PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. listopadu 2011,
kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady
(oznámeno pod číslem K(2011) 8633)
(Pouze řecké, italské, maltské, portugalské a španělské znění je závazné)
(2011/778/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2000/29/ES se nesmějí do Unie dovážet sadbové brambory pocházející z amerického kontinentu. Uvedená směrnice však povoluje odchylky od zmíněného pravidla, pokud neexistuje riziko šíření škodlivých organismů.
(2)
Rozhodnutí Komise 2003/61/ES ze dne 27. ledna 2003, kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady (2), bylo již několikrát podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že Portugalsko požádalo o prodloužení použitelnosti uvedené odchylky a že mají být provedeny i další změny, mělo by být uvedené rozhodnutí nahrazeno.
(3)
V současné době se má za to, že území Kanady je prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru, stále však není prosté Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
(4)
Kanada předložila informace, z nichž vyplývá, že rozpracovala program, který má za cíl eradikovat Clavibacter michiganensis v provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda, a lze přiměřeně předpokládat, že program eradikace je v některých oblastech těchto provincií účinný. Lze tedy dovodit, že riziko šíření Clavibacter michiganensis neexistuje, dodrží-li se určité technické podmínky.
(5)
Poslední oznámení podle směrnice 2000/29/ES poukazují na první zjištění Epitrix similaris na území Unie, konkrétně v Portugalsku a v jednom regionu Španělska. Následná analýza rizika škodlivého organismu Epitrix spp. prokázala, že některé druhy Epitrix škodí hlízám brambor (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis). Rovněž prokázala, že je znám výskyt některých druhů Epitrix v Kanadě.
(6)
Vzhledem k nezměněné situaci, pokud jde o viroid vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, a navzdory tomu, že se v Kanadě vyskytuje Epitrix spp., je povolení stanovit odchylky i nadále odůvodněné. Rozhodnutí by však mělo obsahovat ustanovení týkající se druhů Epitrix, které hlízám brambor škodí.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Řecku, Španělsku, Itálii, Kypru, Maltě a Portugalsku se povoluje stanovit odchylky od:
a)
čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/29/ES, pokud jde o zákaz uvedený v příloze III části A bodu 10 uvedené směrnice;
b)
čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/29/ES a čl. 13 odst. 1 písm. i) třetí odrážky uvedené směrnice, pokud jde o zvláštní požadavky uvedené v příloze IV části A kapitole I bodech 25.2 a 25.3 uvedené směrnice.
2. Povolení stanovit odchylky uvedené v odstavci 1 se vztahuje na:
a)
odrůdy sadbových brambor „Atlantic“, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ a „Shepody“, které pocházejí z provincií Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda v Kanadě (dále jen „sadbové brambory“);
b)
sadbové brambory, které kromě požadavků stanovených v přílohách I, II a IV směrnice 2000/29/ES splňují také podmínky stanovené v článcích 2 až 13;
c)
tržní sezony pro brambory ode dne 1. prosince do 31. března každého roku až do 31. března 2014.
Článek 2
1. V provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda se sadbové brambory pěstují na polích nacházejících se v oblasti, která bez ohledu na to, zda jsou pole spravovaná pěstitelem brambor usazeným v této oblasti nebo mimo ni, splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9.
2. Tato oblast je Kanadskou potravinářskou inspekcí úředně prohlášena za prostou viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, musí být sadbové brambory očištěny, aby se fyzicky odstranily jakékoli případné škodlivé organismy a hlízy byly zbaveny zeminy.
3. Tato oblast buď:
a)
sestává z polí ve vlastnictví nebo pronájmu nejméně tří různých pěstitelů brambor nebo
b)
má rozlohu alespoň čtyř kilometrů čtverečních a je obklopena výhradně vodní plochou nebo poli, na nichž v předchozích třech letech nebyla zjištěna přítomnost škodlivých organismů uvedených v odstavci 2.
4. Veškeré brambory pěstované v této oblasti jsou prvním přímým potomstvem sadbových brambor kategorie „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ nebo „Elite IV“, které byly vypěstovány v zařízeních, jež jsou způsobilá k produkci sadbových brambor kategorií „Pre-elite“ a „Elite I“ a která jsou buď úředními zařízeními, nebo zařízeními k tomuto účelu úředně pověřenými a kontrolovanými.
