt behov av att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till en tredjestat eller en internationell organisation, ska kommissionens säkerhetsmyndighet i möjligaste mån kontrollera med säkerhetsmyndigheterna i den berörda tredjestaten eller internationella organisationen att dess säkerhetsbestämmelser, säkerhetsstrukturer och säkerhetsförfaranden garanterar att de säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som kommer att lämnas ut till denna skyddas enligt standarder som är minst lika stränga som dem som fastställs i detta beslut.
2. Beslutet att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter till den berörda tredjestaten eller internationella organisationen ska, efter samråd med kommissionens grupp av säkerhetsexperter, fattas av kommissionen på grundval av ett förslag från den kommissionsledamot som ansvarar för säkerhetsfrågor.
3. Efter kommissionens beslut att lämna ut säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter ska den behöriga kommissionsavdelningen, med förbehåll för att upphovsmannen, inklusive upphovsmännen till källmaterial som uppgifterna kan innehålla, lämnar sitt skriftliga samtycke, översända uppgifterna i fråga, som ska vara försedda med en markering om att uppgifterna får lämnas ut samt om vilken tredjestat eller internationell organisation de har lämnats ut till. Före eller vid den faktiska utlämningen ska den berörda tredje parten skriftligen åta sig att skydda de mottagna säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifterna i enlighet med de grundläggande principer och miniminormer som anges i detta beslut.
KAPITEL 8
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 58
Ersättande av föregående beslut
Genom detta beslut upphävs och ersätts kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (14).
Artikel 59
Säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som upprättats före ikraftträdandet av detta beslut
1. Alla säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter som klassificerats i enlighet med beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom ska även fortsättningsvis skyddas i enlighet med relevanta bestämmelser i det här beslutet.
2. Alla säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som innehades av kommissionen den dag då kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom trädde i kraft, med undantag för säkerhetsskyddsklassificerade Euratom-uppgifter, ska
a)
om uppgifterna kommer från kommissionen, också fortsättningsvis anses ha omklassificerats automatiskt som RESTREINT UE, såvida inte upphovsmannen hade beslutat om att ge dem en annan klassificering senast den 31 januari 2002 och hade informerat alla adressater för dokumentet i fråga,
b)
om uppupphovsmannen inte tillhör kommissionen, behålla den ursprungliga klassificeringen och således behandlas som säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter på motsvarande nivå, såvida inte upphovsmannen samtycker till hävande av säkerhetsskyddsklassificeringen eller inplacering på en lägre säkerhetsskyddsklassificeringsnivå.
Artikel 60
Tillämpningsföreskrifter och säkerhetsmeddelanden
1. Om nödvändigt kommer antagandet av tillämpningsföreskrifter för detta beslut att bli föremål för ett separat beslut om delegering från kommissionen till den ledamot av kommissionen som ansvarar för säkerhetsfrågor, i full överensstämmelse med den interna arbetsordningen.
2. Efter att ha bemyndigats genom ovannämnda kommissionsbeslut, får den ledamot av kommissionen som ansvarar för säkerhetsfrågor utarbeta säkerhetsmeddelanden om fastställande av riktlinjer för säkerhet och bästa praxis inom ramen för detta beslut och dess tillämpningsföreskrifter.
3. Kommissionen får delegera de uppgifter som anges i punkterna 1 och 2 i denna artikel till generaldirektören för personal och säkerhet genom ett separat beslut om delegering, i full överensstämmelse med den interna arbetsordningen.
Artikel 61
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 13 mars 2015.