PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1189/2011
ze dne 18. listopadu 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2010/24/EU o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (1), a zejména na článek 26 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2010/24/EU podstatně změnila pravidla týkající se vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření a ve vztahu k pravomocím stanoveným ve směrnici Rady 2008/55/ES (2) nově určila prováděcí pravomoci Komise. Je proto vhodné nahradit stávající prováděcí pravidla přijatá Komisí novým prováděcím nařízením.
(2)
V zájmu zajištění rychlé komunikace mezi příslušnými orgány by měla být přijata podrobná pravidla týkající se praktických ujednání a lhůt pro komunikaci mezi dožádanými a dožadujícími orgány.
(3)
K zajištění právní jistoty je vhodné upřesnit, že platnost dokumentů není dotčena skutečností, že byly předány elektronicky.
(4)
Aby bylo potvrzeno, že dokumenty odeslané poštou byly zasány příslušným orgánem, je vhodné stanovit pro tento způsob komunikace zvláštní pravidla.
(5)
Aby byl zajištěn přenos příslušných údajů a informací, je nutno stanovit vzor standardního formuláře přiloženého k žádosti o doručení a vzor dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě.
(6)
K zajištění právní jistoty je vhodné výslovně uvést právní účinek doručení uskutečněného dožádaným členským státem na žádost dožadujícího členského státu.
(7)
K zajištění právní jistoty je rovněž vhodné upřesnit, že doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na důsledky doručení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky a že upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádný vliv na původní pohledávku nebo původní doklad o vymahatelnosti pohledávky.
(8)
Nařízení Komise (ES) č. 1179/2008 ze dne 28. listopadu 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením směrnice Rady 2008/55/ES o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření (3), by mělo být zrušeno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro vymáhání pohledávek,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10, čl.12 odst. 1, čl. 13 odst. 2, 3, 4 a 5, článku 15, čl. 16 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 směrnice 2010/24/EU, včetně prováděcích pravidel pro přepočet a převod vymožených částek, a rovněž způsoby přenosu sdělení mezi orgány.
Článek 2
1. Všechny žádosti o informace, doručení, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU (dále jen „žádosti o pomoc“) a veškeré přiložené doklady, formuláře a jiné dokumenty a rovněž jakékoli jiné informace sdělené s ohledem na tyto žádosti se zasílají prostřednictvím sítě CCN, ledaže to není z technických důvodů proveditelné.
2. Dokumenty zasílané v elektronické formě nebo jejich výtisky mají stejný právní účinek jako doklady zaslané poštou.
3. Nelze-li žádost zaslat prostřednictvím sítě CCN, je zaslána poštou. V tomto případě platí tato pravidla:
a)
žádost podepíše úřední osoba dožadujícího orgánu, která je k podání takové žádosti oprávněna;
b)
standardní formulář přiložený k žádosti o doručení podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU (dále jen „jednotný doklad pro doručení“) nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě podle článku 12 uvedené směrnice podepíše oprávněná úřední osoba dožadujícího orgánu;
c)
je-li k žádosti přiložena kopie jiného dokumentu než jednotného dokladu pro doručení nebo jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, potvrdí dožadující orgán shodnost této kopie s originálem tím, že na této kopii uvede v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž má své sídlo, slova „ověřená kopie“, jméno ověřující úřední osoby a datum tohoto ověření.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí členské státy jednotný doklad pro doručení vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze I tohoto nařízení a jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě vyhotovený podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto nařízení.
4. Pokud se jednotný doklad pro doručení nebo jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zasílá elektronickými prostředky, lze jejich strukturu a grafickou úpravu přizpůsobit požadavkům elektronického komunikačního systému s cílem usnadnit komunikaci mezi příslušnými orgány, a to za předpokladu, že s ohledem na vzory uvedené v příloze I a II nedojde k podstatné změně souboru údajů a informací obsažených v těchto dokladech.
Článek 3
1. Dožadující orgán může podat žádost o pomoc ohledně jedné pohledávky nebo několika pohledávek, pokud jsou vymahatelné od jedné a téže osoby.
2. Žádost o informace, vymáhání pohledávky nebo předběžná opatření se může týkat těchto osob:
a)
hlavního dlužníka nebo spoludlužníka;
b)
jiné osoby než (spolu)dlužníka, která je podle právních předpisů platných v členském státě, v němž má sídlo dožadující orgán, povinna uhradit daně, poplatky, cla a na níž se vztahují jiná opatření, nebo která je povinna uspokojit jiné pohledávky vyplývající z těchto daní, poplatků, cel a jiných opatření;
c)
jakékoli třetí osoby, která má v držbě aktiva náležející jedné z osob uvedených v písmenech a) nebo b) nebo má vůči jedné z těchto osob dluhy.
Článek 4
Informace a další údaje sdělené dožádaným orgánem dožadujícímu orgánu podle čl. 5 odst. 1, článku 8, článku 10 a čl. 16 odst. 1 směrnice 2010/24/EU se předávají v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu dožádaného orgánu či v jiném jazyce, na němž se dožádaný a dožadující orgán dohodnou.
