ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. srpna 2012
o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám
(Text s významem pro EHP)
(2012/490/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 23 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem. Protože duplicita plynárenských přepravních soustav není ve většině případů ani ekonomická, ani efektivní, podporuje se hospodářská soutěž na trzích se zemním plynem prostřednictvím přístupu třetích osob, čímž se infrastruktura transparentním a nediskriminačním způsobem otvírá všem dodavatelům. Častý výskyt smluvního překročení kapacity, kdy uživatelé sítě nemohou získat přístup do plynárenských přenosových soustav navzdory fyzicky dostupné kapacitě, je překážkou na cestě k dokončení vnitřního trhu s energií.
(2)
V praxi se ukázalo, že přes uplatňování některých zásad řízení překročení kapacity, jako je např. poskytnutí přerušitelné kapacity podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám (2) a nařízení (ES) č. 715/2009, smluvní překročení kapacity v plynárenských přepravních soustavách Unie zůstává překážkou rozvoje řádně fungujícího vnitřního trhu se zemním plynem. Proto je třeba pozměnit rámcové pokyny týkající se uplatňování postupů řízení překročení kapacity v případě smluvního překročení kapacity. V souladu s čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 715/2009 by navrhované rámcové pokyny měly odrážet rozdíly mezi vnitrostátními plynárenskými soustavami a mohou stanovit minimální požadavky, jež je třeba splnit pro dosažení nediskriminačních a transparentních podmínek přístupu k soustavě s ohledem na postupy pro řízení překročení kapacity.
(3)
Postupy pro řízení překročení kapacity by se měly používat v případě smluvního překročení kapacity a mají tyto případy řešit opětovným uvedením nevyužité kapacity na trh, kde bude znovu rozdělena v rámci běžných postupů přidělování kapacity.
(4)
Pokud v propojovacím bodě často dochází k fyzickému překročení kapacity, postupy pro řízení překročení kapacity často situaci nemusí vyřešit. V takových případech by se mělo prozkoumat řešení s ohledem na síťové plánování a investice.
(5)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (3) by Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“) měla sledovat a analyzovat provádění uvedených rámcových pokynů. Je nezbytné, aby provozovatelé přepravních soustav zveřejňovali informace nezbytné k zjišťování výskytu smluvního překročení kapacity ve formátu, s nímž lze pracovat.
(6)
Podle článku 24 nařízení (ES) č. 715/2009 mají národní regulační orgány za úkol zajistit soulad s uvedenými rámcovými pokyny.
(7)
Pro účely zajištění co nejúčinnějšího uplatňování postupů pro řízení překročení kapacity ve všech propojovacích bodech s cílem maximalizovat dostupnou kapacitu všech sousedních soustav vstupu/výstupu je velmi důležité, aby národní regulační orgány a provozovatelé přepravních soustav z různých členských států i v rámci jednotlivých členských států mezi sebou vzájemně úzce spolupracovali. Především národní regulační orgány a provozovatelé přepravních soustav by měli brát v úvahu osvědčené postupy a usilovat o harmonizaci procesů pro provádění uvedených rámcových pokynů. Agentura a národní regulační orgány by měly činností v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 713/2009 zajistit, aby byly v Unii na příslušných vstupních a výstupních bodech prováděny nejefektivnější postupy pro řízení překročení kapacity.
(8)
Jelikož provozovatelé přepravních soustav disponují podrobnými údaji o fyzickém využití soustavy a mají možnost nejlépe posoudit budoucí toky, je vhodné, aby určili, jak velkou dodatečnou kapacitu je třeba zpřístupnit nad rámec vypočítané technické kapacity. Tím, že s ohledem na scénář toků a smluvní kapacity nabídnou vyšší pevnou kapacitu, než je technicky dostupná, nesou provozovatelé přepravních soustav riziko a měli by být náležitě odměněni. Pro účely určení výnosů provozovatelů přepravních soustav by však taková dodatečná kapacita měla být přidělena, pouze pokud již byla přidělena veškerá další kapacita, včetně kapacity vzniklé po uplatnění jiných postupů pro řízení překročení kapacity. Provozovatelé přepravních soustav by měli při stanovení technické kapacity úzce spolupracovat. V zájmu vyřešení potenciální situace fyzického překročení kapacity by měli provozovatelé přepravních soustav uplatnit nákladově nejefektivnější opatření, včetně buď zpětného odkupu kapacity, anebo přijetí jiných technických nebo obchodních opatření.
(9)
Nařízení (ES) č. 715/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (4),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 715/2009 se mění podle přílohy tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 24. srpna 2012.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 24 août 2012
modifiant l’annexe I du règlement (CE) no 715/2009 du Parlement européen et du Conseil concernant les conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2012/490/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 715/2009 du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 concernant les conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel et abrogeant le règlement (CE) no 1775/2005 (1), et notamment son article 23, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 715/2009 établit des règles non discriminatoires relatives aux conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel et destinées à assurer le bon fonctionnement du marché intérieur du gaz. Étant donné qu’il est rarement économique et efficace de dupliquer les réseaux de transport du gaz, pour renforcer la concurrence sur les marchés du gaz naturel, il convient de favoriser l’accès des tiers en ouvrant l’infrastructure à tous les fournisseurs dans des conditions transparentes et non discriminatoires. Les cas fréquents de congestion contractuelle, c’est-à-dire lorsque les utilisateurs ne peuvent pas obtenir l’accès aux réseaux de transport de gaz malgré la disponibilité physique de la capacité, constituent un obstacle à l’achèvement du marché intérieur de l’énergie.
