PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 2/2012
ze dne 4. ledna 2012,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1890/2005 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybrala prozatímní clo uložené na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu. Současně bylo ukončeno řízení týkající se dovozu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Malajsie a Filipín.
(2)
Dne 25. srpna 2009 pozměnila Rada nařízením (ES) č. 768/2009 (3) na základě přezkumu zahájeného podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení výše uvedená opatření s ohledem na jednoho vyvážejícího výrobce ve Vietnamu.
(3)
Na nařízení, které vedlo k uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu, se bude dále odkazovat jako na „původní nařízení“. Na šetření, jež vedlo k opatřením uloženým v původním nařízení dotčeným zemím, se bude dále odkazovat jako na „původní šetření“.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (4) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 19. srpna 2010 žádost o zahájení přezkumu těchto opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal Evropský institut pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute, EIFI) (dále jen „žadatel“) jménem pěti výrobců v Unii: Bulnava S.r.l., Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Inox Bolt S.r.l., Bontempi Vibo S.p.A. a Ugivis S.A. představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v Unii.
(5)
Žádost byla omezena na antidumpingová opatření, jež byla uložena na dovoz pocházející z ČLR a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“). Antidumpingová opatření, která byla v původním nařízení uložena na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Vietnamu, Indonésie a Thajska, proto nejsou předmětem tohoto přezkumu.
(6)
Žádost byla odůvodněna tím, že pokud by opatření uložená na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z dotčených zemí pozbyla platnosti, vedlo by to pravděpodobně k přetrvávání nebo obnovení dumpingu a újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 19. listopadu 2010 oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(8)
Šetření týkající se přetrvávání dumpingu zahrnovalo období od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2007 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(9)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce, uživatele v Unii, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a jejich sdružení a zástupce dotčených zemí.
(10)
Komise poskytla rovněž zúčastněným stranám možnost se písemně vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(11)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců z dotčených zemí, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku.
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany podle článku 17 základního nařízení požádány, aby se do 15 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení přihlásily a poskytly Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení. Vzhledem k obdrženým odpovědím bylo rozhodnuto použít výběr vzorku u tchajwanských vyvážejících výrobců, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii. Pokud jde o ČLR, při šetření nespolupracoval žádný z vyvážejících výrobců z ČLR.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet šest tchajwanských vývozců/skupin vývozců. Deset z nich nebylo možno vzít v úvahu, jelikož se zdálo, že se jedná pouze o obchodní společnosti nebo o společnosti, které v období přezkumného šetření nevyvážely dotčený výrobek do Unie. Na základě informací, které byly obdrženy od spolupracujících tchajwanských společností, vybrala Komise vzorek složený ze čtyř vyvážejících výrobců. Jedna ze společností zařazených do vzorku následně spolupráci ukončila. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku představovaly 41,6 % tchajwanského vývozu do EU v období přezkumného šetření.
(14)
Pokud jde o dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, z celkem osmi společností, které poskytly požadované informace, byly do vzorku zařazeny tři největší společnosti představující téměř 90 % dovezeného objemu, který nahlásily spolupracující společnosti. Odpověď na dotazník posléze poskytl pouze jeden dovozce.
(15)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo dvanáct výrobců v Unii. Na základě informací, které byly obdrženy od spolupracujících výrobců v Unii, vybrala Komise vzorek sestávající z šesti výrobců v Unii. Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku posléze svou spolupráci ukončil. Zbývajících pět výrobců zařazených do vzorku představovalo 38 % prodeje všech výrobců v Unii uskutečněného v období přezkumného šetření pro nezávislé odběratele v EU.
(16)
Komise rozeslala stranám zařazeným do vzorku a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, dotazníky. Jak bylo objasněno výše, odpovědi na dotazník byly obdrženy od pěti výrobců v Unii, tří vyvážejících výrobců z Tchaj-wanu a od jednoho dovozce. V průběhu šetření se nepřihlásil žádný z kontaktovaných uživatelů.
(17)
Jak je objasněno v 13. a 15. bodě odůvodnění, jeden tchajwanský vyvážející výrobce zařazený do vzorku a jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku se rozhodli, že na dotazník neodpoví. V obou případech se však usuzovalo, že vzorek zbývajících společností je i nadále reprezentativní, pokud jde o příslušné objemy prodeje.
(18)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii
-
Bulnava S.r.l, Suello, Itálie,
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c, Grumello del Monte, Itálie,
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Itálie,
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Německo,
-
Ugivis S.A, Belley, Francie.
b)
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Arrow Fastener Co., Ltd. a vývozci, kteří jsou ve spojení s touto společností, Shu-Lin City,
-
Shekai Precision Co., Ltd. a vývozce, který je ve spojení s touto společností, Kaohsiung,
-
Yi Tai Shen Co., Ltd. Tainan Hsien.
c)
Dovozce v Unii, který není ve spojení
-
Wurth Group, Kunzelsau, Německo.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(19)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný jako výrobek vymezený v původním nařízení, tj. některé spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli pocházející z ČLR a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 (dále jen „dotčený výrobek“).
(20)
Přezkumné šetření potvrdilo, že stejně jako v původním šetření mají dotčený výrobek a výrobky vyráběné a prodávané vyvážejícími výrobci na domácích trzích, jakož i výrobky vyráběné a prodávané v EU výrobci v Unii stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné užití, a považují se proto za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(21)
Přihlásily se čtyři strany, které uvedly, že by výrobky kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10 a 7318 15 51 měly být z tohoto šetření vyloučeny, jelikož se údajně v Unii nevyrábějí. Toto tvrzení bylo odmítnuto, jelikož i) nebyly předloženy žádné důkazy, které by potvrzovaly, že se tyto výrobky liší, pokud jde o základní fyzické a technické vlastnosti, a ii) v rámci přezkumu před pozbytím platnosti nelze každopádně vymezení výrobku měnit.
(22)
Po poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno zachování stávajících opatření („konečné informace“), jeden z tchajwanských vyvážejících výrobců uvedl, že bimetalové spojovací prostředky by neměly být zahrnuty do vymezení výrobku z důvodu zásadních rozdílů mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky z korozivzdorné oceli, které se týkají prodejní ceny za jednotku množství, výrobních nákladů, základních fyzických a technických vlastností, jakož i způsobu jejich využití. Jak již však bylo uvedeno výše v 21. bodě odůvodnění, nelze vymezení výrobku v rámci přezkumu před pozbytím platnosti měnit. Toto tvrzení by bylo možné projednat v rámci prozatímního přezkumu zaměřeného na vymezení výrobku, o který může společnost požádat.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(23)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda je v případě, že by stávající opatření pozbyla platnosti, pravděpodobné přetrvávání dumpingu nebo jeho obnovení.
