ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. listopadu 2010,
kterým se schvalují roční a víceleté programy a finanční příspěvek Unie na eradikaci, tlumení a sledování některých nákaz zvířat a zoonóz předložené členskými státy pro rok 2011 a následující roky
(oznámeno pod číslem K(2010) 8125)
(2010/712/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na čl. 27 odst. 5 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí 2009/470/ES stanoví postupy pro finanční příspěvek Unie na programy eradikace, tlumení a sledování některých nákaz zvířat a zoonóz.
(2)
Ustanovení čl. 27 odst. 1 rozhodnutí 2009/470/ES navíc stanoví, že se zavádí finanční opatření Unie určené k úhradě výdajů vzniklých členským státům při financování vnitrostátních programů eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat a zoonóz uvedených v příloze I uvedeného rozhodnutí.
(3)
Rozhodnutí Komise 2008/341/ES ze dne 25. dubna 2008, kterým se stanoví kritéria Společenství pro vnitrostátní programy eradikace, tlumení a sledování některých nákaz zvířat a zoonóz (2), stanoví, že aby byly schváleny podle finančních opatření Unie, musí programy předložené členskými státy splňovat přinejmenším kritéria stanovená v příloze uvedeného rozhodnutí.
(4)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (3) stanoví pro členské státy provádění ročních programů sledování přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, ovcí a koz.
(5)
Směrnice Rady 2005/94/ES ze dne 20. prosince 2005 o opatřeních Společenství pro tlumení influenzy ptáků (4) rovněž ukládá členským státům, aby uskutečnily programy dozoru u drůbeže a volně žijícího ptactva, a tím přispěly, mimo jiné, k poznatkům o hrozbách představovaných volně žijícími ptáky, pokud jde o jakýkoli virus influenzy ptačího původu u ptáků, a to na základě pravidelně aktualizovaného posouzení rizik. Tyto roční programy sledování a jejich financování by se měly rovněž schválit.
(6)
Některé členské státy předložily Komisi roční programy eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat, programy kontrol zaměřených na prevenci zoonóz a roční programy sledování pro eradikaci a sledování některých TSE, pro které chtějí získat od Unie finanční příspěvek.
(7)
Pro roky 2009 a 2010 byly rozhodnutími Komise 2008/897/ES (5) a 2009/883/ES (6) schváleny některé víceleté programy předložené členskými státy na eradikaci, tlumení a sledování nákaz zvířat.
(8)
Závazek výdajů pro uvedené víceleté programy byl přijat v souladu s čl. 76 odst. 3 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7). První rozpočtový závazek pro uvedené programy byl přijat po jejich schválení. Každý následující roční závazek by měla stanovit Komise v rámci provádění programu pro předcházející rok na základě rozhodnutí poskytnout příspěvek podle čl. 27 odst. 5 rozhodnutí 2009/470/ES.
(9)
Programy eradikace vztekliny dospívají nyní ve většině členských států do fáze, kdy dosahují svého cíle, jímž je eradikace tohoto závažného ohrožení veřejného zdraví. Proto je vhodné poskytnout těmto programům dodatečnou podporu prostřednictvím vyššího finančního příspěvku Unie na posílení úsilí členských států směřujícímu k co nejrychlejší eradikaci uvedené nákazy.
(10)
Některé členské státy, které několik let úspěšně prováděly spolufinancované programy eradikace vztekliny, sousedí na pevnině se třetími zeměmi, kde se uvedená nákaza vyskytuje. Aby bylo konečně docíleno eradikace vztekliny, je třeba provést některé činnosti týkající se očkování na území těch třetích zemí, které sousedí s Unií.
(11)
Komise posoudila roční programy předložené členskými státy a rovněž třetí a druhý rok víceletých programů schválených pro roky 2009 a 2010 jak z hlediska veterinárního, tak z hlediska finančního. Uvedené programy jsou v souladu s příslušnými veterinárními předpisy Unie, a zejména s kritérii stanovenými v rozhodnutí 2008/341/ES.
(12)
S ohledem na význam ročních a víceletých programů pro dosažení cílů Unie v oblasti veřejného zdraví a zdraví zvířat, jakož i na povinné uplatňování programů týkajících se přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) a influenzy ptáků ve všech členských státech, je vhodné stanovit odpovídající finanční příspěvek Unie k uhrazení nákladů, které příslušným členským státům vzniknou v souvislosti s opatřeními uvedenými v tomto rozhodnutí, až do maximální výše pro každý program.
(13)
V zájmu lepšího řízení a účinnějšího využití prostředků Unie a větší transparentnosti je rovněž nutné stanovit u každého programu podle potřeby průměrné částky, které budou členským státům uhrazeny za některá opatření, např. náklady na testy použité v členských státech a na odškodnění, které má být vyplaceno vlastníkům za jejich ztráty způsobené porážkou nebo likvidací zvířat. Je rovněž nezbytné vyjasnit, jaké výdaje jsou způsobilé pro finanční příspěvek Unie. Z toho důvodu je zapotřebí podat objasnění způsobilých výdajů.
(14)
Podle nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (8) mají být programy eradikace a tlumení chorob zvířat financovány v rámci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu. Pro účely finanční kontroly se použijí články 9, 36 a 37 uvedeného nařízení.
(15)
Finanční příspěvek Unie by měl být poskytnut za podmínky, že plánované činnosti jsou prováděny účinně a že příslušné orgány poskytují všechny nezbytné informace ve lhůtách stanovených v tomto rozhodnutí.
(16)
Z důvodů správní účinnosti by veškeré výdaje předložené za účelem získání finančního příspěvku Unie měly být vyjádřeny v eurech. V souladu s nařízením (ES) č. 1290/2005 by měl být přepočítacím koeficientem pro výdaje v jiné měně než v euru poslední kurz stanovený Evropskou centrální bankou před prvním dnem měsíce, ve kterém daný členský stát žádost podal.
(17)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
ROČNÍ PROGRAMY
Článek 1
Brucelóza skotu
1. Programy eradikace brucelózy skotu předložené Španělskem, Itálií, Kyprem, Portugalskem a Spojeným královstvím se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
provádění laboratorních testů,
ii)
odškodnění vlastníků za hodnotu jejich zvířat poražených v rámci těchto programů,
iii)
nákup dávek očkovacích látek;
c)
nepřesáhne částku:
i)
5 600 000 EUR pro Španělsko,
ii)
3 500 000 EUR pro Itálii,
iii)
80 000 EUR pro Kypr,
iv)
1 600 000 EUR pro Portugalsko,
v)
5 000 000 EUR pro Spojené království.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za test bengálskou červení
:
0,2 EUR na test;
b)
:
za séroaglutinační test (SAT)
:
0,2 EUR na test;
c)
:
za test reakce vazby komplementu
:
0,4 EUR na test;
d)
:
za test ELISA
:
1 EUR na test;
e)
:
za poražená zvířata
:
375 EUR za zvíře.
Článek 2
Tuberkulóza skotu
1. Programy eradikace tuberkulózy skotu předložené Irskem, Španělskem, Itálií, Portugalskem a Spojeným královstvím se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí zvíře, u kterého byl odebrán vzorek:
i)
za test na interferon gama,
ii)
které bylo na jatkách podezřelé jakožto pozitivní;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
tuberkulinaci a laboratorní testy,
ii)
odškodnění vlastníků za hodnotu jejich zvířat poražených v rámci těchto programů;
c)
nepřesáhne částku:
i)
16 000 000 EUR pro Irsko,
ii)
15 000 000 EUR pro Španělsko,
iii)
7 500 000 EUR pro Itálii,
iv)
1 200 000 EUR pro Portugalsko,
v)
23 000 000 EUR pro Spojené království.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za tuberkulinaci
:
2 EUR na test;
b)
:
za test na interferon gama
:
5 EUR na test;
c)
:
za poražená zvířata
:
