NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 555/2010
ze dne 24. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1412/2006 o některých omezujících opatřeních vůči Libanonu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 215 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2006/625/SZBP ze dne 15. září 2006 o zákazu prodeje nebo dodávek zbraní a souvisejícího materiálu a poskytování souvisejících služeb subjektům nebo jednotlivcům v Libanonu v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1701 (2006) (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1412/2006 ze dne 25. září 2006 o některých omezujících opatření vůči Libanonu (2) zakazuje v souladu se společným postojem 2006/625/SZBP poskytovat určitou technickou pomoc, financování a finanční pomoc komukoli v Libanonu nebo pro použití v Libanonu.
(2)
Je vhodné uvést nařízení (ES) č. 1412/2006 do souladu s posledním vývojem uplatňování sankcí, pokud jde jednak o určení příslušných orgánů a jednak o znění článku o pravomoci Unie. V zájmu srozumitelnosti by mělo být nahrazeno celé znění článků, jež je třeba změnit.
(3)
Nařízení (ES) č. 1412/2006 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1412/2006 se mění takto:
1)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze, po předchozím písemném oznámení zaslaném příslušným členským státem libanonské vládě a UNIFIL a za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci, financování a finanční pomoci týkající se zbraní a souvisejícího materiálu, které se používají nebo jsou určeny pro použití v Libanonu, jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Libanonu jiným než ozbrojeným silám Libanonské republiky nebo UNIFIL za předpokladu, že:
i)
tyto služby nebudou poskytovány přímo ani nepřímo žádným milicím, jejichž odzbrojení požadovala Rada bezpečnosti OSN v rezolucích 1559 (2004) a 1680 (2006),
ii)
povolení se udělují pro jednotlivé případy a
iii)
libanonská vláda nebo UNIFIL v každém jednotlivém případě povolily poskytnutí daných služeb dotyčné osobě, subjektu nebo orgánu. Pokud libanonská vláda nebo UNIFIL povolí zvláštní dodávku nebo převod konkrétních zbraní nebo souvisejícího materiálu určité osobě, subjektu nebo orgánu, lze toto povolení považovat za povolení poskytnout dané osobě, subjektu nebo orgánu technickou pomoc týkající se poskytnutí, výroby, údržby a používání daného zboží;
b)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu nebo poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti ozbrojeným silám Libanonské republiky, s výjimkou případů, kdy libanonská vláda vznese do 14 dnů od přijetí oznámení námitku.
2. Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze, za podmínek, které považují za vhodné, povolit:
a)
poskytnutí technické pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
zboží, jehož se pomoc týká, používá nebo bude používat UNIFIL při plnění své mise a
ii)
služby jsou poskytovány ozbrojeným silám, které jsou nebo budou součástí UNIFIL;
b)
poskytnutí financování a finanční pomoci týkající se vojenské činnosti a zbraní nebo souvisejícího materiálu za předpokladu, že:
i)
financování nebo finanční pomoc je poskytována UNIFIL, ozbrojeným silám státu, který poskytuje jednotky pro UNIFIL, nebo orgánu veřejné moci, který odpovídá za zásobování ozbrojených sil takového státu, a
ii)
zbraně nebo související materiál jsou pořizovány za účelem použití v rámci UNIFIL nebo ozbrojenými silami dotyčného státu přidělenými do UNIFIL.
3. Příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze, mohou povolení podle odstavců 1 a 2 udělit pouze před prováděním činnosti, pro niž jsou tato povolení požadována.
4. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o všech povoleních udělených podle odstavců 1 a 2.“
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 6a
1. Členské státy určí příslušné orgány uvedené v článku 3 a označí je na internetových stránkách, jejichž seznam je uveden v příloze. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek uvedených v příloze předtím, než tyto změny nabudou účinnosti.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů do 15. července 2010 a neprodleně ji vyrozumí o veškerých pozdějších změnách.“
3)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě každého letadla nebo plavidla v pravomoci členského státu;
c)
na státní příslušníky členského státu bez ohledu na to, zda se nacházejí na území Unie nebo mimo ně;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány založené nebo zřízené podle práva některého členského státu;
e)
na všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností, která je provozována zcela nebo částečně v rámci Unie.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 24. června 2010.
RÈGLEMENT (UE) No 555/2010 DU CONSEIL
du 24 juin 2010
modifiant le règlement (CE) no 1412/2006 concernant certaines mesures restrictives à l’égard du Liban
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 215, paragraphe 1,
vu la position commune 2006/625/PESC du Conseil du 15 septembre 2006 concernant l’interdiction de vendre ou de fournir des armes et du matériel connexe, ainsi que de fournir des services y afférents à des entités ou à des individus situés au Liban, conformément à la résolution 1701 (2006) du Conseil de sécurité des Nations unies (1),
vu la proposition présentée conjointement par le haut représentant de l’Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité et par la Commission,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1412/2006 du Conseil du 25 septembre 2006 concernant certaines mesures restrictives à l’égard du Liban (2) interdit la fourniture d’un certain type d’assistance technique, de financement et d’aide financière à des individus situés au Liban ou aux fins d’une utilisation dans ce pays, conformément à la position commune 2006/625/PESC.
