NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 807/2010
ze dne 14. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob v Unii
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007 o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 43 písm. g) a h) ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3149/92 ze dne 29. října 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob ve prospěch nejchudších osob ve Společenství (2) bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Postup a pravidla pro stanovení ročního distribučního plánu pro produkty z intervenčních zásob, který sestavuje Komise na základě informací poskytnutých členskými státy, by měly být zjednodušeny a harmonogram by měl být přizpůsoben, přičemž by vzal na vědomí požadavky distribuce příjemcům a potřebu finančního řízení veřejných intervenčních zásob.
(3)
S cílem zajistit jednotnější uplatňování v členských státech, které se podílejí na tomto opatření, je vhodné upřesnit pojem „příjemci“ nebo „koneční příjemci“ opatření. S cílem usnadnit správu a kontrolu provádění ročního je třeba stanovit, že dobročinné organizace pověřené příslušnými vnitrostátními orgány mohou být považovány za konečné příjemce, pokud zajišťují skutečnou distribuci potravin v některé formě v místě, kde mají bydliště nejchudší osoby.
(4)
Dodávky zemědělských produktů a potravin nejchudším osobám v Unii obvykle vyžadují zpracované nebo balené produkty z produktů vyjmutých z intervenčních zdrojů Unie. Uvedeného cíle může být stejně tak dosaženo dodávkou zemědělských produktů a potravin náležejících do stejné skupiny produktů dodaných na trh Unie. V takových případech je dodávka hrazena formou odebrání a přesunem produktů z intervenčních skladů.
(5)
V zájmu řešení situace, kdy v době přijetí ročního plánu nebo během jeho provádění jsou určité základní produkty v intervenčních zásobách dočasně nedostupné, článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že dotyčné produkty mohou být mobilizovány na trhu Unie, ačkoli pouze za podmínek, které nejsou v rozporu se zásadou dodávek z intervenčních zásob. Měla by být stanovena pravidla pro takovou mobilizaci.
(6)
V zájmu dodržení zásady, že by se při mobilizaci produktů k dodávkám nejchudším osobám v Unii měla dát přednost intervenčním zásobám optimální distribuce stávajících veřejných zásob mezi členské státy, které se podílejí na plánu, se zajistí tehdy, když se přijme plán a když se koordinuje přeprava v rámci Unie, v jednom nebo více členských státech. Za účelem použití článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 by také měl být z důvodu řádné finanční správy stanoven práh minimálního množství, kdy by přeprava v rámci Unie již neměla být prováděna.
(7)
Je třeba povolovat rozumné řízení programu a organizovat provádění ročního plánu Unie, je třeba především určit, kdy bude tento plán přijat, u kterých produktů dočasná nedostupnost opravňuje mobilizovat na trhu tento produkt nebo produkt stejné skupiny, a dále stanovit finanční příděl, který má být členskému státu pro tento účel zpřístupněn. Ke splnění výše uvedených cílů by mělo být takové přidělování provedeno na základě žádostí podaných členským státem pro roční plán, a na základě množství v intervenčních zásobách nedostupných produktů a na základě přídělů učiněných během předchozích účetních roků a jejich účinného použití.
(8)
Se stejným cílem, tj. upřednostnit použití intervenčních zásob, by mělo být stanoveno, že dodávky používající produkty, které mají být odebrány z těchto zásob, musí být přiděleny před mobilizací produktů té samé skupiny na trhu Unie.
(9)
Mělo by být dosaženo uskutečnění různých typů dodávek a mělo by být určeno, že veřejná nabídková řízení musí být zveřejněna, aby se zajistilo, že všechny hospodářské subjekty usazené v Unii mají rovný přístup.
(10)
Mělo by být jednoznačně stanoveno, že tato veřejná nabídková řízení musí zahrnovat všechna nezbytná ustanovení o doručení dodávek, a mělo by být přijato ustanovení, aby se upravila platba za ně, založená na splnění nebo nesplnění stanovených požadavků.
(11)
Produkty odebrané z intervenčních zásob v rámci ročního plánu mohou být dodány v původním stavu nebo zpracované pro výrobu potravin, nebo mohou odebrány úplatou za dodávku nebo za výrobu potravin mobilizovaných na trhu Unie. Pro tento druh dodávky je třeba určit produkty dostupné z intervenčních zásob, které mohou být odebrány úplatou za výrobu produktů z obilovin, produktů z rýže a mléčných produktů.
(12)
Aby bylo možné lépe vyhovět žádosti dobročinných sdružení a rozšířit sortiment dodávaných potravin, je třeba uvést, že produkty z intervenčních zásob mohou být za určitých podmínek přidány do ostatních produktů pro výrobu potravin.
(13)
Měly by být v rámci dostupných fondů stanoveny podmínky pro uhrazení nákladů dobročinných organizací vzniklých přepravou produktů a popřípadě také správních nákladů. Měla by se stanovit pravidla pro zúčtování hodnoty produktů odebraných z intervenčních skladů pro účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a rovněž pravidla, která mají být použita, pokud jsou zásoby přepravovány z jednoho členského státu do druhého.
(14)
Přepravní náklady musí být hrazeny na základě řádně odůvodněných skutečných nákladů stanovených na základě veřejného nabídkového řízení. Stejně tak by mělo být určeno, že hrazení přepravních nákladů mezi sklady dobročinné organizace a místem konečného rozdělení se provádí na základě podpůrných dokladů.
(15)
V zájmu zajištění zlepšeného použití dostupných zdrojů by mělo být stanoveno, že náklady na přepravu produktů za žádných okolností nemohou dávat podnět k platbám ve formě produktů.
(16)
Je třeba upřesnit druh nejvhodnějších kontrol v rámci provádění ročního plánu, zejména míru kontrol, které mají být prováděny příslušnými orgány. Výroční zprávy o provádění plánu musejí obsahovat údaje, které umožňují vyhodnotit výsledky uvedených kontrol a také provedení opatření.
(17)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Členské státy, které si přejí použít opatření podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve prospěch nejchudších osob v Unii, informují každoročně Komisi nejpozději do 1. února před obdobím provádění ročního plánu uvedeného v článku 2 tohoto nařízení.
2. Nejpozději dne 31. května oznámí dotyčné členské státy Komisi:
a)
množství každého typu produktu (vyjádřeného v tunách) požadovaného k provedení plánu na svém území v daném roce;
b)
formu, ve které jsou produkty příjemcům distribuovány;
c)
kritéria, podle kterých jsou příjemci vybíráni;
d)
sazbu poplatků, pokud existuje, které mohou být účtovány příjemcům podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pro účely tohoto nařízení se „nejchudšími osobami“ rozumějí fyzické osoby, ať již jednotlivci a rodiny nebo seskupení složená z těchto osob, jejichž situace z hlediska sociální a finanční závislosti je zjištěna nebo uznána na základě platných kriterií určených kompetentními orgány nebo je posouzena s ohledem na kritéria dobročinné organizace působící v jejich prospěch a která jsou schválena příslušnými orgány.
Článek 2
1. Každoročně před 1. říjnem přijme Komise roční plán pro distribuci produktů ve prospěch nejchudších osob z intervenčních zásob rozdělených mezi dotyčné členské státy, dále jen „plán“. Komise za účelem přerozdělení zdrojů mezi členské státy zohlední nejlepší odhady počtu nejchudších osob v dotyčných členských státech. Zohlední též, jak byly v předchozích letech uskutečněny a použity operace, na které byly použity zdroje, zejména na základě zpráv poskytnutých podle článku 11.
