NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1214/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o profesionální přeshraniční silniční přepravě eurohotovosti členskými státy eurozóny
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zavedením eura se značně zvýšila potřeba přeshraniční silniční přepravy hotovosti. V eurozóně by banky, velký maloobchodní sektor a ostatní subjekty zpracovávající hotovost měly být schopny uzavřít smlouvu se společností pro přepravu hotovosti (cash-in-transit - CIT), která nabízí nejlepší cenu nebo službu, a využívat hotovostní služby nejbližší pobočky národní centrální banky nebo střediska pro zpracování hotovosti CIT, i když se nachází v jiném členském státě. Navíc velký počet členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „zúčastněné členské státy“), si zařídil nebo si může chtít zařídit výrobu eurobankovek a euromincí v zahraničí. Ze samotného principu jednotné měny vyplývá svoboda pohybu hotovosti mezi zúčastněnými členskými státy.
(2)
V důsledku značných rozdílů mezi vnitrostátními právními úpravami členských států je obecně velmi obtížné provádět profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy. Tato situace je v rozporu se zásadou volného oběhu eura a na úkor zásady volného pohybu služeb, která je jednou ze základních zásad Evropské unie.
(3)
Toto nařízení je reakcí na možné předložení harmonizačních nástrojů pro přepravu hotovosti vyjádřené v čl. 38 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (3).
(4)
Za účelem zlepšení bezpečnosti CIT pro zapojené bezpečnostní pracovníky CIT i pro veřejnost by mělo být podporováno používání inteligentního systému neutralizace bankovek (IBNS) a poté, co Komise provede důkladnou analýzu možných dopadů, by mělo být možno jej rozvíjet způsobem, který zahrne harmonizaci inteligentního systému neutralizace bankovek mezi zúčastněnými členskými státy, aniž by tím byla dotčena pravidla týkající se platných přepravních podmínek stanovená tímto nařízením.
(5)
S ohledem na zvláštní nebezpečí pro zdraví a život bezpečnostních pracovníků CIT i široké veřejnosti, která jsou s přepravou hotovosti spojena, je vhodné, aby přeshraniční přeprava eurohotovosti podléhala zvláštní přeshraniční licenci CIT. Tato licence by měla doplňovat vnitrostátní licenci CIT, která je vyžadována ve většině zúčastněných členských států a jejíž formu toto nařízení neharmonizuje. Navíc je vhodné, aby společnosti CIT usazené v těch zúčastněných členských státech, které nezavedly zvláštní postup pro schvalování společností CIT nad rámec svých všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, doložily, že prováděly pravidelnou přepravu hotovosti v členském státě usazení po dobu nejméně 24 měsíců bez porušení vnitrostátních právních předpisů, než jim bude moci být tímto členským státem udělena přeshraniční licence CIT. Takový přístup by zvýšil vzájemnou důvěru mezi členskými státy.
(6)
S cílem zabránit duplicitě povinností a vytváření zbytečných zatěžujících postupů je dále vhodné stanovit, aby se po držiteli přeshraniční licence CIT nepožadovalo, aby byl rovněž držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy (4).
(7)
Profesionální přeshraniční silniční přeprava eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy by měla být plně v souladu s tímto nařízením nebo s právními předpisy členského státu původu, hostitelského členského státu a popřípadě členského státu tranzitu.
(8)
Toto nařízení má umožnit profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy za podmínek, které zaručí bezpečnost transakcí, bezpečnost zapojených bezpečnostních pracovníků CIT a veřejnosti a volný pohyb měny. V souladu s běžnými tržními postupy je rovněž vhodné povolit, aby ve stejném vozidle CIT byla v omezené hodnotě přítomna hotovost i v jiné měně než v euru.
(9)
S ohledem na zvláštní požadavky kladené na přeshraniční pracovníky odvětví CIT je vhodné, aby prošli zvláštní odbornou přípravou v přeshraničním modulu popsaném v příloze VI. S cílem předejít zbytečné duplicitě by přeshraniční modul odborné přípravy neměl obsahovat prvky, které jsou již součástí povinné odborné přípravy vyžadované k výkonu činnosti v oblasti CIT v tuzemsku.
(10)
Vzhledem ke zvláštním podmínkám v odvětví CIT je obtížné organizovat bezpečné vícedenní dodávky eurohotovosti. Proto je vhodné, aby se vozidlo CIT, které provádí profesionální přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, vrátilo do svého členského státu původu tentýž den, kdy jej opustilo.
(11)
Komise by měla předložit návrh na změnu definice „denní doby“ nebo minimální požadované délky úvodní cílené odborné přípravy stanovené tímto nařízením, pokud se sociální partneři na úrovni Unie dohodnou, že je vhodnější jiná definice.
(12)
Podle nařízení (ES) č. 1072/2009 je počet operací, které lze v návaznosti na mezinárodní přepravu věcí z jiného členského státu do hostitelského členského státu provést, omezen na tři kabotážní přepravy za sedm dní. Vzhledem ke zvláštní charakteristice odvětví CIT je však běžné, že vozidlo CIT může za den provést mnohem větší počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti. Proto je vhodné odchýlit se od nařízení (ES) č. 1072/2009 a nestanovit omezení podle počtu dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, který může vozidlo CIT v členském státu za jeden den uskutečnit.
(13)
Vnitrostátní pravidla, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, by se neměla vztahovat na případné používání systémů neutralizace bankovek v kombinaci s přepravou bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS.
(14)
Ustanovení čl. 1 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (5) se vztahuje na vyslání, kdy podnik poskytuje nadnárodní služby na vlastní účet a pod svým vedením na základě smlouvy uzavřené mezi podnikem a stranou, pro kterou jsou služby určeny.
(15)
Vzhledem ke zvláštní povaze přepravních služeb CIT je zapotřebí stanovit obdobné použití směrnice 96/71/ES na všechny služby přeshraniční přepravy hotovosti, aby se zajistila právní jistota pro hospodářské subjekty a praktická použitelnost směrnice v tomto odvětví.
(16)
Vzhledem ke specifičnosti dotčených přepravních činností a příležitostnému charakteru některých těchto činností by mělo být obdobné používání pravidel minimální ochrany stanovených směrnicí 96/71/ES omezeno na minimální mzdu, včetně sazeb za přesčasy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 písm. c) uvedené směrnice, a uvedená mzda by měla být zaručena na celý pracovní den, aby hospodářským subjektům nevznikala zbytečná administrativní zátěž. V souladu se směrnicí 96/71/ES a v mezích judikatury Soudního dvora Evropské unie je pojem minimální mzdy definován vnitrostátními právními předpisy nebo praxí členského státu, do nějž je pracovník vyslán. Vykonává-li pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dnů v kalendářním roce v jiném členském státě, je vhodné, aby se na takovéhoto pracovníka obdobným způsobem vztahovala pravidla minimální ochrany stanovená směrnicí 96/71/ES.
(17)
Použitím pravidel minimální ochrany v hostitelském členském státě by nemělo být dotčeno použití pracovních podmínek, pokud jsou pro pracovníka příznivější podle zákona, kolektivní smlouvy nebo pracovní smlouvy pracovníka v jeho členském státu původu.
(18)
Za účelem stanovení příslušných pravidel minimální ochrany je vhodné, aby se obdobným způsobem použila ustanovení o spolupráci v oblasti informací podle článku 4 směrnice 96/71/ES. V tomto ohledu by členské státy měly mít možnost využít administrativní spolupráce a výměny informací stanovených směrnicí 96/71/ES.
(19)
Tímto nařízením není dotčeno uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (6).
