ROZHODNUTÍ RADY 2011/486/SZBP
ze dne 1. srpna 2011
o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, skupinám, podnikům a subjektům vzhledem k situaci v Afghánistánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada dne 27. května 2002 přijala společný postoj 2002/402/SZBP (1) o omezujících opatřeních proti Usámovi bin Ládinovi, členům organizace Al-Kajdá a Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny.
(2)
Rada bezpečnosti OSN (dále jen „Rada bezpečnosti“) přijala dne 17. června 2011 rezoluci č. 1988 (2011), v níž se uvádí, že došlo k vývoji bezpečnostní situace v Afghánistánu a že někteří členové Talibanu se sblížili s afghánskou vládou, zavrhli teroristickou ideologii organizace Al-Kajdá a jejích stoupenců a podporují mírové řešení přetrvávajícího konfliktu v Afghánistánu.
(3)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) rovněž uvedla, že navzdory svému vývoji a pokroku dosaženému v procesu usmíření představuje situace v Afghánistánu i nadále hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost, a zdůraznila, že je třeba proti této hrozbě bojovat.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) dále zavedla určitá omezující opatření namířená proti osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) od 17. června 2011, jakož i proti dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil výbor Rady bezpečnosti zřízený podle bodu 30 rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) (dále jen „Výbor pro sankce“).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Omezující opatření uvedená v článku 2, čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) k 17. červnu 2011, jakož i vůči dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil Výbor pro sankce.
2. Příslušné osoby, skupiny, podniky a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 2
Členské státy přijmou vůči osobám, skupinám, podnikům a subjektům uvedeným v článku 1 opatření nezbytná k zabránění tomu, aby z území členských států nebo za použití plavidel plujících pod jejich vlajkou či letadel těchto států nebo státními příslušníky členských států, byly vykonávány přímé nebo nepřímé dodávky, prodej a převod zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů, nebo poskytováno technické poradenství, pomoc nebo školení v souvislosti s vojenskými činnostmi.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zabránění tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 1.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud vstup na území nebo průjezd přes ně jsou nezbytné, aby mohlo proběhnout soudní řízení, nebo pokud Výbor pro sankce stanoví, výlučně pro jednotlivé případy, že vstup nebo průjezd je odůvodněný, včetně případů, kdy přímo souvisí s podporou úsilí, které afghánská vláda vyvíjí na podporu usmíření.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Veškeré finanční prostředky, jiná finanční aktiva a hospodářské zdroje osob, skupin, podniků a subjektů uvedených v článku 1, včetně finančních prostředků pocházejících z majetku přímo nebo nepřímo vlastněného nebo ovládaného těmito osobami nebo osobami jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, se zmrazují.
2. Osobám, skupinám, podnikům ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a dalších finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu základních výdajů, včetně plateb za potraviny, nájemného nebo splátek hypotéky, plateb za léčivé přípravky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků, jiných finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po schválení Výborem pro sankce.
4. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, finančním aktivům nebo hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření;
za předpokladu, že se na veškeré tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
Rada vypracuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
Článek 6
1. Jakmile Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce zařadí osobu, skupinu, podnik nebo subjekt na seznam, zahrne Rada tuto osobu, skupinu, podnik nebo subjekt do přílohy. Rada rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě, skupině, podniku či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu, skupinu, podnik či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 7
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení daných osob, skupin, podniků nebo subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž zahrnuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob, skupin, podniků nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o skupiny, podniky nebo subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 1. srpna 2011.
DÉCISION 2011/486/PESC DU CONSEIL
du 1er août 2011
concernant des mesures restrictives instituées à l’encontre de certaines personnes, et de certains groupes, entreprises et entités au regard de la situation en Afghanistan
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l’Union européenne, et notamment son article 29,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 27 mai 2002, le Conseil a arrêté la position commune 2002/402/PESC concernant des mesures restrictives à l’encontre d’Oussama ben Laden, des membres de l’organisation Al-Qaida ainsi que des Taliban et autres personnes, groupes, entreprises et entités associés (1).