2. Komise před vypracováním plánu konzultuje hlavní organizace, které mají zkušenosti s problémy nejchudších osob v Unii.
3. Plán obsahuje zejména:
a)
pro každý členský stát, který používá toto opatření:
i)
maximální finanční zdroje zpřístupněné k uskutečnění své části plánu,
ii)
množství každého typu produktu, které má být odebráno ze zásob držených platebními nebo intervenčními agenturami dále jen „intervenční agentury“,
iii)
grant zpřístupněný pro každý produkt k nákupu na trhu Unie, je-li dotčený produkt v době, kdy je plán přijímán, v zásobách držených intervenčními agenturami dočasně nedostupný.
Tento grant je stanoven pro každý produkt s ohledem za prvé na členským státem uvedené množství, jež je v oznámení uvedeném v čl. 1 odst. 2, za druhé na množství nedostupné v intervenčních zásobách a za třetí na produkty, které byly požadovány a přiděleny během předchozích let, a na jejich současné použití.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů, které jsou v intervenčních zásobách nedostupné, stanovených podle čl. 5 odst. 1,
iv)
popřípadě grant na nákup jednoho nebo více produktů na trhu Unie, které nejsou dostupné v členském státě, jenž je požaduje, a zároveň, je-li přeprava v rámci Unie nezbytná k uskutečnění plánu v uvedeném členském státě vzhledem k tomu, že se jedná o množství 60 tun a méně každého nedostupného produktu.
Tento grant je vyjádřen v eurech při použití účetní hodnoty produktů stanovených podle čl. 5 odst. 1;
b)
přidělené částky potřebné k pokrytí nákladů na přepravu intervenčních produktů v rámci Unie držených intervenční agenturou jiného členského státu, než kde je produkt požadován.
4. Komise zveřejní plán co nejrychleji.
Článek 3
1. Provádění plánu začíná 1. října a končí 31. prosince následujícího roku.
2. Odebírání produktů z intervenčních zásob probíhá pravidelně od 1. října do 31. srpna následujícího roku a je přizpůsobeno požadavkům na provádění plánu.
70 % množství stanovených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodě ii) musí být odebráno ze zásob do 1. července roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší. Množství, která nebyla z intervenčních zásob odebrána do 30. září roku provádění plánu, už nebudou vyhrazena pro členský stát, kterému byla přidělena podle daného plánu.
V případě másla a sušeného odstředěného mléka 70 % produktů musí být odebráno z intervenčních zásob do 1. února roku provádění plánu. Toto ustanovení se však nevztahuje na přidělení množství 500 tun a nižší.
V případě překročení lhůt uvedených v prvním, druhém a třetím pododstavci nebudou již náklady na skladování intervenčních produktů hrazeny Unií. Toto ustanovení se nepoužije u produktů, které nebyly z intervenčních zásob odebrány do 30. září roku provádění plánu.
Produkty k odebrání musí být z intervenčních zásob odebrány ve lhůtě do 60 dnů od podpisu smlouvy vydražitelem, jemuž byla zakázka na dodávku přidělena, anebo v případě přesunů do 60 dnů od uvědomění příslušného orgánu dodavatelského členského státu příslušným orgánem členského státu určení.
3. U produktů mobilizovaných na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) musí být platební operace u produktů dodávaných operátorem ukončeny do 1. září roku provádění plánu.
4. Během provádění plánu sdělí členské státy neprodleně Komisi jakékoliv změny v provádění plánu na jejich území v rámci přísných limitů finančních prostředků, které mu byly poskytnuty. Toto sdělení doplní další vhodné informace. Týkají-li se odůvodněné změny 5 % či více množství či hodnoty na jeden produkt zapsaných v plánu Unie, bude plán upraven.
5. Členské státy neprodleně informují Komisi o předpokládaných sníženích nákladů na provádění plánu. Komise může na žádost a na základě jejich skutečného použití dostupných produktů a přidělení z předchozích let dostupné zdroje přidělit jiným členským státům.
Článek 4
1. Provádění plánu zahrnuje:
a)
dodávku produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
dodávku produktů mobilizovaných na trhu Unie při použití ustanovení uvedených v čl. 2 odst. 3 písm. a) bodech iii) a iv);
c)
dodávku zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, dostupných nebo získatelných na trhu úplatou za dodávku produktů pocházejících z intervenčních zásob.
2. Produkty mobilizované na trhu, uvedené v odst. 1 písm. b), musí patřit do stejné skupiny produktů jako produkt, který je v intervenčních zásobách dočasně nedostupný.
Je-li však v intervenčních zásobách nedostupná rýže, Komise může povolit odebrání obilovin z intervenčních zásob úplatou za dodávku rýže a produktů z rýže mobilizovaných na trhu.
Stejně tak v případě nedostupnosti obilovin v intervenčních zásobách může Komise povolit odebrání rýže z intervenčních zásob úplatou za dodávku obilovin a produktů z obilovin mobilizovaných na trhu.
Daný produkt může být na trhu mobilizován pouze tehdy, byla-li již odebrána všechna množství produktu ve stejné skupině, která mají být odebrána z intervenčních zásob pro účely dodávek podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu ii), včetně množství, která mají být přesunuta podle článku 8. Příslušný vnitrostátní orgán informuje Komisi o zahájení mobilizačních postupů na trhu.
3. Týkají-li se dodávky produktů odebraných z intervenčních zásob, příslušný vnitrostátní orgán vypíše nebo nechá vypsat veřejné nabídkové řízení k určení nejvýhodnějších podmínek dodávek. Ve vypsání veřejného nabídkového řízení se přesně uvede povaha a vlastnosti produktu, jenž má být dodán. Produktem, jenž má být dodán, je buď produkt odebraný z intervenčních zásob v nezpracované formě nebo ve stavu po balení a/nebo zpracování, nebo produkt mobilizovaný na trhu za produkt odebraný z intervenčních zásob jako platba za dodávku.
Veřejné nabídkové řízení se týká:
a)
poplatků za zpracování a/nebo balení produktů, které pocházejí z intervenčních zásob;
b)
nebo množství zpracovaných nebo popřípadě balených zemědělských produktů nebo potravin, které mohou být získány použitím produktů z intervenčních zásob dodaných úplatou za takové produkty;
c)
nebo množství zpracovaných zemědělských produktů nebo potravin, které jsou dostupné nebo mohou být získány na trhu dodávkami za platbu produktů, které pocházejí z intervenčních zásob; tyto potraviny musí obsahovat ve svém složení ingredienci, která patří do stejné skupiny produktů jako intervenční produkt poskytnutý úplatou.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je určitou obilovinou ze zásob intervenční agentury. Týká-li se dodávka mléčných výrobků, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, který produkt, tj. máslo nebo sušené mléko, má být odebrán ze zásob intervenční agentury podle toho, jaké zásoby má tato agentura k dispozici.
V případě podle druhého pododstavce písm. c), pokud se dodávka týká rýže nebo produktů z rýže poskytnutých výměnou za obiloviny odebrané z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraný produkt je daná obilovina ze zásob intervenční agentury. Pokud se dodávka týká obilovin nebo produktů z obilovin poskytnutých výměnou za rýži odebranou z intervenčních zásob, musí být ve vypsání nabídkového řízení přesně uvedeno, že odebraným produktem je rýže ze zásob intervenční agentury.
