PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2012,
kterým se stanoví druhá skupina regionů pro zahájení provozu Vízového operačního systému (VIS)
(oznámeno pod číslem C(2012) 2505)
(2012/274/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (1), a zejména na čl. 48 odst. 4 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 48 nařízení (ES) č. 767/2008 stanoví postupné uvádění VIS do provozu. Rozhodnutím 2010/49/ES stanovila Komise první regiony pro zahájení provozu VIS (2). Vzhledem k zahájení provozu VIS dne 11. října 2011 je nutné určit druhou skupinu regionů, kde budou údaje, které mají být zpracovávány ve VIS, včetně fotografií a daktyloskopických údajů, shromažďovány a přenášeny do VIS v případě všech žádostí o víza předložených v dotčeném regionu.
(2)
Podle ustanovení čl. 48 odst. 4 nařízení (ES) č. 767/2008 se pořadí regionů pro zavádění VIS stanoví na základě těchto kritérií: nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví, ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států a proveditelnost shromažďování biometrických údajů ze všech míst v daném regionu.
(3)
Komise posoudila různé regiony s přihlédnutím k různým prvkům: v případě prvního kritéria k průměrné míře zamítnutých žádostí o víza a odepření vstupu a k podílu státních příslušníků třetí země, u nichž byl odhalen neoprávněný pobyt na území daných členských států; u druhého kritéria k hodnocení ohrožení provedenému Europolem; a u třetího kritéria ke skutečnosti, že se od doby přijetí rozhodnutí 2010/49/ES ve všech regionech světa zvýšila konzulární přítomnost nebo zastoupení.
(4)
Podle tohoto posouzení by dalšími regiony, kde by mělo být zahájeno shromažďování a přenos vízových údajů do VIS pro všechny žádosti o víza, měly být: západní Afrika, střední Afrika, východní Afrika, jižní Afrika, Jižní Amerika, střední Asie, jihovýchodní Asie.
(5)
Okupované palestinské území bylo z regionu Blízkého východu vyjmuto ustanoveními rozhodnutí 2010/49/ES kvůli technickým obtížím, které by mohly vyvstat při vybavování dotčených konzulárních úřadů. Aby nedocházelo k mezerám v boji proti nedovolenému přistěhovalectví a v ochraně vnitřní bezpečnosti a s přihlédnutím k době, jež zbývá členským státům k vyřešení technických obtíží, by okupované palestinské území mělo být jedenáctým regionem, kde by mělo být zahájeno shromažďování a přenos vízových údajů do VIS pro všechny žádosti o víza.
(6)
Datum zahájení provozu v každém z těchto regionů stanoví Komise podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008.
(7)
Pro stanovení dalších regionů by měla být v pozdější fázi přijata následná rozhodnutí na základě dalšího a aktualizovaného posouzení těchto dalších regionů jednak v souladu s příslušnými kritérii, a jednak na základě zkušeností s prováděním systému v regionech definovaných rozhodnutím 2010/49/ES a tímto rozhodnutím.
(8)
Protože nařízení o VIS navazuje na schengenské acquis, Dánsko oznámilo provedení nařízení o VIS ve svém vnitrostátním právu v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto rozhodnutí pro Dánsko závazné.
(9)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (3). Rozhodnutí proto není pro Spojené království závazné ani použitelné.
(10)
Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4). Rozhodnutí proto není pro Irsko závazné ani použitelné.
(11)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (6).
(12)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (7), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (8).
(13)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (9).
(14)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(15)
Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, je toto rozhodnutí aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(16)
Opatření upravená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 51 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (10),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Regiony, kde má být v návaznosti na regiony určené rozhodnutí 2010/49/ES zahájeno shromažďování a přenos údajů do Vízového informačního systému (VIS) podle čl. 48 odst. 3 nařízení (ES) č. 767/2008, jsou následující:
-
Čtvrtý region:
-
Benin,
-
Burkina Faso,
-
Kapverdy,
-
Pobřeží slonoviny,
-
Gambie,
-
Ghana,
-
Guinea,
-
Guinea-Bissau,
-
Libérie,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigérie,
-
Senegal,
-
Sierra Leone,
-
Togo.
-
Pátý region:
-
Burundi,
-
Kamerun,
-
Středoafrická republika,
-
Čad,
-
Kongo,
-
Demokratická republika Kongo,
-
Rovníková Guinea,
-
Gabon,
-
Rwanda,
-
Svatý Tomáš a Princův ostrov.