(2)
La pratique a montré que malgré l’application de certains principes de gestion de la congestion, tels que l’offre de capacités interruptibles, prévus par le règlement (CE) no 1775/2005 du Parlement européen et du Conseil du 28 septembre 2005 concernant les conditions d’accès aux réseaux de transport de gaz naturel (2) et par le règlement (CE) no 715/2009, la congestion contractuelle qui affecte les réseaux de transport de gaz de l’Union continue d’entraver le développement d’un marché intérieur du gaz efficace. C’est pourquoi il est nécessaire de modifier les lignes directrices en ce qui concerne l’application des procédures de gestion de la congestion applicables en cas de congestion contractuelle. Conformément à l’article 23, paragraphe 3, du règlement (CE) no 715/2009, les lignes directrices proposées tiennent compte des différences existant entre les réseaux gaziers nationaux et peuvent fixer des exigences minimales à respecter pour que soient réunies les conditions non discriminatoires et transparentes d’accès au réseau au regard des procédures de gestion de la congestion.
(3)
Les procédures de gestion de la congestion devraient s’appliquer aux cas de congestion contractuelle et viser à les résoudre par la restitution sur le marché des capacités non utilisées, afin qu’elles soient réattribuées dans le cadre des processus d’attribution usuels.
(4)
Pour les points d’interconnexion affectés de façon chronique par la congestion physique, les procédures de gestion de la congestion ne sont souvent d’aucune aide. Dans ces cas, la solution devrait être recherchée du point de vue de la planification du réseau et des investissements dans celui-ci.
(5)
Conformément au règlement (CE) no 713/2009 du Parlement européen et du Conseil (3), l’Agence de coopération des régulateurs de l’énergie (ci-après «l’Agence») devrait contrôler et analyser la mise en œuvre des lignes directrices susmentionnées. Il est nécessaire que les gestionnaires de réseau de transport publient dans un format exploitable les informations nécessaires à la détection des cas de congestion contractuelle.
(6)
Conformément à l’article 24 du règlement (CE) no 715/2009, les autorités de régulation nationales veillent au respect desdites lignes directrices.
(7)
Afin de s’assurer que les procédures de gestion de la congestion sont appliquées de la façon la plus efficace à tous les points d’interconnexion et en vue d’exploiter au maximum les capacités disponibles dans tous les systèmes entrée-sortie adjacents, il est de la plus haute importance que les autorités de régulation nationales et les gestionnaires de réseau de transport des différents États membres et au sein des États membres coopèrent étroitement entre eux et les uns avec les autres. Les autorités de régulation nationales et les gestionnaires de réseau de transport devraient notamment prendre en considération les meilleures pratiques et s’efforcer d’harmoniser les processus de mise en œuvre desdites lignes directrices. L’Agence et les autorités de régulation nationales devraient veiller, en agissant conformément à l’article 7 du règlement (CE) no 713/2009, à ce que soient mises en œuvre dans l’Union, aux points d’entrée et de sortie considérés, les procédures de gestion de la congestion les plus efficaces.
(8)
Étant donné que les gestionnaires de réseau de transport détiennent des informations détaillées relatives à l’utilisation physique du système et qu’ils sont les mieux placés pour évaluer les flux futurs, il convient qu’ils déterminent une quantité de capacité additionnelle qui puisse être mise à disposition en plus de la capacité technique calculée. Lorsqu’ils proposent, en se fondant sur des scénarios de flux et sur les capacités contractuelles, des capacités fermes supérieures à celles techniquement disponibles, les gestionnaires de réseau de transport prennent un risque pour lequel ils devraient recevoir une compensation appropriée. À l’effet de déterminer les recettes des gestionnaires de réseau de transport, ces capacités additionnelles devraient cependant n’être attribuées que si toutes les autres capacités, y compris les capacités résultant de l’application d’autres procédures de gestion de la congestion, ont été attribuées. Afin de déterminer la capacité technique, les gestionnaires de réseau de transport devraient coopérer étroitement. Pour remédier à une situation potentielle de congestion physique, les gestionnaires de réseau de transport devraient appliquer la mesure présentant le meilleur rapport coût-efficacité, notamment le rachat de capacités ou d’autres mesures techniques ou commerciales.
(9)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 715/2009 en conséquence.
(10)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 51 de la directive 2009/73/CE du Parlement européen et du Conseil (4),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’annexe I du règlement (CE) no 715/2009 est modifiée conformément à l’annexe de la présente décision.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 24 août 2012.