Pokud dodávka zahrnuje zpracování a/nebo balení produktu, uvede se při vyhlášení výběrového řízení povinnost úspěšného uchazeče poskytnout podle hlavy III nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (4) ještě před převzetím produktu jistotu ve prospěch intervenční agentury ve výši intervenční ceny, která je platná v den stanovený na převzetí produktu, navýšenou o 10 %. Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je základním požadavkem dodávka produktu do místa určení. V případě, že dodávka překročí lhůtu k realizaci plánu podle čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení, část jistoty, která propadá, odpovídá 15 % zajištěné částky. Zbývající část jistoty propadá ve výši dalších 2 % za každý den překročení lhůty. Tento pododstavec se nepoužije, pokud byl produkt vyskladněný z intervenčních zásob odevzdán k dispozici úspěšnému uchazeči, se kterým byla uzavřena smlouva o dodávce, jako úplata za již provedenou dodávku.
4. Pokud se dodávka týká zemědělských produktů nebo potravin, jež mají být mobilizovány na trhu, příslušný vnitrostátní orgán vypíše veřejné nabídkové řízení, aby určil nejvýhodnější podmínky dodávek. Veřejné nabídkové řízení přesně určí povahu a vlastnosti produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány, upřesní požadavky na balení a značení a další povinnosti spojené s dodávkou. Smlouva o dodávce je přidělena vybranému oferentovi pod podmínkou, že složí jistotu, která činí 110 % výše jeho nabídky, a to ve prospěch intervenční agentury podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Veřejné nabídkové řízení se týká všech poplatků na dodávky a vyzve k podávání nabídek týkajících se:
a)
maximálního množství zemědělského produktu nebo potraviny, jež mají být mobilizovány na trhu, za pevně stanovenou peněžní částku uvedenou v oznámení;
b)
nebo peněžní částky, která je potřebná k mobilizaci na trhu, za pevně stanovené množství uvedené v oznámení.
5. Produkty intervenční anebo mobilizované na trhu podle čl. 2 odst. 3 písm. a) bodů iii) a iv) nebo odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto článku mohou být přidány nebo přimíchány do jiných produktů mobilizovaných na trhu pro výrobu potravin, které mají být dodány pro účely provádění plánu.
6. Přepravní náklady určí veřejné nabídkové řízení.
Členské státy mohou stanovit, že dodávky musí také obsahovat přepravu produktů do skladů dobročinných organizací. V takových případech je přeprava předmětem zvláštního ustanovení ve veřejném nabídkovém řízení a tvoří zvláštní položku v podávané nabídce.
Nabídky týkající se přepravy se podávají v peněžních hodnotách.
Platba přepravních nákladů nemůže být v žádném případě provedena v produktech.
7. Veřejná nabídková řízení zaručují rovný přístup všem hospodářským subjektům usazeným v Unii. Za tímto účelem jsou předmětem oznámení zveřejněných v úředních správních publikacích, jakož i v úplné podobě dostupné na žádost zainteresovaných hospodářských subjektů.
8. Výzvy k podávání nabídek obsahují nezbytná ustanovení o dodávkách, zejména, pokud jde o kvalitu, balení a označení produktu. Také obsahují ustanovení o tom, že pokud kvalita, balení nebo označení produktů oznámených v dobu stanovenou pro dodání neodpovídá přesně tomu, co bylo určeno, ale nebrání tomu, aby zboží nebylo přijato pro zamýšlené použití, mohou příslušné orgány při výpočtu částku snížit.
Článek 5
1. Pro účetní účely Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), bez ohledu na přílohu VIII nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (5), je podle tohoto nařízení účetní hodnotou dostupných intervenčních produktů intervenční cena platná 1. října každého roku.
Pro členské státy, které nepřijaly euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října.
2. Pokud se intervenční produkty přepravují z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako účet v měsíci odeslání při použití cen vypočítaných podle odstavce 1.
Článek 6
Pro účely distribuce potravin nejchudším osobám a provádění kontrol jsou dobročinné organizace, které se starají o příjemce a přímo jim pomáhají, považovány za konečné příjemce distribuce, pokud skutečně provádějí distribuci potravin. Za rozdělené se považují potraviny, které jsou v místě a bez dalšího zásahu přímo dodány ve formě balení nebo jídel, která odpovídají podle jednotlivých případů denním nebo týdenním požadavkům příjemců.
Článek 7
1. Na řádně odůvodněnou žádost k příslušnému orgánu v každém členském státě se dobročinným organizacím pověřeným rozdělením produktů hradí přepravní náklady na území členského státu mezi sklady dobročinných organizací a místy rozdělení příjemcům.
2. Správní náklady plynoucí z dodávek stanovených v tomto nařízení se na základě řádně opodstatněné žádosti podané příslušnému orgánu v každém členském státě hradí dobročinným organizacím a podléhají omezení 1 % hodnoty produktů jim nabídnutých a vypočítávají se podle čl. 5 odst. 1.
3. Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 se členským státům hradí omezeně z dostupných zdrojů k provádění plánu v každém členském státě.
Náklady uvedené v odstavcích 1 a 2 nemohou být předmětem platby ve formě produktů.
Článek 8
1. Nejsou-li produkty obsažené v plánu dostupné z intervence v členském státě, kde jsou takové produkty žádány povolí Komise postupem stanoveným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 přesun dotyčného produktu z členského státu, v jehož intervenčních zásobách se nachází, do členského státu, kde se použije k provádění plánu.
Členský stát přijímající produkty zveřejní výzvu k podávání nabídek, aby se určily nejvýhodnější podmínky dodávek. Přepravní náklady v rámci Unie jsou předmětem nabídky předložené v peněžní hodnotě a nemohou být placeny ve formě produktů. V souvislosti s tímto veřejným nabídkovým řízením se použije čl. 4 odst. 7 tohoto nařízení.
2. Přepravní náklady v rámci Unie nese Unie a proplácejí se členskému státu.Za tímto účelem musí žádost o úhradu obsahovat všechny nezbytné doklady, zejména o způsobu přepravy.Výdaj se zaúčtuje k tíži částek uvedených v čl. 2 odst. 3 bodě 2 písm. b). Jsou-li přidělené částky zcela rozděleny, jakékoliv dodatečné financování Unií k pokrytí přepravních nákladů v rámci Unie se poskytuje podle čl. 7 odst. 3.
3. Výzva k podávání nabídek uvede možnost, že hospodářský subjekt může podat nabídku na umístění na trhu Unie se zemědělskými produkty či potravinami, které mají být dodány, a na převzetí produktů z dodávající intervenční agentury, aniž by došlo k přesunu do žádajícího členského státu. Za těchto okolností nejsou žádné přepravní náklady v rámci Unie placeny osobě, které byla zakázka na dodávku udělena.
Žádající členský stát sdělí dodavatelskému členskému státu jméno osoby, které byla zakázka na dodávku produktů udělena.
4. Než je zboží odebráno, dodavatel přebírající dodávku složí jistotu, která se rovná intervenční nákupní ceně platné ke dni stanovenému k převzetí produktů s přirážkou 10 %.
Jistota se skládá podle hlavy III nařízení (EHS) č. 2220/85.
Pro účely hlavy V uvedeného nařízení je prvořadým požadavkem dokončení dodávky v členském státě určení.
Předložení dokumentu o převzetí vystaveného intervenční agenturou určení představuje doklad o dodání produktů.