Článek 5
Pokud dožádaný orgán odmítne vyhovět žádosti o pomoc, sdělí dožadujícímu orgány důvody odmítnutí s upřesněním ustanovení směrnice 2010/24/EU, kterých se dovolává. Dožádaný orgán zašle toto sdělení co nejdříve po přijetí svého rozhodnutí, nejpozději však do jednoho měsíce od data potvrzení přijetí žádosti.
Článek 6
V každé žádosti o informace nebo o vymáhání pohledávky či o předběžná opatření je uvedeno, zda se podobná žádost zasílá i jinému orgánu.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI O INFORMACE
Článek 7
Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o informace co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od jejího přijetí.
Po přijetí žádosti dožádaný orgán v případě potřeby dožadující orgán požádá o poskytnutí jakýchkoli nezbytných doplňujících informací. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 8
1. Jakmile dožádaný orgán získá některou z požadovaných informací, předá ji dožadujícímu orgánu.
2. Pokud vzhledem k okolnostem daného případu nelze všechny nebo některé požadované informace opatřit v přiměřené lhůtě, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Po uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy bylo potvrzeno přijetí žádosti, sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu v každém případě výsledek šetření, které provedl za účelem získání požadovaných informací.
Dožadující orgán může na základě informací, které obdržel od dožádaného orgánu, tento orgán požádat, aby pokračoval v šetření. Tato žádost musí být podána do dvou měsíců od obdržení sdělení o výsledku šetření provedeného dožádaným orgánem a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
Článek 9
Dožadující orgán může žádost o informace, kterou zaslal dožádanému orgánu, kdykoliv vzít zpět. Rozhodnutí o zpětvzetí žádosti předá dožádanému orgánu.
KAPITOLA III
ŽÁDOSTI O DORUČENÍ
Článek 10
1. Žádost o doručení obsahuje originál nebo ověřenou kopii každého dokumentu, o jehož doručení je příslušný orgán žádán.
Jednotný doklad pro doručení připojený k žádosti podle čl. 8 odst. 1 druhého pododstavce směrnice 2010/24/EU je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti. V tomto formuláři jsou adresátovi poskytnuty informace ohledně dokumentů, o jejichž doručení je příslušný orgán žádán.
2. Co se týká informací uvedených v jednotném dokladu pro doručení, platí tato pravidla:
a)
ve formuláři je uvedena částka pohledávky, pokud již byla stanovena;
b)
údaj o lhůtě, v níž má být doručení uskutečněno, může být uveden formou data, k němuž dožadující orgán požaduje doručení uskutečnit.
Článek 11
Žádost o doručení se může vztahovat k jakékoli osobě uvedené v čl. 3 písm. c) směrnice 2010/24/EU, která má být v souladu s právními předpisy platnými v dožadujícím členském státě informována o jakémkoli dokumentu, který se jí týká.
Článek 12
1. Dožádaný orgán potvrdí přijetí žádosti o doručení co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů po jejím přijetí.
Po přijetí žádosti o doručení učiní dožádaný orgán nezbytná opatření k provedení doručení v souladu s právními předpisy platnými v členském státě, v němž má své sídlo.
V případě nutnosti, aniž by však bylo dotčeno dodržení lhůty pro doručení uvedené v žádosti o doručení, požádá dožádaný orgán dožadující orgán o poskytnutí doplňujících informací.
Dožadující orgán poskytne veškeré doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
2. Jakmile došlo k doručení, informuje dožádaný orgán dožadující orgán o datu doručení tak, že potvrdí doručení ve formuláři žádosti, který zašle zpět dožadujícímu orgánu.
Článek 13
1. Doručení, které dožádaný členský stát uskutečnil v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v tomto státě, má v dožadujícím členském státě stejný účinek, jako kdyby je uskutečnil dožadující členský stát sám v souladu s vnitrostátními právními předpisy a správní praxí platnými v dožadujícím členském státě.
2. Doručení dokumentu týkajícího se více než jednoho druhu daně, poplatku, cla nebo jiného opatření se považuje za platné, pokud jej uskutečnil orgán dožádaného členského státu, který je příslušný přinejmenším pro jednu z daní, poplatků, cel nebo jiných opatření uvedených v doručovaném dokumentu, je-li to přípustné podle vnitrostátních právních předpisů dožádaného členského státu.
Článek 14
Pro účely doručování může dožádaný členský stát použít jednotný doklad pro doručení uvedený v čl. 10 odst. 1 ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
KAPITOLA IV
ŽÁDOSTI O VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVKY NEBO O PŘEDBĚŽNÁ OPATŘENÍ
Článek 15
Žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření obsahují prohlášení o tom, že byly splněny podmínky pro zahájení řízení o vzájemné pomoci stanovené ve směrnici 2010/24/EU.
