NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 150/2011
ze dne 18. února 2011,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o volně žijící zvěř a farmovou zvěř a maso z volně žijící nebo farmové zvěře
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu. Stanoví mimo jiné požadavky vztahující se na výrobu masa z farmové a volně žijící zvěře a jeho uvádění na trh. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby toto maso bylo uváděno na trh, pouze pokud bylo vyrobeno v souladu s přílohou III oddíly III a IV uvedeného nařízení.
(2)
Příloha III oddíl III nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků mohou s povolením příslušného orgánu porážet farmové běžce a kopytníky v místě původu za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Mezi tyto podmínky patří zejména, že k poraženým zvířatům musí být při dodání na jatky přiloženo prohlášení provozovatele potravinářského podniku, který zvířata choval, a osvědčení vydané a podepsané úředním nebo schváleným veterinářem.
(3)
Osvědčení vydané úředním nebo schváleným veterinářem musí potvrzovat příznivý výsledek prohlídky před porážkou, správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (2) stanoví pravidla pro usmrcování zvířat chovaných nebo držených pro produkci potravin, vlny, kůže, kožešin nebo jiných produktů. Uvedené nařízení stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby některé úkony spojené s porážkou prováděly pouze osoby, které mají pro takové úkony osvědčení o způsobilosti prokazující jejich schopnost tyto úkony vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Přítomnost úředního nebo schváleného veterináře během celé porážky a vykrvení na farmě by nemusela být nutná, pokud by provozovatelé potravinářských podniků, kteří úkony spojené s porážkou provádějí, měli odpovídající způsobilost a osvědčení o způsobilosti pro tyto úkony podle nařízení (ES) č. 1099/2009. V těchto případech by mělo být povoleno, aby správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky místo úředního nebo schváleného veterináře potvrzovali provozovatelé potravinářských podniků.
(6)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře musí proškolená osoba co nejdříve po usmrcení provést vyšetření těla a veškerých vyjmutých vnitřností s cílem nalézt znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko. Pokud při tomto vyšetření nebyly nalezeny žádné neobvyklé znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko, nebylo pozorováno žádné neobvyklé chování před usmrcením a není podezření na znečištění životního prostředí, musí proškolená osoba přiložit k tělu zvířete číslované prohlášení, ve kterém tyto skutečnosti uvádí.
(7)
Zkušenosti s uplatňováním těchto předpisů ukazují, že by bylo vhodné stanovit, aby zmíněné prohlášení nemuselo být přiloženo k tělu zvířete, a také umožnit, aby se prohlášení vztahovalo na více než jedno tělo za předpokladu, že se prohlášení zaručeně vztahuje na příslušná těla zvířat.
(8)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (3), stanoví veterinární a hygienické předpisy pro sběr, přepravu a uskladnění vedlejších produktů živočišného původu, manipulaci s nimi, jejich zpracování a využití nebo neškodné odstranění tak, aby se zabránilo tomu, že tyto produkty budou rizikem pro zdraví zvířat nebo lidí. Příloha VIII kapitola VII uvedeného nařízení stanoví požadavky na lovecké trofeje.
(9)
Uvedené nařízení také stanoví, že technická zařízení schvaluje příslušný orgán za předpokladu splnění určitých podmínek. Mezi tyto podmínky patří, že technické zařízení musí dodržovat zvláštní výrobní požadavky stanovené v uvedeném nařízení.
(10)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře nemusí hlava a vnitřnosti doprovázet tělo do zařízení zpracovávajícího zvěřinu, kromě druhů s podezřením na výskyt trichinelózy, jejichž hlava (kromě klů) a bránice musí být k tělu přiloženy.
(11)
V některých členských státech s dlouhou tradicí lovu je zvykem ponechávat si celé hlavy zvířat, včetně druhů vnímavých k trichinelóze, jako lovecké trofeje. Zmíněný požadavek stanovený v příloze III oddíle IV kapitole II nařízení (ES) č. 853/2004 působí problémy lovcům a technickým zařízením, pokud jde o výrobu loveckých trofejí v případě druhů vnímavých k trichinelózové nákaze.
(12)
Mělo by být proto umožněno, aby příslušný orgán povoloval posílání hlav zvířat vnímavých k trichinelózové nákaze do technického zařízení schváleného pro výrobu loveckých trofejí ještě před tím, než je k dispozici výsledek vyšetření na trichinelózu. Ve všech těchto případech by měla být dostatečným způsobem zaručena zpětná vysledovatelnost.
(13)
Nařízení (ES) č. 853/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 853/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 150/2011 DE LA COMMISSION
du 18 février 2011
modifiant l’annexe III du règlement (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne le gibier sauvage et d’élevage et les viandes de gibier sauvage et d’élevage
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant des règles spécifiques d’hygiène applicables aux denrées alimentaires d’origine animale (1), et notamment son article 10, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 853/2004 fixe des règles spécifiques d’hygiène applicables aux denrées alimentaires d’origine animale. Il établit, entre autres dispositions, les exigences applicables à la production et à la mise sur le marché des viandes de gibier sauvage et d’élevage. Les exploitants du secteur alimentaire sont tenus de veiller à ce que de telles viandes ne soient mises sur le marché que si elles sont produites conformément à l’annexe III, sections III et IV, dudit règlement.