375 EUR za zvíře.
Článek 3
Brucelóza ovcí a koz
1. Programy eradikace brucelózy ovcí a koz předložené Řeckem, Španělskem, Itálií, Kyprem a Portugalskem se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
nákup očkovacích látek,
ii)
provádění laboratorních testů,
iii)
odškodnění vlastníků za hodnotu jejich zvířat poražených v rámci těchto programů;
c)
nepřesáhne částku:
i)
160 000 EUR pro Řecko,
ii)
7 500 000 EUR pro Španělsko,
iii)
3 500 000 EUR pro Itálii,
iv)
200 000 EUR pro Kypr,
v)
2 200 000 EUR pro Portugalsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za test bengálskou červení
:
0,2 EUR na test;
b)
:
za test reakce vazby komplementu
:
0,4 EUR na test;
c)
:
za poražená zvířata
:
50 EUR za zvíře.
Článek 4
Katarální horečka ovcí v endemických nebo vysoce rizikových oblastech
1. Programy eradikace a sledování katarální horečky ovcí předložené Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Lotyšskem, Litvou, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem, Finskem a Švédskem se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
provádění očkování,
ii)
provádění laboratorních testů v rámci virologického, sérologického a entomologického dozoru,
iii)
nákup pastí a očkovacích látek;
c)
nepřesáhne částku:
i)
390 000 EUR pro Belgii,
ii)
10 000 EUR pro Bulharsko,
iii)
1 500 000 EUR pro Českou republiku,
iv)
40 000 EUR pro Dánsko,
v)
400 000 EUR pro Německo,
vi)
10 000 EUR pro Estonsko,
vii)
10 000 EUR pro Irsko,
viii)
100 000 EUR pro Řecko,
ix)
7 000 000 EUR pro Španělsko,
x)
3 000 000 EUR pro Francii,
xi)
300 000 EUR pro Itálii,
xii)
50 000 EUR pro Lotyšsko,
xiii)
40 000 EUR pro Litvu,
xiv)
170 000 EUR pro Maďarsko,
xv)
10 000 EUR pro Maltu,
xvi)
40 000 EUR pro Nizozemsko,
xvii)
360 000 EUR pro Rakousko,
xviii)
50 000 EUR pro Polsko,
xix)
2 200 000 EUR pro Portugalsko,
xx)
100 000 EUR pro Rumunsko,
xxi)
250 000 EUR pro Slovinsko,
xxii)
50 000 EUR pro Slovensko,
xxiii)
20 000 EUR pro Finsko,
xxiv)
100 000 EUR pro Švédsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za test ELISA
:
2,5 EUR na test;
b)
:
za test (PCR)
:
10 EUR na test;
c)
:
za nákup monovalentních očkovacích látek
:
0,3 EUR na dávku;
d)
:
za nákup bivalentních očkovacích látek
:
0,45 EUR na dávku;
e)
:
za podání očkovacích látek skotu
:
1,50 EUR za očkovaný kus skotu bez ohledu na počet a druh použitých dávek;
f)
:
za podání očkovacích látek ovcíma kozám
:
0,75 EUR za očkovanou ovci nebo kozu, bez ohledu na počet a druh použitých dávek.
Článek 5
Salmonelóza (zoonotická salmonelóza) v hejnech brojlerů, nosnic a v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus a v hejnech krůt (Meleagris gallopavo)
1. Programy tlumení některých zoonotických salmonelóz v hejnech brojlerů, nosnic a v reprodukčních hejnech druhu Gallus gallus a v hejnech krůt (Meleagris gallopavo) předložené Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Kyprem, Lotyšskem, Lucemburskem, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem a Spojeným královstvím se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jeden odebraný úřední vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
na bakteriologické vyšetření a sérotypizaci prováděné v rámci úředního odběru vzorků,
ii)
bakteriologické vyšetření prokazující účinnost dezinfekce,
iii)
provádění vyšetření ke stanovení antimikrobiálních látek nebo inhibice růstu bakterií prováděné na tkáních z ptáků pocházejících z hejn vyšetřených na salmonely,
iv)
nákup dávek očkovací látky,
v)
odškodnění vlastníků za hodnotu:
-
utracených brojlerů a nosnic druhu Gallus gallus,
-
utracených plemenných krůt (Meleagris gallopavo),
-
zničených vajec, jak je uvedeno v odstavci 3, a
c)
nepřesáhne částku:
i)
1 200 000 EUR pro Belgii,
ii)
75 000 EUR pro Bulharsko,
iii)
2 500 000 EUR pro Českou republiku,
iv)
440 000 EUR pro Dánsko,
v)
1 000 000 EUR pro Německo,
vi)
30 000 EUR pro Estonsko,
vii)
350 000 EUR pro Irsko,
viii)
1 500 000 EUR pro Řecko,
ix)
1 700 000 EUR pro Španělsko,
x)
2 000 000 EUR pro Francii,
xi)
1 000 000 EUR pro Itálii,
xii)
150 000 EUR pro Kypr,
xiii)
130 000 EUR pro Lotyšsko,
xiv)
20 000 EUR pro Lucembursko,
xv)
2 000 000 EUR pro Maďarsko,
xvi)
150 000 EUR pro Maltu,
xvii)
3 500 000 EUR pro Nizozemsko,
xviii)
1 000 000 EUR pro Rakousko,
xix)
3 000 000 EUR pro Polsko,
xx)
250 000 EUR pro Portugalsko,
xxi)
500 000 EUR pro Rumunsko,
xxii)
120 000 EUR pro Slovinsko,
xxiii)
600 000 EUR pro Slovensko,
xxiv)
75 000 EUR pro Spojené království.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za bakteriologické vyšetření (kultivaci/izolaci)
:
7 EUR na test;
b)
:
za nákup očkovací látky
:
0,05 EUR na dávku;
c)
:
za sérotypizaci příslušných izolátů Salmonella spp.
:
20 EUR na test;
d)
:
za bakteriologické vyšetření prokazující účinnost dezinfekce drůbežáren po depopulaci hejn pozitivních na salmonelu
:
5 EUR na test;
e)
:
za vyšetření ke stanovení antimikrobiálních látek nebo inhibice růstu bakterií prováděné na tkáních z ptáků pocházejících z hejn vyšetřených na salmonelu
:
5 EUR na test;
f)
:
za odškodnění vlastníků za hodnotu
:
i)
:
utraceného rodičovského plemenného ptáka druhu Gallus gallus
:
4 EUR za ptáka,
ii)
:
utracené užitkové nosnice druhu Gallus gallus
:
2,20 EUR za ptáka,
iii)
:
utracené rodičovské plemenné krůty (Meleagris gallopavo)
:
12 EUR za ptáka,
iv)
:
násadových vajec rodičovských plemenných ptáků druhu Gallus gallus
:
0,20 EUR za zničené násadové vejce,
v)
:
konzumních vajec druhu Gallus gallus
:
0,04 EUR za zničené konzumní vejce,
vi)
:
násadových vajec rodičovských plemenných ptáků druhu Meleagris gallopavo
:
0,40 EUR za zničené násadové vejce.
