ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. ledna 2011
o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem K(2011) 117)
(Text s významem pro EHP)
(2011/30/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 45 odst. 1 směrnice 2006/43/ES zaregistrují příslušné orgány členských států všechny auditory a auditorské subjekty, kteří předloží zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek některých společností se sídlem mimo Společenství, jejichž převoditelné cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu ve Společenství. Podle čl. 45 odst. 3 směrnice 2006/43/ES musí členské státy podrobit takovéto auditory a auditorské subjekty svým systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí.
(2)
Rozhodnutí Komise 2008/627/ES ze dne 29. července 2008 týkající se přechodného období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí (2) umožňuje auditorům a auditorským subjektům z třetích zemí uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí nadále vykonávat činnosti v Evropské unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 29. června 2008 do 1. července 2010.
(3)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2008/627/ES. Tato posouzení byla provedena za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Zásady, jimiž se řídí systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území, byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry s ohledem na systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(4)
Z těchto posouzení je patrné, že Austrálie, Čína, Chorvatsko, Japonsko, Jižní Afrika, Jižní Korea, Kanada, Singapur a Švýcarsko mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty, které fungují podle podobných pravidel, jako jsou pravidla uvedená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(5)
Pokud jde o Jižní Afriku, právní předpisy této země vyžadují pro převod informací od příslušných orgánů v Jižní Africe příslušným orgánům v členských státech předchozí souhlas auditora nebo auditorské společnosti. Tento požadavek předchozího souhlasu by mohl způsobit potíže v účinném provádění čl. 46. odst. 1 směrnice 2006/43/ES. Proto dokud nebudou v právních předpisech Jižní Afriky provedeny nezbytné změny, měly by příslušné orgány členských států při registraci auditorů a auditorských subjektů, kteří předloží zprávy auditora týkající se společností se sídlem v Jižní Africe, požadovat, aby se auditoři a auditorské subjekty vzdali svého práva na předchozí souhlas.
(6)
Spojené státy americké mají systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty, který funguje podle podobných pravidel, jako jsou pravidla uvedená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Příslušné orgány ve Spojených státech amerických však nezastávají názor, že hlavním cílem spolupráce s členskými státy je dospět k vzájemné důvěře s příslušnými orgány pro systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti v členských státech. Pokud nebude dosaženo vzájemné důvěry, nemohou členské státy v plném rozsahu a na trvalém základě uplatňovat ustanovení čl. 46 odst. 1 na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve Spojených státech amerických. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze Spojených států amerických je proto třeba přezkoumat, aby bylo možné posoudit pokrok, jehož bylo dosaženo v úsilí o nastolení vzájemné důvěry. Proto by toto rozhodnutí mělo, pokud jde o systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze Spojených států amerických, být časové omezené a pozbýt platnosti dne 31. července 2013.
(7)
Jakmile Komise přijme rozhodnutí, jímž pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES uzná systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z třetí země nebo území za rovnocenné, členské státy nemusí použít nebo mohou na základě vzájemnosti upravit požadavky čl. 45 odst. 1 a 3 vztahující se na auditory a auditorské subjekty z dané třetí země nebo území. Podmínky, za kterých nebudou požadavky čl. 45 odst. 1 a 3 použity nebo budou upraveny, musí být stanoveny v ujednání o spolupráci uvedeném v čl. 46 odst. 3 směrnice 2006/43/ES uzavřeném mezi členským státem a příslušnou třetí zemí nebo územím a sděleny Komisi.
(8)
Abú Dhabí, Brazílie, Guernsey, Hongkong, Indie, Indonésie, Jersey, Malajsie, Mauricius, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Ostrov Man, Rusko, Thajsko, Tchaj-wan a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2008/627/ES s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(9)
Ačkoliv Egypt nebyl do rozhodnutí 2008/627/ES zahrnut, od té doby zavedl systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, pokud jde o Egypt, je od uvedené třetí země nutné získat doplňující informace. Je proto třeba zahrnout do přechodného období auditory a auditorské společnosti, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Egyptě.
