ROZHODNUTÍ RADY 2010/231/SZBP
ze dne 26. dubna 2010,
o omezujících opatřeních vůči Somálsku a o zrušení společného postoje 2009/138/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada přijala dne 10. prosince 2002 společný postoj 2002/960/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1) v návaznosti na rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů č. 733 (1992), č. 1356 (2001) a č. 1425 (2002) týkající se zbrojního embarga vůči Somálsku.
(2)
Rada přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku a o zrušení společného postoje 2009/138/SZBP (2), jímž se provádí rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí dodatečná omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(3)
Rada přijala dne 1. března 2010 rozhodnutí Rady 2010/126/SZBP, kterým se mění společný postoj 2009/138/SZBP (3) a provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1907 (2009), v níž se vyzývají všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející ze Somálska nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle odstavce 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 733 (1992), rozpracované a pozměněné následnými rezolucemi.
(4)
Rada bezpečnosti OSN (dále jen „Rada bezpečnosti“) přijala dne 19. března 2010 rezoluci 1916 (2010), kterou se mimo jiné prodlužuje mandát monitorovací skupiny uvedené v bodě 3 rezoluce Rady bezpečnosti 1558 (2004) a v níž je uvedeno rozhodnutí zmírnit některá omezení a povinnosti v rámci režimu sankcí, aby mezinárodní, regionální a subregionální organizace mohly poskytovat dodávky a technickou pomoc a byly zajištěny včasné dodávky naléhavě nutné humanitární pomoci ze strany OSN.
(5)
Dne 12. dubna 2010 přijal Výbor pro sankce zřízený na základě bodu 11 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 751 (1992) o Somálsku (dále jen „Výbor pro sankce“) seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření.
(6)
V zájmu přehlednosti by opatření uložená společným postojem 2009/138/SZBP ve znění rozhodnutí Rady 2010/126/SZBP a výjimky stanovené v rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1916 (2010) měla být sloučena do jediného právního nástroje.
(7)
Společný postoj 2009/138/SZBP by proto měl být zrušen.
(8)
Toto rozhodnutí respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie (4), a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(9)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(10)
Součástí postupu v případě změny přílohy tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam předané Výborem pro sankce, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové hmotné důkazy, Rada by měla své rozhodnutí přezkoumat s ohledem na tyto připomínky a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informovat.
(11)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazují se přímé či nepřímé dodávky, prodej nebo převod zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vybavení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů do Somálska státními příslušníky členských států či z území členských států, ať pocházejí z jejich území či nikoli.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, finanční nebo jiné pomoci a výcviku, které souvisejí s vojenskou činností, do Somálska, zejména včetně technického výcviku a pomoci, které souvisejí s poskytováním, výrobou, údržbou nebo používáním zboží uvedeného v odstavci 1, státními příslušníky členských států nebo z území členských států.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na:
a)
dodávky, prodej nebo převod zbraní a souvisejícího materiálu všech druhů a na přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, finanční nebo jiné pomoci a výcviku, které souvisejí s vojenskými činnostmi a jsou určeny výlučně pro využití v rámci mise AMISOM nebo k její podpoře, jak je stanoveno v odstavci 4 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1744 (2007), nebo k výhradnímu použití státy a regionálními organizacemi, které uplatňují opatření v souladu s odstavcem 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1851 (2008) a odstavcem 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1846 (2008);
b)
dodávky, prodej nebo převod zbraní a souvisejícího materiálu všech druhů a na přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, jejichž výlučným cílem je napomoci budování institucí bezpečnostního sektoru, v souladu s politickým procesem stanoveným v odstavcích 1, 2 a 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1744 (2007), za předpokladu, že Výbor pro sankce do pěti pracovních dnů od obdržení příslušného oznámení nevydal zamítavé rozhodnutí;
c)
dodávky, prodej nebo převod nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné využití nebo materiálu určeného pro programy Unie nebo členských států pro budování institucí, mimo jiné v oblasti bezpečnosti, prováděné v rámci mírového procesu usmíření, které předem schválí Výbor pro sankce, ani na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb vyvezených dočasně do Somálska personálem Organizace spojených národů, zástupci sdělovacích prostředků a humanitárními a rozvojovými pracovníky a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 2
Omezující opatření stanovená v článku 3, čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 a 2 se použijí vůči osobám a subjektům, které Výbor pro sankce označí za:
-
osoby či subjekty zapojené do činností, které ohrožují mír, bezpečnost nebo stabilitu Somálska či poskytující podporu pro tyto činnosti, a to včetně činností, jež ohrožují dohodu z Džibuti ze dne 18. srpna 2008 nebo politický proces, nebo za osoby či subjekty, které hrozí prozatímním federálním orgánům nebo misi AMISOM silou;
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které brání dodávkám humanitární pomoci do Somálska nebo přístupu k humanitární pomoci či její distribuci v Somálsku.
