SMĚRNICE KOMISE 2012/4/EU
ze dne 22. února 2012,
kterou se mění směrnice 2008/43/ES, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (1), a zejména na druhou větu čl. 14 druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 93/15/EHS se vztahuje i na stopiny, včetně zápalnic, a na kalíškové zápalky, tyto výrobky se však spíše používají k pyrotechnickým účelům, nikoli jako výbušniny. Důsledky jejich případného zneužití by pravděpodobně byly stejné jako v případě pyrotechnických výrobků, které představují nízké nebezpečí, a uvedené důsledky jsou tak mnohem méně závažné v porovnání s ostatními typy výbušnin. Z důvodu přiměřenosti by stopiny, včetně zápalnic, a kalíškové zápalky měly být vyňaty ze systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin pro civilní použití.
(2)
Vývoj počítačových systémů potřebných pro zavedení systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin trvá déle, než se původně předpokládalo. Aby mělo odvětví výbušnin více času na to dokončit vývoj elektronických systémů nutných k provádění směrnice Komise 2008/43/ES (2), plně je otestovat a validovat, a zvýšit tak jejich bezpečnost, je třeba odložit začátek uplatňování směrnice 2008/43/ES. Za tímto účelem by povinnost výrobců a dovozců označovat výbušniny měla být odložena o jeden rok na 5. dubna 2013. Zavedení požadovaných elektronických sledovacích systémů všemi aktéry dodavatelského řetězce bude vyžadovat více času. Kromě toho zásoby výbušnin, které mají delší dobu skladování a které byly vyrobeny dříve a nebyly označeny v souladu se směrnicí 2008/43/ES, budou ještě v dodavatelském řetězci a není praktické, aby společnosti musely vést odlišné typy evidence. Požadavky týkající se shromažďování údajů a vedení evidence by proto měly být odloženy o tři roky na 5. dubna 2015.
(3)
Některé výrobky jsou příliš malé na to, aby bylo možné na ně připevnit kód místa výroby a elektronicky čitelné informace. U některých jiných výrobků není připevnění jednoznačné identifikace technicky možné kvůli jejich tvaru nebo provedení. V takových případech by měla být požadovaná identifikace připevněna na každou nejmenší balicí jednotku. Je možné, že díky technickému pokroku bude možné uvádět kód výrobního místa a elektronicky čitelné informace i na těchto výrobcích. Komise by proto do konce roku 2020 měla provést přezkum s cílem posoudit, zda je možné požadované informace uvádět přímo na těchto výrobcích.
(4)
Směrnice 2008/43/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 93/15/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2008/43/ES se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nová písmena d), e) a f), která zní:
„d)
stopiny, což jsou nedetonující iniciační prostředky v podobě šňůry;
e)
zápalnice, což jsou výrobky, které sestávají z duše z jemnozrnného černého prachu omotané ohebným textilním vláknem, mající jeden nebo více vnějších ochranných obalů; po iniciaci hoří předem stanovenou stálou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku;
f)
kalíškové zápalky, což jsou výrobky, které sestávají z kovového nebo plastového kalíšku obsahujícího malé množství třaskaviny a/nebo třaskavé slože, jež je snadno iniciována nárazem; slouží jako iniciační prostředek v malorážových nábojích a v nárazových zápalkách hnacích náplní.“
2)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Zážehové rozbušky
V případě zážehových rozbušek musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky, přímého tisku nebo otisku razítka přímo na plášť rozbušky. Každé balení obsahující rozbušky musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou rozbušku pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující rozbušky.“
3)
Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
„Článek 9
Počinové a primární nálože
V případě počinových a primárních náloží jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 2, musí jednoznačnou identifikaci tvořit nálepka nebo přímý tisk na počinové nebo primární náloží. Každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou takovou počinovou nebo primární nálož pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože.