1. ČLR
1.1 Předběžné poznámky
(24)
Jak bylo objasněno výše, při šetření nespolupracoval žádný z vyvážejících výrobců z ČLR.
(25)
Níže uvedená zjištění týkající se pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu musela proto vycházet z dostupných údajů, zejména z údajů Eurostatu a informací, které v žádosti o přezkum uvedlo výrobní odvětví Unie. V tomto případě nebylo možno použít oficiální čínské vývozní statistiky, jelikož dotčený výrobek představuje pouze malou část množství nahlášeného v příslušných celních položkách harmonizovaného systému.
1.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(26)
Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali, nebylo možno vypočítat individuální dumpingová rozpětí.
(27)
Podle žádosti o přezkum činilo dumpingové rozpětí u vývozu z ČLR do Unie údajně od 13,6 % do 61,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, žadatel srovnal ceny vývozu z ČLR do Unie s početně zjištěnou běžnou hodnotou na Tchaj-wanu, což je srovnatelná země, která byla použita v původním šetření.
(28)
Jelikož společnosti z ČLR nespolupracovaly, nejsou k dispozici informace, které by umožnily vyvodit jiný závěr. Mimoto se podotýká, že bylo zjištěno, že běžná hodnota stanovená pro jedinou spolupracující tchajwanskou společnost je podstatně vyšší než běžná hodnota, kterou žadatel stanovil v žádosti o šetření před pozbytím platnosti. Jelikož nejsou k dispozici žádné údaje, že se ceny vývozu z ČLR do Unie liší od cen uvedených v žádosti, je pravděpodobné, že u vývozu z ČLR přetrvává dumping na vyšších úrovních, než je uvedeno v žádosti.
1.3 Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(29)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána rovněž pravděpodobnost obnovení dumpingu.
(30)
V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: volná kapacita vyvážejících výrobců z ČLR; přitažlivost trhu Unie pro výrobce z ČLR a jejich vývoz do třetích zemí.
1.3.1 Volná kapacita vyvážejících výrobců z ČLR
(31)
Jelikož o čínském odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli je k dispozici málo veřejných informací, byly k odhadu kapacity v ČLR použity údaje obsažené v žádosti o přezkum. Na tomto základě se zdá, že od roku 2003 byla v Číně zřízena nová zařízení pro výrobu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. V důsledku antidumpingových opatření uložených na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa a oceli (6) a následného poklesu dovozu z ČLR tohoto typu spojovacích prostředků do Unie od roku 2009 mají výrobci z ČLR značnou nevyužitou výrobní kapacitu, kterou by bylo možno využít k výrobě dotčeného výrobku, jelikož výroba může mezi oběma typy spojovacích prostředků snadno přecházet.
1.3.2 Přitažlivost trhu Unie
(32)
Přitažlivost trhu Unie lze doložit skutečností, že uložení antidumpingových cel nezastavilo rozšiřování vývozu z ČLR dotčeného výrobku. Naopak, podle údajů Eurostatu se objem dovozu z ČLR do Unie mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 13 %. Vývoj cen dovozu z ČLR v témže období prokázal, že podle údajů Eurostatu průměrná dovozní cena vzrostla. Podrobnější analýza však ukázala, že se v průběhu posuzovaného období cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli nahlášených v kódu KN představujícím 59 % celkového množství dovezeného během období přezkumného šetření snížila o 24 %. To prokazuje, že navzdory platným opatřením se vývozcům z ČLR u většiny vyváženého dotčeného výrobku podařilo zvýšit objem vývozu a dále snížit ceny.
1.3.3 Vývoz do třetích zemí
(33)
Co se týká objemů a cen vývozu z ČLR do třetích zemí, je nutno uvést, že se údaje o vývozu z ČLR týkají celých kódů HS. Při srovnání s dovozními statistikami EU na úrovni TARIC připadají na dotčený výrobek v rámci těchto kódů HS přibližně 3 % objemu. Údaje o vývozu proto nejsou velmi smysluplným zdrojem informací. Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali, nebylo možno získat jiné relevantní údaje, pokud jde o vývoz z ČLR do třetích zemí.
1.4 Závěr ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu
(34)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním lze vyvodit závěr, že vývoz z ČLR je i nadále dumpingový a že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by byla stávající antidumpingová opatření zrušena. S přihlédnutím ke stávající volné kapacitě v ČLR a skutečnosti, že dovoz dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období navzdory existenci antidumpingových opatření vzrostl, se zdá, že by vyvážející výrobci z ČLR měli pobídku k dalšímu zvyšování svého vývozu na trh Unie za dumpingové ceny, pokud by opatření pozbyla platnosti.
2. Tchaj-wan
2.1 Předběžné poznámky
(35)
Podotýká se, že vzhledem k vysokému počtu tchajwanských vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu ke spolupráci, byl za účelem dalšího šetření vybrán reprezentativní vzorek čtyř společností/skupin společností. Jedna z těchto čtyř společností později spolupráci ukončila. Jelikož však na zbývající společnosti připadalo 41,6 % celkového objemu tchajwanského vývozu (7) do Unie v období přezkumného šetření, považoval se vzorek i nadále za reprezentativní.
(36)
Dále se podotýká, že během inspekcí na místě, které se uskutečnily v prostorách zbývajících tří společností zařazených do vzorku, nebylo možno ověřit informace, které v odpovědi na dotazník uvedla jedna z těchto společností, přičemž bylo zjištěno, že druhá společnost poskytla zavádějící informace. Dotyční vyvážející výrobci byli neprodleně vyrozuměni o úmyslu Komise použít článek 18 základního nařízení, což by znamenalo nepřihlédnutí k poskytnutým informacím, a tudíž použití dostupných údajů. Společnosti dostaly možnost se k této situaci blíže vyjádřit. Následné připomínky však nezměnily rozhodnutí Komise vycházet z dostupných údajů, pokud jde o tyto dva vyvážející výrobce. Individuální dumpingové rozpětí bylo proto vypočítáno pouze pro jednoho tchajwanského vyvážejícího výrobce.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo nutno u většiny níže uvedených zjištění týkajících se pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu vycházet z dostupných údajů, zejména z údajů, které poskytl jediný spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce a jeden spolupracující dovozce, z údajů Eurostatu a z informací, které žadatel uvedl v žádosti o přezkum. V tomto případě nebylo možno použít oficiální tchajwanské vývozní statistiky, jelikož dotčený výrobek představuje pouze malou část množství nahlášeného v příslušných položkách harmonizovaného systému.
