ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. června 2010,
kterým se Banque de France vyjímá z působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(oznámeno pod číslem K(2010) 3853)
(Text s významem pro EHP)
(2010/342/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (1), a zejména na čl. 2 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na žádost Francie,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. listopadu 2009 předložila Francie Komisi žádost podle čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 1060/2009 týkající se vynětí ratingů vydávaných Banque de France z působnosti nařízení (ES) č. 1060/2009.
(2)
Banque de France ve Francii podléhá předpisu „Code monétaire et financier“ ve znění zákona č. 2008-776 ze dne 4. srpna 2008 (2). Článek L.141-6 předpisu „Code monétaire et financier“ umožňuje Banque de France získat od účastníků trhu všechny nezbytné informace, které potřebuje k vykonávání svých základních funkcí. Smlouva „Contrat de service public entre l’Etat et la Banque de France“ (3) (dále jen „smlouva“), obnovovaná každé tři roky, uvádí vydávání ratingů Banque de France výslovně jako jednu z činností, kterou má Banque de France vykonávat.
(3)
Banque de France stanovila svůj vlastní kodex chování (4) (dále jen „kodex“) v zásadě založený na kodexu chování ratingových agentur vydaný Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (IOSCO).
(4)
Podle čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009 musí být splněny čtyři předpoklady, aby mohly být ratingy vypracované Banque de France vyňaty z působnosti uvedeného nařízení.
(5)
Za prvé ratingy nemůže platit hodnocená osoba. Podle bodu 1.3 kodexu nedostává Banque de France od hodnocených osob za vypracování ratingů, které se na ně vztahují a o nichž jsou informovány, žádnou odměnu. Podle bodu 2.2 kodexu však uživatelé ratingů (úvěrové instituce, jež jsou klienty FIBEN - „Fichier Bancaire des Entreprises“) musí za službu uhradit poplatek v souladu se zveřejněnou sazbou.
(6)
Za druhé nesmějí být ratingy zveřejňovány. Bod 1.5 kodexu stanoví, že ratingy nesmějí být zpřístupňovány veřejnosti. Přístup k ratingům je zákonem omezen na určité kategorie účastníků, kteří jsou uvedeni v kodexu a které Banque de France musí identifikovat předtím, než k ratingům získají přístup.
(7)
Za třetí musí být ratingy vydávány v souladu se zásadami, standardy a postupy zajišťujícími odpovídající čestnost a poctivost a nezávislost ratingových činností, jak stanoví nařízení (ES) č. 1060/2009. Ustanovení předpisu „Code monétaire et financier“, zejména články L.142-9 a L.164-2 zajišťují, že analytici a agenti zaměstnaní v Banque de France jsou vázáni povinností mlčenlivosti a pravidly týkajícími se střetu zájmů, které jsou zahrnuty do pravidel týkajících se profesní etiky a do kodexu finanční etiky Banque de France schválených ministerstvem hospodářství, financí a průmyslu. Služební řád Banque de France navíc obsahuje ustanovení, jejichž výslovným cílem je zabránit tomu, aby se agenti dostávali do situací střetu zájmů nebo aby v takových situacích setrvali. Prostřednictvím mechanismů vnitřní kontroly, vykonávaných nezávislým úředníkem pro etiku a jeho personálem, pověřenými kontrolou uplatňování etického kodexu, nebo prostřednictvím struktury kolegia, které je plně začleněné do organizace řízení Banque de France, má Banque de France účinný soubor nástrojů k prosazování souladu s pravidly týkajícími se čestnosti a poctivosti, jakož i nezávislosti. Vzhledem k tomu, že tyto požadavky jsou zakotveny v zákoně, lze v případě jejich nedodržení uložit sankce. Kodex navíc stanoví nezbytná pravidla pro postupy, jakož i vhodné standardy zajišťující: i) řádné fungování a kvalitu procesu vydávání ratingů (včetně formalizace rozhodovacího procesu, vysledovatelnosti rozhodnutí a procesu kontroly kvality, ii) dodržování příslušných postupů transparentnosti a komunikace (včetně pravidel přístupu k ratingům, zveřejňování metod a vývoje činností spojených s vydáváním ratingů a iii) opatření pro zabránění střetu zájmů (včetně uplatňování zásady náležité opatrnosti ze strany analytiků, jakož i fungování národních a regionálních ratingových výborů).
(8)
Za čtvrté se ratingy nesmí vztahovat na finanční nástroje vydané příslušnými členskými státy těchto centrálních bank. Podle bodu 1.1 kodexu se ratingy vydávané Banque de France vztahují na nefinanční společnosti. Týkají se společností usazených v metropolitní Francii a ve francouzských zámořských departementech, které spadají do působnosti „Institut d’émission des départements d’outre-mer“ (IEDOM). Smlouva stanoví, že se ratingy vydávané Banque de France vztahují na společnosti. Banque de France proto nevydává ratingy v souvislosti s veřejnou nabídkou finančních nástrojů vydávaných francouzským státem ani jiným členským státem.
(9)
S ohledem na skutečnosti uvedené ve 2. až 8. bodě odůvodnění lze vycházet z toho, že Banque de France splňuje podmínky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009, pokud jde o vydávání ratingů.
(10)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by se proto nemělo vztahovat na ratingy vydávané Banque de France.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Banque de France spadá do působnosti čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 1060/2009.