(20)
Za účelem zohlednění technického pokroku a možných nových evropských norem by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny technických pravidel pro normy týkající se IBNS, pancéřování vozidel CIT, neprůstřelných vest a zbraňových bezpečnostních schránek. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni a se sociálními partnery. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle, totiž usnadnění profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi členskými státy eurozóny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
SPOLEČNÁ PRAVIDLA, KTERÝMI SE ŘÍDÍ VEŠKERÁ PŘESHRANIČNÍ SILNIČNÍ PŘEPRAVA EUROHOTOVOSTI
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zúčastněnými členskými státy“ členské státy, jejichž měnou je euro;
b)
„přeshraniční silniční přepravou eurohotovosti“ profesionální silniční přeprava eurobankovek nebo euromincí prováděná za odměnu jménem třetích stran nebo v rámci společnosti pro přepravu hotovosti (cash-in-transit, dále jen „CIT“) vozidlem CIT ze zúčastněného členského státu za účelem dodávky eurobankovek nebo euromincí do jednoho nebo více míst nebo vyzvednutí eurobankovek nebo euromincí z jednoho nebo více míst na území jednoho nebo více zúčastněných členských států, a v členském státě původu, aniž je dotčena přeprava nejvýše 20 % hotovosti v jiné měně než euru ve vztahu k celkové hodnotě hotovosti přepravované v témže vozidle CIT, je-li většina dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uskutečňovaných vozidlem CIT během téhož dne prováděna na území hostitelského členského státu, nebo je-li v případě přepravy z bodu do bodu přeprava prováděna mezi dvěma různými zúčastněnými členskými státy;
c)
„přeshraniční licencí CIT“ licence udělená vydávajícím orgánem členského státu původu, jež opravňuje držitele k výkonu přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti mezi zúčastněnými členskými státy v souladu s podmínkami stanovenými tímto nařízením;
d)
„vydávajícím orgánem“ orgán v členském státě původu pověřený vydáváním přeshraničních licencí CIT;
e)
„členským státem původu“ zúčastněný členský stát, na jehož území je společnost CIT usazena. Společnost CIT se považuje za usazenou, pokud skutečně vykonává výdělečnou činnost ve smyslu článku 49 Smlouvy o fungování EU po neurčitou dobu a prostřednictvím stálé infrastruktury, z níž je činnost poskytování služby skutečně vykonávána;
f)
„hostitelským členským státem“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, ve kterých společnost CIT poskytuje službu dodávání/vyzvedávání eurohotovosti mimo svůj členský stát původu;
g)
„členským státem tranzitu“ jeden nebo několik zúčastněných členských států, mimo členský stát původu, kterými musí vozidlo CIT projet, aby dosáhlo hostitelského členského státu nebo se vrátilo do členského státu původu;
h)
„denní dobou“ v souvislosti s přepravou přeprava prováděná v době od 6:00 do 22:00 hod.;
i)
„bezpečnostními pracovníky CIT“ zaměstnanci pověření řízením vozidla CIT, v němž se přepravuje eurohotovost, nebo ochranou jeho nákladu;
j)
„vozidlem CIT“ vozidlo používané k profesionální silniční přepravě eurohotovosti;
k)
„vozidlem běžného vzhledu“ vozidlo CIT, jež má obvyklý vzhled a nevykazuje žádné zvláštní znaky svědčící o skutečnosti, že náleží společnosti CIT nebo že se používá za účelem přepravy eurohotovosti;
l)
„přepravou z bodu do bodu“ přeprava z jednoho zabezpečeného místa na jiné bez jakýchkoli mezizastávek;
m)
„zabezpečenou oblastí“ místo vyzvedávání/dodávek eurohotovosti umístěné v budově a zabezpečené proti neoprávněnému přístupu z hlediska vybavení (systémy proti neoprávněnému vniknutí) i z hlediska pravidel pro přístup osob;
n)
„zabezpečeným místem“ místo v zabezpečené oblasti, které je přístupné vozidlům CIT a na kterém lze vozidla CIT bezpečně nakládat a vykládat;
o)
„neutralizací“ bankovky poškození či znehodnocení bankovky barvou nebo jiným prostředkem, jak stanoví příloha II;
p)
„inteligentním systémem neutralizace bankovek“ nebo „IBNS“ systém, který splňuje tyto podmínky:
i)
schránka na bankovky nepřetržitě chrání bankovky systémem pro neutralizaci eurohotovosti při přepravě z jedné zabezpečené oblasti do místa dodání eurohotovosti nebo z místa vyzvednutí eurohotovosti do zabezpečené oblasti;
ii)
bezpečnostní pracovníci CIT nemají možnost otevřít schránku mimo předem naprogramovaný čas nebo místo nebo změnit předem naprogramovaný čas nebo místo, kdy/kde lze schránku otevřít, jakmile byla operace přepravy eurohotovosti zahájena;
iii)
schránka je vybavena mechanismem pro trvalou neutralizaci bankovek, dojde-li k neoprávněnému pokusu o otevření schránky; a
iv)
jsou dodrženy požadavky stanovené v příloze II;
q)
„systémem IBNS „end-to-end““ systém IBNS, který je vybaven k použití v režimu „end-to-end“, tedy v němž bankovky zůstávají pro pracovníky odvětví CIT neustále nepřístupné a jsou pod nepřetržitou ochranou systému IBNS z jedné zabezpečené oblasti do jiné nebo v případě kazet do bankomatů či jiných typů peněžních automatů ze zabezpečené oblasti do útrob bankomatu či jiného typu peněžního automatu;
r)
„A1“ a „B1“ v souvislosti s jazykovými znalostmi úrovně stanovené Radou Evropy ve společném evropském referenčním rámci pro jazyky, blíže vymezené v příloze VII;
s)
„úředními jazyky EU“ jazyky vymezené v článku 1 nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (7).
Článek 2
Vyloučení z oblasti působnosti
1. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava eurobankovek a euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi tiskárnami bankovek nebo mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu.
2. Z oblasti působnosti tohoto nařízení je vyloučena přeprava výlučně euromincí, která:
a)
probíhá mezi národními centrálními bankami a na jejich účet nebo mezi mincovnami zúčastněných členských států a příslušnými národními centrálními bankami a
b)
probíhá za vojenského nebo policejního doprovodu nebo za doprovodu soukromých bezpečnostních pracovníků v samostatných vozidlech.
Článek 3
Místo odjezdu, maximální trvání a počet dodávek/vyzvednutí hotovosti
1. Přeshraniční přeprava eurohotovosti poskytovaná v souladu s tímto nařízením se provádí během denní doby.
2. Vozidlo CIT, které provádí přeshraniční přepravu eurohotovosti, zahájí svou cestu ve svém členském státě původu a tentýž den se do něj vrací.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 se přeprava z bodu do bodu může provést v rozmezí 24 hodin, pokud je noční přeprava eurohotovosti povolena podle vnitrostátních pravidel členského státu původu, členských států tranzitu a hostitelského členského státu.
4. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 není omezen počet dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, které může vozidlo CIT provést v hostitelském členském státě během téhož dne.
Článek 4
Přeshraniční licence CIT
1. Společnost, která má zájem provádět přeshraniční silniční přepravu eurohotovosti, požádá o přeshraniční licenci CIT vydávanou vydávajícím orgánem jejího členského státu původu.
2. Vnitrostátní vydávající orgán udělí přeshraniční licenci CIT na dobu pěti let, splňuje-li žadatel tyto podmínky:
a)
je schválen k provádění přepravy CIT ve svém členském státě původu, nebo pokud členský stát nezavedl zvláštní postup schvalování pro společnosti CIT nad rámec všeobecných pravidel pro bezpečnost nebo přepravu, je schopen doložit, že prováděl pravidelnou profesionální přepravu hotovosti ve svém členském státě původu po dobu nejméně 24 měsíců před podáním žádosti, aniž porušil právní předpisy tohoto členského státu, které se vztahují na takové činnosti;
b)
členové jeho řídicích a správních orgánů nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
c)
má platné pojištění občanskoprávní odpovědnosti, které pokrývá alespoň škody způsobené na životě a majetku třetích stran, bez ohledu na to, zda je v jejím rámci pojištěna převážená hotovost;
d)
žadatel, jeho bezpečnostní pracovníci CIT podílející se na přeshraniční přepravě eurohotovosti a vozidla a bezpečnostní postupy za tím účelem používané splňují požadavky tohoto nařízení, nebo je-li to v tomto nařízení výslovně uvedeno, požadavky vnitrostátních právních předpisů, které se konkrétně týkají přepravy hotovosti.
3. Přeshraniční licence CIT se vydává v souladu se vzorem a základními fyzickými vlastnostmi vymezenými v příloze I. Bezpečnostní pracovníci CIT ve vozidlech CIT účastnících se profesionální přeshraniční silniční přepravy eurohotovosti jsou vždy schopni předložit kontrolním orgánům originál nebo ověřenou kopii platné přeshraniční licence CIT.
4. Přeshraniční licence CIT umožňuje společnosti provádět přeshraniční přepravu eurohotovosti za podmínek tohoto nařízení. Odchylně od nařízení (ES) č. 1072/2009 se po držiteli takové licence nepožaduje, aby byl držitelem licence Společenství pro mezinárodní silniční nákladní přepravu.
Článek 5
Bezpečnostní pracovníci CIT
1. Všichni bezpečnostní pracovníci CIT musí splňovat tyto požadavky:
a)
nemají relevantní záznam v trestním rejstříku, mají dobrou pověst a jsou bezúhonní, např. podle příslušných policejních záznamů;
b)
mají lékařské potvrzení osvědčující, že jsou fyzicky a duševně způsobilí k výkonu daného úkolu;
c)
úspěšně absolvovali nejméně 200 hodin úvodní cílené odborné přípravy, mimo odbornou přípravu v oblasti používání střelných zbraní.
Minimální požadavky na úvodní cílenou odbornou přípravu uvedenou v písmenu c) stanoví příloha VI. Bezpečnostní pracovníci CIT absolvují alespoň jednou za tři roky následná školení v oblastech uvedených v bodě 3 přílohy VI.
2. Nejméně jeden bezpečnostní pracovník CIT ve vozidle CIT má jazykové znalosti nejméně na úrovni A1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu. Vozidlo je navíc prostřednictvím operačního střediska společnosti v nepřetržitém rádiovém spojení s osobou, která má jazykové znalosti nejméně na úrovni B1 jazyků používaných místními orgány a obyvatelstvem v příslušných oblastech členského státu tranzitu a hostitelského členského státu, aby byla neustále zajištěna možnost účinné komunikace s vnitrostátními orgány.
Článek 6
Nošení zbraní
1. Bezpečnostní pracovníci CIT dodržují právní předpisy členského státu původu, členského státu tranzitu a hostitelského členského státu týkající se nošení střelných zbraní a maximální povolené ráže.
2. Při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy nedovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, jsou všechny zbraně v držení bezpečnostních pracovníků CIT umístěny do zbraňové bezpečnostní schránky ve vozidle, která vyhovuje evropské normě EN 1143-1. Zbraně zůstanou pro bezpečnostní pracovníky CIT nedostupné po celou dobu tranzitu přes území dotyčného členského státu. Ze zbraňové bezpečnostní schránky je lze vyjmout při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a musejí být z bezpečnostní schránky vyjmuty při vstupu na území členského státu, jehož právní předpisy vyžadují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni. K otevření bezpečnostní schránky na zbraně je nutný zásah operačního střediska vozidla CIT na dálku a otevření je podmíněno ověřením přesné zeměpisné polohy vozidla operačním střediskem.
Požadavky uvedené v prvním pododstavci platí i tehdy, jestliže podle právních předpisů členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu není povolen typ nebo ráže zbraně.
3. Při vstupu vozidla CIT, jehož členský stát původu nedovoluje, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, na území členského státu, podle jehož právních předpisů jsou bezpečnostní pracovníci CIT povinni být ozbrojeni, zajistí společnost CIT, aby bezpečnostním pracovníkům CIT ve vozidle byly poskytnuty požadované zbraně a aby splňovali minimální požadavky hostitelského členského státu na odbornou přípravu.
4. Bezpečnostní pracovníci CIT, kteří jsou ozbrojeni nebo cestují vozidlem CIT, v němž se nacházejí zbraně, musí mít profesionální zbrojní pas nebo povolení vydané vnitrostátními orgány členského státu tranzitu nebo hostitelského členského státu, pokud tyto členské státy dovolují, aby bezpečnostní pracovníci CIT byli ozbrojeni, a splnit veškeré vnitrostátní požadavky, které se k profesionálnímu zbrojnímu pasu nebo povolení vztahují. Za tímto účelem mohou členské státy uznat profesionální zbrojní pas nebo povolení jiného členského státu.
5. Členské státy zřídí jeden centrální národní kontaktní bod, ke kterému mohou společnosti CIT se sídlem v jiných členských státech podávat žádosti o profesionální zbrojní pas nebo povolení pro své bezpečnostní pracovníky CIT. Federativní členské státy mohou kontaktní místa zřídit na státní úrovni. Členské státy informují žadatele o výsledku žádosti do tří měsíců od podání úplné žádosti.