2.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
2.2.1 Běžná hodnota
(38)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve ověřila, zda byl domácí prodej obdobného výrobku, který spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce uskutečnil pro nezávislé odběratele, reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie.
(39)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané dotčenou společností na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie. K prvkům, které se braly v úvahu při vymezení typů výrobku, patřily: i) typ spojovacích prostředků, ii) jakostní třída oceli použité jako surovina, iii) norma DIN pro spojovací prostředky, iv) průměr spojovacích prostředků a v) jejich délka.
(40)
Dále se zkoumalo, zda byl domácí prodej spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda domácí prodej každého typu výrobku představoval nejméně 5 % objemu prodeje téhož typu výrobku na vývoz do Unie. U typů výrobků prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(41)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(42)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena jako součet výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, jenž byl v případě potřeby upraven o přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a o přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů ohledně výroby a prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
2.2.2 Vývozní cena
(43)
Veškerý vývoz spolupracujícího tchajwanského vyvážejícího výrobce na trh Unie se až na jednu výjimku uskutečnil přímo pro nezávislé odběratele. Vývozní cena byla proto v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit, za dotčený výrobek.
(44)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
2.2.3 Srovnání
(45)
Srovnání váženého průměru běžné hodnoty a váženého průměru vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni. V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům u činitelů, u nichž bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(46)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle typu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Podle výše uvedené metody bylo zjištěno, že spolupracující vývozce během období přezkumného šetření i nadále pokračoval v dumpingových praktikách. Výše dumpingu dosáhla na základě 4 z celkem 12 měsíců období přezkumného šetření 22 %.
(47)
Připomíná se, že založení výpočtu dumpingu na 4 měsících období přezkumného šetření je metoda, kterou Komise obvykle používá v přezkumech před pozbytím platnosti, má-li být zjištěno, zda dumping přetrvává nebo zda je pravděpodobné obnovení dumpingu. U přezkumů před pozbytím platnosti není totiž vyžadováno, aby bylo stanoveno dumpingové rozpětí u všech transakcí, neboť takový vypočet je nutný pouze ke změně úrovně platného antidumpingového opatření, což však není účelem přezkumu před pozbytím platnosti. Vybranými 4 měsíci byly poslední měsíce každého čtvrtletí, takže bylo zajištěno rovnoměrné rozložení během 12měsíčního období přezkumného šetření.
(48)
Jediný spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce po poskytnutí konečných informací uvedl, že určité domácí transakce uvedené v dotazníku, které byly zohledněny pro výpočet běžné hodnoty, byly ve skutečnosti určeny pro vývoz do Evropské unie a nikoliv pro domácí spotřebu. Uvedená společnost tvrdila, že k tomuto opětovnému prodeji docházelo v Tchaj-wanu prostřednictvím nezávislých výrobců spojovacích prostředků nebo obchodníků s nimi.
(49)
Je třeba uvést, že toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy, které by svědčily o tom, že toto zboží by bylo vyvezeno do Evropské unie. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(50)
Jelikož s ohledem na ostatní dva vyvážející výrobce zařazené do vzorku byl použit článek 18 základního nařízení, nebylo pro ně dumpingové rozpětí vypočítáno. Podle údajů uvedených v žádosti o přezkum však dumpingové rozpětí u vývozu z Tchaj-wanu činilo údajně od 14 % do 50 %. Nejsou k dispozici žádné údaje, které by umožňovaly vyvodit jiný závěr. Skutečnost, že bylo zjištěno, že jediná společnost, jíž se týkalo šetření, používá na trhu Unie dumping a že průměrná cena dotčeného výrobku dováženého z Tchaj-wanu je nižší než průměrná vývozní cena uvedené společnosti, potvrzuje na základě ověřených informací existenci dumpingu na celostátní úrovni.
2.3 Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(51)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána rovněž pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě Tchaj-wanu.
(52)
V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: volná kapacita tchajwanských vyvážejících výrobců; přitažlivost trhu Unie pro tchajwanské výrobce a jejich vývoz do třetích zemí.
2.3.1 Volná kapacita vývozců
(53)
Pokud jde o volnou kapacitu vývozců, jelikož o tchajwanském odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli je k dispozici málo veřejných informací, jsou níže uvedené závěry založeny především na údajích obsažených v žádosti o přezkum a na informacích, které byly získány při inspekcích na místě. Podle žádosti o přezkum investovali noví tchajwanští výrobci spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli do nových zařízení s cílem zvýšit svou výrobní kapacitu. Ověření mimoto prokázalo, že podle očekávání se mají investice do kapacity v roce 2011 v porovnání s obdobím šetření v původním šetření zvýšit o 12 %. Během období přezkumného šetření činila volná kapacita spolupracujícího výrobce 7 % celkové výrobní kapacity. Bylo zjištěno, že výše zásob je velmi nízká, jelikož spolupracující společnost vyráběla dotčený výrobek pouze na základě objednávek.
2.3.2 Přitažlivost trhu Unie
(54)
Přitažlivost trhu Unie lze doložit skutečností, že uložení antidumpingových cel neovlivnilo tchajwanský vývoz do Unie. Podle údajů Eurostatu a ověřených údajů o dovozu byly objemy dovozu z Tchaj-wanu mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření poměrně stálé, hodnota tohoto dovozu se však v témže období snížila o 16 %. To naznačuje, že průměrná prodejní cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Tchaj-wanu během období přezkumného šetření klesla. To prokazuje, že navzdory platným opatřením se tchajwanským výrobcům podařilo zachovat objem vývozu a dále snížit ceny.
(55)
V této souvislosti jedna ze zúčastněných tchajwanských stran poukázala na to, že ke snížení tchajwanských vývozních cen nedošlo v důsledku nepřátelské cenové politiky vývozců, ale následováním vývoje cen hlavních surovin, tj. válcovaného drátu. Je třeba uvést, že snížení cen surovin mělo podobný vliv na veškeré výrobce spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Tím však není dotčen závěr o přitažlivosti trhu Unie pro tchajwanské vývozce, neboť se jim podařilo udržet objem svého vývozu i přes platná antidumpingová opatření.