(10)
Bermudy, Izrael, Kajmanské ostrovy a Nový Zéland dosud nezavedly systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty. Uvedené třetí země a území však přijaly jednoznačný veřejný závazek vůči Komisi s konkrétním akčním plánem na zřízení systému veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty podle pravidel rovnocenných pravidlům stanoveným v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2008/627/ES s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích. Komise by nicméně měla přezkoumat pokrok, jehož v roce 2011 tyto země a území dosáhly při přijímání právních předpisů s cílem zřídit systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty, a posoudit potřebu zkrátit přechodné období, pokud jde o tyto země a území.
(11)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Argentině, na Bahamách, v Chile, Kazachstánu, Maroku, Mexiku, Pákistánu a na Ukrajině, využívali přechodného období stanoveného v rozhodnutí 2008/627/ES. Od té doby však nebyly předloženy žádné informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nejsou ochotny dále usilovat o to, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2008/627/ES by proto nemělo být prodlouženo.
(12)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Evropské unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států použít ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(13)
Pokud jde o společnost se sídlem v jedné z třetích zemí nebo území uvedených v článku 1 tohoto rozhodnutí, jejíž převoditelné cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu členského státu, které však nejsou přijaty k obchodování v třetí zemi nebo území, kde má sídlo, měly by členské státy zajistit, aby se na všechny auditorské zakázky týkající se účetních závěrek této společnosti vztahovala ujednání o spolupráci uzavřená s dotyčnou třetí zemí nebo územím s cílem určit, který systém veřejného dohledu, zajištění kvality a vyšetřování a sankcí bude na auditory těchto společností uplatněn. V případě, že tyto auditorské zakázky provádí auditor nebo auditorský subjekt z jiného členského státu, měly by členské státy spolupracovat s cílem zajistit, že auditorská zakázka spadá do působnosti jednoho z jejich systémů veřejného dohledu, zajištění kvality a vyšetřování a sankcí.
(14)
Pokud jde o společnost se sídlem v jedné z třetích zemí nebo území uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, jejíž převoditelné cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu členského státu, které však nejsou přijaty k obchodování v třetí zemi nebo území, kde má sídlo, měly by členské státy spolupracovat s dotyčnou třetí zemí nebo územím s cílem zajistit, že na všechny auditorské zakázky týkající se účetních závěrek této společnosti se vztahuje systém veřejného dohledu, zajištění kvality a vyšetřování a sankcí. V případě, že tyto auditorské zakázky provádí auditor nebo auditorský subjekt z jiného členského státu, měly by členské státy spolupracovat s cílem zajistit, že auditorská zakázka spadá do působnosti jednoho z jejich systémů veřejného dohledu, zajištění kvality a vyšetřování a sankcí.
(15)
V průběhu přechodného období by členské státy neměly přijímat rozhodnutí o rovnocennosti na vnitrostátní úrovni. Skutečnost, že auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, mohou na základě tohoto rozhodnutí nadále vykonávat auditorskou činnost, pokud jde o společnosti uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES, by neměla členským státům bránit v přijetí opatření týkajících se spolupráce při jednotlivých přezkumech zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země nebo území.
(16)
Komise by měla sledovat fungování přechodných opatření a přezkoumat pokrok, jehož dosáhly třetí země a území, pro něž bylo stanoveno nebo prodlouženo přechodné období. Na konci přechodného období může Komise rozhodnout o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujících se na auditory a auditorské subjekty dotyčných třetích zemí a území. Komise by měla přezkoumat, zda se členské státy při získávání uznání rovnocennosti od třetích zemí a území, jichž se týká toto rozhodnutí, setkaly s potížemi, pokud jde o systémy veřejného dohledu, zajištění kvality a vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti z členských států.
(17)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 2. červencem 2010, se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států považují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí:
1)
Austrálie
2)
Kanady
3)
Číny
4)
Chorvatska
5)
Japonska
6)
Singapuru
7)
Jižní Afriky
8)
Jižní Koreje
9)
Švýcarska
10)
Spojených států amerických
Článek 2
1. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012, v případě že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
2. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro tyto účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze tohoto rozhodnutí.
3. Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze, svým systémům vyšetřování a sankcí.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země nebo území uvedeného v příloze za předpokladu, že toto opatření splňuje všechna tato kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
nepředjímá rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.