5. V případě přepravy poskytne členský stát určení dodavatelskému členskému státu jméno smluvní osoby k provedení operace.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu produktů předá tyto produkty k dispozici osobě, které byla zakázka na dodávku udělena, nebo jejímu řádně pověřenému zástupci po předložení odběrního listu vystaveného intervenční agenturou členského státu určení.
Příslušný orgán zajistí, aby bylo zboží řádně pojištěno.
Prohlášení o výdeji vystavené intervenční agenturou dodavatelského členského státu obsahuje jeden ze zápisů uvedených v příloze I.
Intervenční agentura dodavatelského členského státu oznámí v přiměřené lhůtě příslušnému orgánu členského státu určení datum ukončení operace vyskladnění.
Přepravní náklady v rámci Unie jsou hrazeny členským státem, kam jsou příslušné produkty určeny, a to ve výši skutečně převzatého množství.
6. Výpočet jakýchkoli ztrát se zapisuje do účtů podle přílohy X písm. c) nařízení (ES) č. 884/2006.
Článek 9
Žádosti o platbu se příslušným orgánům v každém členském státě podávají do čtyř měsíců po dokončení dotyčné operace. V případě, že jsou žádosti podány později, se platba sníží o 20 % s výjimkou případu vyšší moci. Žádosti podané po více než deseti měsících po dokončení operace nejsou přijímány.
Příslušné orgány provedou platbu do dvou měsíců od přijetí žádosti o platbu.
Lhůtu uvedenou ve druhém pododstavci lze nicméně pozastavit písemným sdělením operátorovi nebo organizaci pověřené distribucí produktů v případě závažných nedostatků v průvodních dokladech. Lhůta začne znovu běžet ode dne obdržení požadovaných dokladů, které musí být předány do třiceti kalendářních dnů. Nejsou-li doklady v této lhůtě předány, použije se snížení uvedené v prvním pododstavci.
S výjimkou případu vyšší moci a s ohledem na možnost pozastavení uvedenou v třetím pododstavci se při nedodržení dvouměsíční lhůty stanovené ve druhém pododstavci provede snížení platby členskému státu v souladu s článkem 9 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (6).
Článek 10
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
byly intervenční produkty a popřípadě granty na mobilizaci na trhu s potravinami používány a sloužily účelu stanovenému v čl. 27 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
zboží, které není příjemcům dodáváno volně ložené, mělo na svém obalu jasně viditelný nápis „pomoc EU“, doplněný vyobrazením vlajky Evropské unie v souladu s pokyny uvedenými v příloze II;
c)
označené prováděcí organizace vedly řádné účetnictví a podpůrnou dokumentaci a příslušným orgánům k nim umožnily přístup, aby mohly provést nezbytná ověření;
d)
nabídková řízení byla v souladu s ustanoveními článků 3 a 4 a dodávky byly prováděny v souladu s ustanoveními tohoto nařízení; členské státy musí ustanovit vhodné sankce pro případ, že produkty nebyly vyskladněny v termínu stanoveném v čl. 3 odst. 2.
2. Příslušné orgány provádějí kontroly od převzetí po vyskladnění z intervenčních zásob, anebo případně od mobilizace produktů na trhu použitím čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu iii) a iv) nebo čl. 4 odst. 1 písm. c) ve všech stadiích provádění plánu a na všech úrovních distribučního řetězce. Kontroly se provádějí po celé období provádění plánu, na všech stadiích včetně místní úrovně.
Kontroly se týkají alespoň 5 % množství podle každého typu produktů uvedených v článku 2 odst. 3 písm. a) bodě ii). Tato míra kontrol se použije na každé stadium procesu provádění s přihlédnutím ke kritériím rizik, kromě stadia, kdy probíhá distribuce přímo nejchudším osobám.
Kontroly jsou zaměřeny na ověření účetních operací uskladnění a vyskladnění produktů, jakož i na přepravu produktů mezi postupnými prostředníky. Zahrnují rovněž srovnání účetních zásob a fyzických zásob produktů vybraných pro kontrolu.
3. Členské státy přijmou všechna opatření potřebná k zajištění toho, aby byl plán řádně prováděn, předcházelo se protiprávnímu jednání a sankcionovalo se. Proto mohou zejména pozastavit účast hospodářských subjektů v nabídkovém řízení nebo organizací pověřených jejich distribucí podle plánů, v závislosti na druhu a závažnosti zjištěných nedostatků nebo nesrovnalostí.
Článek 11
Členské státy předají každoročně nejpozději do 30. června Komisi zprávu o provádění plánu na svém území během předchozího rozpočtového roku. Zpráva obsahuje:
a)
množství různých produktů odebraných z intervenčních zásob;
b)
typ, množství a hodnotu zboží distribuovaného příjemcům, přičemž zvlášť uvede nezpracované zboží, zpracované zboží a zboží získané náhradou společně s koeficienty zpracování;
c)
přepravní náklady;
d)
správní poplatky;
e)
počet příjemců v průběhu roku.
Zpráva uvede opatření, která byla učiněna k ověření toho, že distribucí zboží bylo dosaženo stanoveného cíle a že se zboží dostalo ke konečným příjemcům. Tato zpráva zejména uvede typ a počet provedených kontrol, dosažené výsledky, jakož i použití sankcí uvedených v čl. 10 odst. 3. Při sestavování následného plánu se zpráva považuje za rozhodující činitel.
Článek 12
Ustanovení tohoto nařízení se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1130/2009 (7).
Článek 13
Nařízení (EHS) č. 3149/92 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. září 2010.
RÈGLEMENT (UE) No 807/2010 DE LA COMMISSION
du 14 septembre 2010
portant modalités d’application de la fourniture de denrées alimentaires provenant des stocks d’intervention au bénéfice des personnes les plus démunies de l'Union
(texte codifié)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil du 22 octobre 2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur (règlement «OCM unique») (1), et notamment son article 43, points g) et h), en liaison avec son article 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 3149/92 de la Commission du 29 octobre 1992 portant modalités d’application de la fourniture de denrées alimentaires provenant des stocks d’intervention au bénéfice des personnes les plus démunies de la Communauté (2) a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). Il convient, dans un souci de clarté et de rationalité, de procéder à la codification dudit règlement.
(2)
Il convient que la procédure et les modalités d’établissement du plan annuel de distribution des produits provenant des stocks d’intervention élaboré par la Commission sur la base des données fournies par les États membres soient simples et que le calendrier soit aménagé compte tenu, d’une part, des exigences de distribution aux bénéficiaires, et, d’autre part, des nécessités de gestion financière des stocks publics d’intervention.
(3)
Afin d’assurer une application plus homogène de cette action dans les États membres qui y participent, il est approprié de préciser quels sont les «bénéficiaires» ou les «destinataires finaux» de la mesure. Afin de faciliter la gestion ainsi que le contrôle de l’exécution du plan annuel, il est indiqué de prévoir que les organisations caritatives désignées par les autorités nationales compétentes peuvent être considérées comme destinataires finales lorsqu’elles assurent la distribution effective, sous certaines formes, des denrées alimentaires à l’échelon local où résident les personnes les plus démunies.
(4)
La fourniture de produits agricoles et de denrées alimentaires aux personnes les plus démunies de l'Union est opérée en règle générale sous la forme de produits conditionnés ou transformés à partir des produits déstockés auprès des entrepôts de l’intervention de l’Union. Toutefois l’objectif peut également être atteint par la fourniture de produits agricoles et denrées alimentaires appartenant à la même catégorie de produits mobilisés sur le marché de l’Union. En pareil cas, le paiement de la fourniture est opéré par la cession de produits à retirer auprès des entrepôts de l’intervention.