6. Aby pro bezpečnostní pracovníky CIT, kteří jsou zaměstnáni společností usazenou v jiném členském státě, bylo snazší splnit vnitrostátní požadavky na získání profesionálního zbrojního pasu nebo povolení, stanoví členské státy validaci rovnocenné profesionální odborné přípravy v oblasti používání zbraní absolvované v členském státě, kde je usazen zaměstnavatel žadatele. Není-li to možné, členské státy zajistí, aby byla potřebná profesionální odborná příprava v oblasti používání zbraní poskytnuta na jejich vlastním území v úředním jazyce EU, který je úředním jazykem členského státu, kde je usazen zaměstnavatel žadatele.
Článek 7
Vybavení vozidla CIT
1. Všechna vozidla CIT jsou vybavena globálním navigačním systémem. Operační středisko společnosti CIT je schopno nepřetržitě a přesně určovat polohu svých vozidel.
2. Vozidla CIT jsou vybavena vhodnými komunikačními nástroji, které jim umožňují kdykoli navázat spojení s operačním střediskem společnosti, jež vozidla řídí, a s příslušnými vnitrostátními orgány. Ve vozidle jsou čísla tísňového volání na policejní orgány členského státu tranzitu a hostitelského členského státu.
3. Vozidla CIT jsou vybavena způsobem, který umožňuje registrovat čas a místo všech dodávek/vyzvednutí eurohotovosti, aby bylo možné kdykoli zkontrolovat podíl dodávek/vyzvednutí eurohotovosti uvedený v čl. 1 písm. b).
4. Jsou-li vozidla CIT vybavena IBNS, musí být použitý systém IBNS v souladu s přílohou II a homologován v zúčastněném členském státě. V reakci na případnou žádost o ověření provedenou orgány členského státu původu, hostitelského členského státu nebo členského státu tranzitu podniky, které provádějí přeshraniční přepravu eurohotovosti ve vozidlech CIT používajících IBNS, písemně doloží schválení používaného modelu systému IBNS do 48 hodin.
Článek 8
Úloha vnitrostátních policejních složek
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, která vyžadují, aby:
a)
před přepravou hotovosti byla informována policie;
b)
vozidla CIT byla vybavena zařízením, které policii umožní sledovat je na dálku;
c)
přeprava vysoké hodnoty z bodu do bodu probíhala za doprovodu policie.
Článek 9
Pravidla, která zajistí zabezpečení míst dodávek/vyzvednutí hotovosti v hostitelském členském státě
Tímto nařízením není dotčeno používání vnitrostátních pravidel, jež upravují chování bezpečnostních pracovníků CIT mimo vozidlo CIT a zabezpečení míst, kde je v dotčeném členském státě dodávána/vyzvedávána hotovost.
Článek 10
Stažení neutralizovaných bankovek z oběhu
Společnosti CIT, které působí podle tohoto nařízení, stáhnou z oběhu všechny neutralizované bankovky, s nimiž se při provádění svých činností setkají. Tyto bankovky předají příslušné pobočce národní centrální banky svého členského státu původu a předloží písemné prohlášení o příčinách a charakteru neutralizace. Jsou-li tyto bankovky vyzvednuty v hostitelském členském státě, informuje jeho národní centrální banku hostitelského členského státu národní centrální banka členského státu původu.
Článek 11
Vzájemné informování
1. Členské státy předají Komisi pravidla uvedená v článcích 8 a 9 a informace, podle nichž homologovaly IBNS, a neprodleně Komisi informují o případných změnách, které se těchto pravidel a homologací týkají. Komise zajistí zveřejnění uvedených pravidel a seznamu homologovaných systémů IBNS vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem rychle informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
2. Členské státy vedou evidenci všech společností, jimž vydaly přeshraniční licenci CIT, a informují Komisi o jejím obsahu. Evidenci aktualizují, a to též s ohledem na každé rozhodnutí o pozastavení nebo odejmutí licence podle článku 22, a neprodleně o takových aktualizacích informují Komisi. Pro usnadnění sdílení informací zřídí Komise centrální zabezpečenou databázi údajů o vydaných, pozastavených a odejmutých licencích, která je přístupná příslušným orgánům zúčastněných členských států.
3. Při provádění čl. 5 odst. 1 písm. a) členský stát původu náležitě zohlední informace o trestním rejstříku, pověsti a bezúhonnosti pracovníků odvětví CIT, které mu sdělí hostitelský členský stát.
4. Členské státy informují Komisi o svých zvláštních požadavcích na bezpečnostní pracovníky CIT pro účely úvodní odborné přípravy za daným účelem uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. c). Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky ve všech úředních jazycích EU, které jsou úředními jazyky příslušných zúčastněných členských států, s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
5. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje národních kontaktních bodů uvedených v čl. 6 odst. 5, jakož i příslušné vnitrostátní právní předpisy. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
6. Pokud členský stát odejme profesionální zbrojní pas či povolení, které vydal bezpečnostnímu pracovníkovi CIT společnosti usazené v jiném členském státě, informuje o tom vydávající orgán členského státu původu.
7. Členské státy sdělí Komisi adresy a jiné kontaktní údaje příslušných orgánů uvedených v čl. 12 odst. 2. Komise zajistí zveřejnění uvedených informací vhodnými prostředky s cílem informovat všechny dotčené subjekty podílející se na přeshraniční činnosti CIT.
Článek 12
Informace před zahájením přeshraniční přepravy
1. Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT nebo která o tuto licenci podala žádost, oznámí vydávajícímu orgánu nejméně dva měsíce před zahájením své přeshraniční činnosti členský stát, v němž bude vykonávat přepravu CIT. Členský stát původu následně neprodleně informuje dotyčný členský stát, že bude zahájena přeshraniční činnost.
2. Společnost, která hodlá provádět přeshraniční přepravu hotovosti, sdělí příslušnému orgánu či orgánům určeným hostitelským členským státem v dostatečném předstihu informace o typu či typech přepravy, které bude používat, jména osob, jež mohou tuto přepravu provádět, a typ zbraní, jimiž budou případně vyzbrojeni.
ODDÍL 2
ZVLÁŠTNÍ PRAVIDLA PRO KAŽDÝ ZPŮSOB PŘEPRAVY
Článek 13
Platné přepravní podmínky
1. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu eurobankovek na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 14, 15, 16, 17 nebo 18 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 14, 15, 16, 17 a 18, které jsou srovnatelné s podmínkami přepravy povolenými pro domácí přepravu CIT.
Článek 17 platí pro všechny členské státy, pokud jde o přepravu z bodu do bodu.
2. Pokud jde o přeshraniční silniční přepravu euromincí na jeho území, každý členský stát povolí:
a)
alespoň jednu z možností uvedených v článcích 19 nebo 20 a
b)
ty možnosti uvedené v článcích 19 a 20, které jsou srovnatelné s přepravními podmínkami povolenými pro domácí přepravu CIT.
3. Pro přepravu, která zahrnuje eurobankovky i euromince, platí stejné přepravní podmínky jako pro přeshraniční přepravu eurobankovek.
4. Co se týče používání článků 14, 15, 16 a 18 může členský stát rozhodnout, že na jeho území může být k obsluze venkovních bankomatů nebo jiných typů venkovních peněžních automatů používán pouze systém IBNS „end-to-end“ za předpokladu, že se tatáž pravidla vztahují na domácí přepravu CIT.
5. Zúčastněné členské státy informují Komisi o přepravních podmínkách platných v souladu s tímto článkem. Komise zveřejní odpovídající informační oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Příslušné přepravní podmínky nabývají účinku jeden měsíc po zveřejnění tohoto informačního oznámení. Zúčastněné členské státy použijí stejný postup v případě, že začnou používat nové přepravní podmínky v souladu s tímto článkem.
6. Jestliže hostitelský členský stát nebo členský stát tranzitu zjistí, že IBNS vykazuje vážné nedostatky, pokud jde o běžně požadované technické parametry, tedy že k hotovosti lze získat přístup bez spuštění neutralizačního mechanismu nebo že systém IBNS byl po homologaci upraven takovým způsobem, že již nesplňuje homologační kritéria, informuje o tom Komisi a členský stát, který udělil homologaci, a může požadovat provedení nových zkoušek uvedeného systému IBNS. Před získáním výsledků těchto nových zkoušek může členský stát dočasně zakázat používání uvedeného systému IBNS na svém území. Bezodkladně o tom informuje Komisi a ostatní zúčastněné členské státy.
Článek 14
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT běžného vzhledu vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 15
Přeprava bankovek v neopancéřovaném vozidle CIT s jasným označením svědčícím o tom, že je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v neopancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
b)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 16
Přeprava bankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou, které je vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo a schránky na bankovky nesou velice jasné označení svědčící o tom, že jsou vybaveny IBNS, a tato označení odpovídají piktogramům vyobrazeným v příloze III;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 17
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT, které není vybaveno IBNS, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování částí vozidla, v nichž se nacházejí bezpečnostní pracovníci CIT, je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
c)
v každém vozidle jsou alespoň tři bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu b) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
Článek 18
Přeprava bankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu eurobankovek v plně opancéřovaném vozidle CIT vybaveném IBNS v souladu s čl. 16 písm. b) a čl. 17 písm. a) a b).
V každém vozidle musí být alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Článek 19
Přeprava mincí v neopancéřovaném vozidle CIT
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí v neopancéřovaném vozidle CIT přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jedná se o vozidlo běžného vzhledu;
b)
ve vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT;
c)
žádný z bezpečnostních pracovníků CIT na sobě nemá uniformu.
Článek 20
Přeprava mincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou.
Společnost, která je držitelem přeshraniční licence CIT, může vykonávat přeshraniční silniční přepravu euromincí ve vozidle CIT s opancéřovanou kabinou přepravujícím pouze mince, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
opancéřování kabiny vozidla je schopno odolat přinejmenším palbě ze střelných zbraní v souladu se specifikacemi uvedenými v příloze V;
b)
vozidlo nese velice jasné označení svědčící o tom, že přepravuje pouze mince, a toto označení odpovídá piktogramu vyobrazenému v příloze IV;
c)
kabina vozidla je pro všechny bezpečnostní pracovníky CIT ve vozidle vybavena neprůstřelnými vestami, které splňují alespoň normu VPAM bezpečnostní třídu 5, třídu balistické odolnosti NIJ IIIA nebo rovnocennou normu;
d)
v každém vozidle jsou alespoň dva bezpečnostní pracovníci CIT.