Článek 16
1. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě, který je připojen k žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
V jednotném dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze dodatečně doplnit správní sankce, pokuty, poplatky a přirážky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2010/24/EU, jakož i úroky a náklady uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) uvedené směrnice, které mohou být v souladu s předpisy platnými v dožadujícím členském státě splatné ode dne vydání původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky do dne přede dnem zaslání žádosti o vymáhání pohledávky.
2. Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě lze vydat s ohledem na několik pohledávek a několik osob v souladu s původním dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
3. Byly-li původní doklady o vymahatelnosti několika pohledávek v dožadujícím členském státě nahrazeny souhrnným dokladem o vymahatelnosti všech těchto pohledávek v tomto členském státě, může se jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě zakládat na původních dokladech o vymahatelnosti v dožadujícím členském státě, nebo na souhrnném dokladu seskupujícím tyto původní doklady o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě.
4. Za účelem vymáhání pohledávek, s ohledem na něž se žádá o pomoc, může dožádaný členský stát použít jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v tomto členském státě ve svém úředním jazyce nebo v jednom ze svých úředních jazyků podle svých vnitrostátních právních předpisů.
Článek 17
Osoba, jíž se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření týká, se nemůže odvolávat na doručení nebo předání jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném státě za účelem prodloužení nebo nového běhu lhůty pro napadení pohledávky nebo pro napadení původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky, jestliže byl tento platně doručen.
Článek 18
1. Pokud se měna dožádaného členského státu liší od měny dožadujícího členského státu, vyjádří dožadující orgán částku vymáhané pohledávky v obou měnách.
2. Jako směnný kurz pro účely pomoci při vymáhání pohledávek se použije poslední směnný kurz zveřejněný v Úředním věstníku Evropské unie přede dnem zaslání žádosti.
Článek 19
1. Dožadující orgán potvrdí co nejdříve, nejpozději však do sedmi kalendářních dnů od přijetí žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, přijetí této žádosti.
2. Dožádaný orgán může dožadující orgán požádat o poskytnutí doplňujících informací nebo v případě potřeby o doplnění jednotného dokladu o vymahatelnosti v dožádaném členském státě. Dožadující orgán poskytne veškeré nezbytné doplňující informace, k nimž má běžně přístup.
Článek 20
1. Nelze-li vzhledem k okolnostem daného případu v přiměřené lhůtě vymoci pohledávku zcela nebo částečně či přijmout předběžná opatření, sdělí to dožádaný orgán s udáním důvodů dožadujícímu orgánu.
Dožadující orgán může na základě informací, které mu dožádaný orgán poskytne, tento orgán požádat, aby znovu zahájil vymáhání pohledávky nebo přijal předběžná opatření. Tato žádost se podává do dvou měsíců od přijetí oznámení o výsledku uvedeného postupu a dožádaný orgán ji vyřídí v souladu s ustanoveními, která platí pro původní žádost.
2. Nejpozději při uplynutí každé šestiměsíční lhůty po dni potvrzení přijetí žádosti sdělí dožádaný orgán dožadujícímu orgánu stav pokroku či výsledek vymáhání pohledávky nebo přijetí předběžných opatření.
Článek 21
1. Dožadující orgán uvědomí dožádaný orgán o každém napadení pohledávky nebo dokladu o její vymahatelnosti, které je podáno v členském státě dožadujícího orgánu, neprodleně poté, co byl o napadení informován.
2. Pokud právní předpisy a správní praxe platné v dožádaném členském státě nepřipouští předběžná opatření nebo vymáhání pohledávky požadované podle čl. 14 odst. 4 druhého a třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, oznámí to dožádaný orgán dožadujícímu orgánu co nejdříve, nejpozději však do jednoho měsíce od přijetí sdělení uvedeného v odstavci 1.
3. Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o každém úkonu učiněném v dožádaném členském státě, který se týká vrácení vymožených částek nebo náhrady v souvislosti s vymáháním napadených pohledávek podle čl. 14 odst. 4 třetího pododstavce směrnice 2010/24/EU, neprodleně poté, co byl o takovém úkonu informován.
Dožádaný orgán v nejvyšší možné míře zapojí dožadující orgán do řízení o stanovení částky, která má být vrácena, a stanovení výše splatné náhrady. Na odůvodněnou žádost dožádaného orgánu převede dožadující orgán vrácené částky a zaplacenou náhradu do dvou měsíců od přijetí této žádosti.
Článek 22
1. Stane-li se žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření v důsledku splnění nebo zániku pohledávky nebo z jakéhokoliv jiného důvodu bezpředmětnou, sdělí to dožadující orgán neprodleně dožádanému orgánu, aby tento zastavil zahájené úkony.
2. Je-li výše pohledávky, která je předmětem žádosti o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření, rozhodnutím příslušného orgánu uvedeného v čl. 14 odst. 1 směrnice 2010/24/EU upravena, informuje dožadující orgán dožádaný orgán o tomto rozhodnutí, a je-li vyžádáno vymáhání pohledávky, předá mu rozhodnutí o úpravě spolu s upraveným jednotným dokladem o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě. Tento upravený doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě je vyhotoven dožadujícím orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti na základě rozhodnutí o úpravě výše pohledávky.