(2)
Il convient d’adapter le règlement (CE) no 1412/2006 afin de tenir compte des derniers changements intervenus dans la pratique des sanctions, qui portent d’une part sur l’identification des autorités compétentes et d’autre part sur la rédaction de l’article sur la compétence de l’Union. Par souci de clarté, il y a lieu de remplacer le texte complet des articles demandant à être modifiés.
(3)
Il y a lieu de modifier le règlement (CE) no 1412/2006 en conséquence,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1412/2006 est modifié comme suit:
1.
L’article 3 est remplacé par le texte suivant:
«Article 3
1. Par dérogation à l’article 2, les autorités compétentes des États membres indiquées sur les sites internet dont les adresses figurent en annexe peuvent autoriser, après notification écrite adressée au préalable par l’État membre concerné au gouvernement libanais et à la FINUL, et aux conditions qu’elles jugent appropriées:
a)
la fourniture, à toute personne physique ou morale, toute entité ou tout organisme se trouvant sur le territoire du Liban autre que les forces armées de la République libanaise ou de la FINUL, d’une assistance technique, d’un financement et d’une aide financière en rapport avec des armements ou du matériel connexe se trouvant au Liban ou destinés à être utilisés dans ce pays, à condition que:
i)
les services ne soient pas fournis, directement ou indirectement, aux milices dont le Conseil de sécurité des Nations unies a exigé le désarmement dans ses résolutions 1559 (2004) et 1680 (2006);
ii)
les autorisations soient accordées au cas par cas;
iii)
le gouvernement libanais ou la FINUL ait autorisé dans chaque cas la fourniture des services concernés à la personne, l’entité ou l’organisme en question. Si le gouvernement libanais ou la FINUL autorise une fourniture ou un transfert spécifique d’armements ou de matériel connexe spécifiques à une personne, une entité ou un organisme, il est permis de considérer que cette autorisation couvre aussi la fourniture, à cette personne, cette entité ou cet organisme, d’une assistance technique en rapport avec la livraison, la fabrication, l’entretien et l’utilisation des biens concernés;
b)
la fourniture, aux forces armées de la République libanaise, d’une assistance technique en rapport avec des activités militaires et des armements ou du matériel connexe, et d’un financement ou d’une aide financière en rapport avec des activités militaires, sauf si le gouvernement libanais formule une objection dans les quatorze jours suivant la réception d’une notification.
2. Par dérogation à l’article 2, les autorités compétentes des États membres indiquées sur les sites internet dont les adresses figurent en annexe peuvent autoriser, aux conditions qu’elles jugent appropriées:
a)
la fourniture d’une assistance technique en rapport avec des activités militaires et des armements ou du matériel connexe, à condition que:
i)
les biens auxquels l’assistance se rapporte soient utilisés ou destinés à être utilisés par la FINUL dans l’exercice de sa mission;
ii)
les services soient fournis aux forces armées qui font ou feront partie de la FINUL;
b)
la fourniture d’un financement et d’une aide financière en rapport avec des activités militaires et des armements ou du matériel connexe, à condition que:
i)
le financement ou l’aide financière soit fourni à la FINUL, aux forces armées d’un État qui fournit des troupes à la FINUL ou à une autorité publique chargée de l’acquisition de matériel militaire pour les forces armées de cet État;
ii)
les armements ou le matériel connexe acquis soient destinés à la FINUL ou aux forces armées de l’État concerné mises à la disposition de la FINUL.
3. Les autorités compétentes des États membres indiquées sur les sites internet dont les adresses figurent en annexe ne peuvent accorder les autorisations visées aux paragraphes 1 et 2 que si elles précèdent l’activité pour laquelle elles sont sollicitées.
4. L’État membre concerné informe les autres États membres et la Commission de toute autorisation accordée en vertu des paragraphes 1 et 2.».
2.
L’article suivant est inséré:
«Article 6 bis
1. Les États membres désignent les autorités compétentes visées à l’article 3 et les identifient sur les sites internet dont les adresses figurent en annexe. Ils notifient à la Commission toute modification relative aux adresses de leurs sites internet figurant en annexe avant que cette modification ne devienne effective.
2. Les États membres notifient leurs autorités compétentes, ainsi que leurs coordonnées, à la Commission pour le 15 juillet 2010 au plus tard et l’informent de toute modification ultérieure dans les meilleurs délais.».
3.
L’article 7 est remplacé par le texte suivant:
«Article 7
Le présent règlement est applicable:
a)
au territoire de l’Union, y compris son espace aérien;
b)
à bord de tout aéronef ou de tout navire relevant de la juridiction d’un État membre;
c)
à toute personne qui est un ressortissant d’un État membre, à l’intérieur ou à l’extérieur du territoire de l’Union;
d)
à toute personne morale, toute entité ou tout organisme établi ou constitué selon le droit d’un État membre;
e)
à toute personne morale, toute entité ou tout organisme en ce qui concerne toute activité commerciale exercée en tout ou en partie dans l’Union.».
4.
L’annexe est remplacée par l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Luxembourg, le 24 juin 2010.