ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. února 2010
o přiměřenosti příslušných orgánů určitých třetích zemí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 590)
(Text s významem pro EHP)
(2010/64/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 47 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 47 odst. 1 a článkem 53 směrnice 2006/43/ES mohou příslušné orgány členských států od 29. června 2008 umožnit předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země pouze za předpokladu, že tyto orgány byly Komisí prohlášeny za přiměřené a existují pracovní ujednání založená na vzájemnosti dohodnutá mezi třetími zeměmi a příslušnými orgány dotyčných členských států. Je proto třeba stanovit, které příslušné orgány třetích zemí jsou přiměřené pro účely předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země.
(2)
Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země vyjadřuje zásadní veřejný zájem na provádění nezávislého veřejného dohledu. Proto by takové předání příslušnými orgány členských států mělo být uskutečněno výlučně pro účely výkonu pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností příslušnými orgány dotyčné třetí země. Současní nebo bývalí zaměstnanci příslušných orgánů třetí země, které přijímají informace, podléhají povinnosti zachovávat profesní tajemství.
(3)
Na zpracování osobních údajů za použití této směrnice se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (2). Pokud tedy předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetích zemí uvedených níže znamená předání osobních dat, mělo by se uskutečňovat vždy v souladu s ustanoveními směrnice 95/46/ES. Členské státy by měly pracovními ujednáními v souladu s kapitolou IV směrnice 95/46/ES mezi svými příslušnými orgány a orgány třetích zemí zajistit, aby příslušné orgány třetích zemí dále nepředávaly osobní údaje obsažené v předávaných pracovních materiálech nebo jiných dokumentech v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností bez předchozího souhlasu příslušných orgánů dotyčných členských států. Proběhla konzultace s evropským inspektorem ochrany údajů, pokud jde o toto rozhodnutí.
(4)
Přiměřenost příslušných orgánů třetí země by se měla vyhodnotit vzhledem k požadavkům na spolupráci podle článku 36 směrnice 2006/43/ES nebo vzhledem k zásadně rovnocenným funkčním výsledkům. Zejména by měla být přiměřenost vyhodnocena s ohledem na pravomoci vykonávané příslušnými orgány třetí země, na bezpečnostní opatření proti porušení profesního tajemství a na pravidla o důvěrnosti, jež tyto orgány uplatňují, jakož i na jejich schopnost na základě svých právních a správních předpisů spolupracovat s příslušnými orgány členských států.
(5)
Vzhledem k tomu, že se na auditory a auditorské společnosti společností ze Společenství, které emitovaly cenné papíry v Kanadě, v Japonsku nebo ve Švýcarsku, nebo které jsou součástí skupiny vydávající povinnou konsolidovanou účetní závěrku v těchto zemích, vztahuje vnitrostátní právo těchto zemí, mělo by se rozhodnout, zda příslušné orgány členských států smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům těchto zemí výlučně pro účely výkonu jejich pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností.
(6)
Hodnocení přiměřenosti pro účely článku 47 směrnice 2006/43/ES byla provedena s ohledem na příslušné orgány Kanady, Japonska a Švýcarska. Rozhodnutí o přiměřenosti by měla být přijímána na základě těchto hodnocení a s ohledem na zmíněné orgány.
(7)
Kanadská rada pro veřejné účetnictví (Canadian Public Accountability Board, Conseil canadien sur la reddition de comptes) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, aby zabránila předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použila by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Kanady smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené kanadskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měla být Kanadská rada pro veřejné účetnictví označena za přiměřenou pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(8)
Japonská agentura pro finanční služby (Financial Services Agency of Japan) a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem (Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board) v rámci agentury mohou vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Toto rozhodnutí by se mělo týkat pouze pravomocí Agentury pro finanční služby k vyšetřování auditorů a auditorských společností. Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem provádějí přiměřená bezpečnostní opatření, která zabraňují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jejich stávajících nebo předchozích zaměstnanců, a předané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností by používaly výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Japonska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené japonskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měly Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce pro dohled nad auditem být označeny za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(9)
Švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled (Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde, Autorité fédérale de surveillance en matière de révision, Autorità federale di sorveglianza dei revisori) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, která zakazují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použil by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Švýcarska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné relevantní dokumenty držené švýcarskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měl být švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled označen za přiměřený pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(10)
Předání pracovních materiálů k auditu by mělo zahrnovat přístup orgánů, které byly prohlášeny za přiměřené podle tohoto rozhodnutí, k pracovním materiálům k auditu nebo jiným relevantním dokumentům v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností, nebo zaslání uvedených dokumentů daným orgánům, a to po předchozím souhlasu příslušných orgánů členských zemí, a zaslání uvedených dokumentů příslušnými orgány členských států těmto orgánům nebo jejich zpřístupnění. Proto by statutární auditoři nebo auditorské firmy neměly být oprávněny poskytovat přístup nebo předávat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností těmto orgánům za jiných podmínek, než je stanoveno v tomto rozhodnutí a v článku 47 směrnice 2006/43/ES, například na základě souhlasu statutárního auditora, auditorské společnosti nebo zákaznické společnosti.