Článek 6
Klasický mor prasat a africký mor prasat
1. Programy kontroly a sledování:
a)
klasického moru prasat předložené Bulharskem, Německem, Francií, Maďarskem, Rumunskem, Slovinskem a Slovenskem se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011;
b)
afrického moru prasat předložené Itálií se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí prase, u kterého byl odebrán vzorek, a 5 EUR za jedno volně žijící prase, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy:
i)
každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na virologické, histologické a sérologické vyšetření domácích prasat a volně žijících prasat,
ii)
u programů předložených Bulharskem, Německem, Francií a Rumunskem na nákup a distribuci očkovacích látek a očkovacích návnad pro očkování volně žijících prasat;
c)
nepřesáhne částku:
i)
210 000 EUR pro Bulharsko,
ii)
1 520 000 EUR pro Německo,
iii)
740 000 EUR pro Francii,
iv)
160 000 EUR pro Itálii,
v)
480 000 EUR pro Maďarsko,
vi)
480 000 EUR pro Rumunsko,
vii)
30 000 EUR pro Slovinsko,
viii)
310 000 EUR pro Slovensko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku 2,5 EUR na jeden test ELISA.
Článek 7
Vezikulární choroba prasat
1. Program pro eradikaci vezikulární choroby prasat předložený Itálií se schvaluje na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí prase, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů na laboratorní testy a
c)
nepřesáhne částku 730 000 EUR.
Článek 8
Influenza ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků
1. Programy zjišťování influenzy ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků předložené Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Lucemburskem, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem, Finskem, Švédskem a Spojeným královstvím se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jeden kus drůbeže, u kterého byl odebrán vzorek, a 5 EUR za jednoho volně žijícího ptáka, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem na provádění laboratorních testů;
c)
nepřesáhne částku:
i)
70 000 EUR pro Belgii,
ii)
40 000 EUR pro Bulharsko,
iii)
60 000 EUR pro Českou republiku,
iv)
80 000 EUR pro Dánsko,
v)
250 000 EUR pro Německo,
vi)
10 000 EUR pro Estonsko,
vii)
60 000 EUR pro Irsko,
viii)
50 000 EUR pro Řecko,
ix)
110 000 EUR pro Španělsko,
x)
200 000 EUR pro Francii,
xi)
800 000 EUR pro Itálii,
xii)
20 000 EUR pro Kypr,
xiii)
50 000 EUR pro Lotyšsko,
xiv)
10 000 EUR pro Litvu,
xv)
10 000 EUR pro Lucembursko,
xvi)
300 000 EUR pro Maďarsko,
xvii)
20 000 EUR pro Maltu,
xviii)
300 000 EUR pro Nizozemsko,
xix)
50 000 EUR pro Rakousko,
xx)
120 000 EUR pro Polsko,
xxi)
300 000 EUR pro Portugalsko,
xxii)
350 000 EUR pro Rumunsko,
xxiii)
40 000 EUR pro Slovinsko,
xxiv)
30 000 EUR pro Slovensko,
xxv)
30 000 EUR pro Finsko,
xxvi)
120 000 EUR pro Švédsko,
xxvii)
120 000 EUR pro Spojené království.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za test ELISA
:
2 EUR na test;
b)
:
za imunodifúzní test v agarovém gelu
:
1,2 EUR na test;
c)
:
za test HI na H5/H7
:
12 EUR na test;
d)
:
za test izolace viru
:
40 EUR na test;
e)
:
za test PCR
:
20 EUR na test.
Článek 9
Přenosné spongiformní encefalopatie (TSE), bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) a klusavka
1. Programy sledování přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) a programy eradikace bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) a klusavky předložené Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Dánskem, Německem, Estonskem, Irskem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Kyprem, Lotyšskem, Litvou, Lucemburskem, Maďarskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Polskem, Portugalskem, Rumunskem, Slovinskem, Slovenskem, Finskem, Švédskem a Spojeným královstvím se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 0,5 EUR za jedno domácí zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 100 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na provádění:
i)
rychlých testů, prováděných za účelem splnění požadavků čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 999/2001, přílohy III kapitoly A části I a II bodů 1 až 5 nařízení (ES) č. 999/2001 a přílohy VI uvedeného nařízení,
ii)
potvrzujících testů a základních molekulárních diskriminačních testů uvedených v příloze X kapitole C bodě 3.2 písm. c) bodu i) nařízení (ES) č. 999/2001;
c)
se stanoví ve výši 50 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem na:
i)
odškodnění vlastníků za hodnotu jejich utracených a zlikvidovaných zvířat v souladu s jejich programy eradikace BSE a klusavky,
ii)
genotypovou analýzu vzorků;
d)
nepřesáhne částku:
i)
2 300 000 EUR pro Belgii,
ii)
630 000 EUR pro Bulharsko,
iii)
1 530 000 EUR pro Českou republiku,
iv)
1 570 000 EUR pro Dánsko,
v)
11 750 000 EUR pro Německo,
vi)
330 000 EUR pro Estonsko,
vii)
4 250 000 EUR pro Irsko,
viii)
2 500 000 EUR pro Řecko,
ix)
6 150 000 EUR pro Španělsko,
x)
19 850 000 EUR pro Francii,
xi)
7 000 000 EUR pro Itálii,
xii)
3 200 000 EUR pro Kypr,
xiii)
420 000 EUR pro Lotyšsko,
xiv)
720 000 EUR pro Litvu,
xv)
125 000 EUR pro Lucembursko,
xvi)
1 380 000 EUR pro Maďarsko,
xvii)
25 000 EUR pro Maltu,
xviii)
3 530 000 EUR pro Nizozemsko,
xix)
1 800 000 EUR pro Rakousko,
xx)
5 440 000 EUR pro Polsko,
xxi)
1 450 000 EUR pro Portugalsko,
xxii)
1 850 000 EUR pro Rumunsko,
xxiii)
275 000 EUR pro Slovinsko,
xxiv)
860 000 EUR pro Slovensko,
xxv)
680 000 EUR pro Finsko,
xxvi)
1 050 000 EUR pro Švédsko,
xxvii)
6 250 000 EUR pro Spojené království.
3. Finanční příspěvek Unie na programy uvedené v odstavci 1 je určen na provedené testy a za utracená a zlikvidovaná zvířata a maximální částka v průměru nepřesáhne:
a)
:
za testy provedené u skotu
:
8 EUR na test;
b)
:
za testy provedené u ovcí a koz
:
25 EUR na test;
c)
:
za potvrzující testy a základní molekulární diskriminační testy
:
175 EUR na test;
d)
:
za genotypový test
:
10 EUR na test;
e)
:
za utracený skot
:
500 EUR za zvíře;
f)
:
za utracené ovce nebo kozy
:
