NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 223/2012
ze dne 14. března 2012,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I a IV technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví, že hnojivo, které patří k některému z typů hnojiv uvedených v příloze I daného nařízení a splňuje podmínky stanovené v uvedeném nařízení, může být označeno jako „hnojivo ES“.
(2)
Některé typy hnojiv uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003 mohou být prodávány pouze ve formě jemného prášku, jiné mohou být prodávány také ve formě suspenze. Hnojiva ve formě suspenze znamenají pro zdraví zemědělců nižší riziko, jestliže jsou používána za podmínek, za kterých by používání jemného prášku mohlo vést k inhalaci prachu. Aby byla snížena expozice zemědělců prachu, měla by být možnost používat suspenze rozšířena na typy manganových hnojiv se stopovými živinami a dále by mělo být zvýšeno množství povolených složek ve stávajících hnojivech ve formě suspenze na bázi boru a mědi.
(3)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 předpokládá používání komplexotvorných činidel jako složek hnojiv se stopovými živinami. Žádná taková hnojiva však nebyla označena jako hnojiva ES, protože v příloze I uvedeného nařízení nebyl zatím vytvořen seznam povolených komplexotvorných činidel a protože pro hnojiva obsahující komplexotvorná činidla neexistují označení typu. Vzhledem k tomu, že v současnosti jsou k dispozici vhodná komplexotvorná činidla (soli kyseliny lignosulfonové - dále jen „LS“), měla by tato činidla být doplněna na seznam povolených komplexotvorných činidel a měla by být vytvořena odpovídající označení typu. Stávající označení typu roztokových hnojiv by měla být rovněž upravena, aby umožnila používání komplexotvorných činidel, každý takový roztok by však měl obsahovat nejvýše jedno komplexotvorné činidlo za účelem usnadnění úředních kontrol.
(4)
Nová pravidla pro roztoky a suspenze se stopovými živinami vyžadují změny v označování takových typů hnojiv. Hnojiva označená podle starých pravidel však zůstanou ještě po nějakou dobu na skladech. Výrobcům by proto měla být poskytnuta dostatečná lhůta na přípravu nových označení a prodej stávajících zásob.
(5)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví soubor pravidel pro označování směsí hnojiv se stopovými živinami, ale v příloze I neuvádí odpovídající označení typu. Nařízení (EU) č. 137/2011 zavedlo do přílohy I oddílu E.2 nařízení (ES) č. 2003/2003 tabulku E.2.4, která obsahuje odpovídající označení typu a jasnější pravidla pro směsi hnojiv se stopovými živinami. Tabulka E.2.4 ale vyžaduje, aby při označování byly uváděny určité údaje, což by v některých případech nebylo ve shodě s ustanoveními čl. 6 odst. 6 a čl. 23 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003. Tabulka E.2.4 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Hospodářským subjektům by mělo být poskytnuto přechodné období, aby měly možnost se přizpůsobit novým pravidlům a vyprodat svoje zásoby směsí hnojiv se stopovými živinami.
(6)
N,N'-di(2-hydroxybenzyl)ethylendiamin-N,N'-dioctová kyselina (dále jen „HBED“) je organické chelátotvorné činidlo pro stopové živiny. Železo chelátované pomocí HBED se používá k nápravě nedostatku železa a odstranění chlorózy u řady ovocných stromů. Odstranění chlorózy a jejích symptomů napomáhá rozvoji olistění, dobrému růstu a vývoji ovoce. Forma železa chelátovaná pomocí HBED byla povolena v Polsku, aniž by došlo k jakýmkoliv negativním vlivům na životní prostředí. HBED by proto měla být doplněna na seznam povolených organických chelátotvorných činidel pro stopové živiny v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Je nicméně vhodné stanovit přechodné období, aby HBED byla povolena po zveřejnění odpovídající normy EN.
(7)
Dikyandiamid/1,2,4-triazol (dále jen „DCD/TZ“) a 1,2,4-triazol/3-methylpyrazol (dále jen „TZ/MP“) jsou inhibitory nitrifikace, které jsou používány v kombinaci s hnojivy, která obsahují nutriční dusík v močovinové formě a/nebo ve formě amonných solí. Tyto inhibitory prodlužují dobu dostupnosti dusíku plodinám, omezují vyluhování dusičnanů a snižují emise oxidu dusného do atmosféry.
(8)
Triamid kyseliny N-(2-nitrofenyl)fosforečné (dále jen „2-NPT“) je inhibitor ureázy určený pro dusíkatá hnojiva s obsahem močoviny, který zvyšuje dostupnost dusíku pro rostliny a snižuje emise amoniaku do atmosféry.
