NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 977/2011
ze dne 3. října 2011,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (1), a zejména na článek 50 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 48 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS) (2) bude provoz VIS zahajován postupně v jednotlivých regionech, které Komise určí v rozhodnutích přijatých v souladu s postupem projednávání ve výborech.
(2)
V souladu s čl. 48 odst. 1 a 3 nařízení č. 767/2008 má Komise stanovit datum zahájení provozu VIS v prvním regionu a datum, ke kterému se stane v každém dalším regionu povinným přenést do VIS všechny údaje: alfanumerické údaje, fotografie a daktyloskopické údaje. Již před tím, než se přenos všech údajů pro daný region stane povinným, mohou členské státy v kterémkoli místě shromažďovat a přenášet do VIS alfanumerické údaje a fotografie, a nepovinně i daktyloskopické údaje, jakmile sdělí Komisi, že k tomu provedly nezbytné technické a právní úpravy. Pokud jde o registraci ve VIS, mohou tak současně nastat tři situace:
(3)
V regionech, v nichž se na základě vydání rozhodnutí Komise stalo povinným shromažďovat a přenášet údaje do VIS, budou ve VIS zaregistrovány všechny údaje uvedené v čl. 5 odst. 1 nařízení o VIS, včetně otisků prstů každého žadatele, s výjimkou případů, kdy je žadatel osvobozen od povinnosti nechat si odebrat otisky prstů podle čl. 13 odst. 7 vízového kodexu. Podobně se mohou členské státy rozhodnout v místech, kde používání VIS ještě není povinné, shromažďovat a registrovat ve VIS všechny údaje každého žadatele uvedené v čl. 5 odst. 1 nařízení o VIS, včetně otisků prstů.
(4)
V těchto místech, kde se používání VIS ještě nestalo povinným, se však jeden či více členských států mohou rozhodnout prozatím neregistrovat žadatele o vízum ve VIS, přičemž jiné členské státy mohou registrovat pouze alfanumerické údaje a fotografie žadatelů o vízum.
(5)
V souladu s čl. 7 odst. 3 písm. aa) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (3), mají od dvacátého dne od zahájení provozu VIS v prvním regionu sestávat důkladné kontroly při vstupu z ověření totožnosti držitele víza a pravosti víza prostřednictvím VIS. V souladu s článkem 18 nařízení o VIS se má provádět vyhledávání pomocí čísla vízového štítku v kombinaci s ověřením otisků prstů držitele víza. Vyhledávání ve VIS pouze za použití čísla vízového štítku se však vždy provádí po dobu nejvýše tří let od zahájení provozu VIS v prvním regionu. Po uplynutí této doby se vyhledávání ve VIS může provádět pomocí čísla vízového štítku v kombinaci s ověřením otisků prstů, s výjimkou případů, kdy otisky prstů držitelů víz nelze použít. Odchylně od výše uvedeného je možné navíc po dobu dalších nejvýše tří let provádět vyhledávání pouze pomocí čísla vízového štítku v omezeném množství situací stanovených v čl. 7 odst. 3 písm. ab) Schengenského hraničního kodexu.
(6)
K usnadnění kontrol na vnějších hranicích by měl být na vízový štítek doplněn zvláštní kód pro označení toho, že je držitel víza registrován ve VIS. Nepřítomností tohoto kódu není dotčena povinnost členských států provádět vyhledávání ve VIS při vstupu všech držitelů víz na vnějších hranicích schengenského prostoru, jak stanoví čl. 7 odst. 3 Schengenského hraničního kodexu. Skutečnost, že na vízovém štítku není uveden žádný kód, potvrdí pohraničním orgánům, že v případech, kdy nebyly registrovány žádné údaje a tyto orgány proto dostanou z VIS negativní odpověď, není tato negativní odpověď způsobena technickým problémem (falešná negativní identifikace) nebo podvodem.