70 EUR za zvíře.
Článek 10
Vzteklina
1. Programy eradikace vztekliny předložené Bulharskem, Estonskem, Finskem, Maďarskem, Polskem, Rumunskem a Slovenskem se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
2. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 5 EUR za jedno volně žijící zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 75 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
na provádění laboratorních vyšetření k detekci antigenu vztekliny nebo protilátek proti vzteklině,
ii)
izolaci a charakterizaci viru vztekliny,
iii)
detekci biomarkeru a titraci očkovacích návnad,
iv)
nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad,
v)
nákup a podávání parenterálních očkovacích látek hospodářským zvířatům;
c)
nepřesáhne částku:
i)
1 800 000 EUR pro Bulharsko,
ii)
620 000 EUR pro Estonsko,
iii)
1 450 000 EUR pro Maďarsko,
iv)
6 500 000 EUR pro Polsko,
v)
5 000 000 EUR pro Rumunsko,
vi)
700 000 EUR pro Slovensko,
vii)
170 000 EUR pro Finsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za sérologické vyšetření
:
12 EUR na test;
b)
:
za vyšetření k průkazu tetracyklinu v kostech
:
12 EUR na test;
c)
:
za test imunofluorescence (FAT)
:
18 EUR na test;
d)
:
za nákup orální očkovací látky a návnad
:
0,60 EUR na dávku;
e)
:
za distribuci orální očkovací látky a návnad
:
0,35 EUR na dávku;
f)
:
za nákup parenterální očkovací látky
:
1 EUR na dávku;
g)
:
za podání očkovacích látek proti vzteklině hospodářským zvířatům
:
1,50 EUR za očkované zvíře bez ohledu na počet použitých dávek.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, pro tu část slovenského programu, která bude prováděna mimo jeho území, finanční příspěvek Unie:
a)
se poskytne pouze na náklady na nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad;
b)
se stanoví ve výši 100 % a
c)
nepřesáhne částku 250 000 EUR.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za náklady uvedené v odstavci 4, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za nákup orální očkovací látky a návnad
:
0,60 EUR na dávku;
b)
:
za distribuci orální očkovací látky a návnad
:
0,35 EUR na dávku.
KAPITOLA II
VÍCELETÉ PROGRAMY
Článek 11
Vzteklina
1. Víceleté programy pro eradikaci vztekliny předložené Itálií se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012.
2. Víceleté programy pro eradikaci vztekliny předložené Lotyšskem se schvalují na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013.
3. Druhý rok víceletých programů pro eradikaci vztekliny předložených Litvou a Rakouskem se schvaluje na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
4. Čtvrtý rok víceletého programu pro eradikaci vztekliny předložený Slovinskem se schvaluje na období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
5. Finanční příspěvek Unie:
a)
zahrnuje paušální částku 5 EUR za jedno volně žijící zvíře, u kterého byl odebrán vzorek;
b)
se stanoví ve výši 75 % nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na:
i)
provádění laboratorních vyšetření k detekci antigenu vztekliny nebo protilátek proti vzteklině,
ii)
izolaci a charakterizaci viru vztekliny,
iii)
detekci biomarkeru a titraci očkovacích návnad,
iv)
nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad,
v)
nákup a podávání parenterálních očkovacích látek hospodářským zvířatům;
c)
nepřesáhne pro rok 2011 částku:
i)
2 250 000 EUR pro Itálii,
ii)
1 800 000 EUR pro Lotyšsko,
iii)
2 700 000 EUR pro Litvu,
iv)
200 000 EUR pro Rakousko,
v)
740 000 EUR pro Slovinsko.
6. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům za programy uvedené v odstavci 1, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za sérologické vyšetření
:
12 EUR na test;
b)
:
za vyšetření k průkazu tetracyklinu v kostech
:
12 EUR na test;
c)
:
za test imunofluorescence (FAT)
:
18 EUR na test;
d)
:
za nákup orální očkovací látky a návnad
:
0,60 EUR na dávku;
e)
:
za distribuci orální očkovací látky a návnad
:
0,35 EUR na dávku;
f)
:
za nákup parenterální očkovací látky
:
1 EUR na dávku;
g)
:
za podání očkovacích látek proti vzteklině hospodářským zvířatům
:
1,50 EUR za očkované zvíře bez ohledu na počet použitých dávek.
7. Aniž jsou dotčeny odstavce 5 a 6, pro tu část litevského víceletého programu, která bude prováděna mimo jeho území, finanční příspěvek Unie:
a)
se poskytne pouze na náklady na nákup a distribuci orální očkovací látky a návnad;
b)
se stanoví ve výši 100 % a
c)
nepřesáhne pro rok 2011 částku 1 100 000 EUR.
8. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za náklady uvedené v odstavci 7, v průměru nepřesáhne částku:
a)
:
za nákup orální očkovací látky a návnad
:
0,60 EUR na dávku;
b)
:
za distribuci orální očkovací látky a návnad
:
0,35 EUR na dávku.
KAPITOLA III
Článek 12
Způsobilé výdaje
1. Aniž jsou dotčeny horní hranice finančního příspěvku Unie stanovené v článcích 1 až 11, způsobilé náklady, na které se vztahují opatření zmíněná v uvedených článcích, se omezí na náklady stanovené v příloze.
2. Pouze náklady vynaložené při provádění ročních nebo víceletých programů uvedených v článcích 1 až 11 a zaplacené před tím, než členské státy předložily závěrečnou zprávu, jsou způsobilé pro spolufinancování prostřednictvím finančního příspěvku Unie, s výjimkou nákladů uvedených v čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 7.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
1. Odškodnění vlastníků za hodnotu poražených či utracených zvířat a za zničené produkty se poskytne do 90 dnů ode dne:
a)
porážky či utracení zvířete;
b)
zničení produktů, nebo
c)
předložení vyplněné žádosti vlastníkem.
2. Čl. 9 odst. 1, 2 a 3 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (9) se použije pro výplaty odškodnění, které proběhly po uplynutí lhůty 90 dní uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 14
1. Výdaje předložené členskými státy za účelem získání finančního příspěvku Unie se vyjadřují v eurech a uvádějí bez daně z přidané hodnoty a bez veškerých dalších daní.
2. Jsou-li výdaje členského státu vyjádřeny v jiné měně než euru, přepočte je členský stát na eura na základě posledního směnného kursu stanoveného Evropskou centrální bankou před prvním dnem měsíce, ve kterém dotyčný členský stát podal žádost.
Článek 15
1. Finanční příspěvek Unie na roční a víceleté programy uvedené v článcích 1 až 11 (dále jen „programy“) se poskytne, pokud dotčené členské státy:
a)
provádí programy v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
b)
uvedou nejpozději do 1. ledna 2011 v platnost právní a správní předpisy pro provádění programu;
c)
odešlou Komisi nejpozději do 31. července 2011 průběžné technické a finanční zprávy o programech za období od 1. ledna 2011 do 30. června 2011, v souladu s čl. 27 odst. 7 písm. a) rozhodnutí 2009/470/ES;
d)
pouze v případě programů uvedených v článku 8 oznámí Komisi každých šest měsíců pozitivní a negativní výsledky vyšetření zjištěné v rámci jejich dohledu nad drůbeží a volně žijícími ptáky prostřednictvím on-line systému Komise, předložením uvedených výsledků do čtyř týdnů následujících po konci posledního měsíce, k němuž se zpráva vztahuje;
e)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2012 každoroční podrobnou technickou zprávu o technickém provedení dotčeného programu v souladu s čl. 27 odst. 7 písm. b) rozhodnutí 2009/470/ES, spolu s doklady odůvodňujícími náklady zaplacené členským státem a s dosaženými výsledky za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011;
f)
provádí programy účinně;
g)
nepředloží další žádosti o jiné příspěvky od Unie pro uvedená opatření a ani v minulosti takové žádosti nepředložily.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie s ohledem na povahu a závažnost takového porušení předpisů a na finanční ztrátu utrpěnou Unií.
Článek 16
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2011.