2.3.3 Ceny vývozu do třetích zemí
(56)
Pokud jde o tchajwanský vývoz do třetích zemí, je nutno uvést, že se údaje o tchajwanském vývozu, které bylo možno analyzovat, týkají celých kódů HS. Při srovnání s dovozními statistikami EU na úrovni TARIC připadalo na dotčený výrobek v rámci těchto kódů HS přibližně 2,6 % objemu. Tyto údaje proto nejsou jako zdroj informací o objemech a cenách vývozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu do třetích zemí smysluplné. Ověřené údaje o vývozu získané od tří tchajwanských vývozců zařazených do vzorku však prokazují pokles objemu vývozu do třetích zemí. To poukazuje na skutečnost, že tchajwanský vývoz je více zaměřen na EU.
(57)
Podotýká se rovněž, že informace, které poskytl spolupracující tchajwanský výrobce, prokazují, že při prodeji do Unie je jednotková prodejní cena v porovnání s ostatními zeměmi o 10 % vyšší a že objem vyvážený do ostatních zemí představuje pouze 20 % objemu vývozu do Unie.
2.4 Závěr ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu
(58)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním lze vyvodit závěr, že vývoz z Tchaj-wanu je stále dumpingový a že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena. S přihlédnutím ke stávající volné kapacitě na Tchaj-wanu a přitažlivosti trhu Unie se zdá, že by tchajwanští vyvážející výrobci měli pobídku ke zvýšení svého vývozu na trh Unie za dumpingové ceny, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. Výroba v Unii
(59)
Ke zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací uvedených v žádosti o přezkum, a údaje shromážděné od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze.
(60)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta přibližně na 63 000 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby výrobců, kteří se během řízení nevyjádřili.
(61)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění, u výrobců v Unii, kteří se účastnili šetření, byl použit výběr vzorku. Z celkem 12 výrobců, kteří poskytli informace pro výběr vzorku, byl vybrán vzorek šesti výrobců. Jak je objasněno v 17. bodě odůvodnění, jeden výrobce posléze nespolupracoval. Spolupracující společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 31 % celkové odhadované výroby v Unii.
2. Výrobní odvětví Unie
(62)
Má se za to, že všichni výrobci v Unii uvedení v 59. bodě odůvodnění tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude se na ně dále odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Předběžná poznámka
(63)
K posouzení trendů týkajících se cen a objemu byly použity příslušné dovozní statistiky Eurostatu pro kódy KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 spolu s údaji uvedenými v žádosti o přezkum a informacemi získanými od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze, které byly doplněny o ověřené odpovědi na dotazník, jež poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku.
2. Spotřeba v Unii
(64)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie v Unii převzatých z žádosti o přezkum, jež byly doplněny o ověřené údaje získané od spolupracujících výrobců zařazených do vzorku a o objem dovozu podle údajů Eurostatu.
(65)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
2007
2008
2009
OPŠ
Celková spotřeba v Unii (v tunách)
123 224
120 598
101 143
121 402
Index (2007 = 100)
100
98
82
99
(66)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření byla spotřeba v Unii poměrně stálá. Mezi rokem 2007 a 2009 však v souladu s celosvětovými nepříznivými dopady finanční krize došlo k výraznému poklesu o 18 %. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba v Unii opět zvýšila a vykázala nárůst o 20 %.
3. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení
(67)
Aby bylo možno rozhodnout o souhrnném posouzení dovozu z dotčených zemí, byla individuální situace každé z obou zemí přezkoumána na základě podmínek uvedených v čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(68)
Bylo zjištěno, že objemy dovozu z ČLR i Tchaj-wanu překračují minimální prahovou hodnotu stanovenou v čl. 5 odst. 7 základního nařízení a že tyto objemy nejsou zanedbatelné. Objemy dovozu z obou zemí mimoto v posuzovaném období sledovaly do značné míry podobný trend, kdy se v období mezi rokem 2007 a 2009 snížily, načež v období přezkumného šetření následoval růst. Pokud jde o průměrné dovozní ceny, jak bylo objasněno v 32. bodě odůvodnění, vývoj cen dovozu z ČLR prokazuje, že se průměrná dovozní cena podle údajů Eurostatu zvýšila. Podrobnější analýza však ukázala, že se v posuzovaném období cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli nahlášených v kódu KN, který představuje většinu celkového množství dovezeného během období přezkumného šetření, snížila o 24 %. Tchajwanské ceny se snižovaly v průběhu celého posuzovaného období a nejnižší úrovně dosáhly v období přezkumného šetření. Šetřením bylo rovněž prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže mezi příslušnými hospodářskými subjekty jsou podobné. Usuzovalo se proto, že jsou splněny podmínky pro souhrnné posouzení.
3.2 Dumpingový dovoz z ČLR a Tchaj-wanu
(69)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR a Tchaj-wanu vyvíjel takto:
Tabulka 2
2007
2008
2009
OPŠ
Objem dovozu z dotčených zemí (v tunách)
8 559
6 636
6 154
8 795
Index (2007 = 100)
100
78
72
103
Podíl dovozu z dotčených zemí na trhu
6,9 %
5,5 %
6,1 %
7,2 %
Index (2007 = 100)
100
79
88
104
Průměrná cena dovozu z dotčených zemí (v EUR/t)
4 998
4 709
4 656
4 730
Index (2007 = 100)
100
94
93
95
(70)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, objem dovozu pocházejícího z dotčených zemí se v posuzovaném období zvýšil o 3 %. V souladu s vývojem spotřeby došlo v období v letech 2008 až 2009 k poklesu. Tento pokles však byl méně výrazný než pokles spotřeby v témže období. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření dovoz opět vzrostl až o 43 %.
(71)
Průměrné dovozní ceny se v posuzovaném období snížily o 5 %. Stejně jako v případě objemů byly dovozní ceny na nejnižší úrovni v roce 2009, načež mírně vzrostly.
(72)
Podíl dumpingového dovozu na trhu sledoval během posuzovaného období vývoj spotřeby a byl stálý ve výši přibližně 7 %.