(11)
Tímto rozhodnutím by neměly být dotčeny dohody o spolupráci uvedené v čl. 25 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (3).
(12)
Vzhledem k tomu, že je toto rozhodnutí přijímáno v rámci přechodného období uděleného určitým auditorům a auditorským společnostem třetích zemí na základě rozhodnutí Komise 2008/627/ES ze dne 29. července 2008 týkajícího se přechodného období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí (4), nemělo by toto rozhodnutí předjímat žádné konečné rozhodnutí o rovnocennosti, které Komise případně přijme podle článku 46 směrnice 2006/43/ES.
(13)
Toto rozhodnutí má podporovat účinnou spolupráci mezi příslušnými orgány členských států a Kanady, Japonska a Švýcarska s cílem umožnit výkon jejich funkcí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování a zároveň chránit práva dotyčných stran. Členské státy by Komisi měly oznamovat pracovní ujednání uzavřená s těmito orgány, aby Komise mohla zhodnotit, zda dochází ke spolupráci v souladu s článkem 47 směrnice 2006/43/ES.
(14)
Konečným cílem spolupráce s Kanadou, s Japonskem a se Švýcarskem v oblasti dohledu nad auditem je dosažení vzájemné spolehlivosti systémů dohledu tak, aby předání pracovních materiálů k auditu bylo výjimkou. Vzájemná spolehlivost by byla založena na rovnocennosti systémů dohledu nad auditem ve Společenství a v uvedených zemí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného na základě čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES se považují tyto příslušné orgány třetích zemí:
1)
Canadian Public Accountability Board/Conseil canadien sur la reddition de comptes (Kanada);
2)
Financial Services Agency (Japonsko);
3)
Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board (Japonsko);
4)
Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde/Autorité fédérale de surveillance en matière de révision/Autorità federale di sorveglianza dei revisori (Švýcarsko).
Článek 2
1. Aniž je dotčen čl. 47 odst. 4 a v souladu s článkem 53 směrnice 2006/43/ES, jakékoli předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností ode dne 29. června 2008 buď podléhá předchozímu souhlasu příslušného orgánu dotyčného členského státu, nebo je předání uvedených dokumentů prováděno příslušným orgánem dotyčného členského státu.
2. Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností smí sloužit pouze účelům veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality nebo vyšetřování auditorů a auditorských společností.
3. V případě, že jsou pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení výhradně statutárního auditora nebo auditorské společnosti registrované ve členském státě jiném, než je členský stát, v němž je registrován auditor skupiny a jehož příslušný orgán obdržel žádost od jakéhokoli orgánu uvedeného v článku 1, jsou uvedené materiály nebo dokumenty předány příslušnému orgánu dotyčné třetí země, pouze pokud příslušný orgán prvního členského státu vydal výslovný souhlas s předáním.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. února 2010.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 5 février 2010
sur l’adéquation des autorités compétentes de certains pays tiers conformément à la directive 2006/43/CE du Parlement européen et du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2010) 590]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2010/64/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2006/43/CE du Parlement européen et du Conseil du 17 mai 2006 concernant les contrôles légaux des comptes annuels et des comptes consolidés et modifiant les directives 78/660/CEE et 83/349/CEE du Conseil, et abrogeant la directive 84/253/CEE du Conseil (1), et notamment son article 47, paragraphe 3, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 47, paragraphe 1, et à l’article 53 de la directive 2006/43/CE, à compter du 29 juin 2008, les autorités compétentes des États membres peuvent autoriser que des documents d’audit et d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit soient communiqués aux autorités compétentes d’un pays tiers, pour autant qu’elles aient été déclarées adéquates par la Commission et qu’il existe des accords sur les modalités de travail entre ces autorités compétentes et celles des États membres concernés. Il y a donc lieu de déterminer quelles autorités sont adéquates aux fins de la communication aux autorités compétentes de pays tiers de documents d’audit et d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit.