Bezpečnostní pracovníci CIT mohou mít vesty uvedené v písmenu c) na sobě během přepravy a jsou povinni je nosit, vyžadují-li to právní předpisy členského státu, v němž se nacházejí.
ODDÍL 3
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 21
Dodržování pravidel
Během doby platnosti přeshraniční licence CIT členské státy původu zajistí, aby byla pravidla stanovená tímto nařízením dodržována, rovněž prováděním namátkových inspekcí bez předchozího oznámení společnosti. Tyto inspekce mohou provádět i hostitelské členské státy.
Článek 22
Sankce
1. Pokud příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že došlo k porušení jedné z podmínek, za nichž byla udělena přeshraniční licence CIT, může vydávající orgán v závislosti na povaze či závažnosti porušení zaslat dotyčné společnosti upozornění, uložit pokutu, pozastavit na dobu od dvou týdnů do dvou měsíců licenci nebo licenci zcela odejmout. Vydávající orgán může dotyčné společnosti rovněž udělit zákaz podat žádost o novou licenci na dobu až pěti let.
2. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát oznámí jakékoli porušení tohoto nařízení - včetně porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 - příslušným vnitrostátním orgánům členského státu původu, které rozhodnou o vhodné sankci. Členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát může navíc uložit pokutu v případě porušení vnitrostátních pravidel uvedených v článcích 8 a 9 nebo platných přepravních podmínek uvedených v článku 13. Může bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří se tohoto porušení dopustili, zakázat provádění přeshraniční přepravy hotovosti na svém území, lze-li jim porušení přičítat.
3. Dokud vydávající orgán členského státu původu nevydá ve lhůtě dvou měsíců rozhodnutí, může členský stát tranzitu nebo hostitelský členský stát na uvedenou dobu nejvýše dvou měsíců pozastavit právo společnosti CIT provozovat silniční přepravu eurohotovosti na jeho území, pokud společnost CIT:
a)
nedodržela ustanovení tohoto nařízení týkající se minimálního počtu bezpečnostních pracovníků CIT na jedno vozidle nebo týkající se zbraní;
b)
provádí svou přepravní činnost způsobem, který ohrožuje veřejný pořádek;
c)
opakovaně porušuje toto nařízení.
4. Členský stát, který vydal profesionální zbrojní pas či povolení, může uložit bezpečnostním pracovníkům CIT sankce podle svých vnitrostátních pravidel v případě porušení jeho vnitrostátních zbrojních předpisů.
5. Sankce musí být úměrné závažnosti porušení.
Článek 23
Naléhavá bezpečnostní opatření
1. Členský stát může rozhodnout o zavedení dočasných bezpečnostních opatření nad rámec opatření stanovených tímto nařízením, pokud vyvstane naléhavý problém, který podstatným způsobem ovlivňuje bezpečnost operací CIT. Tato dočasná opatření se vztahují na veškerou přepravu CIT na celém vnitrostátním území nebo na jeho části, použijí se po dobu nejvýše čtyř týdnů a jsou neprodleně oznámena Komisi. Komise zajistí jejich rychlé zveřejnění vhodnými prostředky.
2. Prodloužení dočasných opatření uvedených v odstavci 1 na dobu delší než čtyři týdny podléhá předběžnému schválení Komise. Komise rozhodne o takovém předběžném schválení do 72 hodin od obdržení žádosti.
Článek 24
Odměňování bezpečnostních pracovníků CIT provádějících přeshraniční přepravu
Bezpečnostním pracovníkům CIT, kteří provádějí přeshraniční přepravu v souladu s tímto nařízením, je v hostitelském členském státě zaručena příslušná minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 96/71/ES. Je-li minimální mzda v hostitelském členském státě vyšší než mzda vyplácená zaměstnanci v členském státě původu, použije se příslušná minimální mzda hostitelského členského státu, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den. Je-li během téhož dne přeprava prováděna v několika hostitelských členských státech a více než jeden z těchto členských států má vyšší příslušnou minimální mzdu, než je mzda používaná v členském státě původu, použije se nejvyšší minimální mzda, včetně sazeb za přesčasy, na celý pracovní den.
Vykonává-li však pracovník odvětví CIT na základě smluv, právních nebo správních předpisů či praktických ustanovení přeshraniční přepravu více než 100 pracovních dní, strávených ať již celých, nebo pouze v jejich částech, v kalendářním roce v jiném členském státě, použijí se na všechny pracovní dny, ať již celé nebo částečně strávené v tomto hostitelském členském státě v uvedeném kalendářním roce, v plném rozsahu pracovní podmínky uvedené ve směrnici 96/71/ES.
Za účelem stanovení příslušných pracovních podmínek se obdobným způsobem použije článek 4 směrnice 96/71/ES.
Článek 25
Výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti
1. Zřizuje se výbor pro přeshraniční přepravu eurohotovosti. Výboru předsedá Komise a zasedají v něm dva zástupci z každého zúčastněného členského státu společně se dvěma zástupci Evropské centrální banky.
2. Výbor se schází alespoň jednou ročně, aby si vyměnil názory na provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem konzultuje také se zúčastněnými stranami v odvětví, včetně sociálních partnerů, a případně vezme v úvahu jejich názory. Výbor je konzultován ve věci přípravy přezkumu uvedeného v článku 26.
Článek 26
Přezkum
Do 1. prosince 2016 a poté každých pět let podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem vede konzultace se zúčastněnými stranami v odvětví včetně sociálních partnerů a následně s členskými státy. Zpráva zejména přezkoumá možnost stanovit společné požadavky na odbornou přípravu v oblasti nošení zbraní bezpečnostními pracovníky CIT a možnou změnu článku 24 s ohledem na směrnici 96/71/ES, vezme náležitě v úvahu technologický pokrok v oblasti IBNS, vyhodnotí případný přínos, který by mohlo mít vydávání unijních licencí CIT, a posoudí, zda má být nařízení příslušným způsobem revidováno.
Článek 27
Změna technických pravidel
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 28, pokud jde o změny přílohy II a technických pravidel pro normy použitelné na pancéřování vozidel CIT a neprůstřelné vesty, uvedené v článcích 16, 17 18 a 20, a na zbraňové bezpečnostní schránky, uvedené v čl. 6 odst. 2, s ohledem na technologický pokrok a případné nové evropské normy.
Článek 28
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 27 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 30. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedená v článku 27 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 27 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 29
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvanáct měsíců po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 1214/2011 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 16 novembre 2011
sur le transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route entre États membres dans la zone euro
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 133,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis de la Banque centrale européenne (1),
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
L’introduction de l’euro a fortement accru les besoins de transport transfrontalier d’espèces par la route. Dans la zone euro, les banques, le secteur de la grande distribution et les autres professionnels appelés à manipuler des espèces devraient pouvoir conclure des contrats avec l’entreprise de transport de fonds qui offre le meilleur prix et/ou le meilleur service et profiter des services fiduciaires de la succursale de la banque centrale nationale (BCN) la plus proche ou du centre fort le plus proche appartenant à un transporteur de fonds, même si cet endroit se situe dans un autre État membre. En outre, de nombreux États membres dont la monnaie est l’euro (ci-après dénommés «États membres participants») ont pris des dispositions pour la production de billets et de pièces en euro à l’étranger, ou pourraient vouloir le faire. Le principe même de monnaie unique implique la possibilité de faire circuler les espèces librement entre les États membres participants.
(2)
En raison des fortes différences entre les droits nationaux des États membres, il est généralement très difficile de réaliser des opérations de transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route entre les États membres participants. Cette situation est en contradiction avec le principe de libre circulation de l’euro et nuit à l’application du principe de libre prestation de services qui fait partie des principes fondamentaux de l’Union européenne.
(3)
Le présent règlement fait écho à l’article 38, point b), de la directive 2006/123/CE du Parlement européen et du Conseil du 12 décembre 2006 relative aux services dans le marché intérieur (3), qui prévoit la possibilité de présenter des instruments d’harmonisation en ce qui concerne le transport de fonds.
(4)
En vue d’améliorer la sécurité du transport de fonds, tant pour les convoyeurs de fonds que pour la population, le recours au système intelligent de neutralisation de billets (IBNS) devrait être encouragé et, après une analyse détaillée des impacts potentiels par la Commission, devrait pouvoir se développer de manière harmonisée entre les États membres participants, sans préjudice des règles énoncées dans le présent règlement en ce qui concerne les modalités de transport applicables.
(5)
Vu les dangers particuliers que l’activité de transport de fonds comporte pour la santé et la vie des convoyeurs de fonds comme de la population, il convient que l’exercice des activités de transport transfrontalier d’euros en espèces soit subordonné à la détention d’une licence spécifique pour le transport de fonds transfrontalier. Cette licence devrait être détenue en plus de la licence de transport de fonds nationale qui est obligatoire dans la plupart des États membres participants et dont le présent règlement n’harmonise pas la forme. Par ailleurs, il convient que les entreprises de transport de fonds établies dans les États membres participants qui n’ont pas de procédure d’agrément spécifique pour les transporteurs de fonds, mis à part leur réglementation générale applicable au secteur de la sécurité ou des transports, justifient d’une expérience minimale de vingt-quatre mois dans une activité régulière de transport d’espèces dans l’État membre d’établissement, sans infraction au droit national, avant de pouvoir se voir octroyer une licence de transport de fonds transfrontalier par ledit État membre. Une telle approche permettrait d’accroître la confiance mutuelle entre les États membres.
(6)
Afin d’éviter des obligations redondantes et l’introduction d’une procédure inutilement lourde, il y a lieu également de prévoir que le titulaire d’une licence de transport de fonds transfrontalier n’est pas tenu de détenir aussi une licence communautaire pour le transport international de marchandises par route, telle qu’elle est prévue par le règlement (CE) no 1072/2009 du Parlement européen et du Conseil du 21 octobre 2009 établissant des règles communes pour l’accès au marché du transport international de marchandises par route (4).