Článek 3
Komise sleduje situaci ve třetích zemích a územích uvedených v příloze. Komise zejména sleduje, zda příslušné správní orgány třetích zemí a území uvedených v příloze, které se Komisi veřejně zavázaly, že zřídí systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty, takovéto systémy zavedly, a to na základě těchto zásad:
a)
systémy jsou nezávislé na auditorské profesi;
b)
zabezpečují přiměřený dohled nad audity kotovaných společností;
c)
jejich fungování je transparentní a zabezpečuje, že výsledky přezkumu zajištění kvality jsou spolehlivé;
d)
systémy jsou účinně podporovány vyšetřováními a sankcemi.
Pokud jde o Bermudy, Izrael, Kajmanské ostrovy a Nový Zéland, Komise zejména přezkoumá pokrok, jehož bylo dosaženo při přijímání právních předpisů s cílem zřídit systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty v roce 2011. Komise podle potřeby odpovídajícím způsobem změní přílohu tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Bod 10 článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. ledna 2011.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 19 janvier 2011
relative à l’équivalence des systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et les entités d’audit de certains pays tiers, et à une période transitoire pour les activités d’audit exercées par les contrôleurs et les entités d’audit de certains pays tiers dans l’Union européenne
[notifiée sous le numéro C(2011) 117]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/30/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2006/43/CE du Parlement européen et du Conseil du 17 mai 2006 concernant les contrôles légaux des comptes annuels et des comptes consolidés et modifiant les directives 78/660/CEE et 83/349/CEE du Conseil, et abrogeant la directive 84/253/CEE du Conseil (1), et notamment son article 46, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 45, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE impose aux autorités compétentes des États membres l’obligation d’enregistrer chaque contrôleur et chaque entité d’audit de pays tiers qui présente un rapport d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de certaines sociétés constituées en dehors de la Communauté dont les valeurs mobilières sont admises à la négociation sur un marché réglementé dans la Communauté. L’article 45, paragraphe 3, de la directive 2006/43/CE prévoit que les États membres soumettent ces contrôleurs et ces entités d’audit à leurs systèmes de supervision publique, à leurs systèmes d’assurance qualité et à leurs systèmes d’enquête et de sanctions.
(2)
La décision 2008/627/CE de la Commission du 29 juillet 2008 concernant une période transitoire pour les activités d’audit exercées par les contrôleurs et les entités d’audit de certains pays tiers (2) a autorisé les contrôleurs et les entités d’audit des pays tiers énumérés à l’annexe de ladite décision à poursuivre dans l’Union européenne leurs activités liées aux rapports d’audit des comptes annuels ou des comptes consolidés pour les exercices qui débutent au cours de la période du 29 juin 2008 au 1er juillet 2010.
(3)
La Commission a évalué les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et les entités d’audit des pays et territoires tiers énumérés à l’annexe de la décision 2008/627/CE. Ces évaluations ont été effectuées avec l’aide du groupe européen des organes de supervision de l’audit. Les principes régissant les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et les entités d’audit de ces pays et territoires tiers ont été évalués à la lumière des critères définis aux articles 29, 30 et 32 de la directive 2006/43/CE qui s’appliquent aux systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et les entités d’audit des États membres. L’objectif final de la coopération entre États membres et pays tiers en ce qui concerne les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et les entités d’audit doit être la confiance mutuelle dans les systèmes de supervision de l’autre partie sur la base de l’équivalence de ces systèmes.
(4)
À la suite de ces évaluations, il apparaît que l’Australie, le Canada, la Chine, la Croatie, le Japon, Singapour, l’Afrique du Sud, la Corée du Sud et la Suisse ont des systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit qui fonctionnent selon des règles similaires à celles définies aux articles 29, 30 et 32 de la directive 2006/43/CE. Par conséquent, il y a lieu de considérer les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit de ces pays tiers comme équivalents à ceux applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des États membres.
(5)
La législation sud-africaine dispose que le contrôleur ou l’entité d’audit doit donner son consentement préalable en ce qui concerne le transfert d’informations des autorités compétentes d’Afrique du Sud aux autorités compétentes des États membres. Cette exigence de consentement préalable peut nuire à la bonne mise en œuvre de l’article 46, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE. Par conséquent, en attendant que les changements nécessaires aient été apportés à la législation sud-africaine, les autorités compétentes des États membres, avant d’enregistrer des contrôleurs et des entités d’audit qui présentent des rapports d’audit de sociétés constituées en Afrique du Sud, doivent exiger de ces contrôleurs et entités d’audit qu’ils renoncent à leur droit de consentement préalable.