Článek 10
Bleskovice
V případě bleskovic musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky nebo přímého tisku na cívce. Jednoznačná identifikace bude vyznačena na každých pěti metrech buď na vnějším obalu bleskovice, nebo na vnitřní plastové vrstvě bezprostředně pod vnějším vláknem bleskovice. Každé balení obsahující bleskovice musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit bleskovici pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující bleskovice.“
4)
Čl. 15 odst. 1. druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013. Předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 6 a články 13 a 14 však budou používat ode dne 5. dubna 2015.“
5)
Vkládá se nový článek 15a, který zní:
„Článek 15a
Do 31. prosince 2020 provede Komise přezkum za účelem posouzení, zda je díky technickému pokroku možné zrušit výjimky stanovené v bodě 3 přílohy.“
6)
V odstavci 3 přílohy se doplňují nové pododstavce, které zní:
„V případě předmětů, které jsou moc malé na to, aby k nim byly připojeny informace uvedené v odst. 1 písm. b) bodech i) a ii) a v odstavci 2, nebo u kterých není připevnění jednoznačné identifikace možné kvůli jejich tvaru nebo provedení, se jednoznačná identifikace připevní na každou nejmenší balicí jednotku.
Každá nejmenší balicí jednotka se zapečetí.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí informacemi podle odst. 1 písm. b) bodů i) a ii), a to trvalým způsobem a tak, aby tyto informace byly jasně čitelné. Počet zážehových rozbušek nebo primárních náloží se tiskem vyznačí na každé nejmenší balicí jednotce.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí jednoznačnou identifikací na cívce a v relevantních případech také na každé nejmenší balicí jednotce.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. dubna 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. února 2012.
DIRECTIVE 2012/4/UE DE LA COMMISSION
du 22 février 2012
modifiant la directive 2008/43/CE portant mise en œuvre, en application de la directive 93/15/CEE du Conseil, d’un système d’identification et de traçabilité des explosifs à usage civil
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 93/15/CEE du Conseil du 5 avril 1993 relative à l’harmonisation des dispositions concernant la mise sur le marché et le contrôle des explosifs à usage civil (1), et notamment son article 14, deuxième alinéa, deuxième phrase,
considérant ce qui suit:
(1)
Les mèches, y compris les mèches lentes et les amorces à percussion, sont régies par la directive 93/15/CEE, mais elles sont davantage utilisées en pyrotechnie qu’en tant qu’explosifs. Leur utilisation détournée peut avoir des effets similaires aux effets d’une utilisation détournée des articles de pyrotechnie dont le niveau de risque est faible; ces effets sont donc beaucoup moins graves, comparé à d’autres types d’explosifs. Par souci de proportionnalité, les mèches, y compris les mèches lentes et les amorces à percussion, doivent être exemptées de l’application du système d’identification et de traçabilité des explosifs à usage civil.
(2)
Le développement des systèmes informatisés nécessaires à la mise en œuvre du système d’identification et de traçabilité des explosifs a pris plus de temps qu’initialement prévu. Il y a lieu de reporter l’application de la directive 2008/43/CE de la Commission (2), de sorte que l’industrie des explosifs dispose de temps supplémentaire pour mettre au point, tester et valider scrupuleusement les systèmes électroniques requis aux fins de ladite directive et, partant, d’augmenter le niveau de sécurité de ces systèmes. Dans ce contexte, il convient de reporter d’un an, au 5 avril 2013, l’obligation de marquage des explosifs imposée aux fabricants et aux importateurs. L’utilisation des systèmes de traçage électroniques par tous les acteurs de la chaîne d’approvisionnement nécessitera plus de temps. Par ailleurs, les stocks d’explosifs à durée de vie plus longue, qui ont été produits antérieurement et ne devaient pas être marqués conformément à la directive 2008/43/CE, seront encore dans la chaîne d’approvisionnement, et il est impossible d’obliger les entreprises à gérer différents types de données. Il convient donc de reporter de trois ans, au 5 avril 2015, les obligations relatives à la collecte et à la gestion des données.
(3)
Certains articles sont trop petits pour y apposer le code du site de production et les informations lisibles par voie électronique. Pour d’autres articles, il est techniquement impossible d’apposer une identification unique en raison de leur forme ou de leur conception. Dans ces cas, il y a lieu de fixer l’identification requise sur chacune unité d’emballage élémentaire. À l’avenir, les progrès techniques permettront probablement d’apposer le code du site de production et les informations lisibles par voie électronique sur de tels articles. Il convient par conséquent que la Commission réexamine, d’ici à la fin de 2020, si les informations requises peuvent alors être apposées sur les articles eux-mêmes.
(4)
Il y a donc lieu de modifier la directive 2008/43/CE en conséquence.