(7)
Le transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route entre les États membres participants devrait se faire dans le respect total du présent règlement ou du droit de l’État membre d’origine, de l’État membre d’accueil et, le cas échéant, de l’État membre de transit.
(8)
Le présent règlement vise à permettre le transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route entre les États membres participants dans des conditions permettant de garantir à la fois la sécurité de l’opération, la sécurité des convoyeurs de fonds et de la population et la libre circulation d’euros en espèces. Il convient également, selon la pratique habituelle du marché, d’autoriser le transport dans le même véhicule de transport de fonds d’un montant déterminé en espèces d’autres devises que l’euro.
(9)
Il convient, au vu des exigences spécifiques applicables aux convoyeurs transfrontaliers de fonds, que ceux-ci suivent un programme spécial de formation transfrontalière suivant les détails exposés à l’annexe VI. Afin d’éviter d’inutiles doublons, ce programme de formation transfrontalière ne devrait pas comprendre d’éléments déjà couverts par la formation obligatoire pour exercer l’activité de transport de fonds à l’échelon national.
(10)
Étant donné les particularités du secteur du transport de fonds, il est difficile d’organiser de manière sécurisée des livraisons d’euros en espèces qui durent plusieurs jours. Il convient donc qu’un véhicule de transport de fonds qui effectue un transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route retourne dans son État membre d’origine le jour même.
(11)
Il y a lieu que la Commission dépose une proposition visant à modifier la définition du terme «journée» et/ou la durée minimale obligatoire de la formation initiale ad hoc qui figurent dans le présent règlement si les partenaires sociaux au niveau de l’Union conviennent qu’une autre définition est plus appropriée.
(12)
Selon le règlement (CE) no 1072/2009, le nombre d’opérations de transport pouvant être effectuées dans l’État membre d’accueil immédiatement après un transport international en provenance d’un autre État membre est limité à trois opérations de cabotage dans un délai de sept jours. Toutefois, vu les caractéristiques spécifiques du secteur du transport de fonds, il est habituel qu’un véhicule de transport de fonds effectue un nombre de livraisons/collectes d’euros en espèces bien plus important chaque jour. Il convient donc de déroger au règlement (CE) no 1072/2009 en n’imposant pas de limite au nombre de livraisons/collectes d’euros en espèces qu’un véhicule de transport de fonds peut effectuer en un seul jour dans un État membre d’accueil.
(13)
Les règles nationales régissant la conduite des convoyeurs de fonds hors d’un véhicule de transport de fonds et la sécurité des lieux de livraison/collecte d’euros en espèces ne devrait pas couvrir l’utilisation éventuelle de systèmes de neutralisation de billets en combinaison avec le transport de billets dans un véhicule de transport de fonds entièrement blindé non équipé d’IBNS.
(14)
L’article 1er, paragraphe 3, point a), de la directive 96/71/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 décembre 1996 concernant le détachement de travailleurs effectué dans le cadre d’une prestation de services (5) s’applique aux situations de détachement dans lesquelles une entreprise fournit des services sur une base transnationale pour son propre compte et sous sa direction, dans le cadre d’un contrat conclu entre l’entreprise et le destinataire de la prestation de services.
(15)
Considérant la nature spécifique des services de transport de fonds, il est nécessaire de prévoir l’application par analogie de la directive 96/71/CE à tous les services transfrontaliers de transport d’euros en espèces afin d’apporter une sécurité juridique aux opérateurs et d’assurer l’applicabilité concrète de la directive dans ce secteur.
(16)
En raison de la spécificité des activités de transport concernées et du caractère occasionnel de certaines d’entre elles, l’application par analogie des règles de protection minimale visées dans la directive 96/71/CE devrait être limitée aux taux de salaire minimal, y compris pour les heures supplémentaires, visés à l’article 3, paragraphe 1, point c), de ladite directive et ces taux devraient être garantis pour toute la durée du jour de travail afin de ne pas imposer de charges administratives inutiles aux opérateurs. Comme prévu par la directive 96/71/CE, et dans les limites reconnues par la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union européenne, la notion de taux de salaire minimal est définie par le droit national ou la pratique nationale de l’État membre dans lequel le travailleur est détaché. Lorsque, en raison de contrats, de dispositions réglementaires ou administratives ou de modalités pratiques, un convoyeur de fonds effectue des transports transfrontaliers à raison de plus de cent jours de travail par année civile dans un autre État membre, il convient que les règles de protection minimale prévues dans la directive 96/71/CE s’appliquent, mutatis mutandis, à ce travailleur.
(17)
L’application de règles de protection minimale dans l’État membre d’accueil devrait s’entendre sans préjudice de l’application de conditions d’emploi plus favorables au travailleur prévues par la législation, la convention collective applicable ou le contrat de travail de l’État membre d’origine du travailleur.
(18)
Pour déterminer quelles sont les règles de protection minimale qui s’appliquent, il convient que les dispositions sur la coopération en matière d’information énoncées à l’article 4 de la directive 96/71/CE s’appliquent mutatis mutandis. À cet égard, les États membres devraient pouvoir invoquer les dispositions de la directive 96/71/CE relatives à la coopération administrative et à l’échange d’informations.
(19)
Le présent règlement s’entend sans préjudice de l’application du règlement (CE) no 1889/2005 du Parlement européen et du Conseil du 26 octobre 2005 relatif aux contrôles de l’argent liquide entrant ou sortant de la Communauté (6).
(20)
Afin de tenir compte des progrès technologiques et de l’éventualité de nouvelles normes européennes, il convient de déléguer à la Commission le pouvoir d’adopter des actes conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, pour modifier les règles techniques concernant les normes IBNS, le blindage du véhicule de transport de fonds, les gilets pare-balles et les coffres-forts destinés aux armes. Il importe particulièrement que la Commission procède aux consultations appropriées durant son travail préparatoire, y compris au niveau des experts et des partenaires sociaux. Il convient que, lorsqu’elle prépare et élabore des actes délégués, la Commission veille à ce que les documents pertinents soient transmis simultanément, en temps utile et de façon appropriée, au Parlement européen et au Conseil.
(21)
Conformément au principe de proportionnalité, tel qu’énoncé à l’article 5 du traité sur l’Union européenne, le présent règlement n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre son objectif, à savoir faciliter le transport transfrontalier d’euros en espèces par la route entre États membres dans la zone euro,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
SECTION 1
RÈGLES COMMUNES À L’ENSEMBLE DES OPÉRATIONS DE TRANSPORT TRANSFRONTALIER D’EUROS EN ESPÈCES PAR LA ROUTE
Article premier
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
a) «États membres participants»: les États membres dont la monnaie est l’euro;
b) «transport transfrontalier d’euros en espèces par la route»: le transport professionnel effectué soit contre rémunération pour le compte de tiers, soit au sein d’une entreprise de transport de fonds, au moyen d’un véhicule de transport de fonds par la route, d’euros en billets ou en pièces au départ d’un État membre participant afin d’assurer l’approvisionnement en euros sous la forme de billets ou de pièces, ou la collecte de tels fonds, en un ou plusieurs lieux situés dans un ou plusieurs États membres participants et dans l’État membre d’origine sans préjuger du transport en espèces d’autres devises que l’euro pour un montant maximal de 20 % de la somme totale d’espèces transportées dans le même véhicule de transport de fonds, lorsque la majorité des livraisons/collectes d’euros en espèces effectuées par un véhicule de transport de fonds le même jour a lieu sur le territoire de l’État membre d’accueil ou, dans le cas de transports de point à point, lorsque le transport a lieu entre deux États membres participants;
c) «licence de transport de fonds transfrontalier»: une licence qui est délivrée par l’autorité responsable de l’État membre d’origine et dont la détention autorise le titulaire à assurer le transport transfrontalier d’euros en espèces par la route entre États membres participants dans les conditions fixées dans le présent règlement;
d) «autorité responsable»: l’autorité de l’État membre d’origine chargée de la délivrance des licences de transport de fonds transfrontalier;
e) «État membre d’origine»: l’État membre participant sur le territoire duquel l’entreprise de transport de fonds est établie. L’entreprise de transport de fonds est réputée établie si elle exerce effectivement une activité économique, conformément à l’article 49 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, pour une durée indéterminée et au moyen d’une infrastructure stable à partir de laquelle la fourniture de services est réellement assurée;
f) «État membre d’accueil»: un ou plusieurs États membres participants dans lesquels une entreprise de transport de fonds fournit des services de livraison/collecte d’euros en espèces et qui sont distincts de son État membre d’origine;
g) «État membre de transit»: un ou plusieurs États membres participants autres que l’État membre d’origine, que le véhicule de transport de fonds traverse pour se rendre dans l’État membre d’accueil ou retourner vers l’État membre d’origine;
h) «pendant la journée»: en parlant du transport, un transport effectué entre 6 heures et 22 heures;
i) «convoyeurs de fonds»: les salariés chargés de conduire le véhicule de transport de fonds transportant les euros en espèces ou de protéger son contenu;
j) «véhicule de transport de fonds»: un véhicule utilisé pour le transport professionnel d’euros en espèces par la route;
k) «véhicule banalisé»: un véhicule de transport de fonds d’apparence commune ne portant aucun signe distinctif de son appartenance à une entreprise de transport de fonds ou de son utilisation aux fins du transport d’euros en espèces;
l) «transport de point à point»: un transport d’un lieu sécurisé à un autre, sans arrêt intermédiaire;
m) «zone sécurisée»: un point de livraison/collecte d’euros en espèces situé à l’intérieur d’un bâtiment et protégé contre l’accès non autorisé au moyen d’infrastructures (systèmes anti-intrusion) et de procédures d’accès pour les personnes;
n) «lieu sécurisé»: un lieu au sein d’une zone sécurisée, qui est accessible aux véhicules de transport de fonds et dans lequel ceux-ci peuvent être chargés ou déchargés de manière sûre;
o) «neutraliser»: en parlant d’un billet, mutiler ou endommager en le maculant ou par d’autres moyens comme prévu à l’annexe II;
p) «système intelligent de neutralisation de billets» ou «IBNS»: un système qui remplit les conditions suivantes:
q) «IBNS de bout en bout»: un IBNS qui est équipé pour une utilisation de bout en bout, c’est-à-dire que les billets restent inaccessibles aux convoyeurs de fonds à tout moment et sont protégés de manière ininterrompue par l’IBNS d’une zone sécurisée à l’autre ou, dans le cas des cassettes pour distributeurs automatiques de billets ou pour autres types de distributeur, d’une zone sécurisée jusqu’à l’intérieur des distributeurs;
r) «A1» et «B1»: en parlant des niveaux d’aptitude linguistique, les niveaux définis par le cadre européen commun de référence pour les langues établi par le Conseil de l’Europe, visé à l’annexe VII;
s) «langues officielles de l’Union»: les langues visées à l’article 1er du règlement no 1 portant fixation du régime linguistique de la Communauté économique européenne (7).