(5)
Pour faire face à l’indisponibilité temporaire de certains produits de base dans les stocks d’intervention lors de l’adoption du plan annuel ou en cours d’exécution de celui-ci, l’article 27 du règlement (CE) no 1234/2007 prévoit la possibilité de mobiliser les produits concernés sur le marché de l'Union dans des conditions qui ne mettent toutefois pas en cause le principe de la fourniture à partir des stocks d’intervention. Il convient de déterminer les modalités d’une telle mobilisation.
(6)
Afin de respecter le principe de la mobilisation, en priorité, auprès des stocks d’intervention des produits à fournir aux plus démunis, il convient d’assurer une répartition optimale des stocks publics existant lors de l’adoption du plan entre les États membres qui participent au régime et de coordonner les opérations de transfert au sein de l’Union rendues nécessaires par l’indisponibilité de produits demandés dans un ou plusieurs États membres. Pour l’application de l’article 27 du règlement (CE) no 1234/2007, il y a lieu également de fixer la quantité minimale au-dessous de laquelle, pour des raisons de bonne gestion économique, il convient de ne pas mettre en œuvre de transfert au sein de l’Union.
(7)
Afin de permettre une gestion judicieuse du régime et d’organiser l’exécution du plan annuel de l’Union, il est approprié, d’une part, de déterminer, lors de l’adoption de ce dernier, les produits dont l’indisponibilité temporaire justifie la mobilisation sur le marché du même produit ou d’un produit de la même catégorie, et, d’autre part, de fixer l’allocation financière mise à disposition de l’État membre à cet effet. Pour satisfaire aux objectifs précités, cette allocation doit être opérée en fonction tout à la fois des demandes présentées par l’État membre au titre du plan annuel, des quantités indisponibles des produits requis auprès des stocks d’intervention ainsi que des allocations opérées au cours des exercices précédents et de leur utilisation effective.
(8)
En vue du même objectif de l’utilisation prioritaire des stocks d’intervention, il convient de prévoir que les fournitures à réaliser à partir de produits à retirer de ces stocks doivent être attribuées préalablement à l’engagement des opérations de mobilisation des produits de la même catégorie sur le marché de l’Union.
(9)
Il convient d’aménager les meilleures conditions pour la réalisation des différents types de fournitures et de spécifier l’obligation de publication des appels à la concurrence pour assurer l’égalité d’accès des opérateurs établis dans l’Union.
(10)
Il est avisé de préciser que ces appels doivent comporter toutes les dispositions nécessaires pour couvrir l’exécution des fournitures ainsi que prévoir la possibilité d’adapter les paiements des fournitures en fonction du respect des prescriptions fixées.
(11)
Les produits à retirer des stocks d’intervention dans le cadre du plan annuel peuvent être fournis en l’état ou transformés pour la fabrication de denrées alimentaires, ou peuvent être retirés en paiement de la fourniture ou de la fabrication de denrées alimentaires mobilisées sur le marché de l’Union. Pour ce dernier type de fourniture, il convient de préciser les produits disponibles dans les stocks d’intervention qui peuvent être retirés en paiement de la fabrication de produits céréaliers, de produits à base de riz et de produits laitiers.
(12)
Afin de mieux répondre à la demande des associations caritatives et d’élargir l’éventail des denrées alimentaires fournies, il convient de spécifier que les produits issus des stocks d’intervention peuvent être incorporés, sous certaines conditions, à d’autres produits pour la fabrication de denrées alimentaires.
(13)
Il convient de déterminer les conditions de remboursement aux organisations caritatives des frais occasionnés par le transport des produits ainsi que, le cas échéant, des frais administratifs, dans la limite des moyens financiers disponibles. Il convient également d’arrêter les modalités de comptabilisation de la valeur des produits déstockés des entrepôts de l’intervention au titre des dépenses du Fonds européen agricole de garantie (FEAGA), ainsi que les modalités applicables en cas de transfert de stocks d’un État membre à l’autre.
(14)
Les frais de transport doivent être remboursés sur la base des frais réels déterminés selon une procédure d’appel à la concurrence. Il convient toutefois de spécifier que le remboursement des frais de transport entre les magasins des organisations caritatives et la distribution finale est opéré sur la base de la présentation de pièces justificatives.
(15)
Afin d’assurer une meilleure utilisation des disponibilités, il convient de spécifier qu’en aucun cas, les frais relatifs au transport des produits ne peuvent donner lieu à des paiements en produits.
(16)
Il convient de préciser les types de contrôle les plus appropriés dans le cadre de l’exécution du plan annuel, en particulier le taux de contrôles à réaliser par les autorités compétentes. Les rapports annuels d’exécution du plan doivent comporter les données qui permettent d’apprécier les résultats de ces contrôles et donc de l’exécution de l’action.
(17)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Les États membres désireux d’appliquer l’action au profit des personnes les plus démunies de l’Union, prévue à l’article 27 du règlement (CE) no 1234/2007, en informent la Commission chaque année au plus tard le 1er février précédant la période d’exécution du plan annuel visé à l’article 2 du présent règlement.
2. Les États membres concernés communiquent à la Commission, au plus tard le 31 mai:
a)
les quantités de chaque type de produit (exprimées en tonnes) nécessaires pour exécuter le plan sur leur territoire pour l’exercice considéré;
b)
la forme sous laquelle les produits seront distribués aux bénéficiaires;
c)
les critères d’éligibilité des bénéficiaires;
d)
le cas échéant, le taux des frais que les bénéficiaires peuvent être tenus d’acquitter en application de l’article 27, paragraphe 1, deuxième alinéa, point b), du règlement (CE) no 1234/2007.
3. Aux fins du présent règlement, on entend par «personnes les plus démunies», des personnes physiques, individus ou familles ou groupements composés de ces personnes, dont la situation de dépendance sociale et financière est constatée ou reconnue sur la base de critères d’éligibilité adoptés par les autorités compétentes, ou est jugée par rapport aux critères utilisés par les organisations caritatives et approuvés par les autorités compétentes.
Article 2
1. La Commission adopte chaque année, avant le 1er octobre, un plan annuel de distribution de denrées alimentaires au profit des personnes les plus démunies, ventilé par État membre concerné, ci-après dénommé «plan». Aux fins de la répartition des ressources entre les États membres, la Commission tient compte des meilleures estimations concernant le nombre de personnes les plus démunies dans les États membres concernés. Elle tient également compte de l’exécution et des utilisations opérées lors des exercices précédents sur la base, notamment, du rapport prévu à l’article 11.
2. La Commission, avant d’établir le plan, consulte les principales organisations familiarisées avec les problèmes des personnes les plus démunies de l’Union.
3. Le plan détermine en particulier:
a)
pour chacun des États membres qui appliquent l’action, les éléments repris ci-dessous:
i)
les moyens financiers maximaux mis à disposition pour exécuter leur part du plan;
ii)
la quantité de chaque type de produit à retirer des stocks détenus par les organismes payeurs ou d’intervention, ci-après dénommés «organismes d'intervention»;
iii)
l’allocation mise à leur disposition, pour chaque produit, en vue de l’achat sur le marché de l’Union pour le cas d’indisponibilité temporaire dudit produit dans les stocks détenus par les organismes d’intervention, constatée lors de l’adoption du plan.