(2)
Il est d’intérêt public, en relation avec l’exercice d’une supervision publique indépendante, que des documents d’audit ou d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit puissent être communiqués aux autorités compétentes d’un pays tiers. Par conséquent, toute communication de ce type par les autorités compétentes d’un État membre doit être effectuée à la seule fin de l’exercice, par les autorités compétentes du pays tiers concerné, de leurs compétences de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. Les personnes employées ou précédemment employées par les autorités compétentes du pays tiers qui reçoit l’information sont soumises aux obligations de secret professionnel.
(3)
La directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 1995 relative à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (2) s’applique au traitement des données à caractère personnel effectué en application de la présente directive. Par conséquent, dès lors que la communication de documents d’audit ou d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit aux autorités compétentes des pays tiers ci-après implique la divulgation de données à caractère personnel, elle doit respecter les dispositions de la directive 95/46/CE. Les États membres doivent veiller à établir, entre leurs autorités compétentes et les autorités compétentes des pays tiers, des modalités de travail conformes au chapitre IV de ladite directive, ces modalités garantissant que les autorités compétentes des pays tiers ne divulguent pas à leur tour les données à caractère personnel contenues dans des documents d’audit ou d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit et qui leur sont communiqués sans l’accord préalable des autorités compétentes des États membres concernés. Le Contrôleur européen de la protection des données a été consulté en ce qui concerne la présente décision.
(4)
L’adéquation des autorités compétentes d’un pays tiers doit être évaluée à la lumière des critères en matière de coopération énoncés à l’article 36 de la directive 2006/43/CE, ou de résultats fonctionnels essentiellement équivalents. Elle doit notamment être évaluée à la lumière des compétences exercées par les autorités compétentes du pays tiers, des garanties qu’elles mettent en œuvre en matière de respect des règles de secret professionnel et de confidentialité, et de leur capacité, en vertu des lois et des réglementations applicables, à coopérer avec les autorités compétentes des États membres.
(5)
Étant donné que les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audits de sociétés qui ont émis des valeurs mobilières sur des marchés du Canada, du Japon ou de la Suisse ou qui font partie de groupes présentant des comptes consolidés légaux dans ces pays sont soumis aux droits internes desdits pays, la décision d’autoriser les autorités compétentes des États membres à communiquer des documents d’audit ou d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit aux autorités compétentes desdits pays doit être arrêtée à la seule fin de l’exercice, par ces autorités compétentes, de leurs compétences de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit.
(6)
L’évaluation de l’adéquation aux fins de l’article 47 de la directive 2006/43/CE a été réalisée pour les autorités compétentes du Canada, du Japon et de la Suisse. Les décisions en matière d’adéquation doivent être arrêtées sur la base des évaluations réalisées pour ces autorités.
(7)
Le Conseil canadien sur la reddition de comptes est compétent en matière de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. Il met en œuvre des garanties appropriées qui interdisent et sanctionnent la communication, par les personnes qu’il emploie ou qu’il a employées, d’informations confidentielles à toute personne ou autorité tierce. Il n’utiliserait les documents d’audit et les autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit qui lui seraient communiqués qu’à des fins de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. En vertu des lois et des réglementations canadiennes, il a le droit de communiquer des documents d’audit et d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit canadiens aux autorités compétentes de tout État membre. Sur cette base, il y a lieu de déclarer que le Conseil canadien sur la reddition de comptes est adéquat aux fins de l’article 47, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE.
(8)
Le Financial Services Agency du Japon et le Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board de la Financial Services Agency du Japon sont compétents en matière de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. La présente décision ne doit porter que sur les compétences du Financial Services Agency en matière d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. Le Financial Services Agency du Japon et le Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board du Japon mettent en œuvre des garanties appropriées qui interdisent et sanctionnent la communication, par les personnes qu’ils emploient ou qu’ils ont employées, d’informations confidentielles à toute personne ou autorité tierce et n’utiliseraient les documents d’audit et les autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit qui leur seraient communiqués qu’à des fins de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. En vertu des lois et des réglementations japonaises, ils ont le droit de communiquer des documents d’audit et d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit japonais aux autorités compétentes de tout État membre. Sur cette base, il y a lieu de déclarer que le Financial Services Agency du Japon et le Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board du Japon sont adéquats aux fins de l’article 47, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE.
(9)
L’Autorité fédérale de surveillance en matière de révision de Suisse est compétente en matière de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. Elle met en œuvre des garanties appropriées qui interdisent et sanctionnent la communication, par les personnes qu’elle emploie ou qu’elle a employées, d’informations confidentielles à toute personne ou autorité tierce. Elle n’utiliserait les documents d’audit et les autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit qui lui seraient communiqués qu’à des fins de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit. En vertu des lois et des réglementations suisses, elle a le droit de communiquer des documents d’audit et d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit suisses aux autorités compétentes de tout État membre. Sur cette base, il y a lieu de déclarer que l’Autorité fédérale de surveillance en matière de révision de Suisse est adéquate aux fins de l’article 47, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE.