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 3
Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit přímým i nepřímým dodávkám, prodeji nebo převodu zbraní a vojenského vybavení a přímému nebo nepřímému poskytování technické pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci včetně investic, zprostředkování nebo jiných finančních služeb, které souvisejí s vojenskými činnostmi nebo s dodávkami, prodejem, převodem, výrobou, údržbou nebo používáním zbraní a vojenského vybavení, osobám nebo subjektům uvedeným v článku 2.
Článek 4
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející ze Somálska a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle článku 3.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Somálska nebo z něj se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle článku 3, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 2.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce:
a)
stanoví v jednotlivých případech, že takový vstup nebo průjezd je odůvodněn humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti;
b)
stanoví v jednotlivých případech, že by výjimka jinak podpořila cíle, kterými jsou mír a národní usmíření v Somálsku a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 2 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoliv osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak určí Výbor pro sankce. Dotčené osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v článku 2, a to po oznámení podaném dotyčným členským státem Výboru pro sankce.
4. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od něhož se na tyto účty vztahují omezující opatření,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na zpřístupnění finančních prostředků, jiných finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů nezbytných k zajištění včasné dodávky naléhavě nutné humanitární pomoci v Somálsku ze strany OSN, jejích specializovaných agentur nebo programů, humanitárních organizací se statusem pozorovatele v rámci Valného shromáždění OSN, které poskytují humanitární pomoc, nebo jejich partnerů zabývajících se prováděním.
Článek 7
Rada vypracuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
Článek 8
1. Pokud Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce zařadí osobu nebo subjekt na seznam a předloží k tomuto určení odůvodnění, Rada zařadí tuto osobu nebo subjekt do přílohy. Rada sdělí své rozhodnutí a odůvodnění dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové hmotné důkazy, Rada přezkoumá své rozhodnutí a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 9
Příloha zahrnuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti.
Článek 11
Společný postoj 2009/138/SZBP se zrušuje.
Článek 12
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 26. dubna 2010.
DÉCISION 2010/231/PESC DU CONSEIL
du 26 avril 2010
concernant des mesures restrictives à l’encontre de la Somalie et abrogeant la position commune 2009/138/PESC
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l’Union européenne, et notamment son article 29,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 10 décembre 2002, le Conseil a arrêté la position commune 2002/960/PESC concernant des mesures restrictives à l’encontre de la Somalie (1), à la suite des résolutions 733 (1992), 1356 (2001) et 1425 (2002) du Conseil de sécurité des Nations unies (Conseil de sécurité) concernant un embargo sur les armes à l’encontre de la Somalie.
(2)
Le 16 février 2009, le Conseil a arrêté la position commune 2009/138/PESC concernant des mesures restrictives à l’encontre de la Somalie et abrogeant la position commune 2002/960/PESC (2) qui met en œuvre la résolution 1844 (2008) du Conseil de sécurité instaurant des mesures restrictives à l’encontre de quiconque tenterait d’empêcher ou de bloquer un processus politique pacifique, menacerait par la force les institutions fédérales de transition de la Somalie ou la mission de l’Union africaine en Somalie (AMISOM), ou agirait de manière à remettre en cause la stabilité de la Somalie ou de la région.
(3)
Le 1er mars 2010, le Conseil a adopté la décision 2010/126/PESC modifiant la position commune 2009/138/PESC (3) et mettant en œuvre la résolution 1907 (2009) du Conseil de sécurité qui demandait à tous les États membres de faire inspecter, sur leur territoire, y compris dans leurs ports maritimes et leurs aéroports, en accord avec leurs autorités nationales et conformément à leur législation nationale, et dans le respect du droit international, tous les chargements à destination ou en provenance de la Somalie s’ils disposent d’informations donnant des motifs raisonnables de croire que ces chargements contiennent des articles dont la fourniture, la vente, le transfert ou l’exportation sont interdits en vertu de l’embargo général et complet sur les armes à l’encontre de la Somalie qui a été imposé en vertu du paragraphe 5 de la résolution 733 (1992) du Conseil de sécurité et renforcé et modifié par les résolutions ultérieures.