Článek 17
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 23. listopadu 2010.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 23 novembre 2010
portant approbation des programmes annuels et pluriannuels de surveillance, de lutte et d’éradication soumis par les États membres pour l’année 2011 et les années suivantes concernant certaines maladies animales et zoonoses, et de la contribution financière de l’Union européenne à ces programmes
[notifiée sous le numéro C(2010) 8125]
(2010/712/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2009/470/CE du Conseil du 25 mai 2009 relative à certaines dépenses dans le domaine vétérinaire (1), et notamment son article 27, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
La décision 2009/470/CE établit les modalités de la participation financière de l’Union à des programmes d’éradication, de maîtrise et de surveillance de certaines maladies animales et zoonoses.
(2)
En outre, l’article 27, paragraphe 1, de la décision susvisée dispose qu’il est instauré une action financière de l’Union destinée à rembourser les dépenses encourues par les États membres au titre du financement de programmes nationaux de lutte, d’éradication et de surveillance concernant les maladies animales et les zoonoses dont la liste figure à l’annexe 1 de ladite décision.
(3)
La décision 2008/341/CE de la Commission du 25 avril 2008 fixant les critères communautaires applicables aux programmes nationaux de lutte, d’éradication et de surveillance concernant certaines maladies animales et zoonoses (2) dispose que, pour être approuvés au titre des mesures financières de l’Union, les programmes soumis par les États membres doivent à tout le moins remplir les critères indiqués en annexe de ladite décision.
(4)
Le règlement (CE) no 999/2001 du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 fixant les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles (3) prévoit la mise en place, par les États membres, de programmes annuels de surveillance des encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST) chez les bovins, les ovins et les caprins.
(5)
La directive 2005/94/CE du Conseil du 20 décembre 2005 concernant des mesures communautaires de lutte contre l’influenza aviaire (4) dispose aussi que les États membres doivent mener des programmes de surveillance des volailles et des oiseaux sauvages en vue de contribuer, entre autres, sur la base d’une évaluation des risques régulièrement actualisée, à enrichir les connaissances sur les menaces que représentent les oiseaux sauvages au regard de tout virus de l’influenza d’origine aviaire présent chez des oiseaux. Il convient d’approuver également ces programmes annuels de surveillance et leur financement.
(6)
Certains États membres ont soumis à la Commission des programmes annuels d’éradication, de maîtrise et de surveillance des maladies animales, des programmes de contrôle visant à prévenir les zoonoses et des programmes annuels d’éradication et de surveillance de certaines EST, pour lesquels ils souhaitent recevoir une contribution financière de l’Union.
(7)
Pour les années 2009 et 2010, certains programmes pluriannuels d’éradication, de maîtrise et de surveillance des maladies animales soumis par les États membres ont été approuvés par les décisions de la Commission 2008/897/CE (5) et 2009/883/CE (6).
(8)
L’engagement des dépenses relatives à ces programmes pluriannuels a été réalisé conformément à l’article 76, paragraphe 3, du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil du 25 juin 2002 portant règlement financier applicable au budget général des Communautés européennes (7). Le premier engagement budgétaire relatif à ces programmes a été réalisé après leur approbation. Chacun des engagements ultérieurs doit être réalisé par la Commission en fonction de l’exécution du programme de l’année précédente, sur la base de la décision d’octroi des contributions visée à l’article 27, paragraphe 5, de la décision 2009/470/CE.
(9)
Dans la plupart des États membres, les programmes contre la rage approchent maintenant de leur objectif d’éradication de cette importante menace pour la santé publique. Il convient d’apporter un soutien supplémentaire à ces programmes en rehaussant le taux de contribution financière de l’Union afin d’appuyer les mesures prises par les États membres pour éradiquer cette maladie le plus vite possible.
(10)
Certains États membres, qui ont mené avec succès des programmes d’éradication de la rage cofinancés pendant plusieurs années, ont des frontières terrestres communes avec des pays tiers où la maladie reste présente. Pour assurer une éradication totale de la rage, il convient de mener certaines activités de vaccination sur le territoire de ces pays tiers limitrophes de l’Union.
(11)
La Commission a évalué, d’un point de vue à la fois vétérinaire et financier, les programmes annuels soumis par les États membres ainsi que la deuxième ou troisième année des programmes pluriannuels approuvés respectivement pour 2009 et 2010. Ces programmes sont conformes à la législation vétérinaire européenne applicable et, en particulier, aux critères fixés dans la décision 2008/341/CE.
(12)
Compte tenu de l’importance des programmes annuels et pluriannuels pour atteindre les objectifs de l’Union en matière de santé animale et de santé publique, ainsi que de l’obligation pour tous les États membres d’appliquer des programmes de lutte contre les EST et l’influenza aviaire, il convient de fixer le taux adéquat de contribution financière de l’Union aux fins du remboursement des coûts à supporter par les États membres concernés pour l’exécution des mesures visées par la présente décision, dans les limites d’un montant maximal pour chaque programme.
(13)
Afin d’améliorer la gestion et l’utilisation des fonds de l’Union et la transparence, il convient également de fixer pour chaque programme, le cas échéant, les coûts moyens à rembourser aux États membres pour certaines mesures, tels ceux des tests utilisés dans les États membres ou l’indemnisation des propriétaires pour les pertes liées à l’abattage ou la mise à mort de leurs animaux. Il est aussi nécessaire de préciser quels sont les coûts éligibles pour une contribution financière de l’Union. Il y a donc lieu d’établir un descriptif clair des coûts éligibles.
(14)
Conformément au règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (8), les programmes d’éradication et de maîtrise des maladies animales sont financés par le Fonds européen agricole de garantie. Les articles 9, 36 et 37 dudit règlement s’appliquent aux fins des contrôles financiers.
(15)
Il convient de subordonner l’octroi de la contribution financière de l’Union à une exécution efficace des actions programmées et à la communication par les autorités compétentes de toutes les informations nécessaires, dans les délais fixés par la présente décision.
(16)
Pour des raisons d’efficacité administrative, tous les montants des dépenses présentées en vue de l’obtention d’une contribution financière de l’Union doivent être exprimés en euros. Conformément au règlement (CE) no 1290/2005, le taux de conversion applicable aux dépenses effectuées dans une monnaie autre que l’euro est le dernier taux de change fixé par la Banque centrale européenne avant le premier jour du mois au cours duquel la demande est soumise par l’État membre concerné.
(17)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
CHAPITRE I
PROGRAMMES ANNUELS
Article premier
Brucellose bovine
1. Les programmes d’éradication de la brucellose bovine soumis par l’Espagne, l’Italie, Chypre, le Portugal et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par animal domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation d’analyses de laboratoire;
ii)
l’indemnisation des propriétaires des animaux abattus dans le cadre de ces programmes;
iii)
l’achat de doses de vaccin;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
5 600 000 EUR pour l’Espagne;
ii)
3 500 000 EUR pour l’Italie;
iii)
80 000 EUR pour Chypre;
iv)
1 600 000 EUR pour le Portugal;
v)
5 000 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests au rose Bengale
0,2 EUR par test;
b)
pour les tests de séro-agglutination
0,2 EUR par test;
c)
pour les tests de fixation du complément
0,4 EUR par test;
d)
pour les tests ELISA
1 EUR par test;
e)
pour les animaux abattus
375 EUR par animal.
Article 2
Tuberculose bovine
1. Les programmes d’éradication de la tuberculose bovine soumis par l’Irlande, l’Espagne, l’Italie, le Portugal et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par animal domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement:
i)
pour un test de dosage de l’interféron gamma;
ii)
suspecté à l’abattoir d’être positif;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation de tests de tuberculination et d’analyses de laboratoire;
ii)
l’indemnisation des propriétaires d’animaux abattus dans le cadre de ces programmes;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
16 000 000 EUR pour l’Irlande;
ii)
15 000 000 EUR pour l’Espagne;
iii)
7 500 000 EUR pour l’Italie;
iv)
1 200 000 EUR pour le Portugal;
v)
23 000 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests tuberculiniques
2 EUR par test;
b)
pour les tests de dosage de l’interféron gamma
5 EUR par test;
c)