3. Upravený jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožádaném členském státě nemá žádné důsledky ve vztahu k možnostem napadnout původní pohledávku, původní doklad o vymahatelnosti pohledávky v dožadujícím členském státě nebo rozhodnutí uvedené v předchozím odstavci.
4. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve snížení výše pohledávky, pokračuje dožádaný orgán v zahájeném řízení o vymáhání pohledávky nebo k přijetí předběžných opatření, avšak pouze ohledně částky, která nebyla dosud uhrazena.
Pokud v době, kdy se dožádaný orgán dověděl o snížení výše pohledávky, již byla částka převyšující částku dosud neuhrazenou vymožena, ale dosud nedošlo k jejímu převodu podle článku 23, vrátí dožádaný orgán přeplatek oprávněné osobě.
5. Spočívá-li úprava uvedená v odstavci 2 ve zvýšení výše pohledávky, může dožadující orgán zaslat dožádanému orgánu doplňující žádost o vymáhání pohledávky nebo o předběžná opatření.
Dožádaný orgán vyřídí tuto doplňující žádost pokud možno zároveň s původní žádostí dožadujícího orgánu. Není-li vzhledem k stavu probíhajícího řízení společné vyřízení původní a doplňující žádosti možné, vyhoví dožádaný orgán doplňující žádosti pouze tehdy, pokud se týká částky, která není nižší než částka uvedená v čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU.
6. Při přepočtu částky pohledávky vyplývající z úpravy uvedené v odstavci 2 na měnu členského státu dožádaného orgánu použije dožadující orgán směnný kurz, který byl použit v jeho původní žádosti.
Článek 23
1. Částky, které mají být poukázány dožadujícímu orgánu podle čl. 13 odst. 5 směrnice 2010/24/EU, jsou dožadujícímu orgánu převedeny v měně dožádaného členského státu.
Převod vymožených částek se uskuteční do dvou měsíců ode dne, kdy byla pohledávka vymožena.
Jsou-li však opatření k vymáhání pohledávek, která uplatnil dožádaný orgán, napadena z důvodu, za nějž nenese odpovědnost dožadující členský stát, může dožádaný orgán počkat s převodem částek, které byly vymoženy s ohledem na pohledávku dožadujícího členského státu, do doby vyřešení sporu, jsou-li současně splněny tyto podmínky:
a)
dožádaný orgán považuje za pravděpodobné, že výsledek tohoto napadení vyzní ve prospěch dotčené strany, a
b)
dožadující orgán neprohlásil, že vrátí již převedené částky, vyzní-li výsledek napadení ve prospěch dotčené strany.
Pokud dožadující orgán učinil prohlášení o vrácení v souladu s třetím pododstavcem písm. b), vrátí vymožené částky, které již dožádaný orgán převedl, do jednoho měsíce od přijetí žádosti o vrácení částek. Případné jiné splatné náhrady nese v tomto případě výlučně dožádaný orgán.
2. Příslušné orgány členských států se mohou o převodu částek nedosahujících prahové hodnoty podle čl. 18 odst. 3 směrnice 2010/24/EU dohodnout jinak.
Článek 24
Bez ohledu na částky vybrané dožádaným orgánem jako úroky uvedené v čl. 13 odst. 4 směrnice 2010/24/EU se pohledávka považuje za vymoženou ve výši částky vyjádřené v národní měně členského státu dožádaného orgánu na základě směnného kurzu uvedeného v čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Nařízení (ES) č. 1179/2008 se zrušuje.
Článek 26
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2011.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 1189/2011 DE LA COMMISSION
du 18 novembre 2011
fixant les modalités d’application relatives à certaines dispositions de la directive 2010/24/UE du Conseil concernant l’assistance mutuelle en matière de recouvrement des créances relatives aux taxes, impôts, droits et autres mesures
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2010/24/UE du Conseil du 16 mars 2010 concernant l’assistance mutuelle en matière de recouvrement des créances relatives aux taxes, impôts, droits et autres mesures (1), et notamment son article 26,
considérant ce qui suit:
(1)
Par rapport aux dispositions de la directive 2008/55/CE (2) du Conseil, la directive 2010/24/UE a fondamentalement modifié les règles régissant l’assistance mutuelle en matière de recouvrement des créances relatives aux taxes, impôts, droits et autres mesures et revu les compétences d’exécution de la Commission. Il convient par conséquent de remplacer les modalités d’application actuelles adoptées par la Commission par un nouveau règlement d’exécution.
(2)
Afin de garantir une communication rapide entre les autorités compétentes, il y a lieu d’adopter des dispositions détaillées en ce qui concerne les modalités pratiques et les délais relatifs à la communication entre les autorités requises et les autorités requérantes.
(3)
Afin d’assurer la sécurité juridique, il convient de préciser que la transmission des documents par voie électronique n’a pas d’incidence sur la validité de ceux-ci.