Cette allocation est déterminée, pour chaque produit, en tenant compte de la quantité qui figure dans la communication visée à l’article 1er, paragraphe 2, des quantités de produits requis indisponibles dans les stocks d’intervention, des produits demandés et attribués au cours des exercices précédents ainsi que de l’utilisation effective de ces derniers.
Cette allocation est exprimée en euros en utilisant la valeur comptable des produits indisponibles dans les stocks d’intervention, déterminée conformément à l’article 5, paragraphe 1;
iv)
le cas échéant, une allocation en vue de l’achat, sur le marché de l’Union, d’un ou plusieurs produits, non disponibles auprès de l’État membre où ils sont requis, lorsque le transfert au sein de l’Union nécessaire pour réaliser le plan dans cet État membre porterait sur une quantité inférieure ou égale à 60 tonnes, par produit non disponible.
Cette allocation est exprimée en euros en utilisant la valeur comptable du produit concerné, déterminée conformément à l’article 5, paragraphe 1.
b)
les crédits nécessaires pour couvrir les frais de transfert, au sein de l’Union, des produits détenus par un organisme d’intervention dans un autre État membre que celui où le produit est requis.
4. La Commission assure la publication du plan dans les meilleurs délais.
Article 3
1. La période d’exécution du plan commence le 1er octobre et se termine le 31 décembre de l’année suivante.
2. Les opérations de retrait des produits des stocks d’intervention interviennent à partir du 1er octobre jusqu’au 31 août de l’année suivante, selon un rythme régulier et adapté aux exigences de l’exécution du plan.
70 % des quantités visées à l’article 2, paragraphe 3, point a), ii), doivent être retirées des stocks avant le 1er juillet de l’année d’exécution du plan. Toutefois, cette obligation ne s’applique pas pour les allocations portant sur des quantités inférieures ou égales à 500 tonnes. Les quantités qui n’ont pas été retirées des stocks d’intervention le 30 septembre de l’année d’exécution du plan ne sont plus allouées à l’État membre attributaire désigné, dans le cadre du plan concerné.
Toutefois, dans le cas du beurre et du lait écrémé en poudre, 70 % des produits doivent être retirés des stocks d’intervention avant le 1er février de l’année d’exécution du plan. Cette obligation ne s’applique pas pour les allocations portant sur des quantités inférieures ou égales à 500 tonnes.
En cas de dépassement des délais prévus aux premier, deuxième et troisième alinéas, les frais de stockage des produits d’intervention ne sont plus pris en charge par l’Union. Cette disposition ne s’applique pas pour les produits qui n’ont pas été retirés des stocks d’intervention le 30 septembre de l’année d’exécution du plan.
Les produits à retirer doivent être enlevés des stocks d’intervention dans un délai de soixante jours à partir de la date de signature du contrat par l’adjudicataire attributaire de la fourniture ou, dans les cas de transferts, dans un délai de soixante jours à partir de la notification de l’autorité compétente de l’État membre destinataire à l’autorité compétente de l’État membre fournisseur.
3. Pour les produits à mobiliser sur le marché en application de l’article 2, paragraphe 3, points a), iii) et iv), les opérations de paiement pour les produits à fournir par l’opérateur doivent être clôturées avant le 1er septembre de l’année de l’exécution du plan.
4. Pendant la période d’exécution du plan, les États membres communiquent sans délai à la Commission les modifications éventuelles que peut comporter l’exécution du plan sur leur territoire dans la stricte limite des moyens financiers mis à leur disposition. Cette communication est assortie de toutes les informations utiles. Lorsque les modifications justifiées portent sur 5 % ou plus des quantités ou des valeurs inscrites par produit dans le plan de l’Union, il est procédé à une révision du plan.
5. Les États membres informent sans délai la Commission des réductions de dépenses prévisibles dans l’application du plan. La Commission peut affecter les ressources disponibles à d’autres États membres, en fonction de leurs demandes et de l’utilisation effective des produits mis à disposition ainsi que des allocations au cours des exercices précédents.
Article 4
1. L’exécution du plan comporte:
a)
la fourniture des produits prélevés sur les stocks d’intervention;
b)
la fourniture des produits mobilisés sur le marché de l’Union en application des dispositions prévues à l’article 2, paragraphe 3, points a), iii) et iv);
c)
la fourniture de produits agricoles transformés ou de denrées alimentaires, disponibles ou pouvant être obtenues sur le marché moyennant la fourniture en paiement de produits provenant des stocks d’intervention.
2. Les produits mobilisés sur le marché, visés au paragraphe 1, point b), doivent appartenir au même groupe de produits que le produit temporairement indisponible dans les stocks d’intervention.
Toutefois, en cas d’indisponibilité de riz dans les stocks d’intervention, la Commission peut autoriser le prélèvement de céréales des stocks d’intervention en paiement de la fourniture de riz et de produits à base de riz mobilisés sur le marché.
De même, en cas d’indisponibilité de céréales dans les stocks d’intervention, la Commission peut autoriser le prélèvement de riz des stocks d’intervention en paiement de la fourniture de céréales et de produits à base de céréales mobilisés sur le marché.
La mobilisation sur le marché, pour un produit donné, ne peut être mise en œuvre que si les fournitures à opérer, à partir de toutes les quantités du produit du même groupe à retirer des stocks d’intervention en application de l’article 2, paragraphe 3, point a), ii), y compris les quantités à transférer en application de l’article 8, ont été préalablement attribuées. L’autorité nationale compétente informe la Commission de l’ouverture des procédures de mobilisation sur le marché.
3. Lorsque la fourniture porte sur des produits prélevés sur les stocks d’intervention, l’autorité nationale compétente procède ou fait procéder à un appel à la concurrence pour déterminer les conditions les plus avantageuses pour la réalisation de cette fourniture. L’appel détermine avec précision la nature et les caractéristiques du produit à fournir. Le produit à fournir est soit le produit retiré des stocks d’intervention en l’état ou après conditionnement et/ou transformation, soit un produit mobilisé sur le marché moyennant le retrait d’un produit des stocks d’intervention en paiement de la fourniture.
L’appel porte:
a)
soit sur les frais de transformation et/ou de conditionnement des produits, provenant des stocks d’intervention;
b)
soit sur la quantité de produits agricoles transformés ou de denrées alimentaires, ou, le cas échéant, conditionnés, pouvant être obtenue, par utilisation de produits provenant des stocks d’intervention, moyennant la fourniture en paiement de tels produits;
c)
soit sur la quantité de produits agricoles transformés ou de denrées alimentaires, disponibles ou pouvant être obtenues sur le marché moyennant la fourniture en paiement de produits provenant des stocks d’intervention; ces denrées alimentaires doivent intégrer dans leur composition un ingrédient appartenant au même groupe de produits que le produit d’intervention fourni en paiement.
Dans le cas visé au deuxième alinéa, point c), et lorsque la fourniture porte sur des céréales ou produits céréaliers, l’appel à la concurrence spécifie que le produit à retirer est une céréale donnée détenue par un organisme d’intervention. Lorsque la fourniture porte sur des produits laitiers, l’appel à la concurrence spécifie le produit qui doit être retiré des stocks d’un organisme d’intervention, du beurre ou du lait en poudre en fonction des disponibilités des stocks de cet organisme.