pour les animaux abattus
375 EUR par animal.
Article 3
Brucellose ovine et caprine
1. Les programmes d’éradication de la brucellose ovine et caprine soumis par la Grèce, l’Espagne, l’Italie, Chypre et le Portugal sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par animal domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
l’achat de vaccins;
ii)
la réalisation d’analyses de laboratoire;
iii)
l’indemnisation des propriétaires d’animaux abattus dans le cadre de ces programmes;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
160 000 EUR pour la Grèce;
ii)
7 500 000 EUR pour l’Espagne;
iii)
3 500 000 EUR pour l’Italie;
iv)
200 000 EUR pour Chypre;
v)
2 200 000 EUR pour le Portugal.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests au rose Bengale
0,2 EUR par test;
b)
pour les tests de fixation du complément
0,4 EUR par test;
c)
pour les animaux abattus
50 EUR par animal.
Article 4
Fièvre catarrhale dans les régions endémiques ou à haut risque
1. Les programmes d’éradication et de surveillance de la fièvre catarrhale soumis par la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, la Lettonie, la Lituanie, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande et la Suède sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par animal domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la vaccination;
ii)
la réalisation d’analyses de laboratoire aux fins de la surveillance virologique, sérologique et entomologique;
iii)
l’achat de pièges et de vaccins;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
390 000 EUR pour la Belgique;
ii)
10 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
1 500 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
40 000 EUR pour le Danemark;
v)
400 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
10 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
10 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
100 000 EUR pour la Grèce;
ix)
7 000 000 EUR pour l’Espagne;
x)
3 000 000 EUR pour la France;
xi)
300 000 EUR pour l’Italie;
xii)
50 000 EUR pour la Lettonie;
xiii)
40 000 EUR pour la Lituanie;
xiv)
170 000 EUR pour la Hongrie;
xv)
10 000 EUR pour Malte;
xvi)
40 000 EUR pour les Pays-Bas;
xvii)
360 000 EUR pour l’Autriche;
xviii)
50 000 EUR pour la Pologne;
xix)
2 200 000 EUR pour le Portugal;
xx)
100 000 EUR pour la Roumanie;
xxi)
250 000 EUR pour la Slovénie;
xxii)
50 000 EUR pour la Slovaquie;
xxiii)
20 000 EUR pour la Finlande;
xxiv)
100 000 EUR pour la Suède.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests ELISA
2,5 EUR par test;
b)
pour les tests PCR
10 EUR par test;
c)
pour l’achat de vaccins monovalents
0,3 EUR par dose;
d)
pour l’achat de vaccins bivalents
0,45 EUR par dose;
e)
pour l’administration de vaccins aux bovins
1,50 EUR par bovin vacciné, indépendamment du nombre et du type des doses utilisées;
f)
pour l’administration de vaccins aux ovins ou aux caprins
0,75 EUR par ovin ou caprin vacciné, indépendamment du nombre et du type des doses utilisées.
Article 5
Salmonellose (salmonelles zoonotiques) dans les troupeaux de poules reproductrices, de poules pondeuses et de poulets de chair (Gallus gallus) et dans les troupeaux de dindes (Meleagris gallopavo)
1. Les programmes de lutte contre certaines salmonelles zoonotiques dans les troupeaux de poules reproductrices, de poules pondeuses et de poulets de chair (Gallus gallus) et dans les troupeaux de dindes (Meleagris gallopavo) soumis par la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, Chypre, la Lettonie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par échantillon officiel prélevé;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation des analyses bactériologiques et des sérotypages dans le cadre de l’échantillonnage officiel;
ii)
la réalisation des analyses bactériologiques destinées à vérifier l’efficacité de la désinfection;
iii)
la réalisation des analyses visant à détecter la présence d’agents antimicrobiens ou d’un effet d’inhibition de la prolifération bactérienne dans les tissus de volailles provenant des troupeaux soumis à des tests de dépistage des salmonelles;
iv)
l’achat de doses de vaccin;
v)
l’indemnisation des propriétaires:
-
de poules reproductrices et pondeuses Gallus gallus mises à mort,
-
de dindes reproductrices Meleagris gallopavo mises à mort,
-
d’œufs détruits, conformément au paragraphe 3;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
1 200 000 EUR pour la Belgique;
ii)
75 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
2 500 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
440 000 EUR pour le Danemark;
v)
1 000 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
30 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
350 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
1 500 000 EUR pour la Grèce;
ix)
1 700 000 EUR pour l’Espagne;
x)
2 000 000 EUR pour la France;
xi)
1 000 000 EUR pour l’Italie;
xii)
150 000 EUR pour Chypre;
xiii)
130 000 EUR pour la Lettonie;
xiv)
20 000 EUR pour le Luxembourg;
xv)
2 000 000 EUR pour la Hongrie;
xvi)
150 000 EUR pour Malte;
xvii)
3 500 000 EUR pour les Pays-Bas;
xviii)
1 000 000 EUR pour l’Autriche;
xix)
3 000 000 EUR pour la Pologne;
xx)
250 000 EUR pour le Portugal;
xxi)
500 000 EUR pour la Roumanie;
xxii)
120 000 EUR pour la Slovénie;
xxiii)
600 000 EUR pour la Slovaquie;
xxiv)
75 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les analyses bactériologiques (culture/isolement)
7 EUR par test;
b)
pour l’achat de vaccins
0,05 EUR par dose;
c)
pour le sérotypage d’isolats appropriés de Salmonella spp.
20 EUR par test;
d)
pour une analyse bactériologique destinée à vérifier l’efficacité de la désinfection des bâtiments avicoles après l’évacuation d’un troupeau infecté par les salmonelles
5 EUR par test;
e)
pour une analyse visant à détecter la présence d’agents antimicrobiens ou d’un effet d’inhibition de la prolifération bactérienne dans les tissus de volailles provenant de troupeaux soumis à des tests de dépistage des salmonelles
5 EUR par test;
f)
pour l’indemnisation des propriétaires
i)
de poules adultes reproductrices Gallus gallus mises à mort
4 EUR par poule;
ii)
de poules pondeuses commerciales Gallus gallus mises à mort
2,20 EUR par volaille;
iii)
de dindes adultes reproductrices Meleagris gallopavo mises à mort
12 EUR par volaille;
iv)
d’œufs à couver de poules reproductrices Gallus gallus
0,20 EUR par œuf à couver détruit;
v)
d’œufs de table Gallus gallus
0,04 EUR par œuf de table détruit;
vi)
d’œufs à couver de dindes reproductrices Meleagris gallopavo
0,40 EUR par œuf à couver détruit.