(4)
Afin de garantir que les documents envoyés par la poste le sont par une autorité compétente, il est approprié de prévoir des règles spécifiques concernant ce mode de transmission.
(5)
Afin de garantir la transmission des données et informations requises, il est nécessaire d’établir des modèles pour le formulaire type accompagnant les demandes de notification et pour l’instrument permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis.
(6)
Afin de garantir la sécurité juridique, il convient de mentionner expressément l’effet juridique des notifications effectuées par l’État membre requis à la demande de l’État membre requérant.
(7)
Afin d’assurer la sécurité juridique, il importe également de préciser que la notification ou la communication de l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis n’a aucun effet sur les conséquences de la notification de l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires, et que l’instrument révisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis n’a aucun effet sur la créance initiale ou sur l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires.
(8)
Il y a lieu d’abroger le règlement (CE) no 1179/2008 de la Commission du 28 novembre 2008 fixant les modalités pratiques nécessaires à l’application de certaines dispositions de la directive 2008/55/CE du Conseil concernant l’assistance mutuelle en matière de recouvrement des créances relatives à certaines cotisations, à certains droits, à certaines taxes et autres mesures (3).
(9)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité du recouvrement,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE PREMIER
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
Article premier
Le présent règlement établit les modalités d’application de l’article 5, paragraphe 1, des articles 8 et 10, de l’article 12, paragraphe 1, de l’article 13, paragraphes 2, 3, 4 et 5, de l’article 15, de l’article 16, paragraphe 1, et de l’article 21, paragraphe 1, de la directive 2010/24/UE, y compris les modalités pratiques relatives à la conversion et au transfert des sommes recouvrées, ainsi que les moyens par lesquels les informations peuvent être transmises entre autorités.
Article 2
1. Toutes les demandes d’informations, de notification, de recouvrement ou de mesures conservatoires au titre de l’article 5, paragraphe 1, des articles 8 et 10 et de l’article 16, paragraphe 1, de la directive 2010/24/UE (ci après «les demandes d’assistance») et tous les instruments, formulaires et autres documents qui les accompagnent, ainsi que toute autre information communiquée au sujet de ces demandes, sont transmis par le réseau CCN, à moins que cette solution ne soit impossible pour des raisons techniques.
2. Les documents transmis par voie électronique et les versions imprimées de ces documents sont réputés avoir les mêmes effets juridiques que les documents transmis par la poste.
3. Lorsqu’une demande ne peut être transmise par le réseau CCN, elle est envoyée par la poste. Dans ce cas les règles suivantes s’appliquent:
a)
la demande est signée par un agent de l’autorité requérante dûment autorisé à présenter ce type de demande;
b)
le formulaire type accompagnant la demande de notification, visé à l’article 8, paragraphe 1, deuxième alinéa, de la directive 2010/24/UE (ci-après «le formulaire de notification uniformisé») ou l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis, visé à l’article 12 de ladite directive, sont signés par un agent de l’autorité requérante dûment autorisé;
c)
si la demande est accompagnée d’une copie d’un document autre que le formulaire de notification uniformisé ou l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis, l’autorité requérante certifie la conformité de la copie avec l’original, en indiquant sur la copie, dans la langue officielle ou une des langues officielles de l’État membre dans lequel elle se trouve, la mention «copie certifiée conforme», le nom de l’agent chargé de la certification et la date de cette certification.
Aux fins de l’application du premier alinéa, point b), les États membres utilisent le formulaire de notification uniformisé et l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis établis selon les modèles figurant respectivement à l’annexe I et à l’annexe II du présent règlement.
4. Lorsque le formulaire de notification uniformisé ou l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis sont transmis par voie électronique, leur structure et leur présentation peuvent être adaptées en fonction des exigences du système de communication électronique afin de faciliter la communication entre les autorités compétentes, pour autant que l’ensemble de données et d’informations qui y figurent ne soient pas modifiées quant au fond par rapport aux modèles établis aux annexes I et II.
Article 3
1. L’autorité requérante peut formuler une demande d’assistance soit pour une seule créance, soit pour plusieurs créances, dès lors que celles-ci sont à la charge d’une seule et même personne.
2. Une demande d’informations, de recouvrement ou de mesures conservatoires peut viser:
a)
le débiteur principal ou un codébiteur;
b)
une personne autre qu’un (co)débiteur, redevable du paiement des taxes, impôts, droits et autres mesures, ou d’autres créances relatives à ces taxes, impôts, droits et autres mesures en vertu de la législation en vigueur dans l’État membre dans lequel l’autorité requérante se trouve;
c)
une tierce partie qui détient des actifs appartenant à une des personnes mentionnées au point a) ou b) ou qui a des dettes envers une de ces personnes.
Article 4
Les informations et autres éléments communiqués par l’autorité requise à l’autorité requérante en application de l’article 5, paragraphe 1, des articles 8 et 10 et de l’article 16, paragraphe 1, de la directive 2010/24/UE sont établis dans la langue officielle ou une des langues officielles de l’État membre de l’autorité requise, ou dans une autre langue convenue entre l’autorité requise et l’autorité requérante.