(9)
DCD/TZ, TZ/MP a 2-NPT jsou používány v Německu a DCD/TZ a TZ/MP v České republice po mnoho let a zde se prokázalo, že jsou účinné a nepředstavují žádné riziko pro životní prostředí. DCD/TZ, TZ/MP a 2-NPT by proto měly být doplněny na seznam povolených inhibitorů nitrifikace a ureázy v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003, aby se tak zlepšila jejich dostupnost pro zemědělce v Unii.
(10)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje kontrolu hnojiv ES metodami odběru vzorků a analýzy popsanými v příloze IV uvedeného nařízení. Některé z těchto metod ale nejsou mezinárodně uznávány a měly by být nahrazeny normami EN, které byly nedávno vypracovány Evropským výborem pro normalizaci.
(11)
Normy EN jsou obvykle validovány pomocí mezilaboratorních srovnání, aby bylo možno kvantifikovat reprodukovatelnost a opakovatelnost analytických metod. Mělo by se proto rozlišovat mezi validovanými normami EN a nevalidovanými metodami, aby se určily normy EN, které prokázaly svoji statistickou spolehlivost.
(12)
V zájmu zjednodušení právních předpisů a usnadnění budoucích revizí je vhodné nahradit úplné znění analytických metod v příloze IV nařízení (ES) č. 2003/2003 odkazy na normy EN zveřejněné Evropským výborem pro normalizaci.
(13)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
1. Příloha I nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Příloha IV nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Bod 1 písm. a), písm. b) podbod i), písm. c) podbody i) a ii), písm. d) podbod i), písm. e) podbod i), písm. f) podbod i) a bod 2 přílohy I se použijí ode dne 4. dubna 2013.
Příloha I bod 3 položka 11 se použije se ode dne 4. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. března 2012.
RÈGLEMENT (UE) No 223/2012 DE LA COMMISSION
du 14 mars 2012
modifiant le règlement (CE) no 2003/2003 du Parlement européen et du Conseil relatif aux engrais en vue d’adapter ses annexes I et IV au progrès technique
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 2003/2003 du Parlement européen et du Conseil du 13 octobre 2003 relatif aux engrais (1), et notamment son article 31, paragraphes 1 et 3,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 3 du règlement (CE) no 2003/2003 dispose que tout engrais appartenant à l’un des types d’engrais figurant à l’annexe I et qui satisfait aux conditions énoncées dans ledit règlement peut porter l’indication «engrais CE».
(2)
Les types d’engrais figurant à l’annexe I du règlement (CE) no 2003/2003 comprennent des types qui ne peuvent être vendus que sous la forme de poudres fines et d’autres qui peuvent également l’être sous la forme de suspensions. Les engrais sous forme de suspensions présentent moins de risques pour la santé des agriculteurs lorsqu’ils sont employés dans des conditions dans lesquelles l’utilisation de poudres fines entraînerait l’inhalation de poussières. Afin de réduire l’exposition des agriculteurs aux poussières, la possibilité d’utiliser des engrais en suspension devrait être élargie pour inclure des types d’engrais à base de l’oligoélément manganèse; la gamme de composants autorisés dans les engrais en suspension existants à base de bore et de cuivre devrait également être étendue.
(3)
Le règlement (CE) no 2003/2003 prévoit l’utilisation d’agents complexants dans la fabrication d’engrais constitués d’oligoéléments. Cependant, aucun engrais de ce type ne porte l’indication «engrais CE», d’une part, parce qu’aucune liste d’agents complexants autorisés n’a encore été établie à l’annexe I dudit règlement et, d’autre part, parce qu’il n’existe pas de dénomination des types d’engrais contenant des agents complexants. Étant donné que des agents complexants appropriés (sels d’acide lignosulfonique, ci-après le «LS») sont désormais disponibles, ils devraient être ajoutés à la liste d’agents complexants autorisés et les dénominations des types d’engrais correspondants devraient être créées. Les dénominations existantes des types d’engrais en solution devraient être adaptées pour permettre l’utilisation d’agents complexants. Toutefois, afin de faciliter les contrôles officiels, chaque solution ne devrait pas contenir plus d’un agent complexant.
(4)
Les nouvelles règles relatives aux solutions et suspensions d’oligoéléments exigent le réétiquetage de ces types d’engrais. Il restera cependant des stocks d’engrais étiquetés selon les anciennes règles pendant un certain temps. Il convient donc que les fabricants disposent d’un délai suffisant pour préparer de nouvelles étiquettes et écouler l’ensemble de leurs stocks actuels.