(2)
Le 17 juin 2011, le Conseil de sécurité des Nations unies a adopté la résolution (RCSNU) 1988 (2011) dans laquelle il reconnaît que l’état de sécurité a évolué en Afghanistan et que certains membres des Taliban ont rallié le gouvernement afghan et rejeté l’idéologie terroriste d’Al-Qaida et de ses partisans et qu’ils soutiennent la recherche d’une solution pacifique du conflit qui se poursuit en Afghanistan.
(3)
La RCSNU 1988 (2011) reconnaît également que, malgré l’évolution de la situation et les progrès de la réconciliation, la situation en Afghanistan reste une menace contre la paix et la sécurité internationales, et réaffirme qu’il faut repousser cette menace.
(4)
La RCSNU 1988 (2011) institue également des mesures restrictives à l’encontre des personnes et entités connues avant le 17 juin 2011 sous le nom de Taliban, et d’autres personnes, groupes, entreprises et entités réputés associés aux Taliban selon la section A («Individus associés aux Taliban») et la section B («entités et autres groupes et entreprises associés aux Taliban») de la Liste récapitulative du Comité créé par les RCSNU 1267 (1999) et 1333 (2000) à la date du 17 juin 2011, ainsi qu’à l’encontre d’autres personnes, groupes, entreprises et entités associés aux Taliban dans la menace qu’ils constituent pour la paix, la stabilité et la sécurité de l’Afghanistan, que désignera le Comité du Conseil de sécurité créé en vertu du paragraphe 30 de la RCSNU 1988 (2011) (ci-après dénommé «Comité des sanctions»).
(5)
Une nouvelle action de l’Union est nécessaire pour mettre en œuvre certaines mesures,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Les mesures restrictives prévues à l’article 2, à l’article 3, paragraphe 1, et à l’article 4, paragraphes 1 et 2, sont instituées à l’encontre des personnes et entités connues avant le 17 juin 2011 sous le nom de Taliban, et d’autres personnes, groupes, entreprises et entités réputés associés aux Taliban selon la section A («Individus associés aux Taliban») et la section B («entités et autres groupes et entreprises associés aux Taliban») de la Liste récapitulative du Comité créé par les RCSNU 1267 (1999) et 1333 (2000) à la date du 17 juin 2011, ainsi qu’à l’encontre d’autres personnes, groupes, entreprises et entités associés aux Taliban dans la menace qu’ils constituent pour la paix, la stabilité et la sécurité de l’Afghanistan, désignés par le Comité des sanctions.
2. La liste des personnes, groupes, entreprises et entités concernés figure en annexe.
Article 2
À l’égard des personnes, groupes, entreprises et entités visés à l’article 1er, les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher la fourniture, la vente ou le transfert directs ou indirects à ces personnes, groupes, entreprises et entités à partir de leur territoire, du fait de leurs ressortissants ou au moyen de navires ou d’aéronefs battant leur pavillon, d’armements et de matériels connexes de tout type, y compris les armes et les munitions, les véhicules et le matériel militaire, l’équipement paramilitaire et les pièces de rechange des armes et des matériels susmentionnés, ainsi que la fourniture de conseils techniques, d’aide ou de formation en en matière d’arts militaires.
Article 3
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher l’entrée sur leur territoire ou le transit par leur territoire des personnes visées à l’article 1er.
2. Le paragraphe 1 n’oblige pas un État membre à refuser à ses propres ressortissants l’entrée sur son territoire.
3. Le paragraphe 1 ne s’applique pas lorsque l’entrée ou le transit sont nécessaires à une procédure judiciaire ni lorsque le Comité des sanctions détermine que l’entrée ou le transit se justifient dans tel ou tel cas, notamment quand cela concourt directement aux efforts de réconciliation du gouvernement afghan.
4. Lorsque, en application du paragraphe 3, un État membre autorise l’entrée sur son territoire ou le transit par son territoire des personnes désignées par le Comité des sanctions, cette autorisation est limitée à l’objectif pour lequel elle est accordée et aux personnes qu’elle concerne.