Dans le cas visé au deuxième alinéa, point c), et lorsque la fourniture porte sur du riz ou des produits à base de riz en échange de céréales retirées des stocks d’intervention, l’appel à la concurrence spécifie que le produit à retirer est une céréale donnée détenue par un organisme d’intervention. De même, lorsque la fourniture porte sur des céréales ou des produits à base de céréales en échange de riz retiré des stocks d’intervention, l’appel à la concurrence spécifie que le produit à retirer est du riz détenu par un organisme d’intervention.
Lorsque la fourniture comporte la transformation et/ou le conditionnement du produit, l’appel à la concurrence mentionne l’obligation pour l’adjudicataire de constituer, préalablement à la prise en charge du produit, une garantie au bénéfice de l’organisme d’intervention conformément au titre III du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission (4) d’un montant égal au prix d’intervention applicable le jour fixé pour la prise en charge majoré de 10 %. Pour l’application du titre V dudit règlement, l’exigence principale est la fourniture du produit à la destination prévue. En cas de livraison au-delà de la fin de la période d’exécution du plan prévue à l’article 3, paragraphe 1, du présent règlement, la garantie acquise correspond à 15 % du montant garanti. Le montant restant de la garantie est en outre acquis à hauteur de 2 % supplémentaires par jour de dépassement. Le présent alinéa ne s’applique pas lorsque le produit retiré des stocks d’intervention est mis à disposition de l’attributaire de la fourniture en paiement d’une fourniture déjà effectuée.
4. Lorsque la fourniture porte sur des produits agricoles ou denrées alimentaires à mobiliser sur le marché, l’autorité nationale compétente procède à un appel à la concurrence pour déterminer les conditions les plus avantageuses pour la réalisation de cette fourniture. Cet appel détermine avec précision la nature et les caractéristiques du produit ou de la denrée alimentaire à mobiliser, les prescriptions relatives au conditionnement et au marquage ainsi que les autres obligations liées à la fourniture. Le contrat de fourniture est octroyé au soumissionnaire retenu sous réserve du dépôt par celui-ci d’une garantie équivalente à 110 % du montant de son offre et établie au nom de l’organisme d’intervention, conformément au titre III du règlement (CEE) no 2220/85.
L’appel porte sur tous les frais de la fourniture et vise à la présentation d’offres portant, selon le cas:
a)
sur la quantité maximale du produit agricole ou la denrée alimentaire à mobiliser sur le marché pour un montant monétaire fixé dans l’avis;
b)
ou sur le montant monétaire nécessaire pour la mobilisation sur le marché d’une quantité déterminée dans l’avis.
5. Les produits provenant de l’intervention ou mobilisés sur le marché en application de l’article 2, paragraphe 3, points a), iii) et iv), ou du paragraphe 1, premier alinéa, point c), du présent article peuvent être incorporés ou additionnés à d’autres produits mobilisés sur le marché pour la fabrication des denrées alimentaires à fournir pour l’exécution du plan.
6. Les frais de transport sont déterminés par voie d’appel à la concurrence.
Les États membres peuvent prévoir que la fourniture comporte également le transport des produits jusqu’aux entrepôts de l’organisation caritative. En pareil cas, le transport fait l’objet d’une disposition spécifique dans l’appel à la concurrence et constitue un élément particulier de l’offre du soumissionnaire.
Les offres portant sur le transport sont présentées en valeurs monétaires.
Le paiement des frais de transport ne peut en aucun cas être opéré en produits.
7. Les appels à la concurrence assurent l’égalité d’accès de tous les opérateurs établis dans l’Union. Ils font à cet effet l’objet de publication d’avis insérés dans les publications administratives officielles ainsi que d’une mise à disposition, sous forme complète, opérée sur demandes des opérateurs intéressés.
8. Les appels à la concurrence comportent les dispositions nécessaires relatives à l’exécution de la fourniture, notamment en matière de qualité, de conditionnement et de marquage des produits. Ils comportent également une disposition selon laquelle lorsque la qualité des produits, le conditionnement ou le marquage constatés au stade fixé pour la fourniture ne correspondent pas exactement aux prescriptions fixées, mais n’empêchent pas toutefois l’acceptation de la marchandise aux fins de l’utilisation prévue, l’autorité compétente peut appliquer des réfactions lors de la détermination du montant à payer.
Article 5
1. Aux fins de comptabilisation par le Fonds européen agricole de garantie (FEAGA) et sans préjudice de l’annexe VIII du règlement (CE) no 884/2006 de la Commission (5), la valeur comptable des produits d’intervention mis à la disposition dans le cadre du présent règlement est, pour chaque exercice, le prix d’intervention applicable le 1er octobre.
Pour les États membres qui n’ont pas adopté l’euro, la valeur comptable des produits d’intervention est convertie dans leur monnaie nationale au moyen du taux de change applicable le 1er octobre.
2. Dans le cas de transfert des produits d’intervention d’un État membre à un autre, l’État membre fournisseur comptabilise le produit livré à valeur zéro, et l’État membre destinataire le porte en recette au titre du mois de sortie au prix déterminé conformément au paragraphe 1.
Article 6
Aux fins de la distribution des denrées alimentaires aux personnes les plus démunies et de l’exercice des contrôles, les organisations caritatives qui prennent soin des bénéficiaires et interviennent directement auprès d’eux sont considérées comme les destinataires finales de la distribution si elles réalisent effectivement la distribution des denrées alimentaires. Sont considérées comme distribuées les denrées alimentaires qui, au niveau local, et sans aucune autre intervention, sont directement livrées sous la forme de colis ou de repas correspondant aux besoins, selon le cas, quotidiens ou hebdomadaires des bénéficiaires.
Article 7
1. Sur demande dûment justifiée adressée à l’autorité compétente dans chaque État membre, les organisations désignées pour la distribution des produits obtiennent le remboursement des frais de transport sur le territoire de l’État membre entre les entrepôts de stockage des organisations caritatives et les lieux de distribution aux bénéficiaires.
2. Sur demande dûment justifiée présentée par les organisations caritatives, l’autorité compétente dans chaque État membre peut rembourser les frais administratifs engendrés par les fournitures prévues au présent règlement dans la limite de 1 % de la valeur des produits mis à leur disposition, déterminée conformément à l’article 5, paragraphe 1.
3. Les frais mentionnés aux paragraphes 1 et 2 sont remboursés aux États membres dans la limite des moyens financiers disponibles mis à disposition pour exécuter le plan dans chaque État membre.
Les frais mentionnés aux paragraphes 1 et 2 ne peuvent pas faire l’objet d’un paiement en produits.
Article 8
1. Lorsque les produits inclus dans le plan ne sont pas disponibles à l’intervention dans l’État membre où ces produits sont requis, la Commission autorise, selon la procédure visée à l’article 195, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, le transfert de ce produit à partir d’un État membre sur le territoire duquel il est présent dans les stocks d’intervention vers l’État membre où il sera utilisé pour l’exécution du plan.
L’État membre destinataire des produits procède ou fait procéder à un appel à la concurrence pour déterminer les conditions les moins onéreuses pour la fourniture. Les frais afférents au transport au sein de l’Union font l’objet d’une offre présentée en valeurs monétaires et ne peuvent pas faire l’objet d’un paiement en produits. Les dispositions de l’article 4, paragraphe 7, du présent règlement s’appliquent dans le cadre de cet appel à la concurrence.
2. Les frais de transport au sein de l’Union sont pris en charge par l’Union et remboursés à l’État membre. À cet effet, la demande de remboursement comporte tous les justificatifs nécessaires, en particulier concernant le transport effectué. La dépense est imputée sur les crédits visés à l’article 2, paragraphe 3, point b). Lorsque ces crédits ont été intégralement alloués, tout financement supplémentaire par l’Union en matière de transport au sein de l’Union est assuré conformément aux dispositions de l’article 7, paragraphe 3.