(6)
Les États-Unis d’Amérique ont un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit qui fonctionne selon des règles similaires à celles définies par les articles 29, 30 et 32 de la directive 2006/43/CE. Toutefois, les autorités compétentes des États-Unis d’Amérique n’estiment pas que l’objectif ultime de la coopération avec les États membres est l’établissement d’une confiance mutuelle avec les autorités compétentes en matière de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des États membres. Tant qu’il n’existe pas de confiance mutuelle, les dispositions de l’article 46, paragraphe 1, ne peuvent être intégralement appliquées à titre permanent par les États membres en ce qui concerne les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées aux États-Unis d’Amérique. Par conséquent, le système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des États-Unis d’Amérique doit être examiné afin d’évaluer les progrès réalisés en direction de la confiance mutuelle. Pour ces motifs, la présente décision doit être limitée dans le temps et cesser de s’appliquer le 31 juillet 2013 en ce qui concerne le système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des États-Unis d’Amérique.
(7)
Une fois que la Commission a décidé, aux fins de l’article 46, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE, de l’équivalence du système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit d’un pays tiers ou territoire, les États membres peuvent, sur une base de réciprocité, modifier ou ne pas appliquer les exigences énoncées à l’article 45, paragraphes 1 et 3, applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit de ce pays tiers ou territoire. Les conditions de la modification ou de la non-application des exigences de l’article 45, paragraphes 1 et 3, doivent être définies conformément à des modalités de coopération, telles que visées à l’article 46, paragraphe 3, de la directive 2006/43/CE, entre l’État membre et le pays tiers ou territoire concerné, et communiquées à la Commission.
(8)
Abou Dhabi, le Brésil, le Centre financier international de Dubaï, Guernesey, Hong Kong, l’Île de Man, l’Inde, l’Indonésie, Jersey, la Malaisie, Maurice, la Russie, Taïwan, la Thaïlande et la Turquie ont établi ou sont en train d’établir des systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit. Toutefois, les informations disponibles quant au fonctionnement et aux règles applicables à ces systèmes ne sont pas suffisantes. Pour effectuer une évaluation plus approfondie aux fins d’une décision définitive quant à l’équivalence de ces systèmes, il est nécessaire d’obtenir des informations complémentaires auprès de ces pays et territoires. Il est donc opportun de prolonger la période transitoire prévue par la décision 2008/627/CE en ce qui concerne les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans ces pays et territoires tiers.
(9)
L’Égypte n’a pas été couverte par la décision 2008/627/CE, mais elle a depuis établi un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit. Pour effectuer une évaluation plus approfondie aux fins d’une décision définitive quant à l’équivalence des systèmes de l’Égypte, il est nécessaire d’obtenir des informations complémentaires auprès de ce pays tiers. Par conséquent, il est opportun d’inclure, dans la période transitoire, les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées en Égypte.
(10)
Les Bermudes, les Îles Cayman, Israël et la Nouvelle-Zélande n’ont pas encore mis en place de système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit. Néanmoins, ces pays et territoires tiers se sont publiquement engagés auprès de la Commission à mettre en œuvre un plan d’action concret pour établir un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit dont les règles seraient équivalentes à celles définies aux articles 29, 30 et 32 de la directive 2006/43/CE. Il est donc opportun de prolonger la période transitoire prévue par la décision 2008/627/CE en ce qui concerne les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans ces pays et territoires tiers. Néanmoins, la Commission devrait évaluer les progrès réalisés par ces pays et territoires en 2011 en ce qui concerne l’adoption d’une législation établissant un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit et déterminer s’il y a lieu, pour ces pays et territoires, de raccourcir la période transitoire.
(11)
Les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées en Argentine, aux Bahamas, au Chili, au Kazakhstan, au Maroc, au Mexique, au Pakistan et en Ukraine ont bénéficié de la période transitoire prévue par la décision 2008/627/CE. Depuis lors, ils n’ont pas fourni d’informations relatives à leurs systèmes de régulation et de supervision de l’audit. Il y a donc lieu de constater que ces pays tiers ne sont pas disposés à poursuivre leurs démarches pour faire reconnaître par la Commission le fait que leur régulation de l’audit est équivalente aux systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des États membres. Il n’est donc pas opportun de prolonger pour ces pays la période transitoire prévue par la décision 2008/627/CE en ce qui concerne les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans ces pays tiers.