(7)
Na vízový štítek by měl být rovněž doplněn zvláštní kód pro situaci, kdy je držitel víza registrován ve VIS, ale nebyly mu odebrány otisky prstů, protože odběr otisků prstů ještě nebyl v daném regionu povinný. Přítomností tohoto kódu není dotčena povinnost členských států po uplynutí tří let od zahájení provozu v prvním regionu provádět vyhledávání ve VIS pomocí čísla vízového štítku v kombinaci s ověřením otisků prstů.
(8)
Příloha VII nařízení (ES) č. 810/2009 by měla být změněna tak, aby bylo zajištěno harmonizované používání kódů týkajících se registrace držitelů víz a jejich otisků prstů ve VIS ze strany členských států.
(9)
Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 810/2009 navazuje na schengenské aquis v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství a článkem 4 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, Dánsko oznámilo provedení tohoto acquis do svého vnitrostátního právního řádu. Ve smyslu mezinárodního práva je proto toto nařízení pro Dánsko závazné.
(10)
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (4). Toto nařízení proto není pro Spojené království závazné ani použitelné.
(11)
Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (5). Toto nařízení proto není pro Irsko závazné ani použitelné.
(12)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (7).
(13)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (9).
(14)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (10).
(15)
Pokud jde o Kypr, toto nařízení představuje ustanovení navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(16)
Toto nařízení je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro víza,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V bodě 9 písm. a) přílohy VII nařízení (ES) č. 810/2009 se doplňují nové odrážky, které zní:
„-
pokud jsou všechny údaje uvedené v čl. 5 odst. 1 nařízení o VIS zaregistrovány ve Vízovém informačním systému, doplní se tato poznámka: „VIS“,
-
pokud jsou ve Vízovém informačním systému zaregistrovány pouze údaje uvedené v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) nařízení o VIS, ale údaje uvedené v písm. c) téhož odstavce nebyly získány, protože odběr otisků prstů nebyl v daném regionu povinný, doplní se tato poznámka: „VIS 0“;“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne uvedeného v čl. 48 odst. 1 nařízení (ES) č. 767/2008.
Pozbývá platnosti dnem, kdy se shromažďování a přenos údajů uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 767/2008 stane povinným pro všechny žadatele z posledního regionu, kde má být VIS zaveden v souladu s rozhodnutím podle čl. 48 odst. 3 nařízení o VIS.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v zúčastněných členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 3. října 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 977/2011 DE LA COMMISSION
du 3 octobre 2011
modifiant le règlement (CE) no 810/2009 du Parlement européen et du Conseil établissant un code communautaire des visas (code des visas)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 810/2009 du Parlement européen et du Conseil du 13 juillet 2009 établissant un code communautaire des visas (code des visas) (1), et notamment son article 50,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 48 du règlement (CE) no 767/2008 du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 concernant le système d’information sur les visas (VIS) et l’échange de données entre les États membres sur les visas de court séjour (règlement VIS) (2), le VIS sera mis en œuvre progressivement, région par région, dans l’ordre défini par la Commission dans des décisions adoptées selon la procédure de comitologie.
(2)
Conformément à l’article 48, paragraphes 1 et 3, du règlement (CE) no 767/2008, la Commission détermine la date à compter de laquelle le VIS débute son fonctionnement dans la première région ainsi que la date à partir de laquelle il devient obligatoire dans chacune des régions suivantes de transférer au VIS toutes les données: données alphanumériques, photographies et empreintes digitales. Avant que le transfert de la totalité des données ne devienne obligatoire dans une région, les États membres peuvent déjà recueillir en n’importe quel lieu les données alphanumériques et les photographies, ainsi qu’éventuellement les empreintes digitales, et les transmettre au VIS dès qu’ils ont notifié à la Commission avoir procédé aux aménagements techniques et juridiques nécessaires à cette fin. Dès lors, trois situations peuvent coexister en ce qui concerne l’enregistrement dans le VIS.