3.3 Cenové podbízení
(73)
Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali a tchajwanští vyvážející výrobci spolupracovali pouze v omezené míře, jsou s ohledem na typy spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které jsou vyváženy do Unie, k dispozici pouze velmi omezené informace. To spolu se skutečností, že dotčený výrobek zahrnuje celou škálu různých typů spojovacích prostředků s velkými cenovými rozdíly (jednotkové ceny v kategorii vrutů se mohou například lišit až 30násobně), znemožňuje provést smysluplné srovnání cen za účelem stanovení rozpětí cenového podbízení. Srovnání váženého průměru prodejních cen výrobního odvětví Unie pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, upravených na úroveň ceny ze závodu, s průměrnou cenou CIF při dovozu z dotčených zemí odvozenou z údajů Eurostatu neprokázalo cenové podbízení v období přezkumného šetření. Pokud jde o Tchaj-wan, jediný spolupracující vyvážející výrobce vyvážel zvláštní typ spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli, s ohledem na nějž existuje v Unii pouze velmi omezená výroba. Vzhledem k neexistenci odpovídajících typů výrobku nebylo možno provést pro tuto společnost výpočet cenového podbízení pro jednotlivé typy výrobku.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Předběžné poznámky
(74)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(75)
Z důvodu výběru vzorku byly ukazatele újmy částečně stanoveny pro výrobní odvětví Unie jako celek a částečně pouze pro výrobce v Unii zařazené do vzorku. Analýza újmy s ohledem na makroekonomické údaje, jako je podíl na trhu, výroba, kapacita a využití kapacity, objem prodeje, růst, zásoby, zaměstnanost a produktivita, je založena na údajích celého výrobního odvětví Unie. Jinak byly použity údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku (ceny obchodů, investice a návratnost investic, mzdy, ziskovost, peněžní tok a schopnost získat kapitál).
4.2 Výroba
(76)
Z níže uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 17 %. V souladu s klesající poptávkou se výroba výrobního odvětví Unie mezi rokem 2007 a 2009 nejprve prudce snížila o 24 %, načež mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření mírně vzrostla o 10 %.
Tabulka 3
2007
2008
2009
OPŠ
Výroba (v tunách)
74 514
69 514
56 396
62 213
Index (2006 = 100)
100
93
76
83
Zdroj: makroekonomické údaje
4.3 Kapacita a využití kapacity
(77)
Výrobní kapacita se v posuzovaném období snížila o 13 % a v souladu s vývojem výroby vykázala míra využití kapacity mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření mírný pokles o 4 %.
Tabulka 4
2007
2008
2009
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
148 039
140 743
127 200
128 881
Index (2006 = 100)
100
95
86
87
Využití kapacity
50 %
49 %
44 %
48 %
Index (2006 = 100)
100
98
88
96
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.4 Zásoby
(78)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se v roce 2008 v porovnání s rokem 2007 snížil a poté byl mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření stálý. V období přezkumného šetření se výše zásob poněkud zvýšila, byla však stále o 26 % nižší než v roce 2007.
Tabulka 5
2007
2008
2009
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
9 688
7 465
6 964
7 139
Index (2006 = 100)
100
77
72
74
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.5 Objem prodeje
(79)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie uskutečněný pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížil o 25 %. Mezi rokem 2007 a 2009 objemy prodeje klesly o 28 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhly v roce 2009. V průběhu období přezkumného šetření se však objemy prodeje zvýšily a oproti úrovním z roku 2009 vykázaly 5 % nárůst. Je třeba zmínit, že tento nárůst byl mnohem menší než růst poptávky (20 %) v témže období.
Tabulka 6
2007
2008
2009
OPŠ
Objem prodeje EU pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
62 326
56 042
44 627
46 851
Index (2007 = 100)
100
90
72
75
Zdroj: makroekonomické údaje
4.6 Podíl na trhu
(80)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření postupně snížil o 12 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
50,6 %
46,5 %
44,1 %
38,6 %
Index (2007 = 100)
100
92
87
76
Zdroj: makroekonomické údaje
4.7 Růst
(81)
Jak je uvedeno v tabulce č. 1 v 65. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2007 a 2009 snižovala, načež opět vzrostla téměř na stejnou úroveň jako v roce 2007. Výrobní odvětví Unie však v posuzovaném období přišlo o podíl na trhu ve výši 12 procentních bodů, zatímco dotyčnému dovozu se podařilo zachovat si stálý podíl na trhu.
4.8 Zaměstnanost
(82)
Míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření klesla o 7 %.
Tabulka 8
2007
2008
2009
OPŠ
Zaměstnanost související s dotčeným výrobkem (počet osob)
954
1 007
863
886
Index (2007 = 100)
100
106
90
93
Zdroj: makroekonomické údaje
4.9 Produktivita
(83)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie měřená v jednotkách výstupu na osobu a rok klesla mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření o 10 %. Nejnižší úrovně dosáhla v roce 2009, načež v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Tabulka 9
2007
2008
2009
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
78,1
69
65,3
70,2
Index (2007 = 100)
100
88
84
90
Zdroj: makroekonomické údaje
4.10 Prodejní ceny a činitelé ovlivňující ceny na domácím trhu
(84)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie vykazovaly mezi rokem 2007 a 2009 významnou klesající tendenci, kdy se snížily o 50 %. To bylo částečně zapříčiněno významným poklesem nákladů na suroviny používané při výrobě spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. V průběhu období přezkumného šetření se prodejní ceny v porovnání s rokem 2009 zvýšily, stále však byly o 35 % nižší oproti cenám převládajícím na počátku posuzovaného období.
(85)
Šetřením bylo prokázáno, že pokles prodejních cen mezi rokem 2007 a 2009 částečně odrážel dopad hospodářské krize, která měla v uvedeném období za následek snížení nákladů o 28 %. Tento pokles odrážel především vývoj cen niklu, hlavní suroviny používané při výrobě spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli. Šetření však prokázalo, že i když negativní dopad na prodejní ceny měla finanční krize, tlak na snižování cen vyvíjel rovněž dovoz zejména z ostatních třetích zemí, který se na trhu Unie navzdory nízké poptávce rozšiřoval a vyvíjel tlak na ceny hlavních typů výrobku vyráběných a prodávaných výrobním odvětvím Unie, jež bylo nuceno snížit své prodejní ceny více, než kolik činilo snížení nákladů. To vedlo k značnému zhoršení výkonnosti výrobního odvětví Unie v tomto období. I když se prodejní ceny v období přezkumného šetření v porovnání s rokem 2009 zvýšily, jejich úroveň nepostačovala k uhrazení všech nákladů a dosažení přiměřeného ziskového rozpětí ze strany výrobního odvětví Unie.
(86)
Prodejní ceny uvedené v následující tabulce představují průměrné ceny za tunu, které do značné míry závisí na sortimentní skladbě. Jak bylo objasněno v 73. bodě odůvodnění, mohou se ceny v rámci některých kategorií spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli lišit až 30násobně.