3. L’appel à la concurrence mentionne la possibilité, pour un opérateur, de présenter une offre qui porte sur la mobilisation sur le marché de l’Union des produits agricoles ou des denrées alimentaires à fournir et la prise en charge des produits auprès de l’organisme d’intervention fournisseur, sans transfert à destination de l’État membre demandeur. En pareil cas, aucun frais de transport au sein de l’Union n’est payé à l’attributaire.
L’État membre demandeur informe l’État membre fournisseur de l’identité de l’attributaire de la fourniture.
4. Avant l’enlèvement de la marchandise, l’attributaire de la fourniture constitue une garantie d’un montant égal au prix d’achat à l’intervention applicable le jour fixé pour la prise en charge majoré de 10 %.
Cette garantie est constituée conformément au titre III du règlement (CEE) no 2220/85.
Pour l’application du titre V dudit règlement, l’exigence principale est la réalisation de la fourniture dans l’État membre destinataire.
La preuve de la réalisation de la fourniture des produits est considérée comme apportée par la production d’un document de prise en charge délivré par l’organisme d’intervention destinataire.
5. En cas de transfert, l’État membre destinataire informe l’État membre fournisseur de l’identité de l’attributaire de l’opération.
L’organisme d’intervention de l’État membre fournisseur des produits met ces derniers à la disposition de l’attributaire de la fourniture, ou de son représentant dûment mandaté, sur présentation d’un bon d’enlèvement établi par l’organisme d’intervention de l’État membre destinataire.
L’autorité compétente s’assure que la marchandise a été assurée dans des conditions appropriées.
La déclaration d’expédition émise par l’organisme d’intervention de l’État membre fournisseur porte l’une des mentions figurant à l’annexe I.
L’organisme d’intervention de l’État membre fournisseur notifie dans les meilleurs délais, à l’autorité compétente de l’État membre destinataire, la date de fin de l’opération de retrait.
Les frais de transport au sein de l’Union sont payés par l’État membre destinataire des produits concernés pour les quantités effectivement prises en charge.
6. Les pertes éventuelles sont comptabilisées conformément à l’annexe X, point c), du règlement (CE) no 884/2006.
Article 9
Les demandes de paiement sont présentées aux autorités compétentes de chaque État membre dans un délai de quatre mois à partir de la fin de l’exécution de l’opération en cause. Une diminution de 20 % est opérée pour les demandes présentées hors délai, sauf cas de force majeure. Les demandes présentées plus de dix mois après la fin de l’exécution de l’opération ne sont pas recevables.
Les autorités compétentes opèrent le paiement dans un délai de deux mois à compter de la présentation de la demande.
Toutefois, le délai prévu au deuxième alinéa peut être suspendu par signification écrite à l’opérateur ou à l’organisation désignée pour la distribution des produits en cas de défauts importants des documents justificatifs. Le délai continue à courir à partir de la date de réception des documents demandés, lesquels doivent être transmis dans un délai de trente jours de calendrier. Si les documents ne sont pas transmis dans ce délai, la diminution spécifiée au premier alinéa s’applique.
Sauf cas de force majeure et en tenant compte de la possibilité de suspension prévue au troisième alinéa, le non-respect du délai de deux mois prévu au deuxième alinéa donne lieu à une réduction de remboursement à l’État membre conformément à l’article 9 du règlement (CE) no 883/2006 de la Commission (6).
Article 10
1. Les États membres prennent toutes les dispositions nécessaires pour faire en sorte que:
a)
les produits d’intervention et, le cas échéant, les allocations pour la mobilisation sur le marché des denrées alimentaires servent à l’usage et aux fins prévues à l’article 27, paragraphes 1 et 2, du règlement (CE) no 1234/2007;
b)
les marchandises qui ne sont pas livrées en vrac aux bénéficiaires comportent sur leur emballage clairement visible l’inscription «aide UE», accompagnée par l’affichage du drapeau de l’Union européenne conformément aux instructions figurant à l’annexe II;
c)
les organisations caritatives désignées pour la mise en œuvre des actions conservent toutes les pièces comptables et justificatives appropriées et permettent aux autorités compétentes d’y accéder pour pouvoir effectuer les contrôles nécessaires;
d)
les appels à la concurrence soient conformes aux dispositions des articles 3 et 4 et que les fournitures soient exécutées conformément aux dispositions du présent règlement; en particulier, les États déterminent les sanctions applicables lorsque les produits ne sont pas enlevés dans la période fixée à l’article 3, paragraphe 2.
2. Les contrôles des autorités compétentes sont effectués à partir de la prise en charge des produits à la sortie des stocks d’intervention ou, le cas échéant, dès la mobilisation des produits sur le marché en application de l’article 2, paragraphe 3, points a), iii) et iv), ou de l’article 4, paragraphe 1, point c), à tous les stades du processus d’exécution du plan et à tous les niveaux de la chaîne de distribution. Les contrôles sont opérés tout au long de la période d’exécution du plan, à tous les stades, y compris au niveau local.
Les contrôles portent sur au moins 5 % des quantités par type de produits visés à l’article 2, paragraphe 3, point a), ii). Ce taux de contrôle s’applique à chaque stade du processus d’exécution, à l’exclusion du stade de la distribution aux personnes les plus démunies, en tenant compte des critères de risques.
Les contrôles visent à vérifier les opérations d’entrée et de sortie des produits ainsi que le transfert des produits entre les intervenants successifs. Ils comportent aussi une comparaison entre les stocks comptables et les stocks physiques des produits sélectionnés pour les contrôles.
3. Les États membres prennent toutes les dispositions nécessaires pour assurer la régularité des opérations d’exécution du plan, prévenir et sanctionner les irrégularités. À cette fin, ils peuvent notamment suspendre la participation des opérateurs aux procédures d’appel à la concurrence ou des organisations désignées pour la distribution aux plans, en fonction de la nature et de la gravité des manquements ou des irrégularités constatées.
Article 11
Les États membres transmettent chaque année à la Commission, au plus tard le 30 juin, un rapport sur l’exécution du plan sur leur territoire pendant l’exercice antérieur. Ce rapport comporte un bilan d’exécution qui fait ressortir:
a)
les quantités des divers produits pris en charge auprès des stocks d’intervention;
b)
la nature, la quantité et la valeur des marchandises distribuées aux bénéficiaires, en distinguant les marchandises distribuées en l’état, sous forme de produits transformés et sous forme de produits obtenus par substitution, ainsi que les coefficients de transformation;
c)
les frais de transport et de transfert;
d)
les frais administratifs;
e)
le nombre des bénéficiaires au cours de l’exercice.
Le rapport précise les mesures de contrôle qui ont été appliquées pour s’assurer que les marchandises ont atteint l’objectif assigné ainsi que les destinataires finaux. Ce rapport mentionne en particulier les types et le nombre des contrôles effectués, les résultats obtenus ainsi que les cas d’application des sanctions visées à l’article 10, paragraphe 3. Le rapport est un élément déterminant pris en compte pour l’élaboration des plans ultérieurs.
Article 12
Les dispositions du présent règlement s’appliquent sans préjudice des dispositions du règlement (CE) no 1130/2009 de la Commission (7).
Article 13
Le règlement (CEE) no 3149/92 est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe IV.
Article 14
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 septembre 2010.