Article 6
Peste porcine classique et peste porcine africaine
1. Sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011:
a)
les programmes de lutte et de surveillance concernant la peste porcine classique soumis par la Bulgarie, l’Allemagne, la France, la Hongrie, la Roumanie, la Slovénie et la Slovaquie;
b)
le programme de lutte et de surveillance concernant la peste porcine africaine soumis par l’Italie.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par porc domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement et de 5 EUR par sanglier ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés:
i)
par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour la réalisation de tests virologiques, histologiques et sérologiques sur les porcs domestiques et les sangliers;
ii)
pour les programmes soumis par la Bulgarie, l’Allemagne, la France et la Roumanie en matière d’achat et de distribution de vaccins et d’appâts destinés à la vaccination des sangliers;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
210 000 EUR pour la Bulgarie;
ii)
1 520 000 EUR pour l’Allemagne;
iii)
740 000 EUR pour la France;
iv)
160 000 EUR pour l’Italie;
v)
480 000 EUR pour la Hongrie;
vi)
480 000 EUR pour la Roumanie;
vii)
30 000 EUR pour la Slovénie;
viii)
310 000 EUR pour la Slovaquie.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne 2,5 EUR par test pour les tests ELISA.
Article 7
Maladie vésiculeuse du porc
1. Le programme d’éradication de la maladie vésiculeuse du porc soumis par l’Italie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par porc domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts des analyses de laboratoire;
c)
ne doit pas dépasser 730 000 EUR.
Article 8
Influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages
1. Les programmes d’étude relatifs à l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages soumis par la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier 2011 et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par volaille ayant fait l’objet d’un prélèvement et de 5 EUR par oiseau sauvage ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres pour la réalisation d’analyses de laboratoire;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
70 000 EUR pour la Belgique;
ii)
40 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
60 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
80 000 EUR pour le Danemark;
v)
250 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
10 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
60 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
50 000 EUR pour la Grèce;
ix)
110 000 EUR pour l’Espagne;
x)
200 000 EUR pour la France;
xi)
800 000 EUR pour l’Italie;
xii)
20 000 EUR pour Chypre;
xiii)
50 000 EUR pour la Lettonie;
xiv)
10 000 EUR pour la Lituanie;
xv)
10 000 EUR pour le Luxembourg;
xvi)
300 000 EUR pour la Hongrie;
xvii)
20 000 EUR pour Malte;
xviii)
300 000 EUR pour les Pays-Bas;
xix)
50 000 EUR pour l’Autriche;
xx)
120 000 EUR pour la Pologne;
xxi)
300 000 EUR pour le Portugal;
xxii)
350 000 EUR pour la Roumanie;
xxiii)
40 000 EUR pour la Slovénie;
xxiv)
30 000 EUR pour la Slovaquie;
xxv)
30 000 EUR pour la Finlande;
xxvi)
120 000 EUR pour la Suède;
xxvii)
120 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres pour les tests couverts par les programmes ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests ELISA
2 EUR par test;
b)
pour les tests d’immunodiffusion en gélose
1,2 EUR par test;
c)
pour les tests d’inhibition de l’hémagglutination (H5/H7)
12 EUR par test;
d)
pour les épreuves d’isolement du virus
40 EUR par test;
e)
pour les tests PCR
20 EUR par test;
Article 9
Encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST), encéphalopathie spongiforme bovine (ESB) et tremblante
1. Les programmes de surveillance des encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST) et d’éradication de l’encéphalopathie spongiforme bovine (ESB) et de la tremblante soumis par la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, l’Irlande, la Grèce, l’Espagne, la France, l’Italie, Chypre, la Lettonie, la Lituanie, le Luxembourg, la Hongrie, Malte, les Pays-Bas, l’Autriche, la Pologne, le Portugal, la Roumanie, la Slovénie, la Slovaquie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 0,5 EUR par animal domestique ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 100 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation des tests rapides requis à l’article 12, paragraphe 2, à l’annexe III, chapitre A, parties I et II, points 1 à 5, et à l’annexe VII du règlement (CE) no 999/2001;
ii)
la réalisation des tests de confirmation et des tests moléculaires initiaux de discrimination visés à l’annexe X, chapitre C, point 3.2 c) i), du règlement (CE) no 999/2001;
c)
est fixée à 50 % des coûts supportés par chacun des États membres pour:
i)
l’indemnisation des propriétaires des animaux mis à mort et détruits dans le cadre des programmes nationaux d’éradication de l’ESB et de la tremblante;
ii)
les analyses génotypiques des échantillons;
d)
ne doit pas dépasser:
i)
2 300 000 EUR pour la Belgique;
ii)
630 000 EUR pour la Bulgarie;
iii)
1 530 000 EUR pour la République tchèque;
iv)
1 570 000 EUR pour le Danemark;
v)
11 750 000 EUR pour l’Allemagne;
vi)
330 000 EUR pour l’Estonie;
vii)
4 250 000 EUR pour l’Irlande;
viii)
2 500 000 EUR pour la Grèce;
ix)
6 150 000 EUR pour l’Espagne;
x)
19 850 000 EUR pour la France;
xi)
7 000 000 EUR pour l’Italie;
xii)
3 200 000 EUR pour Chypre;
xiii)
420 000 EUR pour la Lettonie;
xiv)
720 000 EUR pour la Lituanie;
xv)
125 000 EUR pour le Luxembourg;
xvi)
1 380 000 EUR pour la Hongrie;
xvii)
25 000 EUR pour Malte;
xviii)
3 530 000 EUR pour les Pays-Bas;
xix)
1 800 000 EUR pour l’Autriche;
xx)
5 440 000 EUR pour la Pologne;
xxi)
1 450 000 EUR pour le Portugal;
xxii)
1 850 000 EUR pour la Roumanie;
xxiii)
275 000 EUR pour la Slovénie;
xxiv)
860 000 EUR pour la Slovaquie;
xxv)
680 000 EUR pour la Finlande;
xxvi)
1 050 000 EUR pour la Suède;
xxvii)
6 250 000 EUR pour le Royaume-Uni.
3. La contribution financière de l’Union aux programmes visés au paragraphe 1 concerne les tests réalisés et les animaux mis à mort et détruits, et le montant maximal remboursable ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests effectués sur les bovins
8 EUR par test;
b)
pour les tests effectués sur les ovins et les caprins
25 EUR par test;
c)
pour les tests de confirmation et les tests moléculaires initiaux de discrimination
175 EUR par test;
d)
pour les analyses génotypiques
10 EUR par test;
e)
pour les bovins mis à mort
500 EUR par animal.
f)
pour les ovins ou caprins mis à mort
70 EUR par animal.
Article 10
Rage
1. Les programmes d’éradication de la rage soumis par la Bulgarie, l’Estonie, la Hongrie, la Pologne, la Roumanie, la Slovaquie et la Finlande sont approuvés pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 5 EUR par animal sauvage ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 75 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation des analyses de laboratoire en vue de la détection de l’antigène ou des anticorps de la rage;
ii)
l’isolation et la caractérisation du virus de la rage;
iii)
la détection du biomarqueur et le titrage des appâts vaccinaux;
iv)
l’achat et la distribution de vaccins oraux et d’appâts;
v)
l’achat de vaccins parentéraux et leur administration au bétail;
c)
ne doit pas dépasser:
i)
1 800 000 EUR pour la Bulgarie;
ii)
620 000 EUR pour l’Estonie;
iii)
1 450 000 EUR pour la Hongrie;
iv)
6 500 000 EUR pour la Pologne;
v)
5 000 000 EUR pour la Roumanie;
vi)
700 000 EUR pour la Slovaquie;
vii)
170 000 EUR pour la Finlande.
3. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests sérologiques
12 EUR par test;
b)
pour les tests de détection de la tétracycline dans les os
12 EUR par test;
c)
pour les tests d’immunofluorescence
18 EUR par test;
d)
pour l’achat de vaccins oraux et d’appâts
0,60 EUR par dose;
e)
pour la distribution de vaccins oraux et d’appâts
0,35 EUR par dose;
f)
pour l’achat de vaccins parentéraux
1 EUR par dose;
g)
pour l’administration de vaccins contre la rage au bétail
1,50 EUR par animal vacciné, indépendamment du nombre de doses utilisées.