Tabulka 10
2007
2008
2009
OPŠ
Průměrné prodejní ceny (v EUR/t)
5 842
4 437
2 914
3 803
Index (2007 = 100)
100
76
50
65
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.11 Mzdy
(87)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření se průměrné mzdy na zaměstnance snížily o 12 %.
Tabulka 11
2007
2008
2009
OPŠ
Roční mzdové náklady na zaměstnance (v tis. EUR)
47
44
41
42
Index (2007 = 100)
100
94
87
88
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.12 Investice
(88)
V roce 2008 výrobní odvětví Unie ve srovnání s jinými roky posuzovaného období značně investovalo do výroby spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Po uvedeném roce se investice snížily.
Tabulka 12
2007
2008
2009
OPŠ
Čisté investice (v tis. EUR)
2 504
9 899
3 087
2 299
Index (2007 = 100)
100
395
123
92
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.13 Ziskovost a návratnost investic
(89)
Jak bylo uvedeno v 85. bodě odůvodnění, šetření prokázalo, že i když pokles prodejních cen odrážel částečně snížení nákladů, cena výrobního odvětví Unie byla pod tlakem, který vyvíjel dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, a tento tlak neumožňoval uhradit veškeré náklady vzniklé při výrobě a prodeji spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. To mělo za následek značné zhoršení ziskovosti, která byla v roce 2007 kladná, poté však záporná, jak ukazuje níže uvedená tabulka.
(90)
Návratnost investic se významně snížila z úrovně ve výši 29 % v roce 2007 na - 17 % v období přezkumného šetření.
Tabulka 13
2007
2008
2009
OPŠ
Čistý zisk z prodeje EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistých tržeb)
7 %
-9 %
-36 %
-3 %
Návratnost investic (čistý zisk v % z čisté účetní hodnoty investic)
29 %
-16 %
-41 %
-17 %
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.14 Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(91)
Čistý peněžní tok z provozních činností se v posuzovaném období značně snížil. Nejnižší úrovně dosáhl v roce 2009, načež mírně vzrostl. V období přezkumného šetření však byl peněžní tok i nadále podstatně nižší než v roce 2007.
Tabulka 14
2007
2008
2009
OPŠ
Peněžní tok (v tis. EUR)
15 899
- 698
-12 357
-8 271
Index (2007 = 100)
100
-4
-78
-52
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.15 Velikost dumpingového rozpětí
(92)
Navzdory platným opatřením přetrvával podle údajů získaných z žádosti o přezkum i údajů, které poskytl jediný spolupracující vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, významný dumping, a to v případě ČLR ve výši 13,6 % až 61,8 % a v případě Tchaj-wanu ve výši 14 % až 50 %. Dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie nelze považovat za zanedbatelný.
4.16 Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(93)
Téměř ze všech zkoumaných ukazatelů vyplývá zhoršení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po roce 2007. Navzdory platným opatřením se dovoz z dotčených zemí mírně zvýšil a podařilo se mu udržet stálý podíl na trhu. V roce 2009, kdy finanční krize měla dopad na celkovou poptávku v Unii a prodejní ceny byly pod tlakem, přišli výrobci v Unii o značnou část svých odběratelů. Pouze některým výrobcům v Unii se podařilo zvýšit objem výroby, a to výrobou jiných typů spojovacích prostředků (např. spojovacích prostředků z uhlíkové oceli), a mohli tak využít úspor z rozsahu, a tudíž nahradit úbytek objemu prodeje, k němuž došlo v odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Výrobci v Unii se současně snažili zvýšit své investice s cílem vyrábět efektivněji. Během období přezkumného šetření se výrobnímu odvětví Unie podařilo zvýšit výkonnost, ačkoli bylo i nadále ztrátové. Vzhledem k odhadované velmi nízké míře využití kapacity se situace pravděpodobně nezlepší.
5. Dopad dumpingového dovozu a dalších činitelů
5.1 Dopad dumpingového dovozu
(94)
Šetřením bylo prokázáno, že navzdory platným opatřením a snížení spotřeby v Unii v posuzovaném období se dovoz z ČLR a Tchaj-wanu během posuzovaného období mírně zvýšil a udržel si stálý podíl na trhu.
(95)
Jak bylo popsáno v 73. bodě odůvodnění, nebylo vzhledem k nedostatku informací o typech výrobku vyvážených vyvážejícími výrobci z ČLR a Tchaj-wanu velkým rozdílům v cenách jednotlivých typů výrobku v rámci této průměrné ceny možné provést smysluplné srovnání cen dovozu z dotčených zemí a prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Vývozní ceny jediného spolupracujícího tchajwanského výrobce nebylo možno smysluplně srovnat s cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož neexistovaly odpovídající podobné typy výrobků.
(96)
Spolupracující tchajwanský výrobce uvedený v 22. bodě odůvodnění po poskytnutí konečných informací tvrdil, že jeho vývoz nezpůsobil žadateli žádnou újmu, neboť vyrábí typy spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které jsou vyráběny pouze několika výrobci v Unii v malých množstvích. V tomto ohledu je třeba zaprvé uvést, že posouzení újmy se provádí ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie a nikoliv pouze ve vztahu k žadateli. Zadruhé, pro vymezení výrobku stanoveném v původním šetření existují platná opatření a, jak již bylo vysvětleno v 21. bodě odůvodnění, není možné v rámci přezkumu před pozbytím platnosti vymezení výrobku měnit.
5.2 Dopad hospodářské krize
(97)
Kvůli příznivým hospodářským podmínkám, které v roce 2007 existovaly v ocelářském průmyslu a souvisejících výrobních odvětvích, bylo výrobní odvětví Unie v relativně dobré hospodářské situaci, když na konci roku 2008 začala hospodářská krize. I když trh stagnoval, zejména v roce 2009, někteří výrobci v Unii pokračovali v investicích k nahrazení zastaralého strojního zařízení a vybavení s cílem snížit výrobní náklady a docílit větší konkurenceschopnosti vzhledem k dumpingovému dovozu z dotčených zemí a nárůstu levného dovozu z ostatních třetích zemí. Když byl zaznamenán pokles poptávky, potýkali se výrobci v Unii rovněž se silnou vyjednávací pozicí velkých distributorů, kteří začali vyvíjet větší cenový tlak, jenž měl nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
5.3 Dovoz z ostatních zemí
(98)
Analyzován byl rovněž dopad dovozu z ostatních třetích zemí. Jejich společný objem dovozu vzrostl v posuzovaném období o 26 %, a to přibližně z 52 000 tun na zhruba 66 000 tun. Současně se v posuzovaném období průměrné dovozní ceny snížily o 28 % a následně se podíl tohoto dovozu na trhu zvýšil z 42,5 % v roce 2007 na 54,2 % v období přezkumného šetření.