Article 5
Si l’autorité requise refuse de donner suite à une demande d’assistance, elle notifie à l’autorité requérante les motifs de son refus, en précisant les dispositions de la directive 2010/24/UE sur lesquelles elle se fonde. Cette notification doit être effectuée par l’autorité requise dès qu’elle a arrêté sa décision et, en tout état de cause, avant l’expiration d’un délai d’un mois à compter de la date de l’accusé de réception de la demande.
Article 6
Chaque demande d’informations, de recouvrement ou de mesures conservatoires indique si une demande similaire a été adressée à une autre autorité quelle qu’elle soit.
CHAPITRE II
DEMANDES D’INFORMATIONS
Article 7
L’autorité requise accuse réception de la demande d’informations dans les plus brefs délais et, en tout état de cause, dans les sept jours à compter de la réception de la demande.
Dès réception de la demande, l’autorité requise invite, le cas échéant, l’autorité requérante à fournir tout renseignement complémentaire nécessaire. L’autorité requérante fournit tous les renseignements complémentaires nécessaires auxquels elle a normalement accès.
Article 8
1. L’autorité requise transmet à l’autorité requérante les informations demandées au fur et à mesure de leur obtention.
2. Au cas où la totalité ou une partie des informations demandées ne peut être obtenue dans des délais raisonnables compte tenu du cas d’espèce, l’autorité requise en informe l’autorité requérante, en indiquant les raisons de cette situation.
En tout état de cause, à l’expiration d’un délai de six mois à compter de la date de l’accusé de réception de la demande, l’autorité requise informe l’autorité requérante du résultat des recherches qu’elle a effectuées aux fins de l’obtention des informations demandées.
Sur la base des informations qui lui sont communiquées par l’autorité requise, l’autorité requérante peut demander à l’autorité requise de poursuivre ses recherches. Cette demande doit être effectuée dans un délai de deux mois à compter de la réception de la communication du résultat des recherches effectuées par l’autorité requise. Elle est traitée par l’autorité requise selon les dispositions applicables à la demande initiale.
Article 9
L’autorité requérante peut à tout moment retirer la demande d’informations qu’elle a transmise à l’autorité requise. La décision de retrait est communiquée à l’autorité requise.
CHAPITRE III
DEMANDES DE NOTIFICATION
Article 10
1. Toute demande de notification comporte l’original ou une copie certifiée conforme de chaque document dont la notification est demandée.
Le formulaire de notification uniformisé accompagnant la demande conformément à l’article 8, paragraphe 1, deuxième alinéa, de la directive 2010/24/UE est établi par l’autorité requérante ou sous la responsabilité de celle-ci. Il fournit des informations au destinataire sur les documents pour lesquels une assistance à la notification a été demandée.
2. En ce qui concerne les informations figurant dans le formulaire de notification uniformisé, les règles suivantes s’appliquent:
a)
le montant de la créance est indiqué dans la mesure où il a déjà été établi;
b)
l’indication du délai dans lequel la notification doit être effectuée peut consister en la mention de la date avant laquelle l’autorité requérante entend que la notification ait lieu.
Article 11
La demande de notification peut se rapporter à toute personne visée à l’article 3, point c), de la directive 2010/24/UE qui, conformément à la législation en vigueur dans l’État membre requérant, doit être informée de tout document la concernant.
Article 12
1. L’autorité requise accuse réception de la demande de notification dans les plus brefs délais et, en tout état de cause, dans les sept jours civils à compter de la réception de la demande.
Dès réception de la demande de notification, l’autorité requise prend les mesures nécessaires en vue de procéder à cette notification conformément aux dispositions en vigueur dans l’État membre dans lequel elle a son siège.
Si nécessaire, et sans préjudice de la date limite de notification indiquée dans la demande de notification, l’autorité requise invite l’autorité requérante à fournir des renseignements complémentaires.
L’autorité requérante fournit tous les renseignements complémentaires auxquels elle a normalement accès.
2. L’autorité requise informe l’autorité requérante de la date de notification dès que celle-ci a été effectuée, en attestant la notification dans le formulaire de demande, qu’elle renvoie à l’autorité requérante.
Article 13
1. Une notification effectuée par l’État membre requis conformément aux dispositions législatives, réglementaires ou administratives en vigueur dans cet État est réputée avoir le même effet dans l’État membre requérant que si elle avait été effectuée dans ou (et) par l’État membre requérant conformément aux dispositions législatives, réglementaires ou administratives en vigueur dans ce dernier.
2. La notification d’un document relatif à plus d’un type de taxes, d’impôts, de droits ou d’autres mesures est réputée valable si elle est effectuée par une autorité de l’État membre requis qui est compétente pour au moins l’un des impôts, taxes, droits ou autres mesures mentionnés dans le document notifié, pour autant que cette pratique soit admise par le droit national de l’État membre requis.