(12)
Aux fins de la protection des investisseurs, les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays tiers énumérés à l’annexe de la présente décision ne devraient pouvoir poursuivre leurs activités d’audit dans l’Union européenne au cours de la période transitoire sans être enregistrés conformément à l’article 45 de la directive 2006/43/CE que s’ils fournissent les informations requises. S’ils fournissent ces informations, ces contrôleurs et ces entités d’audit devraient pouvoir poursuivre leurs activités liées aux rapports d’audit pour les comptes annuels ou les comptes consolidés afférents aux exercices qui débutent au cours de la période du 2 juillet 2010 au 31 juillet 2012. La présente décision ne devrait pas limiter le droit des États membres à appliquer leurs systèmes d’enquête et de sanctions à ces auditeurs et entités d’audit.
(13)
Lorsqu’une société est constituée dans l’un des pays tiers ou territoires énumérés à l’article 1er de la présente décision et que ses valeurs mobilières sont admises à la négociation sur un marché réglementé d’un État membre, mais pas dans le pays tiers ou sur le territoire où la société est constituée, les États membres doivent veiller à ce que toutes les missions d’audit se rapportant aux états financiers de cette société soient couvertes par des modalités de coopération conclues avec le pays tiers ou territoire concerné permettant de déterminer quel système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions s’appliquera aux contrôleurs de ces sociétés. Lorsque ces missions d’audit sont menées par un contrôleur ou une entité d’audit d’un autre État membre, les États membres doivent coopérer pour s’assurer que la mission d’audit relève de l’un de leurs systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions.
(14)
Lorsqu’une société est constituée dans l’un des pays tiers ou territoires énumérés à l’annexe de la présente décision et que ses valeurs mobilières sont admises à la négociation sur un marché réglementé d’un État membre, mais pas dans le pays tiers ou sur le territoire où la société est constituée, les États membres doivent coopérer avec le pays tiers ou le territoire concerné afin de veiller à ce que toutes les missions d’audit se rapportant aux états financiers de cette société soient couvertes par un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions. Lorsque ces missions d’audit sont menées par un contrôleur ou une entité d’audit d’un autre État membre, les États membres doivent coopérer pour s’assurer que la mission d’audit relève de l’un de leurs systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions.
(15)
Au cours de la période transitoire, les États membres ne devraient pas statuer sur l’équivalence au niveau national. Le fait que des contrôleurs et entités d’audit de pays tiers qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays et territoires tiers énumérés à l’annexe de la présente décision puissent, en vertu de la présente décision, poursuivre leurs activités d’audit auprès des sociétés visées à l’article 45 de la directive 2006/43/CE ne devrait pas empêcher les États membres de convenir de modalités de coopération en matière d’examens d’assurance qualité individuels entre les autorités compétentes de l’État membre et les autorités compétentes d’un pays tiers ou territoire.
(16)
La Commission devrait surveiller le fonctionnement des dispositions transitoires et analyser les progrès accomplis par les pays et territoires tiers pour lesquels une période transitoire a été octroyée ou prolongée. À la fin de la période transitoire, la Commission pourra décider de l’équivalence des systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit des pays et territoires tiers concernés. La Commission devrait vérifier si les États membres ont eu des difficultés à faire reconnaître leurs systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit comme équivalents par les pays et territoires tiers concernés par la présente décision.
(17)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 48, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Aux fins de l’article 46, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE, les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et entités d’audit des pays tiers suivants sont considérés comme équivalents aux systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions auxquels sont soumis les contrôleurs et entités d’audit des États membres en ce qui concerne les activités d’audit se rapportant aux comptes annuels ou consolidés des exercices débutant le 2 juillet 2010 ou après cette date:
1.
Australie;
2.
Canada;
3.
Chine;
4.
Croatie;
5.
Japon;
6.
Singapour;
7.
Afrique du Sud;
8.
Corée du Sud;
9.
Suisse;
10.
États-Unis d’Amérique.