(99)
Zdá se, že převážná část dovozu z ostatních třetích zemí pochází z Indie, Filipín a Malajsie. Na dovoz z těchto tří zemí připadal v období přezkumného šetření celkový podíl na trhu ve výši přibližně 36 %.
(100)
Pokud jde o dovoz z Indie, tento dovoz se v posuzovaném období zvýšil o 141 %, z přibližně 8 000 tun v roce 2007 na téměř 20 000 tun v období přezkumného šetření. Průměrné dovozní ceny se v témže období snížily o 32 % a v období přezkumného šetření byly podstatně nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Indičtí vývozci proto zvýšili svůj podíl na trhu z 6,7 % v roce 2007 na 16,4 % v období přezkumného šetření.
(101)
Dovoz z Filipín vykazuje podobnou tendenci jako dovoz z Indie a v posuzovaném období vzrostl o 129 %, z přibližně 6 000 tun v roce 2007 na téměř 14 000 tun v období přezkumného šetření. Průměrné dovozní ceny se v témže období snížily o 38 % a v období přezkumného šetření byly nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Podíl Filipín na trhu proto vzrostl ze 4,9 % v roce 2007 na 11,4 % v období přezkumného šetření.
(102)
Pokud jde o dovoz z Malajsie, ačkoliv v posuzovaném období byla zaznamenána klesající tendence (- 27 %), měli malajští vývozci v období přezkumného šetření dosud podíl na trhu ve výši 8,2 %. Podle údajů Eurostatu byly na počátku posuzovaného období průměrné ceny dovozu z Malajsie vyšší než ceny dovozu z dotčených zemí, v jeho druhé části však byly ceny podstatně nižší.
(103)
Zdá se proto, že vývozci v ostatních třetích zemích, zejména v Indii, na Filipínách a v Malajsii, měli prospěch z existence antidumpingových opatření uložených ČLR a Tchaj-wanu. Ve druhé části posuzovaného období se indický a filipínský dovoz více než zdvojnásobil a jeho ceny byly nižší než ceny ČLR a Tchaj-wanu, přičemž dovoz z Malajsie vykazoval klesající tendenci. Tento dodatečný cenový tlak měl další negativní dopad na výrobní odvětví Unie, u něhož zisk a ostatní finanční ukazatele vykazovaly od roku 2008 silnou negativní tendenci. Vývoj dovozu zejména z Indie a Filipín proto jistě přispěl k úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu a k nepříznivému vývoji jeho finanční situace.
Tabulka 15
2007
2008
2009
OPŠ
Objem dovozu z ostatních zemí (v tunách)
52 339
57 920
50 362
65 756
Index (2007 = 100)
100
111
96
126
Podíl dovozu z ostatních zemí na trhu
42,5 %
48,0 %
49,8 %
54,2 %
Cena dovozu z ostatních zemí (v EUR/t)
5 830
4 993
4 384
4 196
Index (2007 = 100)
100
86
75
72
Objem dovozu z Indie (v tunách)
8 282
13 667
16 776
19 945
Index (2007 = 100)
100
165
203
241
Podíl dovozu z Indie na trhu
6,7 %
11,3 %
16,6 %
16,4 %
Cena dovozu z Indie (v EUR/t))
4 632
3 758
3 123
3 164
Index (2007 = 100)
100
81
67
68
Objem dovozu z Filipín (v tunách)
6 048
7 046
5 406
13 854
Index (2007 = 100)
100
117
89
229
Podíl dovozu z Filipín na trhu
4,9 %
5,8 %
5,3 %
11,4 %
Cena dovozu z Filipín (v EUR/t)
5 685
4 645
3 474
3 505
Index (2007 = 100)
100
82
61
62
Objem dovozu z Malajsie (v tunách)
13 548
13 712
9 810
9 933
Index (2007 = 100)
100
101
72
73
Podíl dovozu z Malajsie na trhu
11,0 %
11,4 %
9,7 %
8,2 %
Cena dovozu z Malajsie (v EUR/t)
5 062
4 203
2 963
3 068
Index (2007 = 100)
100
83
59
61
6. Závěr
(104)
Zatímco spotřeba v Unii byla v posuzovaném období poměrně stálá, výrobní odvětví Unie přišlo v témže období o 25 % svého objemu prodeje v Unii, což mělo za následek úbytek podílu na trhu z 50,6 % v roce 2007 na 38,6 % v období přezkumného šetření. Dumpingovému dovozu z dotčených zemí se současně podařilo zachovat stálý podíl na trhu.
(105)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření se bez ohledu na existenci antidumpingových opatření většina ukazatelů újmy vyvíjela nepříznivě: objem výroby a prodeje klesl o 17 %, resp. 25 %, snížila se kapacita a využití kapacity, načež následoval pokles zaměstnanosti a produktivity. Ziskovost se snížila ze 7 % v roce 2007 na - 3 % v období přezkumného šetření a podobnou negativní tendenci vykazoval i peněžní tok.
(106)
Vyvozuje se závěr, že se v posuzovaném období situace výrobního odvětví Unie celkově zhoršila a že se výrobní odvětví Unie nacházelo na konci období přezkumného šetření v nejisté situaci, kdy jeho snahám o zachování objemů prodeje a dostatečné úrovně cen bránil větší výskyt dumpingového dovozu z dotčených zemí a rovněž levný dovoz z ostatních třetích zemí.
F. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
1. Vztah mezi objemy a cenami vývozu dotčených zemí do třetích zemí a objemem a cenami vývozu do Unie
(107)
Vzhledem ke skutečnosti, že vývozci z ČLR nespolupracovali, nejsou k dispozici údaje o jejich cenách při vývozu na ostatní trhy. Pokud jde o Tchaj-wan, na základě informací, které poskytly ověřené společnosti, jsou průměrné ceny vývozu do třetích zemí nižší než ceny účtované na trhu Unie. Usuzovalo se proto, že pokud by opatření pozbyla platnosti, měli by tchajwanští vývozci pobídku k přesunu značného množství vývozu z ostatních třetích zemí na přitažlivější trh Unie.
