NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1121/2010
ze dne 2. prosince 2010
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Edam Holland (CHZO)]
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Žádost Nizozemska o zápis názvu „Edam Holland“ do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení byla podle čl. 6 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 510/2006 a čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).
(2)
Česká republika, Finsko, Německo, Rakousko, Slovensko, vlády Austrálie, Nového Zélandu a Spojených států amerických, jakož i australský svaz mlékárenského průmyslu („Dairy Australia“), novozélandský mlékárenský svaz („Dairy Companies Association of New Zealand“) a Národní federace výrobců mléka („National Milk Producers Federation“) spolu s Radou USA pro export mléčných výrobků („U.S. Dairy Export Council“) podaly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitky. Námitky byly shledány přípustnými podle čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení, s výjimkou námitek Austrálie a australského svazu mlékárenského průmyslu, které nebyly shledány přípustnými z důvodu jejich pozdního podání.
(3)
Námitky se týkaly nedodržení podmínek stanovených v článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, zejména názvu a jeho používání, specifičnosti a pověsti produktu, vymezení zeměpisné oblasti a omezení, pokud jde o původ surovin. V námitkách se rovněž uvádělo, že zápis by byl v rozporu s čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006, ohrozil by existenci názvů, ochranných známek nebo produktů, které byly v souladu s právem na trhu po dobu nejméně pěti let před datem zveřejnění námitek podle čl. 6 odst. 2, a že název navrhovaný k zápisu je druhový.
(4)
Dopisy ze dne 21. října 2008 vyzvala Komise Nizozemsko a strany, které námitky vznesly, k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(5)
Vzhledem k tomu, že se stranami, které námitky vznesly, nebylo ve stanovené lhůtě dohody dosaženo, by Komise měla postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijmout rozhodnutí.
(6)
Pokud jde o údajné nedodržení podmínek článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006 týkajících se názvu, zeměpisné oblasti, specifičnosti produktu, souvislosti mezi vlastnostmi produktu a zeměpisnou oblastí, pověsti a omezení ohledně původu surovin, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že tyto prvky jsou přítomny, a dodatečně nebyly zjištěny žádné zjevné chyby. Mělo by se zdůraznit, že označení „Holland“ (Holandsko) není názvem dotyčného členského státu a že „Edam Holland“ se považuje za tradiční zeměpisný název uvedený v čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006. Požadavky čl. 2 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení jsou v této souvislosti splněny, jelikož dotyčná zeměpisná oblast je vymezena v souladu s danou souvislostí a hlavními prvky specifičnosti produktu. Specifičnost sýru „Edam Holland“ vychází z kombinace faktorů souvisejících se zeměpisnou oblastí, např. kvality mléka (vysoký obsah tuku a bílkovin), aminokyselin odvozených od β-CN a γ-glutamyl-peptidu, převážně pastvy na loukách, používání telecího syřidla, přirozeného zrání a dovedností zemědělců a výrobců sýra.
(7)
Pokud jde o námitky týkající se nedodržení podmínek čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006, Nizozemsko poskytlo informace o rozdílu mezi produktem se zapsaným názvem „Noord-Hollandse Edammer“ a produktem, pro nějž se používá název „Edam Holland“. V námitkách nebyly uvedeny žádné důkazy o možném uvádění spotřebitelů v omyl či nerovném zacházení s výrobci.
(8)
Zdá se, že strany vznášející námitky při svém tvrzení, že zápis by ohrozil existenci názvů, ochranných známek či produktů a že název navrhovaný k zápisu je druhový, neodkazovaly na celý název „Edam Holland“, nýbrž jen na jednu jeho část, a to „Edam“. Chráněn je však název „Edam Holland“ jako celek. Podle čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 510/2006 se může název „Edam“ nadále používat, jsou-li dodržovány zásady a předpisy právního řádu Unie. V zájmu jasnosti byly specifikace a přehled odpovídajícím způsobem změněny.
(9)
Na základě těchto skutečností by tedy název „Edam Holland“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze I tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Aniž je dotčen první odstavec, název „Edam“ se může nadále používat na území Unie, jsou-li dodržovány zásady a předpisy jejího právního řádu.
Článek 2
Konsolidovaný přehled obsahující hlavní údaje specifikace je uveden v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2010.
RÈGLEMENT (UE) No 1121/2010 DE LA COMMISSION
du 2 décembre 2010
portant enregistrement d’une dénomination au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Edam Holland (IGP)]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 7, paragraphe 5, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 6, paragraphe 2, premier alinéa du règlement (CE) no 510/2006 et en application de l’article 17, paragraphe 2, dudit règlement, la demande d’enregistrement de la dénomination «Edam Holland» au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées, déposée par les Pays-Bas, a fait l’objet d’une publication au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
La République tchèque, l’Allemagne, la Finlande, l’Autriche, la Slovaquie, les gouvernements de l’Australie, de la Nouvelle-Zélande et des États-Unis d’Amérique, ainsi que la Dairy Australia, la Dairy Companies Association of New Zealand et la National Milk Producers Federation, en association avec le U.S. Dairy Export Council, se sont déclarés opposés à cet enregistrement conformément à l’article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006. Les déclarations d’opposition ont été jugées recevables conformément à l’article 7, paragraphe 3, dudit règlement, à l’exclusion de celles présentées par l’Australie et par la Dairy Australia, qui ont été considérées comme irrecevables au motif qu’elles sont arrivées tardivement.