-
Šestý region:
-
Komory,
-
Džibutsko,
-
Eritrea,
-
Etiopie,
-
Keňa,
-
Madagaskar,
-
Mauricius,
-
Seychely,
-
Somálsko,
-
Jižní Súdán,
-
Súdán,
-
Tanzanie,
-
Uganda.
-
Sedmý region:
-
Angola,
-
Botswana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mosambik,
-
Namibie,
-
Jižní Afrika,
-
Svazijsko,
-
Zambie,
-
Zimbabwe.
-
Osmý region:
-
Argentina,
-
Bolívie,
-
Brazílie,
-
Chile,
-
Kolumbie,
-
Ekvádor,
-
Paraguay,
-
Peru,
-
Uruguay,
-
Venezuela.
-
Devátý region:
-
Kazachstán,
-
Kyrgyzstán,
-
Tádžikistán,
-
Turkmenistán,
-
Uzbekistán.
-
Desátý region:
-
Brunej,
-
Barma/Myanmar,
-
Kambodža,
-
Indonésie,
-
Laos,
-
Malajsie,
-
Filipíny,
-
Singapur,
-
Thajsko,
-
Vietnam.
-
Jedenáctý region:
okupované palestinské území.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarsku, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice a Švédskému království.
V Bruselu dne 24. dubna 2012.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 24 avril 2012
déterminant la deuxième série de régions pour le début des activités du système d’information sur les visas (VIS)
[notifiée sous le numéro C(2012) 2505]
(2012/274/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 767/2008 du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 concernant le système d’information sur les visas (VIS) et l’échange de données entre les États membres sur les visas de court séjour (règlement VIS) (1), et notamment son article 48, paragraphe 4,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 48 du règlement (CE) no 767/2008 prévoit une mise en œuvre progressive des activités du VIS. Dans sa décision 2010/49/CE (2), la Commission a déterminé les premières régions pour le début des activités du VIS. Ces dernières ayant débuté le 11 octobre 2011, il convient de déterminer une deuxième série de régions où les données à traiter dans le VIS, y compris les photographies et les empreintes digitales, seront recueillies et transmises au VIS dans le cadre de toutes les demandes de visa dans les régions en question.
(2)
L’article 48, paragraphe 4, du règlement (CE) no 767/2008 prévoit que l’ordre des régions aux fins du déploiement du VIS est déterminé en fonction des critères suivants: le risque d’immigration irrégulière, les menaces pour la sécurité intérieure des États membres et la possibilité pratique de collecter des données biométriques en tous points des régions en question.
(3)
La Commission a procédé à une évaluation des différentes régions en tenant compte, pour le premier critère, d’éléments tels que le taux moyens de refus de visa, le taux de non-admission et le taux de ressortissants de pays tiers en séjour irrégulier sur le territoire des États membres; pour le deuxième critère, d’une évaluation des menaces effectuée par Europol, et pour le troisième critère, du renforcement de la présence consulaire ou de l’augmentation du nombre de représentations dans toutes les régions du monde depuis l’adoption de la décision 2010/49/CE.
(4)
Selon cette évaluation, les régions suivantes où il convient de débuter la collecte des données relatives aux visas et leur transmission au VIS pour l’ensemble des demandes de visa devraient être l’Afrique occidentale, l’Afrique centrale, l’Afrique orientale, l’Afrique australe, l’Amérique du Sud, l’Asie centrale et l’Asie du Sud-Est.
(5)
Le Territoire palestinien occupé avait été exclu de la région du Proche-Orient, à laquelle s’appliquait la décision 2010/49/CE, en raison des difficultés techniques pouvant survenir lors de l’équipement des postes ou bureaux consulaires concernés. Pour éviter toute faille dans la lutte contre l’immigration irrégulière et la protection de la sécurité intérieure, et compte tenu du temps dont les États membres disposent pour résoudre les difficultés techniques, le Territoire palestinien occupé devrait être la onzième région où il convient de débuter la collecte des données relatives aux visas et leur transmission au VIS pour l’ensemble des demandes de visa.
(6)
La date de début des activités dans chacune de ces régions doit être déterminée par la Commission conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008.
(7)
En ce qui concerne la détermination des autres régions, des décisions devront être prises ultérieurement sur la base d’une évaluation complémentaire et actualisée de ces autres régions, au regard des critères pertinents et de l’expérience acquise dans les régions déterminées dans la décision 2010/49/CE et dans la présente décision.
(8)
Étant donné que le règlement VIS développe l’acquis de Schengen, le Danemark a notifié la mise en œuvre de ce règlement dans son droit national, conformément à l’article 5 du protocole sur la position du Danemark annexé au traité sur l’Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne. Le Danemark est donc tenu, en vertu du droit international, de mettre en œuvre la présente décision.