5. Rozloha plochy vyhrazené k pěstování sadbových brambor, které nebyly s konečnou platností uznány za sadbové brambory, nepřesahuje jednu pětinu celkové plochy vyhrazené pro účely uznání.
6. Příslušné úřední orgány Kanady po dobu nejméně pěti předcházejících let prováděly systematické a reprezentativní každoroční průzkumy za náležitých podmínek pro zjištění výskytu viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis na všech bramborových polích, která se nacházejí v dané oblasti a na nichž se brambory sklízí, včetně náležitých laboratorních zkoušek, a tyto průzkumy nepřinesly žádné pozitivní výsledky ani žádné jiné prvky, které by mohly vyznívat v neprospěch prohlášení dané oblasti za prostou škůdců.
7. Bezprostředně před vývozem musí být sadbové brambory v rámci náležité úřední zkoušky shledány prostými Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
8. Musí být uzavřena právní, správní nebo jiná ujednání, která zajistí, že:
a)
do této oblasti se nesmí dovážet žádné brambory z těch oblastí Kanady, které nejsou prohlášeny za prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, nebo ze zemí, v nichž je znám výskyt těchto škodlivých organismů;
b)
brambory pocházející z dané oblasti ani nádoby, obalový materiál, vozidla a zařízení pro manipulaci, třídění a přípravu používaná v této oblasti nesmí přijít do kontaktu s bramborami pocházejícími z oblastí, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců, ani s nádobami, obalovým materiálem, vozidly a zařízeními pro manipulaci, třídění a přípravu používanými v oblastech, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců.
9. Před dovozem sadbových brambor do Unie předloží Kanadská potravinářská inspekce Komisi úplný seznam oblastí prohlášených za prosté škodlivých organismů uvedených v odstavci 2 podložený každoročně aktualizovanou technickou zprávou o fytosanitárním stavu produkce sadbových brambor v předchozím roce.
Článek 3
Sadbové brambory musí být úředně uznány příslušnými kanadskými orgány za sadbové brambory, které splňují alespoň podmínky stanovené pro kategorii „Foundation“.
Článek 4
1. Z každé partie do váhy 25 tun určené pro vývoz do Unie se úředně odeberou vzorky alespoň 200 hlíz sadbových brambor.
2. Partie může obsahovat pouze hlízy jedné odrůdy a třídy sadbových brambor, které byly vyprodukovány v jediném zařízení a mají stejné referenční číslo.
3. Vzorky se v úřední laboratoři podrobí zkoušce za účelem zjištění přítomnosti Clavibacter michiganensis. Zkoušky se provádějí na celém vzorku za použití metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis v partiích hlíz sadbových brambor, jak stanoví směrnice Rady 93/85/EHS (3).
Článek 5
Na sadbové brambory určené k vývozu do Unie se vztahují právní, správní nebo jiná ujednání, která zajišťují:
a)
přímý dohled a kontrolu ze strany Kanadské potravinářské inspekce nad:
i)
procesem výběru vzorků, tj. odběrem, označením a uzavřením,
ii)
systémem označování za použití postupů kontrolního označení, aby byly pytle jednotlivých partií sadbových brambor v jednotlivých zásilkách dopravených do Unie číselně označeny, a to nezávisle na certifikačním označení,
iii)
používáním příslušných barevných kódů, které odpovídají určenému dovozci z dovážejícího členského státu;
b)
při nakládce na plavidlo odebrání dvou uzavřených pytlů sadbových brambor z každé partie převážené do Unie, které budou uloženy pod dohledem a kontrolou Kanadské potravinářské inspekce alespoň do doby, než budou známy výsledky zkoušek uvedených v článku 10;
c)
že jsou tyto partie během všech procesů včetně dopravy uchovávány odděleně, a to alespoň do doby jejich doručení do provozovny dovozce uvedené v článku 7.
Článek 6
1. Požadované fytosanitární osvědčení se vystavuje pro každou zásilku samostatně, a to pouze rozhodnou-li příslušní odborníci, že zkoušky uvedené v článku 4 nevyvolaly podezření nebo nevedly ke zjištění ohledně přítomnosti Clavibacter michiganensis v dané zásilce a především že výsledky imunofluorescenčního testu byly negativní.
2. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Doplňující prohlášení“ musí být uvedeny tyto údaje:
a)
potvrzení o dodržení podmínek stanovených v článcích 2, 3 a 4 a v případech, na které se vztahuje čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec, výslovné potvrzení, že sadbové brambory byly očištěny v souladu s tímto ustanovením;
b)
název/názvy zařízení, které/která partie sadbových brambor vyprodukovalo(a);
c)
příslušná čísla partií uznaných sadbových brambor;
d)
název oblasti, na niž se odkazuje v článku 2;
e)
název zařízení, na něž se odkazuje v čl. 2 odst. 4, a
f)
počet pytlů.
3. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Rozlišovací znaky“ musí být uveden barevný kód odpovídající určenému dovozci z dovážejícího členského státu, jakož i podrobné údaje o číselném označení, které bylo použito pro jednotlivé partie sadbových brambor v jednotlivých zásilkách.
4. Dokumenty, které jsou nedílnou součástí fytosanitárního osvědčení, se musí vztahovat právě k tomuto osvědčení, a to jak popisem, tak i množstvím sadbových brambor.
Článek 7
1. Dříve než dovozce doveze sadbové brambory do Unie, informuje s dostatečným předstihem předběžným oznámením odpovědné úřední subjekty v dotyčném členském státě o každé zásilce, jak uvádí čl. 2 odst. 1 písm. g) směrnice 2000/29/ES, a předloží jim tyto údaje:
a)
odrůdu sadbových brambor;
b)
množství;
c)
deklarované datum dovozu;
d)
názvy a adresy provozoven dovozců sadbových brambor a producentů anebo společných skladů či expedičních středisek uvedených podle článku 1 směrnice Rady 93/50/EHS (4).
Dotyčný členský stát tyto údaje a případně jejich následné opravy neprodleně postoupí Komisi.
2. Při dovozu potvrdí dovozce odpovědným úředním subjektům dotyčného členského státu údaje obsažené v předběžném oznámení uvedeném v odstavci 1.
Článek 8
Sadbové brambory mohou být do Unie dovezeny pouze přes tyto přístavy:
a)
Aveiro;
b)
Lisabon;
c)
Porto;
d)
Janov;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Neapol;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaka;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireus.
Článek 9
Kontroly podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2000/29/ES provádí odpovědné úřední subjekty.
Komise určí, v jakém rozsahu se kontroly stanovené v čl. 21 odst. 3 třetí odrážce uvedené směrnice začlení do programu inspekcí v souladu s čl. 21 odst. 5 pátým pododstavcem uvedené směrnice.
Odpovědné úřední subjekty a případně odborníci, na něž se odkazuje v čl. 21 odst. 1 prvním pododstavci, provádí kontroly na provozovnách dovozců zapsaných v souladu s článkem 1 směrnice 93/50/EHS pro účely ověření údajů o množství sadbových brambor dovezených z Kanady, barevném kódování, číselném označení a cílových místech výsadby.
Článek 10
1. Odpovědné úřední subjekty dovážejícího členského státu odeberou z jednotlivých samostatně balených partií sadbových brambor určených k dovozu podle této směrnice, které váží 25 tun, vzorek nejméně 200 hlíz pro úřední zkoušku, pokud jde o Clavibacter michiganensis, podle metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis stanovenou směrnicí 93/85/EHS.
2. Partie sadbových brambor se ponechají odděleně pod úřední kontrolou a nesmí být uvedeny na trh nebo použity, dokud se neprokáže, že při zkouškách uvedených v odstavci 1 nevyvstalo podezření na přítomnost Clavibacter michiganensis nebo nebyla zjištěna jeho přítomnost. Dovezená množství nesmí překročit objem vhodný k provedení zkoušek s ohledem na prostory, které k tomuto účelu slouží.
3. Vzorky uvedené v odstavci 1 musí být ostatním členským státům k dispozici pro následné zkoušky. Odpovědné úřední subjekty členského státu, který této odchylky využívá, k 15. dubnu každého kalendářního roku, ve kterém se dovoz uskutečňuje, Komisi informují, pokud jde o provedení této zkoušky a záznam o ní.
4. Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, podrobí se každá zásilka kontrole, aby se potvrdilo, že sadbové brambory jsou prosté těchto škodlivých organismů i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
Článek 11
Sadbové brambory se vysazují pouze v provozovnách v rámci členského státu, do něhož byly dovezeny a který může vysledovat názvy a adresy dotyčných provozoven. Toto omezení se však nevztahuje na konečné uživatele, kteří vysazují dovezené sadbové brambory, nebo na uživatele, kteří prodávají výhradně na lokálním trhu.
Brambory vypěstované v daných provozovnách z těchto sadbových brambor se náležitě zabalí a označí, a to včetně číselného označení provozoven uvedených v souladu se směrnicí 93/50/EHS a rovněž údaje o tom, že použité sadbové brambory pocházejí z Kanady. Tyto brambory se mohou převážet do jiných členských států pouze na základě povolení odpovědných úředních subjektů, které zohlední výsledky kontroly uvedené v článku 12.
Článek 12
Během vegetačního období po dovozu odpovědné úřední subjekty v přijatelné době podrobí kontrole vhodnou část rostlin v provozovnách zapsaných v souladu se směrnicí 93/50/EHS nebo v provozovnách, na něž odkazuje článek 11.
Článek 13
Brambory vypěstované ze sadbových brambor dovezených podle tohoto rozhodnutí:
a)
se neuznávají za sadbové brambory a
b)
lze je využít pouze ke konzumaci.
Článek 14
Dovážející členské státy informují ostatní členské státy a Komisi předběžným oznámením uvedeným v čl. 7 odst. 1 o každém využití možnosti stanovit odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Dovážející členské státy předloží Komisi a ostatním členským státům do 1. června každého kalendářního roku, v němž se dovoz uskutečňuje, informace o množství (partií sadbových brambor / zásilek) dovezených podle tohoto rozhodnutí a podrobnou technickou zprávu o úřední zkoušce uvedené v článku 10.
Pokud členský stát provedl úřední zkoušku na vzorcích uvedených v článku 10, předloží podrobnou technickou zprávu o těchto zkouškách ostatním členským státům a Komisi do 1. června každého kalendářního roku.
Kopie jednotlivých fytosanitárních osvědčení se předávají Komisi.
Článek 15
Povolení stanovit odchylky uvedeného v článku 1 se zruší před datem 31. března 2014, pokud:
a)
ustanovení článků 2 až 13:
i)
zjevně nedostatečně předchází zavlékání škodlivých organismů uvedených v článku 2 do Unie nebo
ii)
nebyla dodržována;
b)
existují prvky, které svědčí o nesprávném fungování koncepce „škůdců prosté oblasti“ v Kanadě.
Článek 16
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice, Španělskému království, Italské republice, Kyperské republice, Republice Malta a Portugalské republice.
V Bruselu dne 28. listopadu 2011.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 28 novembre 2011
autorisant certains États membres à prévoir des dérogations temporaires à certaines dispositions de la directive 2000/29/CE du Conseil en ce qui concerne les plants de pommes de terre originaires de certaines provinces du Canada
[notifiée sous le numéro C(2011) 8633]
(Les textes en langues espagnole, grecque, italienne, maltaise et portugaise sont les seuls faisant foi.)
(2011/778/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l’introduction dans la Communauté d’organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation dans la Communauté (1), et notamment son article 15, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
En vertu de la directive 2000/29/CE, les plants de pommes de terre originaires du continent américain ne doivent pas être introduits dans l’Union. Toutefois, ladite directive permet des dérogations à cette règle, à condition qu’il n’y ait aucun risque de propagation d’organismes nuisibles.
(2)
La décision 2003/61/CE de la Commission du 27 janvier 2003 autorisant certains États membres à prévoir des dérogations temporaires à certaines dispositions de la directive 2000/29/CE du Conseil en ce qui concerne les plants de pommes de terre originaires de certaines provinces du Canada (2) a été modifiée de façon substantielle à plusieurs reprises. Étant donné que le Portugal a demandé une nouvelle prolongation de ces dérogations et que d’autres modifications sont nécessaires, il convient de remplacer cette décision.