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se nevztahuje na ratingy vydávané Banque de France.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 18. června 2010.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 18 juin 2010
exemptant la Banque de France de l’application du règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil sur les agences de notation de crédit
[notifiée sous le numéro C(2010) 3853]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2010/342/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1060/2009 du Parlement européen et du Conseil du 16 septembre 2009 sur les agences de notation de crédit (1), et notamment son article 2, paragraphe 4,
vu la demande introduite présentée par la France,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 27 novembre 2009, la France a présenté à la Commission une demande au titre de l’article 2, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1060/2009 visant à ce que les notations de crédit émises par la Banque de France soient dispensées de l’application dudit règlement.
(2)
La Banque de France est régie, en France, par le code monétaire et financier, tel que modifié par la loi no 2008-776 du 4 août 2008 (2). L’article L141-6 dudit code habilite la Banque de France à se faire communiquer par les participants aux marchés toutes les informations nécessaires pour l’exercice de ses missions fondamentales. Le contrat de service public entre l’État et la Banque de France (3) (ci-après «le contrat»), qui est renouvelé tous les trois ans, mentionne explicitement l’émission de notations de crédit (ou «cotations») comme l’une des responsabilités de la Banque de France.
(3)
La Banque de France a établi son propre code de bonne conduite (4) (ci-après «le code») fondé pour l’essentiel sur le Code of Conduct Fundamentals for credit rating agencies publié par l’Organisation internationale des commissions de valeurs.
(4)
Conformément à l’article 2, paragraphe 2, point d), du règlement (CE) no 1060/2009, quatre conditions doivent être réunies pour que la Banque de France puisse être exemptée de l’application dudit règlement.
(5)
Premièrement, les notations de crédit ne doivent pas faire l’objet d’un paiement par l’entité notée. Le point 1.3 du code prévoit que la Banque de France ne perçoit aucune rémunération des entreprises analysées en contrepartie de la cote qu’elle leur attribue et dont elle les informe. Le point 2.2 du code précise que ce sont les utilisateurs des cotations (en l’occurrence les établissements de crédit clients du fichier bancaire des entreprises ou FIBEN) qui paient pour le service, suivant un tarif publié.
(6)
Deuxièmement, les notations de crédit ne doivent pas être communiquées au public. Le point 1.5 du code prévoit que les cotations ne sont pas rendues publiques. Des dispositions juridiques prévoient que seules les entités faisant partie des catégories énumérées dans le code et qui sont préalablement identifiées par la Banque de France peuvent accéder à ces cotations.
(7)
Troisièmement, les notations de crédit doivent être établies selon des principes, normes et procédures garantissant une intégrité et une indépendance appropriées des activités de notation de crédit, comme prévu par le règlement (CE) no 1060/2009. Les dispositions du code monétaire et financier, et notamment ses articles L142-9 et L164-2, garantissent que les analystes et les agents travaillant à la Banque de France sont liés par le principe du secret professionnel et par les règles en matière de conflits d’intérêts consacrés par les codes de déontologie professionnelle et le code de déontologie financière de la Banque de France approuvés par le ministère de l’économie, des finances et de l’industrie. En outre, le statut du personnel de la Banque de France interdit expressément aux agents de se placer ou de rester dans une situation de conflit d’intérêts. Le contrôle interne de la Banque de France, exercé par un délégué à la déontologie indépendant et son personnel chargés de veiller à la bonne application du code de déontologie ou qui découle du caractère collégial des instances dirigeantes de cet établissement, est un moyen efficace de garantir le respect de ces règles d’intégrité et d’indépendance. Ces exigences étant inscrites dans la loi, des sanctions peuvent être appliquées en cas de non-respect. En outre, le code fixe des règles de procédure et établit des normes qui garantissent: i) l’intégrité et la qualité de la procédure d’établissement de la notation (notamment la formalisation du processus de prise de décision, de traçabilité des décisions et de contrôle qualité); ii) l’existence de procédures assurant la transparence et la publicité (notamment les règles d’accès aux cotations, la publication des méthodes et l’évolution des activités de cotation); iii) l’existence de mesures destinées à prévenir les conflits d’intérêts (notamment l’obligation de vigilance imposée aux analystes et les règles de fonctionnement des comités de cotation nationaux et régionaux).
(8)
Quatrièmement, les notations de crédit ne doivent pas concerner des instruments financiers émis par l’État membre de cette banque centrale. Le point 1.1 du code prévoit que les cotations de la Banque de France portent sur des entreprises non financières. Elles concernent des entreprises établies sur le territoire de la France métropolitaine et dans ses départements d’outre-mer, ces derniers étant couverts par l’Institut d’émission des départements d’outre-mer. Le contrat stipule que les cotations de la Banque de France portent sur des entreprises. Par conséquent, la Banque de France ne publie pas de notations de crédit portant sur les instruments financiers émis par l’État français ou par un autre État membre à destination du public.
(9)
Eu égard aux facteurs examinés aux considérants 2 à 8, il y a lieu de considérer que la Banque de France respecte les conditions prévues à l’article 2, paragraphe 2, point d), du règlement (CE) no 1060/2009, en ce qui concerne l’établissement de notations de crédit.
(10)
Par conséquent, il y a lieu d’exempter de l’application du règlement (CE) no 1060/2009 les notations de crédit établies par la Banque de France.
(11)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité européen des valeurs mobilières,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La Banque de France entre dans le champ d’application de l’article 2, paragraphe 2, point d), du règlement (CE) no 1060/2009.
Ledit règlement ne s’applique pas aux notations de crédit établies par la Banque de France.
Article 2
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 18 juin 2010.