(3)
Dans les régions où la collecte des données et leur transmission au VIS sont devenues obligatoires à la suite d’une décision de la Commission, toutes les données visées à l’article 5, paragraphe 1, du règlement VIS, y compris les empreintes digitales de chaque demandeur, seront enregistrées dans le VIS, excepté dans les cas où le demandeur est dispensé de l’obligation de donner ses empreintes digitales en vertu de l’article 13, paragraphe 7, du code des visas. Dans les endroits où l’utilisation du VIS n’est pas encore obligatoire, les États membres peuvent également décider de recueillir pour chaque demandeur de visa toutes les données visées à l’article 5, paragraphe 1, du règlement VIS, y compris les empreintes digitales, et de les enregistrer dans le VIS.
(4)
Toutefois, dans les endroits où l’utilisation du VIS n’est pas encore devenue obligatoire, il se peut qu’un ou plusieurs États membres n’enregistrent pas encore les demandeurs de visa dans le système, tandis que d’autres États membres n’y enregistrent que les données alphanumériques et les photographies de ces derniers.
(5)
Conformément à l’article 7, paragraphe 3, point a bis), du règlement (CE) no 562/2006 du Parlement européen et du Conseil du 15 mars 2006 établissant un code communautaire relatif au régime de franchissement des frontières par les personnes (code frontières Schengen) (3), à compter du vingtième jour qui suit la date d’entrée en fonctionnement du VIS dans la première région, la vérification approfondie à l’entrée doit comprendre la vérification de l’identité du titulaire du visa et l’authenticité du visa par la consultation du VIS. Conformément à l’article 18 du règlement VIS, les recherches doivent être effectuées à l’aide du numéro de la vignette visa, en combinaison avec la vérification des empreintes digitales du titulaire du visa. Toutefois, pendant une période maximale de trois ans après l’entrée en fonctionnement du VIS, la recherche dans ce système peut être effectuée en utilisant uniquement le numéro de la vignette visa. Une fois cette période expirée, les recherches dans le VIS doivent toujours être réalisées à l’aide du numéro de la vignette visa, en combinaison avec les empreintes digitales, excepté lorsque les empreintes du titulaire du visa ne peuvent être utilisées. En outre, pendant une période supplémentaire de trois ans au maximum, les recherches peuvent, par dérogation, être effectuées uniquement à l’aide du numéro de la vignette visa dans un nombre restreint de situations, décrites à l’article 7, paragraphe 3, point a ter), du code frontières Schengen.
(6)
Pour faciliter les contrôles aux frontières extérieures, il convient d’ajouter sur la vignette visa un code spécifique destiné à indiquer que le titulaire du visa est enregistré dans le VIS. L’absence de ce code ne dispense pas les États membres de leur obligation d’effectuer des recherches dans le VIS pour tous les titulaires de visa à l’entrée aux frontières extérieures, comme le prescrit l’article 7, paragraphe 3, du code frontières Schengen. Lorsque aucune donnée n’a été enregistrée et que les autorités frontalières reçoivent par conséquent une réponse négative du VIS, le fait qu’aucun code ne figure sur la vignette visa confirmera à ces autorités que la réponse négative n’est pas le fruit d’un problème technique (fausse identification négative) ou d’une fraude.
(7)
Il convient également d’ajouter sur la vignette visa un code spécifique pour les cas dans lesquels le titulaire du visa est enregistré dans le VIS alors que ses empreintes digitales n’ont pas été relevées parce que cette opération n’était pas encore obligatoire dans la région concernée. La présence de ce code ne dispense pas de l’obligation d’effectuer la recherche dans le VIS à l’aide du numéro de la vignette visa, en combinaison avec la vérification des empreintes digitales, qui entre en vigueur trois ans après le début du fonctionnement du système dans la première région.
(8)
Il convient de modifier l’annexe VII du règlement (CE) no 810/2009 de façon à garantir une application homogène par les États membres des codes relatifs à l’enregistrement des titulaires de visa et de leurs empreintes digitales dans le VIS.