Article 14
Aux fins de la notification, l’État membre requis peut utiliser le formulaire de notification uniformisé visé à l’article 10, paragraphe 1, dans sa langue officielle ou dans l’une de ses langues officielle conformément à sa législation nationale.
CHAPITRE IV
DEMANDES DE RECOUVREMENT OU DE MESURES CONSERVATOIRES
Article 15
Les demandes de recouvrement ou de mesures conservatoires contiennent une déclaration certifiant que les conditions prévues par la directive 2010/24/UE pour l’engagement de la procédure d’assistance mutuelle sont remplies.
Article 16
1. L’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis qui accompagne la demande de recouvrement ou de mesures conservatoires est établi par l’autorité requérante ou sous la responsabilité de celle-ci, sur la base de l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requérant.
Les sanctions, amendes, redevances et majorations administratives visées à l’article 2, paragraphe 2, point a), de la directive 2010/24/UE ainsi que les intérêts et frais visés à l’article 2, paragraphe 2, point c), de ladite directive qui, conformément à la réglementation en vigueur dans l’État membre requérant, peuvent être dus à compter de la date d’établissement de l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires jusqu’à la date précédant la date d’envoi de la demande de recouvrement peuvent être ajoutés dans l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis.
2. Un instrument uniformisé unique permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis peut être établi pour plusieurs créances et plusieurs personnes, conformément à l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requérant.
3. Dans la mesure où des instruments initiaux permettant l’exécution de plusieurs créances dans l’État membre requérant ont déjà été remplacés par un instrument global permettant l’exécution de toutes ces créances dans cet État membre, l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis peut être basé sur ces instruments initiaux ou sur cet instrument global réunissant tous ces instruments initiaux dans l’État membre requérant.
4. En vue de recouvrer les créances pour lesquelles l’assistance au recouvrement a été demandée, l’État membre requis peut utiliser l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans cet État membre dans sa langue officielle ou dans l’une de ses langues officielles conformément à sa législation nationale.
Article 17
La personne concernée par une demande de recouvrement ou de mesures conservatoires ne peut pas se fonder sur la notification ou la communication de l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis pour demander une prolongation ou une réouverture du délai de contestation de la créance ou de l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires s’ils ont été valablement notifiés.
Article 18
1. Si la monnaie de l’État membre requis est différente de la monnaie de l’État membre requérant, l’autorité requérante indique les montants de la créance à recouvrer dans les deux monnaies.
2. Le taux de change à utiliser aux fins de l’assistance au recouvrement est le taux de change publié dans le dernier Journal officiel de l’Union européenne paru avant la date d’envoi de la demande.
Article 19
1. L’autorité requise accuse réception de la demande de recouvrement ou de mesures conservatoires dans les plus brefs délais et, en tout état de cause, au plus tard dans les sept jours à compter de la réception de la demande.
2. L’autorité requise peut, si nécessaire, demander à l’autorité requérante de communiquer des renseignements complémentaires ou de compléter l’instrument uniformisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis. L’autorité requérante fournit tous les renseignements complémentaires nécessaires auxquels elle a normalement accès.
Article 20
1. Au cas où, compte tenu du cas d’espèce, il n’est pas possible, dans des délais raisonnables, de recouvrer la totalité ou une partie de la créance ou de prendre des mesures conservatoires, l’autorité requise en informe l’autorité requérante, en indiquant les raisons de cette situation.
Sur la base des informations qui lui sont communiquées par l’autorité requise, l’autorité requérante peut demander à cette dernière de rouvrir la procédure de recouvrement ou de mesures conservatoires. Cette demande doit être effectuée dans un délai de deux mois à compter de la réception de la communication du résultat de cette procédure. Elle est traitée par l’autorité requise selon les dispositions applicables à la demande initiale.
2. Au plus tard à l’expiration de chaque période de six mois à compter de la date de l’accusé de réception de la demande, l’autorité requise informe l’autorité requérante de l’état d’avancement ou du résultat de la procédure de recouvrement ou de mesures conservatoires.
Article 21
1. Toute action en contestation d’une créance ou de l’instrument permettant l’exécution de son recouvrement qui est intentée dans l’État membre de l’autorité requérante est notifiée par l’autorité requérante à l’autorité requise immédiatement après que l’autorité requérante a été informée de cette action.
2. Si les dispositions législatives et réglementaires et les pratiques administratives en vigueur dans l’État membre requis ne permettent pas l’adoption de mesures conservatoires ou le recouvrement sur la base de l’article 14, paragraphe 4, deuxième et troisième alinéas, de la directive 2010/24/UE, l’autorité requise en informe l’autorité requérante dans les plus brefs délais et, en tout état de cause, dans un délai d’un mois à compter de la réception de la notification visée au paragraphe 1.
3. Toute action engagée dans l’État membre requis en vue du remboursement des sommes recouvrées ou d’une compensation, en ce qui concerne le recouvrement des créances contestées sur la base de l’article 14, paragraphe 4, troisième alinéa, de la directive 2010/24/UE, est notifiée à l’autorité requérante par l’autorité requise dès que cette dernière est informée d’une telle action.