(3)
Le Canada est actuellement considéré comme exempt du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre, mais il n’est pas encore totalement indemne de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après dénommé «Clavibacter michiganensis»).
(4)
Les informations fournies par le Canada ont montré que ce pays a développé son programme d’éradication de Clavibacter michiganensis dans les provinces du Nouveau-Brunswick et de l’Île-du-Prince-Édouard, et il est raisonnable de penser que ce programme s’est révélé efficace dans certaines zones desdites provinces. Il peut dès lors être établi qu’il n’y a aucun risque de propagation de Clavibacter michiganensis si certaines conditions techniques sont remplies.
(5)
De récentes notifications au titre de la directive 2000/29/CE ont fait état des premières observations d’Epitrix similaris dans l’Union, à savoir au Portugal et dans une région de l’Espagne. Une analyse ultérieure du risque phytosanitaire effectuée pour Epitrix spp. a démontré que certaines espèces d’Epitrix (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis) causaient des dommages aux tubercules de pommes de terre. Elle a également mis en évidence que la présence de certaines espèces d’Epitrix au Canada était établie.
(6)
Compte tenu de la situation inchangée en ce qui concerne le viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et Clavibacter michiganensis, et malgré la présence d’Epitrix spp. au Canada, l’autorisation de prévoir des dérogations reste justifiée. Il y a toutefois lieu d’ajouter des dispositions relatives aux espèces d’Epitrix causant des dommages aux tubercules de pommes de terre.
(7)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité phytosanitaire permanent,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. La Grèce, l’Espagne, l’Italie, Chypre, Malte et le Portugal sont autorisés à prévoir des dérogations:
a)
à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE, en ce qui concerne l’interdiction visée à l’annexe III, partie A, point 10, de ladite directive;
b)
à l’article 5, paragraphe 1, et à l’article 13, paragraphe 1, point i), troisième tiret, de la directive 2000/29/CE, en ce qui concerne les exigences particulières prévues aux points 25.2 et 25.3 de l’annexe IV, partie A, chapitre I, de ladite directive.
2. L’autorisation de prévoir les dérogations visées au paragraphe 1 s’applique:
a)
aux plants de pommes de terre des variétés «Atlantic», «Donna», «Kennebec», «Russet Burbank», «Sebago» et «Shepody» originaires des provinces canadiennes du Nouveau-Brunswick et de l’Île-du-Prince-Édouard (ci-après dénommés «plants de pommes de terre»);
b)
aux plants de pommes de terre qui remplissent les conditions prévues aux articles 2 à 13, en plus des exigences visées aux annexes I, II et IV de la directive 2000/29/CE;
c)
pendant les campagnes de commercialisation des pommes de terre se déroulant du 1er décembre au 31 mars, chaque année jusqu’au 31 mars 2014.
Article 2
1. Dans les provinces du Nouveau-Brunswick ou de l’Île-du-Prince-Édouard, les plants de pommes de terre ont été produits sur des parcelles situées dans une zone qui, indépendamment de la question de savoir si les producteurs qui exploitent ces parcelles sont établis à l’intérieur ou à l’extérieur de cette zone, satisfait aux conditions fixées aux paragraphes 2 à 9.
2. Cette zone a été déclarée officiellement exempte du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après dénommé «Clavibacter michiganensis») par l’Agence canadienne d’inspection des aliments.
En ce qui concerne Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis, les plants de pommes de terre ont été brossés afin d’éliminer physiquement toute présence éventuelle de ces organismes nuisibles et de débarrasser les tubercules de toute trace de terre.
3. La zone:
a)
est composée de parcelles que possèdent ou louent au moins trois producteurs de pommes de terre différents; ou
b)
couvre une superficie d’au moins quatre kilomètres carrés, entièrement entourée d’eaux ou de parcelles où la présence des organismes nuisibles mentionnés au paragraphe 2 n’a pas été constatée au cours des trois années précédentes.
4. Toutes les pommes de terre produites dans la zone sont la première descendance directe de plants des catégories «Pré-élite», «Élite I», «Élite II», «Élite III» ou «Élite IV» produits dans des établissements qualifiés pour la production de plants des catégories «Pré-élite» ou «Élite I» et qui sont soit des établissements officiels, soit des établissements officiellement désignés et contrôlés à cette fin.