Article 2
1. Les États membres n’appliquent pas l’article 45 de la directive 2006/43/CE en ce qui concerne les contrôleurs et les entités d’audit qui présentent des rapports d’audit relatifs aux comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays et territoires tiers énumérés à l’annexe de la présente décision, conformément à l’article 45, paragraphe 1, de ladite directive, pour les exercices qui débutent au cours de la période du 2 juillet 2010 au 31 juillet 2012, lorsque le contrôleur ou l’entité d’audit concerné(e) fournit aux autorités compétentes de l’État membre tous les éléments suivants:
a)
le nom et l’adresse du contrôleur ou de l’entité d’audit concernés et les informations relatives à leur structure juridique;
b)
si le contrôleur ou l’entité d’audit appartiennent à un réseau, une description de ce réseau;
c)
les normes d’audit et les règles d’indépendance appliquées à l’audit concerné;
d)
une description du système de contrôle interne de la qualité qu’applique l’entité d’audit;
e)
la mention de la date à laquelle le dernier examen d’assurance qualité du contrôleur ou de l’entité d’audit a été effectué, le cas échéant, à moins que ces informations ne soient fournies par les autorités compétentes du pays tiers, et les informations nécessaires concernant les résultats de cet examen. Lorsque les informations nécessaires relatives aux résultats du dernier examen d’assurance qualité ne sont pas publiques, les autorités compétentes des États membres traitent ces informations comme confidentielles.
2. Les États membres veillent à ce que le public soit informé du nom et de l’adresse des contrôleurs et des entités d’audit qui présentent des rapports d’audit concernant les comptes annuels ou les comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays et territoires tiers énumérés à l’annexe de la présente décision et du fait que les systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions de ces pays et territoires ne sont pas encore reconnus comme équivalents en vertu de l’article 46, paragraphe 2, de la directive 2006/43/CE. À ces fins, les autorités compétentes des États membres visées à l’article 45 de la directive 2006/43/CE peuvent également enregistrer les contrôleurs et les entités d’audit qui effectuent l’audit de comptes annuels ou de comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays et territoires tiers énumérés à l’annexe de la présente décision.
3. Nonobstant le paragraphe 1, les États membres peuvent appliquer leurs systèmes d’enquête et de sanctions aux contrôleurs et entités d’audit qui effectuent l’audit de comptes annuels ou de comptes consolidés de sociétés constituées dans les pays et territoires tiers énumérés en annexe.
4. Le paragraphe 1 s’applique sans préjudice des modalités de coopération en matière d’examens d’assurance qualité établies entre les autorités compétentes d’un État membre et les autorités compétentes d’un pays tiers ou territoire qui figure en annexe, à condition que ces modalités respectent tous les critères suivants:
a)
elles prévoient la réalisation d’examens d’assurance qualité dans le respect du principe d’égalité de traitement;
b)
elles sont communiquées préalablement à la Commission;
c)
elles ne préjugent pas une décision de la Commission au titre de l’article 47 de la directive 2006/43/CE.
Article 3
La Commission suit l’évolution de la situation dans les pays et territoires tiers énumérés en annexe. En particulier, elle détermine si les autorités administratives compétentes des pays et territoires tiers énumérés en annexe qui se sont engagés publiquement auprès de la Commission à établir des systèmes de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicables aux contrôleurs et aux entités d’audit ont établi de tels systèmes, sur la base des critères suivants:
a)
ces systèmes sont indépendants de la profession d’audit;
b)
ils assurent une supervision appropriée du contrôle des comptes des sociétés cotées;
c)
leur fonctionnement est transparent et garantit la fiabilité des résultats des examens d’assurance qualité;
d)
ils sont soutenus efficacement par des systèmes d’enquête et de sanctions.
En ce qui concerne les Bermudes, les Îles Cayman, Israël et la Nouvelle-Zélande, la Commission évalue en particulier les progrès réalisés en 2011 en ce qui concerne l’adoption d’une législation établissant un système de supervision publique, d’assurance qualité, d’enquête et de sanctions applicable aux contrôleurs et aux entités d’audit. Le cas échéant, elle modifie en conséquence l’annexe de la présente décision.
Article 4
Le point 10 de l’article 1er cesse de s’appliquer à compter du 31 juillet 2013.
Article 5
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 19 janvier 2011.