(4)
Le 19 mars 2010, le Conseil de sécurité des Nations unies (ci-après dénommé «Conseil de sécurité») a adopté la résolution 1916 (2010), qui a notamment prorogé le mandat du Groupe de contrôle visé au paragraphe 3 de la résolution 1558 (2004) du Conseil de sécurité, et a décidé d’alléger certaines des restrictions et obligations imposées par le régime des sanctions pour permettre aux organisations internationales, régionales et sous-régionales d’offrir des fournitures et de l’assistance technique et aux Nations unies de livrer, sans retard, l’aide dont la Somalie a un besoin urgent.
(5)
Le 12 avril 2010, le Comité des sanctions créé en application de la résolution 751 (1992) du Conseil de sécurité relative à la Somalie (ci-après dénommé «Comité des sanctions») a adopté la liste des personnes et entités faisant l’objet de mesures restrictives.
(6)
Par un souci de clarté, les mesures instituées par la position commune 2009/138/PESC telle que modifiée par la décision 2010/126/PESC du Conseil et les dérogations prévues par la résolution 1916 (2010) du Conseil de sécurité devraient être regroupées dans un seul acte juridique.
(7)
La position commune 2009/138/PESC devrait être donc être abrogée.
(8)
La présente décision respecte les droits fondamentaux et observe les principes reconnus notamment par la Charte des droits fondamentaux de l’Union européenne (4), et plus particulièrement le droit à un recours effectif et à accéder à un tribunal impartial, le droit de propriété et le droit à la protection des données personnelles. Elle doit être mise en œuvre dans le respect de ces droits et de ces principes.
(9)
La présente décision respecte aussi pleinement les obligations incombant aux États membres au titre de la Charte des Nations unies ainsi que le caractère juridiquement contraignant des résolutions du Conseil de sécurité.
(10)
La procédure de modification de la liste figurant à l’annexe de la présente décision devrait prévoir que les personnes, entités ou organismes désignés soient informés des motifs de leur inscription sur la liste conformément aux instructions du Comité des sanctions, afin de leur donner la possibilité de présenter des observations. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil devrait revoir sa décision en tenant compte de ces observations et en informer la personne, entité ou organisme concerné en conséquence.
(11)
Une nouvelle action de l’Union est nécessaire pour mettre en œuvre certaines mesures,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Sont interdites la fourniture directe ou indirecte, la vente ou le transfert à la Somalie, par les ressortissants des États membres ou depuis le territoire des États membres, d’armements et de matériels connexes de quelque type que ce soit, y compris des armes et des munitions, des véhicules et des équipements militaires, des équipements paramilitaires et des pièces détachées correspondantes, qu’ils proviennent ou non du territoire des États membres.
2. Est interdite la fourniture directe ou indirecte à la Somalie, par les ressortissants des États membres ou depuis le territoire des États membres, de conseils techniques, d’une aide financière ou autre, et d’une formation liée à des activités militaires, y compris en particulier une formation et une aide techniques concernant la livraison, la fabrication, l’entretien ou l’utilisation des articles énumérés au paragraphe 1.
3. Les paragraphes 1 et 2 ne s’appliquent pas:
a)
à la fourniture, la vente ou le transfert d’armements et de matériels connexes de quelque type que ce soit ni à la fourniture directe ou indirecte de conseils techniques, d’une aide financière ou autre et d’une formation liée à des activités militaires visant uniquement à appuyer l’AMISOM mentionnée au paragraphe 4 de la résolution 1744 (2007) du Conseil de sécurité ou destinées à son usage ou à l’usage exclusif d’États et d’organisations régionales agissant conformément au paragraphe 6 de la résolution 1851 (2008) ou au paragraphe 10 de la résolution 1846 (2008) du Conseil de sécurité;
b)
à la fourniture, la vente ou le transfert d’armements et de matériels connexes de quelque type que ce soit, ni à la fourniture directe ou indirecte de conseils techniques visant uniquement à aider à la mise en place d’institutions de sécurité, conformément au processus politique décrit aux paragraphes 1, 2 et 3 de la résolution 1744 (2007) du Conseil de sécurité et en l’absence d’une décision négative du Comité des sanctions dans un délai de cinq jours ouvrables à compter de la réception de la notification pertinente;
c)
à la fourniture, la vente ou le transfert de matériel militaire non létal destiné à des fins humanitaires ou de protection exclusivement, ou de matériel prévu pour des programmes de l’Union ou des États membres concernant la mise en place des institutions, notamment dans le domaine de la sécurité, réalisés dans le cadre du processus de paix et de réconciliation, qui auront été approuvées à l’avance par le Comité des sanctions. Ils ne s’appliquent pas non plus aux vêtements de protection, y compris les gilets pare-balles et les casques militaires, temporairement exportés en Somalie, pour leur usage personnel exclusivement, par le personnel des Nations unies, les représentants des médias, le personnel humanitaire, le personnel d’aide au développement et le personnel associé.