Article 2
Exclusions
1. Le transport d’euros en billets et en pièces est exclu du champ d’application du présent règlement lorsqu’il est:
a)
réalisé pour le compte des BCN et entre elles, ou entre des imprimeries de billets de banque et/ou les instituts d’émission des monnaies des États membres participants et les BCN concernées; et
b)
placé sous escorte militaire ou policière.
2. Le transport exclusif d’euros en pièces est exclu du champ d’application du présent règlement lorsqu’il est:
a)
réalisé pour le compte des BCN et entre elles, ou entre les instituts d’émission des monnaies des États membres participants et les BCN concernées; et
b)
placé sous escorte militaire ou policière, ou sous escorte de personnel de sociétés privées de sécurité à bord de véhicules distincts.
Article 3
Lieu de départ, durée maximale et nombre de livraisons/collectes d’euros en espèces
1. Le transport transfrontalier d’euros en espèces réalisé conformément au présent règlement a lieu pendant la journée.
2. Un véhicule de transport de fonds qui effectue le transport transfrontalier d’euros en espèces commence son trajet dans son État membre d’origine et y retourne le même jour.
3. Par dérogation aux paragraphes 1 et 2, il est permis d’effectuer des transports de point à point sous vingt-quatre heures, à condition que la réglementation nationale de l’État membre d’origine, de l’État membre de transit et de l’État membre d’accueil autorise le transport d’euros en espèces la nuit.
4. Par dérogation au règlement (CE) no 1072/2009, aucune limite n’est imposée au nombre de livraisons/collectes d’euros en espèces qu’un véhicule de transport de fonds peut effectuer le même jour dans l’État membre d’accueil.
Article 4
Licence de transport de fonds transfrontalier
1. Une entreprise qui souhaite exercer une activité de transport transfrontalier d’euros en espèces par la route sollicite auprès de l’autorité responsable de son État membre d’origine la délivrance d’une licence de transport de fonds transfrontalier.
2. La licence de transport de fonds transfrontalier est octroyée pour une durée de cinq ans par l’autorité nationale responsable si l’entreprise qui fait la demande remplit les conditions suivantes:
a)
elle est agréée pour le transport de fonds dans son État membre d’origine ou, si l’État membre ne dispose pas d’une procédure d’agrément spécifique pour les entreprises de transport de fonds, autre que la réglementation générale applicable au secteur de la sécurité ou des transports, elle est en mesure de justifier d’une activité régulière de transport de fonds dans son État membre d’origine durant les vingt-quatre mois au moins précédant la demande, sans infraction constatée au droit national dudit État membre en ce qui concerne ce type d’activité;
b)
ses dirigeants et les membres de son conseil d’administration ont un casier judiciaire vierge d’infractions en rapport avec l’activité et sont réputés honorables et intègres, par exemple d’après les renseignements recueillis par la police;
c)
elle dispose d’une assurance en responsabilité civile en cours de validité couvrant, au minimum, les dommages à la vie et aux biens de tierces parties, indépendamment du fait de savoir si les fonds transportés sont assurés à ce titre;
d)
l’entreprise qui fait la demande, ses convoyeurs de fonds, ses véhicules et les procédures de sécurité utilisées ou appliquées pour effectuer le transport transfrontalier d’euros en espèces respectent le présent règlement ou, lorsque le présent règlement y fait expressément référence, le droit national dans le domaine particulier du transport de fonds.
3. La licence de transport de fonds transfrontalier est établie conformément au modèle et aux caractéristiques matérielles définis à l’annexe I. Les convoyeurs de fonds à bord des véhicules de transport de fonds qui réalisent le transport transfrontalier professionnel d’euros en espèces par la route sont à tout moment en mesure de présenter aux autorités de contrôle l’original ou une copie conforme d’une licence de transport de fonds transfrontalier en cours de validité.
4. La licence de transport de fonds transfrontalier permet à l’entreprise d’effectuer le transport transfrontalier d’euros en espèces au sens du présent règlement. Par dérogation au règlement (CE) no 1072/2009, le titulaire d’une licence de ce type n’est pas tenu de posséder une licence communautaire pour le transport international de marchandises par route.
Article 5
Convoyeurs de fonds
1. Tous les convoyeurs de fonds satisfont aux conditions suivantes:
a)
leur casier judiciaire est vierge d’infractions en rapport avec l’activité et ils sont réputés honorables et intègres, par exemple d’après les renseignements recueillis par la police;
b)
ils possèdent un certificat médical attestant que leur santé physique et mentale leur permet d’assurer les tâches en question;
c)
ils ont suivi avec succès une formation initiale ad hoc d’au moins deux cents heures, formation éventuelle au maniement des armes à feu non comprise.
Les conditions minimales pour la formation initiale ad hoc visée au point c) figurent à l’annexe VI. Les convoyeurs de fonds suivent également des formations dans les domaines énoncés à l’annexe VI, point 3), au moins tous les trois ans.
2. Parmi les convoyeurs de fonds présents dans le véhicule de transport de fonds, l’un au moins a des connaissances linguistiques d’un niveau équivalant au minimum à A1 dans les langues usitées par les autorités et la population locales dans les régions concernées de l’État membre de transit et de l’État membre d’accueil. De plus, le véhicule de transport de fonds, par l’intermédiaire du centre de contrôle de l’entreprise de transport de fonds, est en contact radio permanent avec une personne ayant des connaissances linguistiques d’un niveau équivalant au minimum à B1 dans les langues usitées par les autorités et la population locales dans les régions concernées de l’État membre de transit et de l’État membre d’accueil afin qu’une communication efficace avec les autorités nationales soit possible à tout moment.
Article 6
Port d’armes
1. Les convoyeurs de fonds se conforment au droit de l’État membre d’origine, de l’État membre de transit et de l’État membre d’accueil, en matière de port d’armes et de limite de calibre des armes autorisées.
2. Lors de l’entrée sur le territoire d’un État membre dont le droit n’autorise pas les convoyeurs de fonds à être armés, les armes éventuellement en possession de ce personnel sont enfermées dans un coffre-fort destiné aux armes placé dans le véhicule et répondant à la norme européenne EN 1143-1. Ces armes demeurent inaccessibles aux convoyeurs de fonds durant tout le trajet sur le territoire dudit État membre. Elles peuvent être extraites du coffre-fort destiné aux armes lors de l’entrée sur le territoire d’un État membre dont le droit autorise les convoyeurs de fonds à être armés; elles sont impérativement extraites du coffre-fort lors de l’entrée sur le territoire d’un État membre dont le droit impose que les convoyeurs de fonds soient armés. L’ouverture du coffre-fort destiné aux armes nécessite l’intervention à distance du centre de contrôle du véhicule de transport de fonds et est subordonnée à la vérification par ce centre de la géolocalisation exacte du véhicule.
Les exigences énoncées au premier alinéa s’appliquent également si le type ou le calibre de l’arme n’est pas autorisé par le droit de l’État membre de transit ou de l’État membre d’accueil.
3. Lorsqu’un véhicule de transport de fonds dont l’État membre d’origine n’autorise pas les convoyeurs de fonds à être armés entre sur le territoire d’un État membre dont le droit impose aux convoyeurs de fonds d’être armés, l’entreprise de transport de fonds s’assure que les convoyeurs de fonds disposent à bord des armes requises et remplissent les exigences minimales en matière de formation imposées par l’État membre d’accueil.
4. Les convoyeurs de fonds qui sont armés ou qui circulent dans un véhicule de transport de fonds contenant des armes, sont titulaires d’un permis ou d’une autorisation de port d’armes à titre professionnel délivré par les autorités nationales de l’État membre de transit et/ou de l’État membre d’accueil, lorsque ces États membres autorisent les convoyeurs de fonds à être armés, et remplissent toutes les exigences nationales relatives audit permis ou à ladite autorisation de port d’armes à titre professionnel. Les États membres peuvent, à cette fin, reconnaître les permis ou autorisations de port d’armes à titre professionnel d’autres États membres.
5. Les États membres établissent un seul point de contact central auprès duquel les entreprises de transport de fonds établies dans d’autres États membres peuvent solliciter, pour leurs convoyeurs de fonds, un permis ou une autorisation de port d’armes à titre professionnel. Les États membres de structure fédérale gardent la latitude d’établir des points de contact au niveau de chaque État. Les États membres informent le demandeur de l’issue réservée à sa demande dans un délai de trois mois à compter de la soumission d’un dossier de demande complet.
6. Afin qu’il soit plus facile pour les convoyeurs de fonds qui sont employés par une entreprise établie dans un autre État membre de remplir les exigences nationales nécessaires à l’obtention d’un permis ou d’une autorisation de port d’armes à titre professionnel, les États membres prévoient la validation des formations équivalentes au port d’armes à titre professionnel suivies dans l’État membre où est établi l’employeur du demandeur. Si cela n’est pas possible, les États membres font en sorte que la formation nécessaire au port d’armes à titre professionnel soit donnée sur leur propre territoire dans une langue officielle de l’Union qui est une langue officielle de l’État membre où est établi l’employeur du demandeur.
Article 7
Équipement des véhicules de transport de fonds
1. Les véhicules de transport de fonds sont équipés d’un système mondial de navigation. Le centre de contrôle de l’entreprise de transport de fonds est en mesure de localiser à tout moment ses véhicules avec précision.
2. Les véhicules de transport de fonds sont équipés de dispositifs de communication appropriés permettant de contacter à tout moment le centre de contrôle de l’entreprise de transport de fonds qui les utilise et les autorités nationales compétentes. Les numéros d’appel d’urgence des autorités de police des États membres de transit ou de l’État membre d’accueil sont disponibles à bord du véhicule.