5. La superficie destinée à la production de plants de pommes de terre qui ne sont finalement pas certifiés comme plants de pommes de terre ne dépasse pas le cinquième de la superficie totale affectée à la production de plants certifiés.
6. Des contrôles annuels systématiques et représentatifs ont été effectués par les autorités officielles canadiennes compétentes au cours des cinq années précédentes au moins, dans des conditions permettant de détecter le viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et Clavibacter michiganensis, sur toutes les parcelles de pommes de terre situées dans la zone et sur les pommes de terre qui y sont récoltées, y compris des essais de laboratoire appropriés, et n’ont pas fait apparaître de résultats positifs ou d’autres éléments pouvant s’opposer à ce que cette zone soit déclarée exempte de parasites.
7. Immédiatement avant l’exportation, il a été constaté, au cours d’un examen officiel approprié, que les plants de pommes de terre étaient exempts d’Epitrix cucumeris, d’Epitrix similaris, d’Epitrix subcrinita et d’Epitrix tuberis, ainsi que de leurs symptômes, et débarrassés de toute trace de terre.
8. Des dispositions législatives, administratives ou autres ont été adoptées en vue de garantir:
a)
qu’aucune pomme de terre originaire de zones du Canada autres que celles qui sont déclarées exemptes du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et de Clavibacter michiganensis, ou de pays où la présence de ces organismes nuisibles est établie, ne puisse être introduite dans cette zone;
b)
que ni les pommes de terre originaires de cette zone, ni les conteneurs, matériaux d’emballage, véhicules et appareils de manutention, de triage et de préparation qui sont utilisés dans cette zone ne puissent entrer en contact avec les pommes de terre originaires de zones autres que celles qui sont déclarées exemptes de parasites ou avec les conteneurs, matériaux d’emballage, véhicules et appareils de manutention, de triage et de préparation qui sont utilisés dans lesdites zones.
9. Avant l’introduction des plants de pommes de terre dans l’Union, l’Agence canadienne d’inspection des aliments fournit à la Commission une liste complète des zones déclarées exemptes des organismes nuisibles mentionnés au paragraphe 2, accompagnée d’un rapport technique, mis à jour annuellement, sur la situation phytosanitaire de la production de plants de pommes de terre de l’année précédente.
Article 3
Les plants de pommes de terre ont été certifiés officiellement par les autorités canadiennes compétentes comme plants de pommes de terre remplissant au moins les conditions fixées pour la catégorie «Fondation».
Article 4
1. Des échantillons d’au moins 200 tubercules par lot de poids inférieur ou égal à 25 tonnes sont prélevés officiellement sur chaque lot destiné à l’exportation vers l’Union.
2. Un lot n’est composé que de tubercules de plants de pommes de terre d’une seule variété et d’une seule classe, produits dans un seul établissement et portant le même numéro de référence.
3. Les laboratoires officiels examinent les échantillons en vue de détecter la présence éventuelle de Clavibacter michiganensis. Les examens sont effectués sur des échantillons entiers, selon la méthode de détection et de diagnostic de Clavibacter michiganensis dans les lots de tubercules de plants de pommes de terre qui est décrite dans la directive 93/85/CEE du Conseil (3).
Article 5
Les plants de pommes de terre destinés à être exportés vers l’Union ont donné lieu à l’adoption de dispositions législatives, administratives ou autres en vue de garantir:
a)
une surveillance et un contrôle directs par l’Agence canadienne d’inspection des aliments:
i)
du processus d’échantillonnage, c’est-à-dire de la collecte, du marquage et du scellement des échantillons;
ii)
du système d’étiquetage par des procédures appropriées d’imputation des étiquettes, faisant en sorte qu’une étiquette numérotée soit utilisée et fixée, séparément de l’étiquette de certification, sur les sacs composant chaque lot de plants de pommes de terre d’un envoi expédié vers l’Union;
iii)
du code couleur correspondant à un importateur particulier de l’État membre d’importation;
b)
que, au moment du chargement du bateau, deux sacs scellés de plants de pommes de terre de chacun des lots expédiés vers l’Union soient mis de côté et stockés sous la surveillance et le contrôle de l’Agence canadienne d’inspection des aliments, au moins jusqu’à ce que les résultats des examens visés à l’article 10 soient disponibles;
c)
que les lots soient maintenus isolés pendant toutes les opérations, y compris le transport, au moins jusqu’à leur livraison dans les locaux des importateurs visés à l’article 7.