(10)
La communication de documents d’audit doit comprendre l’autorisation, pour les autorités déclarées adéquates en vertu de la présente décision, d’accéder aux documents d’audit ou à d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit ou la transmission auxdites autorités de ces documents après accord préalable des autorités compétentes des États membres, ainsi que l’octroi de l’accès à ces documents ou leur transmission à ces autorités par les autorités compétentes des États membres. Par conséquent, les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit ne doivent pas avoir le droit d’autoriser ces autorités de pays tiers à accéder aux documents d’audit et autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit, ni de leur transmettre ces documents, dans des conditions autres que celles énoncées dans la présente décision et à l’article 47 de la directive 2006/43/CE, par exemple sur la seule base du consentement du contrôleur légal des comptes, du cabinet d’audit ou de la société cliente.
(11)
La présente décision doit s’appliquer sans préjudice des accords de coopération visés à l’article 25, paragraphe 4, de la directive 2004/109/CE du Parlement européen et du Conseil du 15 décembre 2004 sur l’harmonisation des obligations de transparence concernant l’information sur les émetteurs dont les valeurs mobilières sont admises à la négociation sur un marché réglementé et modifiant la directive 2001/34/CE (3).
(12)
La présente décision est arrêtée alors qu’une période transitoire a été accordée à certains contrôleurs légaux des comptes et cabinets d’audit au titre de la décision 2008/627/CE de la Commission du 29 juillet 2008 concernant une période transitoire pour les activités d’audit exercées par les contrôleurs et les entités d’audit de certains pays tiers (4), et elle ne doit pas préjuger des décisions définitives en matière d’équivalence susceptibles d’être arrêtées par la Commission en application de l’article 46 de la directive 2006/43/CE.
(13)
La présente décision vise à faciliter une coopération efficace entre les autorités compétentes des États membres et celles du Canada, du Japon et de la Suisse aux fins de l’exercice de leurs fonctions de supervision publique, d’assurance qualité externe et d’enquête tout en protégeant les droits des parties concernées. Les États membres doivent communiquer à la Commission les modalités de travail établies avec ces autorités afin qu’elle puisse déterminer si la coopération a lieu conformément aux dispositions de l’article 47 de la directive 2006/43/CE.
(14)
L’objectif final de la coopération avec le Canada, le Japon et la Suisse dans le domaine de la supervision du contrôle légal des comptes est de parvenir à une confiance mutuelle en ce qui concerne les systèmes de supervision qui n’impliquerait qu’exceptionnellement la communication de documents d’audit. Cette confiance mutuelle doit reposer sur l’équivalence des systèmes de supervision du contrôle légal des comptes dans la Communauté et dans lesdits pays.
(15)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 48, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les autorités compétentes de pays tiers suivantes sont adéquates aux fins de l’article 47, paragraphe 1, de la directive 2006/43/CE:
1)
le Conseil canadien sur la reddition de comptes;
2)
le Financial Services Agency du Japon;
3)
le Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board du Japon;
4)
l’Autorité fédérale de surveillance en matière de révision de Suisse.
Article 2
1. Sans préjudice de l’article 47, paragraphe 4, de la directive 2006/43/CE, et conformément à l’article 53 de ladite directive, à compter du 29 juin 2008, les documents d’audit et autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit ne peuvent être communiqués aux autorités visées à l’article 1er qu’avec l’accord préalable de l’autorité compétente de l’État membre concerné, ou par ladite autorité elle-même.
2. Les documents d’audit et les autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit ne sont communiqués qu’aux fins de la supervision publique, de l’assurance qualité externe ou des enquêtes sur les contrôleurs légaux des comptes et les cabinets d’audit.
3. Lorsque des documents d’audit ou d’autres documents détenus par des contrôleurs légaux des comptes ou des cabinets d’audit sont exclusivement détenus par un contrôleur légal des comptes ou un cabinet d’audit enregistré dans un État membre autre que celui où est enregistré le contrôleur du groupe et dont les autorités compétentes ont reçu une demande de communication d’une des autorités visées à l’article 1er, lesdits documents ne sont communiqués à l’autorité compétente du pays tiers concerné que si l’autorité compétente du premier État membre a expressément autorisé cette communication.
Article 3
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 5 février 2010.