Dans la mesure du possible, l’autorité requise associe l’autorité requérante aux procédures de règlement du montant à rembourser et de la compensation due. Sur demande motivée de l’autorité requise, l’autorité requérante transfère le montant correspondant aux sommes remboursées et à la compensation payée dans un délai de deux mois à compter de la réception de cette demande.
Article 22
1. Si la demande de recouvrement ou de mesures conservatoires devient sans objet par suite du paiement de la créance, de l’annulation de celle-ci ou pour toute autre raison, l’autorité requérante en informe immédiatement l’autorité requise afin que cette dernière puisse arrêter l’action qu’elle a entreprise.
2. Lorsque le montant de la créance qui fait l’objet de la demande de recouvrement ou de mesures conservatoires se trouve ajusté par une décision de l’instance compétente visée à l’article 14, paragraphe 1, de la directive 2010/24/UE, l’autorité requérante en informe l’autorité requise et, si le recouvrement est demandé, transmet un instrument uniformisé révisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis. L’instrument uniformisé révisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis doit être établi par l’autorité requérante ou sous la responsabilité de cette dernière, sur la base de la décision ajustant le montant de la créance.
3. Un instrument uniformisé révisé permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requis n’entraîne pas de conséquences sur les possibilités de contester la créance initiale, l’instrument initial permettant l’adoption de mesures exécutoires dans l’État membre requérant ou la décision visée à l’alinéa précédent.
4. Si l’ajustement visé au paragraphe 2 entraîne une diminution du montant de la créance, l’autorité requise poursuit l’action qu’elle a entreprise en vue du recouvrement ou de la prise de mesures conservatoires, cette action étant toutefois limitée à la somme restant à percevoir.
Si, au moment où elle est informée de la diminution du montant de la créance, l’autorité requise a recouvré un montant supérieur à la somme restant due sans que la procédure de transfert visée à l’article 23 n’ait encore été engagée, elle procède au remboursement du trop-perçu à la personne qui peut y prétendre.
5. Si l’ajustement visé au paragraphe 2 entraîne une augmentation du montant de la créance, l’autorité requérante peut adresser à l’autorité requise une demande complémentaire de recouvrement ou de mesures conservatoires.
Cette demande complémentaire est, dans toute la mesure du possible, traitée par l’autorité requise conjointement avec la demande initiale de l’autorité requérante. Lorsque, compte tenu de l’état d’avancement de la procédure en cours, la jonction de la demande complémentaire et de la demande initiale est impossible, l’autorité requise n’est tenue de donner suite à la demande complémentaire que si celle-ci porte sur un montant égal ou supérieur à celui visé à l’article 18, paragraphe 3, de la directive 2010/24/UE.
6. Pour la conversion dans la monnaie de l’État membre de l’autorité requise du montant de la créance résultant de l’ajustement visé au paragraphe 2, l’autorité requérante applique le taux de change utilisé dans sa demande initiale.
Article 23
1. Les montants qui doivent être remis à l’autorité requérante conformément à l’article 13, paragraphe 5, de la directive 2010/24/UE sont transférés à celle-ci dans la monnaie de l’État membre requis.
Le transfert des montants recouvrés intervient dans le délai de deux mois suivant la date à laquelle le recouvrement a été effectué.
Toutefois, si des mesures de recouvrement prises par l’autorité requise sont contestées pour des raisons indépendantes de l’État membre requérant, l’autorité requise peut suspendre, jusqu’à la fin de la contestation, le transfert des sommes recouvrés en rapport avec la créance de l’État membre requérant si les conditions suivantes sont remplies simultanément:
a)
l’autorité requise estime probable que le résultat de la contestation sera favorable à la partie concernée, et
b)
l’autorité requérante n’a pas déclaré qu’elle rembourserait les sommes déjà transférées si le résultat de la contestation est favorable à la partie concernée.
Si l’autorité requérante a effectué une déclaration par laquelle elle s’engage à rembourser les sommes déjà transférées par l’autorité requise si le résultat de la contestation est favorable à la partie concernée, elle restitue ces sommes dans le mois suivant la réception de la demande de remboursement. Toute autre compensation due est, dans ce cas, entièrement à la charge de l’autorité requise.
2. Les autorités compétentes des États membres peuvent convenir de dispositions différentes pour le transfert de montants inférieurs au seuil appliqué conformément à l’article 18, paragraphe 3, de la directive 2010/24/UE.
Article 24
Abstraction faite des sommes éventuellement perçues par l’autorité requise au titre des intérêts visés à l’article 13, paragraphe 4, de la directive 2010/24/UE, une créance est réputée recouvrée à proportion du recouvrement du montant exprimé dans la monnaie nationale de l’État membre de l’autorité requise, sur la base du taux de change visé à l’article 18, paragraphe 2, du présent règlement.
CHAPITRE V
DISPOSITIONS FINALES
Article 25
Le règlement (CE) no 1179/2008 est abrogé.
Article 26
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir du 1er janvier 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 18 novembre 2011.