Article 6
1. Le certificat phytosanitaire requis est établi séparément pour chaque envoi et uniquement s’il a été démontré par les chercheurs concernés que les examens visés à l’article 4 n’ont pas permis de soupçonner ou de déceler la présence de Clavibacter michiganensis dans l’envoi et que, en particulier, le test IF s’est révélé négatif.
2. Dans la case «Déclaration supplémentaire» du certificat phytosanitaire figurent les informations suivantes:
a)
la confirmation du respect des conditions prévues aux articles 2, 3 et 4, y compris, lorsque le second alinéa de l’article 2, paragraphe 2, s’applique, la confirmation expresse que les plants de pommes de terre ont été brossés conformément à cette dernière disposition;
b)
le nom de l’établissement ou des établissements ayant produit les lots de plants de pommes de terre;
c)
les numéros de certification correspondants des lots de plants de pommes de terre;
d)
le nom de la zone visée à l’article 2;
e)
le nom de l’établissement visé à l’article 2, paragraphe 4;
f)
le nombre de sacs.
3. Dans la case «Caractéristiques» du certificat phytosanitaire figurent le code couleur correspondant à un importateur particulier de l’État membre d’importation ainsi que le contenu détaillé de l’étiquette numérotée utilisée pour chaque lot de plants de pommes de terre composant chaque envoi.
4. Les documents joints au certificat phytosanitaire, dont ils font partie intégrante, se rapportent précisément à celui-ci en ce qui concerne tant la description que la quantité des plants de pommes de terre.
Article 7
1. Avant toute introduction dans l’Union, l’importateur adresse, pour chaque envoi, une notification préalable, suffisamment à l’avance, aux organismes officiels responsables de l’État membre concerné visés à l’article 2, paragraphe 1, point g), de la directive 2000/29/CE, en précisant les éléments suivants:
a)
la variété des plants de pommes de terre;
b)
la quantité;
c)
la date d’importation déclarée;
d)
les noms et adresses des établissements d’importation des plants de pommes de terre, ainsi que des producteurs, des magasins collectifs ou des centres d’expédition répertoriés conformément à l’article 1er de la directive 93/50/CEE de la Commission (4).
L’État membre concerné transmet immédiatement ces informations ainsi que toute modification ultérieure à la Commission.
2. Au moment de l’introduction dans l’Union, l’importateur donne aux organismes officiels responsables de l’État membre concerné confirmation des informations contenues dans la notification préalable visée au paragraphe 1.
Article 8
Les plants de pommes de terre ne peuvent être introduits dans l’Union que par les ports suivants:
a)
Aveiro
b)
Lisbonne
c)
Porto
d)
Gênes
e)
La Spezia
f)
Livourne
g)
Naples
h)
Ravenne
i)
Salerne
j)
Savone
k)
Limassol
l)
Larnaca
m)
Marsaxlokk
n)
La Valette
o)
Sines
p)
Le Pirée.
Article 9
Les inspections prescrites en vertu de l’article 13, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE sont effectuées par les organismes officiels responsables.
La Commission détermine dans quelle mesure les inspections visées à l’article 21, paragraphe 3, troisième tiret, de ladite directive doivent être intégrées dans le programme d’inspection conformément à l’article 21, paragraphe 5, cinquième alinéa, de cette même directive.
Les organismes officiels responsables et, le cas échéant, les experts visés à l’article 21, paragraphe 1, premier alinéa, inspectent les établissements des importateurs afin de confirmer les informations relatives aux quantités de plants de pommes de terre importés du Canada, au codage des couleurs, aux étiquettes numérotées et aux lieux de plantation répertoriés conformément à l’article 1er de la directive 93/50/CEE.