3. Les véhicules de transport de fonds sont équipés de façon à permettre l’enregistrement de l’heure et du lieu de toutes les livraisons/collectes d’euros en espèces afin que le contrôle de la proportion des livraisons/collectes d’euros en espèces visée à l’article 1er, point b), soit possible à tout moment.
4. Lorsque les véhicules de transport de fonds sont équipés d’IBNS, les IBNS utilisés sont conformes à l’annexe II et ont été homologués dans un État membre participant. Les entreprises qui exercent des activités de transport transfrontalier d’euros en espèces au moyen de véhicules de transport de fonds utilisant des IBNS présentent dans les quarante-huit heures, en réponse à une demande de contrôle formulée par les autorités de l’État membre d’origine, de l’État membre d’accueil ou de l’État membre de transit, une preuve écrite de l’homologation du modèle d’IBNS utilisé.
Article 8
Rôle des forces nationales de police
Le présent règlement ne fait pas obstacle à l’application des règles nationales qui imposent:
a)
de notifier à l’avance les opérations de transport de fonds à la police;
b)
que les véhicules de transport de fonds soient équipés d’un dispositif permettant à la police de les repérer à distance;
c)
que les opérations de transport de point à point portant sur un montant élevé soient effectuées sous la protection d’une escorte policière.
Article 9
Règles destinées à garantir la sécurité des lieux de livraison/collecte de fonds dans l’État membre d’accueil
Le présent règlement ne fait pas obstacle à l’application des règles nationales qui régissent la conduite des convoyeurs de fonds en dehors d’un véhicule de transport de fonds et la sécurité des lieux où les fonds sont livrés/collectés dans l’État membre concerné.
Article 10
Retrait des billets neutralisés de la circulation
Les entreprises de transport de fonds qui opèrent conformément au présent règlement retirent de la circulation tous les billets ayant pu être neutralisés qu’elles rencontrent dans l’exercice de leurs activités. Elles remettent ces billets à la succursale compétente de la BCN de leur État membre d’origine et fournissent par écrit une déclaration sur la cause et la nature de la neutralisation. Si ces billets ont été collectés dans un État membre d’accueil, la BCN de l’État membre d’accueil en est informée par la BCN de l’État membre d’origine.
Article 11
Information mutuelle
1. Les États membres transmettent à la Commission les règles visées aux articles 8 et 9 ainsi que les informations relatives aux IBNS qu’ils ont homologués; ils informent immédiatement la Commission de toute modification concernant ces règles et homologations. La Commission veille à ce que ces règles ainsi qu’une liste des IBNS homologués soient publiées par les canaux appropriés dans toutes les langues officielles de l’Union qui sont les langues officielles des États membres participants concernés, en vue d’informer rapidement tous les acteurs concernés par les activités de transport de fonds transfrontalier.
2. Les États membres tiennent un registre de toutes les entreprises auxquelles ils ont délivré une licence de transport de fonds transfrontalier et informent la Commission de son contenu. Ils mettent à jour le registre, notamment en cas de décision de suspendre ou de retirer une licence en vertu de l’article 22, et informent la Commission sans délai de cette mise à jour. Pour faciliter l’échange d’informations, la Commission met en place une base de données centrale et sécurisée contenant des données relatives aux licences délivrées, suspendues ou retirées, à laquelle ont accès les autorités compétentes des États membres participants.
3. Pour la mise en œuvre de l’article 5, paragraphe 1, point a), l’État membre d’origine tient dûment compte des informations concernant le casier judiciaire, l’honorabilité et l’intégrité des convoyeurs de fonds qui lui sont communiquées par l’État membre d’accueil.
4. Les États membres informent la Commission de leurs exigences particulières en matière de formation des convoyeurs de fonds pour les besoins de la formation initiale ad hoc visée à l’article 5, paragraphe 1, point c). La Commission veille à ce que ces informations soient publiées par les voies appropriées dans toutes les langues officielles de l’Union qui sont les langues officielles des États membres participants concernés, en vue d’informer tous les acteurs concernés par les activités de transport de fonds transfrontalier.
5. Les États membres informent la Commission des adresses et autres coordonnées des points de contact nationaux visés à l’article 6, paragraphe 5, ainsi que du droit national pertinent. La Commission veille à ce que ces informations soient publiées par les voies appropriées, en vue d’informer tous les acteurs concernés par les activités de transport de fonds transfrontalier.
6. Lorsqu’un État membre retire le permis ou l’autorisation de port d’armes à titre professionnel qu’il a octroyé à un convoyeur de fonds d’une entreprise établie dans un autre État membre, il en informe l’autorité responsable de l’État membre d’origine.
7. Les États membres informent la Commission des adresses et autres coordonnées pertinentes des autorités compétentes visées à l’article 12, paragraphe 2. La Commission veille à ce que ces informations soient publiées par les voies appropriées, en vue d’informer tous les acteurs concernés par les activités de transport de fonds transfrontalier.
Article 12
Informations préalables au début de l’activité de transport transfrontalier
1. Une entreprise titulaire d’une licence de transport de fonds transfrontalier ou ayant déposé une demande de licence communique au moins deux mois avant le début de son activité transfrontalière à l’autorité responsable le nom des États membres dans lesquels elle assurera des opérations de transport de fonds. L’État membre d’origine informe ensuite sans délai l’État membre concerné de l’imminence du début de l’activité transfrontalière.
2. Une entreprise qui a l’intention d’effectuer des opérations de transport transfrontalier d’espèces communique à l’avance à l’autorité ou aux autorités compétentes indiquées par l’État membre d’accueil, avec les informations sur le ou les types de transport auxquels elle aura recours, les noms des personnes susceptibles d’effectuer ces opérations ainsi que le type d’arme qu’elles pourraient porter.
SECTION 2
RÈGLES SPÉCIFIQUES À CHAQUE TYPE DE TRANSPORT
Article 13
Modalités de transport applicables
1. Pour les opérations de transport transfrontalier d’euros en billets par la route effectuées sur son territoire, chaque État membre autorise:
a)
au moins l’une des options prévues aux articles 14, 15, 16, 17 ou 18; et
b)
les options prévues aux articles 14, 15, 16, 17 et 18 qui sont analogues aux modalités de transport autorisées pour les transports de fonds nationaux.
L’article 17 s’applique à tous les États membres en ce qui concerne le transport de point à point.
2. Pour les opérations de transport transfrontalier d’euros en pièces par la route effectuées sur son territoire, chaque État membre autorise:
a)
au moins l’une des options prévues aux articles 19 ou 20; et
b)
les options prévues aux articles 19 et 20 qui sont analogues aux modalités de transport autorisées pour les transports de fonds nationaux.
3. Les opérations de transport qui incluent à la fois des billets et des pièces sont couvertes par les modalités de transport pour le transport transfrontalier d’euros en billets.
4. En ce qui concerne l’application des articles 14, 15, 16 et 18, un État membre peut décider d’autoriser uniquement les IBNS de bout en bout sur son territoire pour la desserte des distributeurs automatiques de billets ou autres types de distributeurs extérieurs, à condition que les mêmes règles s’appliquent aux opérations de transport de fonds nationales.
5. Les États membres participants notifient à la Commission les modalités de transport qui sont applicables conformément au présent article. La Commission publie au Journal officiel de l’Union européenne un avis correspondant à cette notification. Les modalités de transport applicables prennent effet un mois après la publication de l’avis. Les États membres participants utilisent la même procédure lorsque de nouvelles modalités de transport deviennent applicables conformément au présent article.
6. Si un État membre d’accueil ou un État membre de transit constate qu’un IBNS comporte de graves insuffisances par rapport aux caractéristiques techniques normalement requises, à savoir que l’accès aux espèces est possible sans déclencher le mécanisme de neutralisation ou que l’IBNS a été modifié après son homologation de façon telle qu’il ne remplit plus les critères d’homologation, il en informe la Commission et l’État membre qui a délivré l’homologation et peut demander que l’IBNS en cause fasse l’objet de nouveaux tests. Dans l’attente des résultats de ces nouveaux tests, les États membres peuvent provisoirement interdire l’utilisation de cet IBNS sur leur territoire. Ils en informent immédiatement la Commission et les autres États membres participants.
Article 14
Transport de billets en véhicule de transport de fonds non blindé banalisé équipé d’IBNS
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en billets par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds non blindé équipé d’IBNS si les conditions suivantes sont remplies:
a)
le véhicule est banalisé;
b)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule;
c)
aucun des convoyeurs de fonds ne porte d’uniforme.
Article 15
Transport de billets en véhicule de transport de fonds non blindé portant un marquage clair indiquant qu’il est équipé d’IBNS
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en billets par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds non blindé équipé d’IBNS si les conditions suivantes sont remplies:
a)
le véhicule et les conteneurs de billets sont munis d’un marquage très visible indiquant clairement qu’ils sont équipés d’IBNS et ce marquage correspond aux pictogrammes représentés à l’annexe III;
b)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule.
Article 16
Transport de billets en véhicule de transport de fonds semi-blindé (blindé au niveau de la cabine) équipé d’IBNS
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en billets par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds blindé au niveau de la cabine équipé d’IBNS si les conditions suivantes sont remplies:
a)
la cabine du véhicule est blindée pour être en mesure de résister au moins à des tirs d’armes à feu, conformément aux spécifications énoncées à l’annexe V;
b)
le véhicule et les conteneurs de billets sont munis d’un marquage très visible indiquant clairement qu’ils sont équipés d’IBNS et ce marquage correspond aux pictogrammes représentés à l’annexe III;
c)
la cabine du véhicule est équipée, pour chacun des convoyeurs de fonds à bord, de gilets pare-balles qui sont conformes au moins à la norme VPAM classe 5, à la norme NIJ classe IIIA ou à une norme équivalente;
d)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule.
Les convoyeurs de fonds peuvent porter les gilets pare-balles visés au point c) au cours de l’opération de transport et ils les portent lorsque l’exige le droit de l'État membre où ils se trouvent.
Article 17
Transport de billets en véhicule de transport de fonds entièrement blindé non équipé d’IBNS
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en billets par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds entièrement blindé non équipé d’IBNS si les conditions suivantes sont remplies:
a)
les parties du véhicule dans lesquelles se trouvent les convoyeurs de fonds sont protégées par un blindage capable de résister au moins à des tirs d’arme à feu, conformément aux spécifications énoncées à l’annexe V;
b)
la cabine du véhicule est équipée, pour chacun des convoyeurs de fonds à bord, de gilets pare-balles qui sont conformes au moins à la norme VPAM classe 5, à la norme NIJ classe IIIA ou à une norme équivalente;
c)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de trois au minimum par véhicule.