(9)
Le règlement (CE) no 810/2009 visant à développer l’acquis de Schengen, le Danemark a notifié la mise en œuvre de cet acquis dans son droit national, conformément à l’article 5 du protocole sur la position du Danemark annexé au traité sur l’Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne, ainsi qu’à l’article 4 du protocole (no 22) sur la position du Danemark, annexé au traité sur l’Union européenne et au traité sur le fonctionnement de l’Union européenne. Il est donc tenu, en vertu du droit international, de mettre en œuvre le présent règlement.
(10)
Le présent règlement constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auquel le Royaume-Uni ne participe pas, conformément à la décision 2000/365/CE du Conseil du 29 mai 2000 relative à la demande du Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (4). Le Royaume-Uni n’est donc pas lié par le présent règlement ni soumis à son application.
(11)
Le présent règlement constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen auquel l’Irlande ne participe pas, conformément à la décision 2002/192/CE du Conseil du 28 février 2002 relative à la demande de l’Irlande de participer à certaines dispositions de l’acquis de Schengen (5). L’Irlande n’est donc pas liée par le présent règlement ni soumise à son application.
(12)
En ce qui concerne l’Islande et la Norvège, le présent règlement constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord conclu par le Conseil de l’Union européenne, la République d’Islande et le Royaume de Norvège sur l’association de ces deux États à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (6), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE du Conseil du 17 mai 1999 relative à certaines modalités d’application dudit accord (7).
(13)
En ce qui concerne la Suisse, le présent règlement constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens de l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen (8), qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, en liaison avec l’article 3 de la décision 2008/146/CE du Conseil (9).
(14)
En ce qui concerne le Liechtenstein, le présent règlement constitue un développement des dispositions de l’acquis de Schengen au sens du protocole signé entre l’Union européenne, la Communauté européenne, la Confédération suisse et la Principauté de Liechtenstein sur l’adhésion de la Principauté de Liechtenstein à l’accord entre l’Union européenne, la Communauté européenne et la Confédération suisse sur l’association de la Confédération suisse à la mise en œuvre, à l’application et au développement de l’acquis de Schengen, qui relèvent du domaine visé à l’article 1er, point B, de la décision 1999/437/CE, en liaison avec l’article 3 de la décision 2011/350/UE du Conseil (10).
(15)
En ce qui concerne Chypre, le présent règlement constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 3, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2003.
(16)
Le présent règlement constitue un acte fondé sur l’acquis de Schengen ou qui s’y rapporte, au sens de l’article 4, paragraphe 2, de l’acte d’adhésion de 2005.
(17)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité des visas,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les tirets suivants sont ajoutés au point 9, sous a), de l’annexe VII du règlement (CE) no 810/2009:
«-
Lorsque toutes les données visées à l’article 5, paragraphe 1, du règlement VIS sont enregistrées dans le système d’information sur les visas, la mention ci-après est ajoutée: “VIS”.
-
Lorsque seules les données visées à l’article 5, paragraphe 1, points a) et b), du règlement VIS sont enregistrées dans le système d’information sur les visas mais que les données visées au point c) de cette disposition n’ont pas été recueillies parce que le prélèvement des empreintes digitales n’était pas obligatoire dans la région concernée, la mention ci-après est ajoutée: “VIS 0”.»
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à compter de la date visée à l’article 48, paragraphe 1, du règlement (CE) no 767/2008.
Il expire à la date à compter de laquelle la collecte et la transmission des données visées à l’article 5, paragraphe 1, du règlement (CE) no 767/2008 devient obligatoire pour toutes les demandes dans la dernière région dans laquelle le VIS est mis en place, conformément à la décision adoptée par la Commission en vertu de l’article 48, paragraphe 3, du règlement VIS.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans les États membres conformément aux traités.
Fait à Bruxelles, le 3 octobre 2011.