(5)
Les mesures prévues par la présente directive sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 13, paragraphe 1, de la directive 93/15/CE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
Article premier
La directive 2008/43/CE est modifiée comme suit:
1)
À l’article 2, les points d), e) et f) suivants sont ajoutés:
«d)
aux mèches qui sont des dispositifs inflammables, non détonants, de type cordeau;
e)
aux mèches lentes qui sont constituées d’une âme de poudre noire à grains fins entourée d’une enveloppe textile souple, tissée, revêtue d’une ou plusieurs gaines protectrices et qui, lorsqu’elles sont allumées, brûlent à une vitesse prédéterminée sans aucun effet explosif extérieur;
f)
aux amorces à percussion qui sont constituées d’une capsule de métal ou en plastique contenant une petite quantité d’un mélange explosif primaire aisément mis à feu sous l’effet d’un choc et qui servent d’éléments d’allumage pour les cartouches pour armes de petit calibre et dans les allumeurs à percussion pour les charges propulsives.»
2)
L’article 7 est remplacé par le texte suivant:
«Article 7
Détonateurs
Dans le cas des détonateurs, l’identification unique se compose d’une étiquette adhésive ou d’une impression ou marque apposée directement sur le revêtement extérieur du détonateur. Une étiquette connexe est apposée sur chaque caisse de détonateurs.
En outre, les entreprises peuvent utiliser un badge électronique inerte passif apposé à chaque détonateur et un badge connexe pour chaque caisse de détonateurs.»
3)
Les articles 9 et 10 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 9
Cartouches amorces et charges relais
Dans le cas des cartouches amorces autres que celles visées à l’article 2 et des charges relais, l’identification unique se compose d’une étiquette adhésive ou d’une impression directe sur ces cartouches amorces et charges relais. Une étiquette connexe est apposée sur chaque caisse de ces cartouches amorces et charges relais.
En outre, les entreprises peuvent utiliser un badge électronique inerte passif fixé sur chacune de ces cartouches amorces et charges relais et un badge connexe pour chaque caisse de ces cartouches amorces ou charges relais.
Article 10
Cordeaux détonants
Dans le cas des cordeaux détonants, l’identification unique se compose d’une étiquette adhésive ou d’une impression directe sur la bobine. L’identification unique est apposée tous les cinq mètres sur l’enveloppe extérieure du cordeau ou sur la couche intérieure de plastique rainuré située juste sous la fibre extérieure du cordeau. Une étiquette connexe est apposée sur chaque caisse de cordeaux détonants.
En outre, les entreprises peuvent utiliser un badge électronique inerte passif inséré dans le cordeau et un badge connexe pour chaque caisse de cordeaux.»
4)
L’article 15, paragraphe 1, deuxième alinéa, est remplacé par le texte suivant:
«Ils appliquent les présentes dispositions à compter du 5 avril 2013. Toutefois, ils appliquent les dispositions nécessaires pour se conformer à l’article 3, paragraphe 6, et aux articles 13 et 14, à compter du 5 avril 2015.»
5)
L’article 15 bis suivant est inséré:
«Article 15 bis
D’ici au 31 décembre 2020, la Commission réexamine si les progrès techniques permettent de supprimer les exemptions visées au point 3 de l’annexe.»
6.
Au point 3 de l’annexe, les alinéas suivants sont ajoutés:
«Pour les articles trop petits pour y apposer les données visées aux points 1 b) i), 1 b) ii) et 2 ou sur lesquels il est techniquement impossible, en raison de leur forme ou de leur conception, d’apposer une identification unique, l’identification unique est fixée sur chaque unité d’emballage élémentaire.
Chaque unité d’emballage élémentaire est fermée au moyen d’un sceau.
Chaque détonateur ou charge relais faisant l’objet de l’exemption prévue au deuxième alinéa est marqué durablement, de manière à garantir une bonne lisibilité des données visées aux points 1 b) i) et 1 b) ii). Le nombre de détonateurs et de charges relais contenus est imprimé sur l’unité d’emballage élémentaire.
Chaque cordeau détonant faisant l’objet de l’exemption prévue au deuxième alinéa est pourvu de la marque d’identification unique sur le dévidoir ou la bobine et, le cas échéant, sur l’unité d’emballage élémentaire.»
Article 2
1. Les États membres adoptent et publient, au plus tard le 4 avril 2012, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils communiquent immédiatement à la Commission le texte de ces dispositions, ainsi qu’un tableau de correspondance entre ces dispositions et la présente directive.
Ils appliquent les présentes dispositions à compter du 5 avril 2013.
Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine couvert par la présente directive.
Article 3
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 4
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Bruxelles, le 22 février 2012.