Article 10
1. Les organismes officiels responsables des États membres importateurs prélèvent un échantillon d’au moins 200 tubercules par lot de poids inférieur ou égal à 25 tonnes sur chacun des lots en vrac de plants de pommes de terre destinés à être importés au titre de la présente décision, en vue d’effectuer les examens officiels relatifs à Clavibacter michiganensis selon la méthode de détection et de diagnostic de cet organisme nuisible décrite dans la directive 93/85/CEE.
2. Les lots de plants de pommes de terre restent isolés et sous contrôle officiel, sans être ni commercialisés ni utilisés tant qu’il n’a pas été établi que la présence de Clavibacter michiganensis n’a été ni suspectée ni décelée au cours des examens visés au paragraphe 1. Les quantités importées ne doivent pas excéder un volume approprié pour effectuer les examens, compte tenu des moyens disponibles à cette fin.
3. Les échantillons visés au paragraphe 1 sont gardés à la disposition des autres États membres en vue d’examens ultérieurs. Les organismes officiels responsables d’un État membre faisant usage de la dérogation en informent la Commission, au plus tard le 15 avril de chaque année civile au cours de laquelle l’importation a lieu, en vue de l’organisation de ces examens et de l’établissement du procès-verbal y afférent.
4. En ce qui concerne Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis, chaque envoi est inspecté afin de confirmer que les plants de pommes de terre sont exempts de ces organismes nuisibles, ainsi que de leurs symptômes, et débarrassés de toute trace de terre.
Article 11
Les plants de pommes de terre sont plantés uniquement dans des établissements qui sont situés dans l’État membre d’importation et dont les noms et adresses peuvent être identifiés. Cette restriction ne s’applique toutefois ni aux utilisateurs finaux plantant les plants de pommes de terre importés, ni aux utilisateurs vendant exclusivement sur le marché local.
En ce qui concerne ces établissements, les pommes de terre issues de ces plants sont emballées et étiquetées de manière adéquate et portent le numéro d’enregistrement des établissements répertoriés conformément à la directive 93/50/CEE, ainsi que l’origine canadienne des plants de pommes de terre utilisés. Ces pommes de terre ne peuvent être déplacées à l’intérieur des États membres qu’avec l’autorisation des organismes officiels responsables, en tenant compte des résultats des inspections visées à l’article 12.
Article 12
Au cours de la période de croissance suivant l’introduction, une proportion appropriée des plants est inspectée par les organismes officiels responsables, à des moments opportuns, dans les établissements répertoriés conformément à la directive 93/50/CEE ou dans ceux visés à l’article 11.
Article 13
Les pommes de terre issues de plants introduits en vertu de la présente décision:
a)
ne sont pas certifiées comme plants de pommes de terre; et
b)
ne sont destinées qu’à la consommation.
Article 14
Les États membres d’importation informent les autres États membres et la Commission, au moyen de la notification préalable prévue à l’article 7, paragraphe 1, de tout usage qu’ils font de l’autorisation de prévoir des dérogations en vertu de la présente décision.
Les États membres d’importation fournissent à la Commission et aux autres États membres, avant le 1er juin de chaque année civile au cours de laquelle l’importation a lieu, des informations relatives aux quantités importées (lots de plants de pommes de terre/envois) en vertu de la présente décision, ainsi qu’un rapport technique détaillé sur les examens officiels visés à l’article 10.
Lorsque les États membres ont procédé à des examens officiels des échantillons conformément à l’article 10, les rapports techniques détaillés établis à cette occasion sont également présentés aux autres États membres et à la Commission avant le 1er juin de chaque année civile.
Des copies de chaque certificat phytosanitaire sont transmises à la Commission.
Article 15
L’autorisation de prévoir les dérogations visées à l’article 1er est retirée avant le 31 mars 2014:
a)
si les dispositions prévues aux articles 2 à 13:
i)
se révèlent insuffisantes pour empêcher l’introduction dans l’Union des organismes nuisibles mentionnés à l’article 2; ou
ii)
ne sont pas respectées;
b)
s'il existe des éléments qui pourraient faire douter du bon fonctionnement du concept de «zone exempte de pesticides» au Canada.
Article 16
La République hellénique, le Royaume d’Espagne, la République italienne, la République de Chypre, la République de Malte et la République portugaise sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 28 novembre 2011.