(2)
En vertu de l'annexe III, section III, du règlement (CE) no 853/2004, les exploitants du secteur alimentaire peuvent abattre les oiseaux coureurs (ratites) et certains ongulés d’élevage sur le lieu d’origine, avec le consentement de l’autorité compétente et sous certaines conditions. Ces conditions prévoient, entre autres, que les animaux abattus doivent être acheminés jusqu’à l’abattoir accompagnés d’une déclaration établie par l’exploitant du secteur alimentaire qui les a élevés et d’un certificat établi et signé par le vétérinaire officiel ou agréé.
(3)
Le certificat délivré et signé par le vétérinaire officiel ou agréé doit attester que le résultat de l’inspection ante mortem est favorable et que l’abattage et la saignée ont été effectués correctement; il doit en outre indiquer la date et l’heure de l’abattage.
(4)
Le règlement (CE) no 1099/2009 du Conseil du 24 septembre 2009 sur la protection des animaux au moment de leur mise à mort (2) établit des règles applicables à la mise à mort des animaux élevés ou détenus pour la production de denrées alimentaires, de laine, de peau, de fourrure ou d’autres produits. Aux termes de ce règlement, les exploitants doivent veiller à ce que certaines opérations d’abattage ne soient réalisées que par les personnes titulaires d’un certificat de compétence adéquat attestant leur aptitude à effectuer ces opérations conformément aux règles en question.
(5)
En vertu du même règlement, la présence du vétérinaire officiel ou agréé tout au long de l’abattage et de la saignée dans l’exploitation peut être considérée inutile dès lors que les exploitants du secteur alimentaire effectuant les opérations d’abattage possèdent le niveau de compétence approprié pour ces opérations, attesté par un certificat idoine. Dans de tels cas, il conviendrait d’autoriser les exploitants du secteur alimentaire (plutôt que les vétérinaires officiels ou agréés) à attester que l’abattage et la saignée ont été effectués correctement et à indiquer la date et l’heure de l’abattage.
(6)
En outre, le règlement (CE) no 853/2004, dans son annexe III, section IV, chapitre II, prévoit que, dès que possible après la mise à mort du gros gibier sauvage, la personne formée doit procéder à un examen du corps et des viscères éventuellement retirés, de manière à détecter toute caractéristique susceptible d’indiquer que la viande présente un risque sanitaire. Si aucune caractéristique de ce type n’est décelée lors de cet examen, si aucun comportement anormal n’a été observé avant la mise à mort et s’il n’existe aucune suspicion de contamination de l’environnement, la personne formée doit attacher au corps de l’animal une déclaration numérotée attestant cette situation.
(7)
L’expérience dans l’application de ces règles montre qu’il est raisonnable de prévoir la possibilité de ne pas attacher la déclaration au corps de l’animal, ou de prévoir qu’une déclaration puisse se rapporter à plus d’un corps, pour autant qu’un rapport puisse toujours être établi sans équivoque entre une déclaration et les corps des animaux auxquels elle se rapporte.
(8)
Le règlement (CE) no 1774/2002 du Parlement européen et du Conseil du 3 octobre 2002 établissant des règles sanitaires applicables aux sous-produits animaux non destinés à la consommation humaine (3) établit les règles sanitaires et de police sanitaire applicables à la collecte, au transport, à l’entreposage, à la manipulation, à la transformation et à l’utilisation ou l’élimination des sous-produits animaux, visant à éviter tout risque que ces produits pourraient entraîner pour la santé animale ou la santé publique. Ce même règlement définit en son annexe VIII, chapitre VII, les exigences applicables à la production de trophées de chasse.
(9)
En outre, en vertu de ce règlement, les usines de produits techniques sont soumises à l’agrément de l’autorité compétente, pour autant que certaines conditions soient remplies. Parmi celles-ci figure l’obligation pour les usines de produits techniques de s’engager à respecter les exigences spécifiques énoncées dans ce règlement.
(10)
En vertu de l'annexe III, section IV, chapitre II, du règlement (CE) no 853/2004, dans le cas du gros gibier sauvage, la tête et les viscères ne doivent pas accompagner le corps jusqu’à l’établissement de traitement du gibier, sauf pour les espèces susceptibles d’être porteuses de trichinose, dont la tête (à l’exception des défenses) et le diaphragme doivent accompagner le corps.
(11)
Dans certains États membres possédant une longue tradition de chasse au gibier, il n’est pas rare que la tête entière d’un animal serve de trophée de chasse, y compris dans le cas d’animaux susceptibles d’être porteurs de trichinose. Les exigences de l'annexe III, section IV, chapitre II, du règlement (CE) no 853/2004 posent problème aux chasseurs et aux usines de produits techniques qui utilisent pour la production de trophées de chasse des espèces susceptibles d’être porteuses de trichinose.
(12)
Aussi conviendrait-il de donner la possibilité à l’autorité compétente de permettre l’envoi de têtes provenant d’animaux susceptibles d’être porteurs de trichinose à des usines agréées de produits techniques en vue de la production de trophées de chasse avant que les résultats des tests de détection de la trichinose ne soient communiqués. Dans tous les cas, des garanties suffisantes de traçabilité doivent être fournies.
(13)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 853/2004 en conséquence.
(14)
Les mesures prévues dans le présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
L’annexe III du règlement (CE) no 853/2004 est modifiée conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 18 février 2011.