(9)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles le Royaume-Uni ne participe pas, conformément à la décision 2000/365/CE du Conseil du 29 mai 2000 relative à la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (3). Le Royaume-Uni n’est donc pas lié par la présente décision ni soumis à son application.
(10)
La présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auxquelles l’Irlande ne participe pas, conformément à la décision 2002/192/CE du Conseil du 28 février 2002 relative à la demande de l’Irlande de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (4). L’Irlande n’est donc pas liée par la présente décision ni soumise à son application.
(11)
En ce qui concerne l’Islande et la Norvège, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord conclu par le Conseil de l’Union européenne, la République d’Islande et le Royaume de Norvège sur l’association de ces deux États à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (5), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE du Conseil (6) relative à certaines modalités d'application de cet accord.
(12)
En ce qui concerne la Suisse, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (7), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, en liaison avec l’article 3 de la décision 2008/146/CE du Conseil (8).
(13)
En ce qui concerne le Liechtenstein, la présente décision constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens du protocole entre l’Union européenne, la Communauté européenne, la Confédération suisse et la Principauté de Liechtenstein sur l’adhésion de la Principauté de Liechtenstein à l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen, qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, en liaison avec l’article 3 de la décision 2011/350/UE du Conseil (9).
(14)
En ce qui concerne Chypre, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 3, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2003.
(15)
En ce qui concerne la Bulgarie et la Roumanie, la présente décision constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2005.
(16)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 51, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1987/2006 du Parlement européen et du Conseil du 20 décembre 2006 sur l’établissement, le fonctionnement et l’utilisation du système d’information Schengen de deuxième génération (SIS II) (10),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les régions dans lesquelles débuteront la collecte des données et leur transmission au système d’information sur les visas (VIS), après les régions déterminées dans la décision 2010/49/CE, conformément à l’article 48, paragraphe 3, du règlement (CE) no 767/2008, sont les suivantes:
-
Quatrième région:
-
Bénin,
-
Burkina Faso,
-
Cap-Vert,
-
Côte d’Ivoire,
-
Gambie,
-
Ghana,
-
Guinée,
-
Guinée-Bissau,
-
Liberia,
-
Mali,
-
Niger,
-
Nigeria,
-
Sénégal,
-
Sierra Leone,
-
Togo.
-
Cinquième région:
-
Burundi,
-
Cameroun,
-
République centrafricaine,
-
Tchad,
-
Congo,
-
République démocratique du Congo,
-
Guinée équatoriale,
-
Gabon,
-
Rwanda,
-
Sao Tomé-et-Principe.
-
Sixième région:
-
Comores,
-
Djibouti,
-
Érythrée,
-
Éthiopie,
-
Kenya,
-
Madagascar,
-
Maurice,
-
Seychelles,
-
Somalie,
-
Soudan du Sud,
-
Soudan,
-
Tanzanie,
-
Ouganda.
-
Septième région:
-
Angola,
-
Botswana,
-
Lesotho,
-
Malawi,
-
Mozambique,
-
Namibie,
-
Afrique du Sud,
-
Swaziland,
-
Zambie,
-
Zimbabwe.
-
Huitième région:
-
Argentine,
-
Bolivie,
-
Brésil,
-
Chili,
-
Colombie,
-
Équateur,
-
Paraguay,
-
Pérou,
-
Uruguay,
-
Venezuela.
-
Neuvième région:
-
Kazakhstan,
-
Kirghizstan,
-
Tadjikistan,
-
Turkménistan,
-
Ouzbékistan.
-
Dixième région:
-
Brunei,
-
Birmanie/Myanmar,
-
Cambodge,
-
Indonésie,
-
Laos,
-
Malaisie,
-
Philippines,
-
Singapour,
-
Thaïlande,
-
Viêt Nam.
-
Onzième région:
Territoire palestinien occupé.
Article 2
Le Royaume de Belgique, la République de Bulgarie, la République tchèque, la République fédérale d’Allemagne, la République d’Estonie, la République hellénique, le Royaume d’Espagne, la République française, la République italienne, la République de Chypre, la République de Lettonie, la République de Lituanie, le Grand-duché de Luxembourg, la Hongrie, la République de Malte, le Royaume des Pays-Bas, la République d’Autriche, la République de Pologne, la République portugaise, la Roumanie, la République de Slovénie, la République slovaque, la République de Finlande et le Royaume de Suède sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 24 avril 2012.