Article 4
1. Sont bloqués tous les fonds et autres avoirs financiers ou ressources économiques des personnes, groupes, entreprises et entités visés à l’article 1er, y compris les fonds provenant de biens leur appartenant ou contrôlés directement ou indirectement par eux ou par les personnes agissant pour leur compte ou sur leurs instructions.
2. Aucun fonds, avoir financier ou ressource économique n’est mis à la disposition, directement ou indirectement, des personnes, groupes, entreprises ou entités visés au paragraphe 1 ni utilisé à leur profit.
3. Les États membres peuvent accorder des dérogations aux mesures visées aux paragraphes 1 et 2 pour les fonds et autres avoirs financiers ou ressources économiques qui sont:
a)
nécessaires pour régler des dépenses ordinaires, notamment pour payer des vivres, des loyers ou les mensualités de prêts hypothécaires, des médicaments ou des frais médicaux, des impôts, des primes d’assurance et pour assurer la rémunération de services d’utilité publique;
b)
exclusivement destinés au règlement d’honoraires d’un montant raisonnable et au remboursement de dépenses engagées pour s’assurer les services de juristes;
c)
exclusivement destinés au paiement de commissions ou de frais se rapportant à la garde ou à la gestion courantes de fonds, d’autres ressources financières ou économiques bloqués;
d)
nécessaires pour régler des dépenses extraordinaires, après notification par l’État membre concerné au Comité des sanctions et en accord avec celui-ci.
4. Les dérogations visées au paragraphe 3, points a), b) et c), peuvent être accordées après que l’État membre concerné a notifié au Comité des sanctions son intention d’autoriser, dans les cas où cela serait justifié, l’accès auxdits fonds, avoirs ou ressources, et en l’absence d’une décision contraire du Comité des sanctions dans les trois jours ouvrables qui suivent la notification.
5. Le paragraphe 2 ne s’applique pas au versement sur des comptes bloqués:
a)
d’intérêts ou autres rémunérations de ces comptes; ou
b)
des paiements effectués au titre de marchés, d’accords ou d’obligations souscrits avant la date à laquelle ces comptes ont fait l’objet de mesures restrictives,
sous réserve que ces intérêts, autres rémunérations ou paiements continuent de relever du paragraphe 1.
Article 5
Le Conseil établit la liste figurant en annexe et la modifie conformément aux décisions prises par le Conseil de sécurité ou le Comité des sanctions.
Article 6
1. Lorsque le Conseil de sécurité ou le Comité des sanctions inscrit une personne, un groupe, une entreprise ou une entité sur sa liste, le Conseil ajoute cette personne, ce groupe, cette entreprise ou cette entité à l’annexe. Le Conseil communique à la personne, au groupe, à l’entreprise ou à l’entité concerné sa décision, y compris les motifs de son inscription sur la liste, soit directement, si son adresse est connue, soit par la publication d’un avis, en lui donnant la possibilité de présenter des observations.
2. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil revoit sa décision et en informe la personne, le groupe, l’entreprise ou l’entité.
Article 7
1. L’annexe indique les motifs de l’inscription sur la liste des personnes, groupes, entreprises et entités désignés par le Conseil de sécurité ou par le Comité des sanctions.
2. L’annexe contient également, si elles sont disponibles, les informations fournies par le Conseil de sécurité ou par le Comité des sanctions et qui sont nécessaires à l’identification des personnes, groupes, entreprises ou entités concernés. En ce qui concerne les personnes, ces informations peuvent comprendre les noms et prénoms, y compris les pseudonymes, la date et le lieu de naissance, la nationalité, les numéros du passeport et de la carte d’identité, le sexe, l’adresse, si elle est connue, et la fonction ou la profession. En ce qui concerne des groupes, entreprises ou entités, ces informations peuvent comprendre la dénomination, le lieu et la date d’enregistrement, le numéro d’enregistrement et l’adresse professionnelle. L’annexe mentionne également la date de désignation par le Conseil de sécurité ou par le Comité des sanctions.
Article 8
La présente décision est réexaminée, modifiée ou abrogée, s’il y a lieu, conformément aux décisions pertinentes du Conseil de sécurité.
Article 9
La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
Fait à Bruxelles, le 1er août 2011.