4. Par dérogation aux paragraphes 2 et 3, la contribution financière de l’Union au volet du programme de la Slovaquie mis en œuvre en dehors de son territoire:
a)
n’est accordée que pour les coûts d’achat et de distribution de vaccins oraux et d’appâts;
b)
est fixée à 100 %;
c)
ne doit pas dépasser 250 000 EUR.
5. Le montant maximal remboursable pour les coûts visés au paragraphe 4 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour l’achat de vaccins oraux et d’appâts
0,60 EUR par dose;
b)
pour la distribution de vaccins oraux et d’appâts
0,35 EUR par dose;
CHAPITRE II
PROGRAMMES PLURIANNUELS
Article 11
Rage
1. Le programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par l’Italie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2011 et le 31 décembre 2012.
2. Le programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par la Lettonie est approuvé pour la période comprise entre le 1er janvier 2011 et le 31 décembre 2013.
3. La deuxième année des programmes pluriannuels d’éradication de la rage soumis par la Lituanie et l’Autriche est approuvée pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
4. La quatrième année du programme pluriannuel d’éradication de la rage soumis par la Slovénie est approuvée pour la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011.
5. La contribution financière de l’Union:
a)
comprend une somme forfaitaire de 5 EUR par animal sauvage ayant fait l’objet d’un prélèvement;
b)
est fixée à 75 % des coûts supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour:
i)
la réalisation des analyses de laboratoire en vue de la détection de l’antigène ou des anticorps de la rage;
ii)
l’isolation et la caractérisation du virus de la rage;
iii)
la détection du biomarqueur et le titrage des appâts vaccinaux;
iv)
l’achat et la distribution de vaccins oraux et d’appâts;
v)
l’achat de vaccins parentéraux et leur administration au bétail;
c)
ne doit pas dépasser pour l’année 2011:
i)
2 250 000 EUR pour l’Italie;
ii)
1 800 000 EUR pour la Lettonie;
iii)
2 700 000 EUR pour la Lituanie;
iv)
200 000 EUR pour l’Autriche;
v)
740 000 EUR pour la Slovénie.
6. Le montant maximal remboursable aux États membres au titre des programmes visés au paragraphe 1 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour les tests sérologiques
12 EUR par test;
b)
pour les tests de détection de la tétracycline dans les os
12 EUR par test;
c)
pour les tests d’immunofluorescence
18 EUR par test;
d)
pour l’achat de vaccins oraux et d’appâts
0,60 EUR par dose;
e)
pour la distribution de vaccins oraux et d’appâts
0,35 EUR par dose;
f)
pour l’achat de vaccins parentéraux
1 EUR par dose;
g)
pour l’administration de vaccins contre la rage au béta
1,50 EUR par animal vacciné, indépendamment du nombre de doses utilisées.
7. Par dérogation aux paragraphes 5 et 6, la contribution financière de l’Union au volet du programme pluriannuel de la Lituanie qui est appliqué en dehors de son territoire:
a)
n’est accordée que pour les coûts d’achat et de distribution de vaccins oraux et d’appâts;
b)
est fixée à 100 %;
c)
ne doit pas dépasser 1 100 000 EUR pour l’année 2011.
8. Le montant maximal remboursable pour les coûts visés au paragraphe 7 ne doit pas dépasser en moyenne:
a)
pour l’achat de vaccins oraux et d’appâts
0,60 EUR par dose;
b)
pour la distribution de vaccins oraux et d’appâts
0,35 EUR par dose.
CHAPITRE III
Article 12
Dépenses éligibles
1. Sans préjudice des plafonds fixés aux articles 1 à 11 pour la contribution financière de l’Union, les dépenses éligibles au titre des mesures visées dans lesdits articles sont limitées aux dépenses énumérées en annexe.
2. Seuls les coûts supportés pour la réalisation des programmes annuels et pluriannuels visés aux articles 1 à 11 et réglés avant la soumission du rapport final par les États membres sont éligibles au cofinancement au moyen d’une contribution financière de l’Union, à l’exception des coûts mentionnés à l’article 10, paragraphe 4, et à l’article 11, paragraphe 7.
CHAPITRE IV
DISPOSITIONS GÉNÉRALES ET FINALES
Article 13
1. L’indemnisation des propriétaires des animaux mis à mort ou abattus et des produits détruits est accordée dans les quatre-vingt-dix jours à compter:
a)
de l’abattage des animaux;
b)
de la destruction des produits; ou
c)
de l’introduction d’une demande complétée par le propriétaire.
2. L’article 9, paragraphes 1, 2 et 3, du règlement (CE) no 883/2006 de la Commission (9) s’applique en cas de versements compensatoires réalisés après l’expiration du délai de quatre-vingt-dix jours visé au paragraphe 1 du présent article.
Article 14
1. Les montants des dépenses présentées par les États membres en vue de l’obtention d’une contribution financière de l’Union sont exprimés en euros et s’entendent hors taxe sur la valeur ajoutée et autres taxes.
2. Les dépenses effectuées dans une monnaie autre que l’euro sont converties en euros par l’État membre concerné sur la base du dernier taux de change fixé par la Banque centrale européenne avant le premier jour du mois au cours duquel la demande est soumise par cet État membre.
Article 15
1. La contribution financière de l’Union pour les programmes annuels et pluriannuels visés aux articles 1 à 11 («les programmes») est octroyée sous réserve que les États membres concernés:
a)
exécutent les programmes conformément aux dispositions applicables de la législation de l’Union, dont la réglementation en matière de concurrence et d’attribution des marchés publics;
b)
fassent entrer en vigueur, le 1er janvier 2011 au plus tard, les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires à l’exécution des programmes;
c)
fournissent à la Commission, le 31 juillet 2011 au plus tard, les rapports intermédiaires techniques et financiers relatifs aux programmes et couvrant la période comprise entre le 1er janvier et le 30 juin 2011, conformément à l’article 27, paragraphe 7, point a), de la décision 2009/470/CE;
d)
uniquement pour les programmes visés à l’article 8, fournissent à la Commission, par l’intermédiaire du système en ligne qu’elle a prévu à cet effet, un rapport semestriel sur les résultats positifs et négatifs obtenus dans le cadre de la surveillance des volailles et des oiseaux sauvages, dans un délai de quatre semaines suivant la fin de la période de référence dudit rapport;
e)
conformément à l’article 27, paragraphe 7, point b), de la décision 2009/470/CE, fournissent à la Commission, le 30 avril 2012 au plus tard, un rapport technique annuel détaillé sur l’exécution technique du programme concerné accompagné des pièces justificatives des coûts supportés par l’État membre concerné et des résultats obtenus au cours de la période comprise entre le 1er janvier et le 31 décembre 2011;
f)
mettent en œuvre le programme de manière efficace;
g)
ne soumettent pas d’autres demandes de contribution de l’Union pour ces mesures et n’aient pas soumis de telles demandes antérieurement.
2. Si un État membre ne respecte pas les dispositions du paragraphe 1, la Commission peut réduire la contribution financière de l’Union en fonction de la nature et de la gravité de l’infraction et des pertes financières subies par l’Union.
Article 16
La présente décision s’applique à partir du 1er janvier 2011.
Article 17
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 23 novembre 2010.