(3)
Les déclarations d’opposition portaient sur le non-respect des conditions énoncées à l’article 2 du règlement (CE) no 510/2006, en particulier en ce qui concerne la dénomination et son utilisation, la spécificité et la réputation du produit, la délimitation de l’aire géographique, ainsi que les restrictions relatives à l’origine des matières premières. Il était également précisé dans les déclarations d’opposition que l’enregistrement de la dénomination en question serait incompatible avec les dispositions de l’article 3, paragraphe 3, du règlement (CE) no 510/2006, compromettrait l’existence de dénominations, de marques commerciales ou de produits commercialisés légalement depuis au moins cinq ans avant la date de publication prévue à l’article 6, paragraphe 2, et que la dénomination proposée à l’enregistrement était générique.
(4)
Par lettres du 21 octobre 2008, la Commission a invité les Pays-Bas et les parties opposées à l’enregistrement à rechercher un accord entre eux en conformité avec leurs procédures internes.
(5)
Étant donné qu’aucun accord n’est intervenu avec les parties opposées à l’enregistrement dans les délais prévus, il convient que la Commission adopte une décision conformément à la procédure prévue à l’article 15, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006.
(6)
En ce qui concerne l’allégation de non-conformité avec l’article 2 du règlement (CE) no 510/2006 pour ce qui est de la dénomination, de l’aire géographique, de la spécificité du produit, du lien entre les caractéristiques du produit et l’aire géographique, de la réputation et des restrictions relatives à l’origine des matières premières, les autorités nationales compétentes ont confirmé que ces éléments étaient présents et que, par ailleurs, aucune erreur manifeste n’avait été décelée. Il convient de préciser que «Holland» n’est pas le nom de l’État membre concerné et que la dénomination «Edam Holland» est considérée comme une dénomination traditionnelle géographique au sens de l’article 2, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006. Il est ainsi satisfait aux exigences de l’article 2, paragraphe 1, point b), dudit règlement puisque l’aire géographique concernée est délimitée en fonction du lien et des principaux éléments qui font la spécificité du produit. La spécificité de l’Edam Holland tient à un ensemble de facteurs liés à l’aire géographique, tels que qualité du lait (teneur élevée en matières grasses et en protéines), acides aminés provenant de peptides β-Cn et γ-glutamyl, prédominance du pâturage en prairie, utilisation de présure de veau, maturation naturelle, et savoir-faire des éleveurs et producteurs de ces fromages.
(7)
En ce qui concerne les oppositions fondées sur le non-respect de l’article 3, paragraphe 3, du règlement (CE) no 510/2006, les Pays-Bas ont communiqué des informations relatives à la distinction à établir entre le produit couvert par la dénomination enregistrée «Noord-Hollandse Edammer» et celui pour lequel la demande d’enregistrement de la dénomination «Edam Holland» a été déposée. Les déclarations d’opposition ne fournissaient aucune preuve attestant que les consommateurs étaient susceptibles d’être induits en erreur ni que les producteurs subiraient un traitement inéquitable.
(8)
Lorsqu’ils affirmaient que l’enregistrement porterait préjudice à des dénominations, marques ou produits existants et que la dénomination proposée à l’enregistrement était générique, il semble que les opposants ne visaient pas l’ensemble de la dénomination «Edam Holland», mais uniquement une partie de celle-ci, à savoir «Edam». Or, la protection est octroyée à la dénomination «Edam Holland» dans son ensemble. Conformément à l’article 13, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 510/2006, la dénomination «Edam» peut continuer à être utilisée à condition que les principes et règles applicables dans l’ordre juridique de l’Union soient respectés. Par souci de clarté, le cahier des charges et le résumé ont été modifiés en conséquence.
(9)
À la lumière des éléments susmentionnés, il y a donc lieu d’inscrire la dénomination «Edam Holland» au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées.
(10)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent des indications géographiques et des appellations d’origine protégées,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe I du présent règlement est enregistrée.
Par dérogation au premier alinéa, le nom «Edam» peut continuer à être utilisé sur le territoire de l’Union, à condition que les principes et règles applicables dans l’ordre juridique de celle-ci soient respectés.
Article 2
La fiche consolidée reprenant les éléments principaux du cahier des charges figure à l’annexe II du présent règlement.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 décembre 2010.