(5)
Le règlement (CE) no 2003/2003 a établi un ensemble de règles concernant l’étiquetage des engrais constitués de mélanges d’oligoéléments, mais ne prévoit pas les dénominations correspondantes des types d’engrais à son annexe I. Le règlement (UE) no 137/2011 a introduit, à la section E.2 de l’annexe I du règlement (CE) no 2003/2003, le tableau E.2.4, qui contient ces dénominations correspondantes et des règles plus claires concernant les engrais constitués de mélanges d’oligoéléments. Le tableau E.2.4 impose toutefois des informations en matière d’étiquetage qui, dans certains cas, ne seraient pas en conformité avec celles requises par l’article 6, paragraphe 6, et l’article 23, paragraphe 2, du règlement (CE) no 2003/2003. Le tableau E.2.4 doit donc être modifié en conséquence. Une période transitoire devrait être accordée pour permettre aux opérateurs économiques de s’adapter aux nouvelles règles et d’écouler leurs stocks d’engrais constitués de mélanges d’oligoéléments.
(6)
L’acide N,N’-di(2-hydroxybenzyl)-éthylènediamine-N,N’-diacétique (ci-après le «HBED») est un agent chélatant organique pour les oligoéléments. Le fer chélaté avec du HBED est en particulier utilisé pour corriger les déficiences en fer et remédier à la chlorose ferrique d’une grande variété d’arbres fruitiers. L’élimination de la chlorose ferrique et de ses symptômes assure un feuillage vert, une bonne croissance et le développement du fruit. La forme chélatée du fer avec du HBED a été autorisée en Pologne sans atteinte à l’environnement. Le HBED devrait par conséquent être ajouté à la liste des agents chélatants organiques autorisés pour les oligoéléments figurant à l’annexe I du règlement (CE) no 2003/2003. Il convient néanmoins de prévoir une période transitoire afin que le HBED soit autorisé après la publication de la norme EN correspondante.
(7)
Le dicyandiamide/1,2,4-triazole (ci-après le «DCD/TZ») et le 1,2,4-triazole/3-méthylpyrazole (ci-après le «TZ/MP») sont des inhibiteurs de nitrification utilisés en association avec des engrais contenant l’élément fertilisant azote sous forme d’urée et/ou de sels d’ammonium. Ces inhibiteurs assurent une disponibilité prolongée de l’azote pour les cultures, réduisent la lixiviation des nitrates ainsi que les émissions de protoxyde d’azote dans l’atmosphère.
(8)
Le N-(2-nitrophényl) triamide d’acide phosphorique (ci-après le «2-NPT») est un inhibiteur d’uréase conçu pour les engrais azotés contenant de l’urée dans le but d’augmenter la disponibilité de l’azote pour les plantes, tout en réduisant les émissions d’ammoniac dans l’atmosphère.
(9)
Depuis de nombreuses années, le DCD/TZ, le TZ/MP et le 2-NPT sont utilisés en Allemagne et le DCD/TZ et le TZ/MP en République tchèque, où leur efficacité et leur innocuité pour l’environnement ont été démontrées. Le DCD/TZ, le TZ/MP et le 2-NPT devraient donc être ajoutés à la liste des inhibiteurs de nitrification et d’uréase autorisés à l’annexe I du règlement (CE) no 2003/2003 afin qu’ils soient plus largement accessibles aux agriculteurs dans l’ensemble de l’Union.
(10)
Le règlement (CE) no 2003/2003 dispose que le contrôle des «engrais CE» doit s’effectuer conformément aux méthodes d’échantillonnage et d’analyse qui sont décrites à son annexe IV. Néanmoins, certaines de ces méthodes ne sont pas reconnues au niveau international et devraient être remplacées par des normes EN récemment élaborées par le Comité européen de normalisation.
(11)
Les normes EN sont généralement validées grâce à une comparaison interlaboratoires permettant de quantifier la reproductibilité et la répétabilité des méthodes d’analyse. Il convient donc de faire une distinction entre normes EN validées et méthodes non validées pour déterminer les normes EN dont la fiabilité statistique est attestée.
(12)
Pour simplifier la législation et faciliter sa révision future, il y a lieu de remplacer le texte complet des méthodes d’analyse figurant à l’annexe IV du règlement (CE) no 2003/2003 par des références aux normes EN publiées par le Comité européen de normalisation.
(13)
Il convient donc de modifier le règlement (CE) no 2003/2003 en conséquence.
(14)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 32 du règlement (CE) no 2003/2003,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Modifications
1. L’annexe I du règlement (CE) no 2003/2003 est modifiée conformément à l’annexe I du présent règlement.
2. L’annexe IV du règlement (CE) no 2003/2003 est modifiée conformément à l’annexe II du présent règlement.
Article 2
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Les points 1 a), b) i), c) i) et ii), d) i), e) i), f) i) et le point 2 de l’annexe I s’appliquent à compter du 4 avril 2013.
L’annexe I, point 3, entrée 11, s’applique à compter du 4 juillet 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 mars 2012.