Article 2
Les mesures restrictives prévues à l’article 3, à l’article 5, paragraphe 1, et à l’article 6, paragraphes 1 et 2, sont instituées à l’encontre des personnes et des entités désignées par le Comité des sanctions comme:
-
se livrant ou apportant un soutien à des actes qui menacent la paix, la sécurité ou la stabilité de la Somalie, notamment des actes qui mettent en péril l’accord de Djibouti du 18 août 2008 ou le processus politique, ou comme menaçant par la force les institutions fédérales de transition ou l’AMISOM,
-
ayant agi en violation de l’embargo sur les armes et des mesures connexes visées à l’article 1er,
-
faisant obstacle à l’acheminement de l’aide humanitaire destinée à la Somalie, à l’accès à cette aide ou à sa distribution en Somalie.
La liste des personnes et des entités concernées figure en annexe.
Article 3
Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher la fourniture, la vente ou le transfert, directs ou indirects, d’armements et de matériel militaire, ainsi que la fourniture directe ou indirecte d’une assistance technique ou d’une formation, d’une aide financière ou autre, notamment des investissements, du courtage ou d’autres services financiers, en rapport avec des activités militaires ou avec la fourniture, la vente, le transfert, la fabrication, l’entretien ou l’utilisation d’armements ou de matériel militaire, aux personnes ou aux entités visées à l’article 2.
Article 4
1. Les États membres, en accord avec leurs autorités nationales et conformément à leur législation nationale, dans le respect du droit international, inspectent sur leur territoire, y compris dans leurs ports maritimes et aéroports, les cargaisons à destination et en provenance de la Somalie, s’ils disposent d’informations permettant raisonnablement de penser que telle cargaison contient des articles dont la fourniture, la vente, le transfert ou l’exportation sont interdits en vertu de l’article 3.
2. Les aéronefs et les navires transportant du fret à destination ou en provenance de la Somalie sont soumis à l’obligation d’information additionnelle préalable à l’arrivée ou au départ pour toutes les marchandises entrant ou sortant d’un État membre.
3. Les États membres saisissent et détruisent ou rendent inutilisables les articles qu’ils découvrent dont la fourniture, la vente, le transfert ou l’exportation sont interdits en vertu de l’article 3.
Article 5
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher l’entrée ou le passage en transit sur leur territoire des personnes visées à l’article 2.
2. Le paragraphe 1 n’oblige pas un État membre à refuser à ses propres ressortissants l’entrée sur son territoire.
3. Le paragraphe 1 ne s’applique pas si le Comité des sanctions:
a)
détermine au cas par cas qu’une entrée ou un passage en transit se justifient pour des raisons humanitaires, y compris un devoir religieux;
b)
détermine au cas par cas qu’une dérogation favoriserait la réalisation des objectifs de paix et de réconciliation nationale en Somalie et contribuerait à la stabilité dans la région.
4. Lorsque, en application du paragraphe 3, un État membre autorise des personnes désignées par le Comité des sanctions à entrer ou à passer en transit sur son territoire, cette autorisation est limitée à l’objectif pour lequel elle est accordée et aux personnes qu’elle concerne.
Article 6
1. Tous les fonds ou ressources économiques qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect des personnes ou des entités visées à l’article 2, ou qui sont détenus par des entités qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect de celles-ci ou de toute personne ou entité agissant pour leur compte ou sur leurs ordres, telles que désignées par le Comité des sanctions, sont gelés. Les personnes ou entités concernées sont répertoriées sur la liste figurant en annexe.
2. Aucun fonds ou ressource économique n’est mis directement ou indirectement à la disposition des personnes ou des entités visées au paragraphe 1 ni utilisé à leur profit.