Les convoyeurs de fonds peuvent porter les gilets pare-balles visés au point b) au cours de l’opération de transport et ils les portent lorsque l’exige le droit de l'État membre où ils se trouvent.
Article 18
Transport de billets en véhicule de transport de fonds entièrement blindé équipé d’IBNS
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en billets par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds entièrement blindé équipé d’IBNS, conformément à l’article 16, point b), et à l’article 17, points a) et b).
Les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule.
Article 19
Transport de pièces en véhicule de transport de fonds non blindé
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en pièces par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds non blindé transportant uniquement des pièces si les conditions suivantes sont remplies:
a)
le véhicule est banalisé;
b)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule;
c)
aucun des convoyeurs de fonds ne porte d’uniforme.
Article 20
Transport de pièces en véhicule de transport de fonds semi-blindé (blindé au niveau de la cabine)
Les entreprises titulaires d’une licence de transport de fonds transfrontalier peuvent assurer le transport transfrontalier d’euros en pièces par la route au moyen d’un véhicule de transport de fonds blindé au niveau de la cabine transportant uniquement des pièces si les conditions suivantes sont remplies:
a)
la cabine du véhicule est blindée pour être en mesure de résister au moins à des tirs d’armes à feu, conformément aux spécifications énoncées à l’annexe V;
b)
le véhicule est muni d’un marquage très visible indiquant clairement qu’il ne transporte que des pièces et ce marquage correspond au pictogramme représenté à l’annexe IV;
c)
la cabine du véhicule est équipée, pour chacun des convoyeurs de fonds à bord, de gilets pare-balles qui sont conformes au moins à la norme VPAM classe 5, à la norme NIJ classe IIIA ou à une norme équivalente;
d)
les convoyeurs de fonds sont au nombre de deux au minimum par véhicule.
Les convoyeurs de fonds peuvent porter les gilets pare-balles visés au point c) au cours de l’opération de transport et ils les portent lorsque l’exige le droit de l'État membre où ils se trouvent.
SECTION 3
DISPOSITIONS FINALES
Article 21
Conformité
Les États membres d’origine, durant la période de validité d’une licence de transport de fonds transfrontalier, s’assurent du respect des règles établies par le présent règlement, notamment par des inspections aléatoires sans notification préalable à l’entreprise. De telles inspections peuvent aussi être effectuées par les États membres d’accueil.
Article 22
Sanctions
1. Lorsque les autorités nationales compétentes constatent qu’une des conditions d’octroi de la licence de transport de fonds transfrontalier n’est pas respectée, l’autorité responsable peut, en fonction de la nature ou de la gravité de l’infraction, envoyer un avertissement à l’entreprise concernée, lui infliger une amende, suspendre la licence pour une période allant de deux semaines à deux mois ou retirer complètement la licence. L’autorité responsable peut également interdire à l’entreprise concernée de solliciter une nouvelle licence pendant une durée maximale de cinq ans.
2. L’État membre de transit ou l’État membre d’accueil communique toute infraction au présent règlement, y compris les infractions aux règles nationales visées aux articles 8 et 9, aux autorités nationales compétentes de l’État membre d’origine, qui décident d’une sanction appropriée. L’État membre de transit ou l’État membre d’accueil peut également imposer une amende en cas d’infraction aux règles nationales visées aux articles 8 et 9 ou de non-respect des modalités de transport applicables visées à l’article 13. Il peut interdire aux convoyeurs de fonds qui ont commis ces infractions de réaliser des opérations de transport de fonds transfrontalier sur son territoire si l’infraction leur est imputable.
3. L’État membre de transit ou l’État membre d’accueil peut suspendre le droit d’une entreprise de transport de fonds à assurer le transport d’euros en espèces par la route sur son territoire pour une durée maximale de deux mois, dans l’attente d’une décision de l’autorité responsable de l’État membre d’origine, laquelle est tenue de prendre sa décision dans le même délai, lorsque l’entreprise de transport de fonds:
a)
n’a pas respecté les dispositions du présent règlement relatives au nombre minimal de convoyeurs de fonds par véhicule de transport de fonds ou aux armes;
b)
exerce son activité de transport d’une manière qui constitue un danger pour l’ordre public; ou
c)
a commis des infractions répétées au présent règlement.
4. L’État membre qui a délivré le permis ou l’autorisation de port d’armes à titre professionnel peut imposer des sanctions aux convoyeurs de fonds conformément à ses règles nationales en cas d’infraction à son droit national en matière d’armes.
5. Les sanctions sont proportionnées à la gravité de l’infraction.
Article 23
Mesures de sécurité d’urgence
1. Un État membre peut décider d’introduire des mesures de sécurité provisoires plus strictes que celles prévues par le présent règlement en cas de problème urgent ayant une incidence significative sur la sécurité des transports de fonds. Ces mesures provisoires concernent toutes les opérations de transport de fonds sur tout ou partie du territoire national, s’appliquent pendant une durée maximale de quatre semaines et sont notifiées sans délai à la Commission. La Commission veille à ce qu’elles soient publiées rapidement par les canaux appropriés.
2. La prolongation des mesures provisoires prévues au paragraphe 1 au-delà d’une durée de quatre semaines est soumise à l’autorisation préalable de la Commission. La Commission décide d’octroyer ou non cette autorisation préalable dans un délai de soixante-douze heures à compter de la réception d’une demande.
Article 24
Rémunération des convoyeurs de fonds qui effectuent des opérations de transport transfrontalier
Les convoyeurs de fonds qui effectuent des opérations de transport transfrontalier conformément au présent règlement ont la garantie de percevoir les taux de salaire minimal applicables dans l’État membre d’accueil, y compris pour les heures supplémentaires, conformément à l’article 3, paragraphe 1, point c), de la directive 96/71/CE. Si les taux de salaire minimal applicables dans l’État membre d’accueil sont plus élevés que le salaire versé au salarié dans l’État membre d’origine, les taux de salaire minimal de l’État membre d’accueil, y compris pour les heures supplémentaires, s’appliquent pour toute la durée du jour de travail. Si le transport est effectué dans plusieurs États membres d’accueil au cours du même jour et que plusieurs de ces États membres ont des taux de salaire minimal applicables plus élevés que le salaire appliqué dans l’État membre d’origine, le plus élevé de ces taux de salaire minimal, y compris pour les heures supplémentaires, s’applique pour toute la durée du jour de travail.
Cependant, lorsque, en raison de contrats, de dispositions réglementaires ou administratives ou de modalités pratiques, un convoyeur de fonds effectue des opérations de transport transfrontalier à raison de plus de cent jours de travail, complets ou partiels, par année civile vers un autre État membre, l’ensemble des conditions d’emploi prévues par la directive 96/71/CE s’appliquent pour tous les jours de travail passés complètement ou partiellement dans ledit État membre d’accueil au cours de cette année civile.
Pour déterminer les conditions d’emploi qui s’appliquent, l’article 4 de la directive 96/71/CE s’applique mutatis mutandis.
Article 25
Comité du transport transfrontalier d’euros en espèces
1. Un comité du transport transfrontalier d’euros en espèces est institué. Il est présidé par la Commission et comprend deux représentants par État membre participant et deux représentants de la Banque centrale européenne.
2. Le comité se réunit au moins une fois par an afin de discuter de la mise en œuvre du présent règlement. À cette fin, il consulte les parties intéressées du secteur, y compris les partenaires sociaux, et prend dûment en considération leurs opinions. Le comité est consulté lors de la préparation du réexamen visé à l’article 26.
Article 26
Réexamen
Le 1er décembre 2016 au plus tard, puis tous les cinq ans, la Commission fait rapport au Parlement européen et au Conseil sur la mise en œuvre du présent règlement. À cette fin, elle consulte les parties intéressées du secteur, y compris les partenaires sociaux, puis les États membres. Dans son rapport, elle examine, en particulier, la possibilité d’établir des exigences communes en matière de formation des convoyeurs de fonds sur le port d’armes et la possibilité de modifier l’article 24 à la lumière de la directive 96/71/CE, elle tient compte des progrès technologiques dans le domaine des IBNS, elle étudie la valeur ajoutée éventuelle que pourrait constituer l’octroi d’une licence de l’Union de transport de fonds par groupe et elle évalue si le présent règlement doit être révisé en conséquence.
Article 27
Modification des règles techniques
La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 28, en ce qui concerne les modifications de l’annexe II et des règles techniques relatives aux normes applicables au blindage des véhicules de transport de fonds et aux gilets pare-balles, visés aux articles 16, 17, 18 et 20, et aux coffres-forts destinés aux armes visés à l’article 6, paragraphe 2, afin de tenir compte des progrès technologiques et, le cas échéant, de nouvelles normes européennes.
Article 28
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées au présent article.
2. Le pouvoir d’adopter des actes délégués visé à l’article 27 est conféré à la Commission pour une durée indéterminée à compter du 30 novembre 2012.
3. La délégation de pouvoir visée à l’article 27 peut être révoquée à tout moment par le Parlement européen ou le Conseil. La décision de révocation met fin à la délégation de pouvoir qui y est précisée. La révocation prend effet le jour suivant celui de la publication de ladite décision au Journal officiel de l’Union européenne ou à une date ultérieure qui est précisée dans ladite décision. Elle ne porte pas atteinte à la validité des actes délégués déjà en vigueur.
4. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie au Parlement européen et au Conseil simultanément.
5. Un acte délégué adopté en vertu de l’article 27 n’entre en vigueur que si le Parlement européen ou le Conseil n’a pas exprimé d’objections dans un délai de trois mois à compter de la notification de cet acte au Parlement européen et au Conseil ou si, avant l’expiration de ce délai, le Parlement européen et le Conseil ont tous deux informé la Commission de leur intention de ne pas exprimer d’objections. Ce délai est prolongé de trois mois à l’initiative du Parlement européen ou du Conseil.
Article 29
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur douze mois après sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans les États membres conformément aux traités.
Fait à Strasbourg, le 16 novembre 2011.