3. Les États membres peuvent accorder des dérogations aux mesures visées aux paragraphes 1 et 2 pour les fonds ou ressources économiques qui:
a)
sont nécessaires pour régler des dépenses ordinaires, notamment pour payer des vivres, des loyers ou les mensualités de prêts hypothécaires, des médicaments ou des frais médicaux, des impôts, des primes d’assurance et des factures de services collectifs de distribution;
b)
sont exclusivement destinés au règlement d’honoraires d’un montant raisonnable et au remboursement de dépenses engagées pour s’assurer les services de juristes;
c)
sont exclusivement destinés au règlement des frais ou des commissions liés, conformément à la législation nationale, à la garde ou à la gestion courante de fonds ou de ressources économiques gelés;
d)
sont nécessaires pour régler des dépenses extraordinaires, après notification par l’État membre concerné au Comité des sanctions et en accord avec celui-ci;
e)
font l’objet d’un privilège ou d’une décision judiciaire, administrative ou arbitrale, auquel cas les fonds ou ressources économiques peuvent être utilisés à cette fin, à condition que le privilège ou la décision soient antérieurs à la désignation par le Comité des sanctions de la personne ou de l’entité concernée et ne profitent pas à une personne ou à une entité visée à l’article 2, après notification par l’État membre concerné au Comité des sanctions.
4. Les dérogations prévues au paragraphe 3, points a), b) et c), peuvent être accordées après que l’État membre concerné a notifié au Comité des sanctions son intention d’autoriser, dans les cas où cela serait justifié, l’accès auxdits fonds ou ressources économiques, et en l’absence d’une décision contraire du Comité des sanctions dans les trois jours ouvrables qui suivent la notification.
5. Le paragraphe 2 ne s’applique pas aux majorations de comptes gelés effectuées sous la forme:
a)
d’intérêts ou autres rémunérations de ces comptes; ou
b)
de paiements dus en vertu de contrats, d’accords ou d’obligations qui ont été conclus ou contractés avant la date à laquelle ces comptes ont été soumis à des mesures restrictives,
sous réserve que ces intérêts, autres rémunérations ou paiements continuent de relever du paragraphe 1.
6. Les paragraphes 1 et 2 ne s’appliquent pas à la mise à disposition des fonds, autres avoirs financiers ou ressources économiques nécessaires pour que les Nations unies, leurs programmes et leurs institutions spécialisées, les organisations humanitaires dotées du statut d’observateur auprès de l’Assemblée générale des Nations unies qui fournissent une aide ou leurs partenaires d’exécution puissent assurer la livraison, sans retard, de l’aide dont la Somalie a un besoin urgent.
Article 7
Le Conseil établit la liste figurant en annexe et la modifie conformément aux décisions prises par le Conseil de sécurité ou le Comité des sanctions.
Article 8
1. Lorsque le Conseil de sécurité ou le Comité des sanctions inscrit sur la liste une personne, une entité ou un organisme, et a fourni un exposé des motifs pour la désignation, le Conseil inscrit la personne, l’entité ou l’organisme concerné sur la liste figurant en annexe. Le Conseil communique à la personne, l’entité ou l’organisme concerné sa décision et l’exposé des motifs, soit directement, si son adresse est connue, soit par la publication d’un avis, en lui donnant la possibilité de présenter des observations.
2. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil revoit sa décision et en informe la personne, l’entité ou l’organisme concerné en conséquence.
Article 9
L’annexe contient, si elles sont disponibles, les informations fournies par le Conseil de sécurité ou par le Comité des sanctions et qui sont nécessaires à l’identification des personnes ou des entités concernées. En ce qui concerne les personnes, ces informations peuvent comprendre le nom et prénoms, y compris les pseudonymes, la date et le lieu de naissance, la nationalité; les numéros du passeport et de la carte d’identité, le sexe, l’adresse, si elle est connue, la fonction ou la profession. En ce qui concerne les entités, ces informations peuvent comprendre la dénomination, le lieu et la date d’enregistrement, le numéro d’enregistrement et l’adresse professionnelle. L’annexe mentionne également la date de désignation par le Conseil de sécurité ou par le Comité des sanctions.
Article 10
La présente décision est réexaminée, modifiée ou abrogée, s’il y a lieu, conformément aux décisions pertinentes du Conseil de sécurité.
Article 11
La position commune 2009/138/PESC est abrogée.
Article 12
La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
Fait à Luxembourg, le 26 avril 2010.