2. Nevyužitá kapacita v dotčených zemích
(108)
Na základě dostupných informací se zdá, že v ČLR i na Tchaj-wanu je dostupná velká výrobní kapacita a obě země jsou schopny rychle zvýšit objemy výroby. V této souvislosti se připomíná, že uložení antidumpingových opatření na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z ČLR v roce 2009 (8) mělo za následek pokles dovozu z ČLR a uvolnilo kapacitu, kterou by bylo možno využít k výrobě spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Mimoto je třeba zmínit, že nedávno ukončené šetření zaměřené proti obcházení předpisů rozšířilo opatření uložená na některé spojovací prostředky ze železa a oceli pocházející z ČLR na dovoz odesílaný z Malajsie (9). Existuje proto kapacita k významnému zvýšení objemu vývozu do EU, zejména proto, že nejsou k dispozici žádné údaje o tom, že by dodatečnou výrobu mohly absorbovat trhy ve třetích zemích nebo domácí trh.
3. Závěr
(109)
Je zřejmé, že výrobci v dotčených zemích mohou značně zvýšit své objemy vývozu na trh EU. Pokud jde o Tchaj-wan, zdá se, že ceny vývozu do třetích zemí jsou nižší než ceny účtované na trhu Unie, což zvyšuje pravděpodobnost, že by část vývozu do třetích zemí byla přesměrována na trh EU, pokud by opatření neexistovala. To by se vší pravděpodobností mělo negativní dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(110)
Jak bylo uvedeno výše, situace výrobního odvětví Unie je i nadále nejistá. Pokud by bylo výrobní odvětví Unie vystaveno vyšším objemům dovozu z dotčených zemí za dumpingové ceny, vedlo by to pravděpodobně k dalšímu zhoršení jeho prodeje, podílu na trhu, prodejních cen a rovněž následnému zhoršení jeho finanční situace. Na tomto základě se proto vyvozuje závěr, že zrušení opatření by se vší pravděpodobností vedlo ke zhoršení již tak nejisté situace a přetrvávání podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(111)
V souladu s článkem 21 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem celé Unie. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých zájmů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla v souladu s čl. 21 odst. 2 základního nařízení dána příležitost předložit své stanovisko.
(112)
Je nutno připomenout, že se v původním šetření mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Navíc skutečnost, že toto šetření je přezkumem, tedy analýzou situace, ve které jsou antidumpingová opatření již v platnosti, umožňuje zhodnotit jakýkoli nepřiměřený nežádoucí dopad, který mohla stávající antidumpingová opatření mít na dotčené strany.
(113)
Na tomto základě bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům ohledně pravděpodobného přetrvávání dumpingu působícího újmu existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není zachování opatření v zájmu Unie.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(114)
Výrobní odvětví Unie prokázalo, že je ze strukturálního hlediska životaschopným odvětvím. To bylo potvrzeno poměrně dobrou hospodářskou situací, která byla zaznamenána na počátku posuzovaného období. V průběhu posuzovaného období však výrobní odvětví Unie přišlo o objem prodeje a podíl na trhu a jeho prodejní ceny se snížily, zatímco dovoz z dotčených zemí navzdory platným opatřením mírně vzrostl. Během téhož období se finanční situace výrobního odvětví Unie zhoršila a výrobní odvětví začalo vykazovat ztráty. Pokud by opatření neexistovala, bylo by výrobní odvětví Unie se vší pravděpodobností v ještě horší situaci.
3. Zájem dovozců/uživatelů
(115)
Žádný z 20 kontaktovaných uživatelů neprojevil ochotu ke spolupráci. Připomíná se, že v původním šetření spolupracoval pouze jeden uživatel a byl vyvozen závěr, že uživatelé mohou výrobek, který je předmětem šetření, získat nejen z dotčených zemí, nýbrž rovněž z jiných zdrojů dodávek. Vzhledem k nepatrnému dopadu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli na náklady na navazující výrobky byl vyvozen závěr, že opatření nebudou mít na uživatelské výrobní odvětví nepříznivý dopad.
(116)
Na dotazník odpověděl pouze jeden z celkem tří dovozců zařazených do vzorku. Jeho podíl na dovozu z dotčených zemí byl velmi omezený a v období přezkumného šetření činil 1,1 %. Šetření mimoto prokázalo, že dovozce dosáhl dobré úrovně ziskovosti (mezi 5 % a 10 %), zatímco podíl dotčeného výrobku v poměru k celkové činnosti společnosti je nižší než 10 %. Lze proto vyvodit závěr, že zachování opatření bude mít na tohoto dovozce jen velmi omezený dopad.
4. Závěr
(117)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že neexistují přesvědčivé důvody pro nezachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit zachování stávajících opatření. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k zveřejněným zjištěním. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(119)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že by v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení měla být zachována antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, která byla uložena nařízením (ES) č. 1890/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnosti
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
ČLR
Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co. Ltd., Tengzhou City
11,4
A650
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang
12,2
A651
Všechny ostatní společnosti
27,4
A999
Tchaj-wan
Arrow Fasteners Co. Ltd., Taipei
15,2
A653
Jin Shing Stainless Ind. Co. Ltd, Tao Yuan
8,8
A654
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung
16,1
A655
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd., Kaohsiung
16,1
A656
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan
11,4
A657
Společnosti uvedené v příloze
15,8
A649
Všechny ostatní společnosti
23,6
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. ledna 2012.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 2/2012 DU CONSEIL
du 4 janvier 2012
instituant un droit antidumping définitif sur les importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires de la République populaire de Chine et de Taïwan à la suite d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures mené conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1225/2009
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil du 30 novembre 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après le «règlement de base»), et notamment son article 11, paragraphe 2,
vu la proposition présentée par la Commission européenne (ci-après la «Commission») après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
A. PROCÉDURE
1. Mesures en vigueur
(1)
Par le règlement (CE) no 1890/2005 (2), le Conseil a institué un droit antidumping définitif et a décidé la perception définitive des droits provisoires institués sur les importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires de la République populaire de Chine, d’Indonésie, de Taïwan, de Thaïlande et du Viêt Nam. Dans le même temps, la procédure relative aux importations d’éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires de Malaisie et des Philippines a été clôturée.
(2)
Le 25 août 2009, à la suite d’un réexamen ouvert en vertu de l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base, le Conseil a, par le règlement (CE) no 768/2009 (3), modifié les mesures susmentionnées en ce qui concerne un producteur-exportateur du Viêt Nam.
(3)
Le règlement, qui est à l’origine de l’institution du droit antidumping définitif sur les importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires, entre autres, de la République populaire de Chine (ci-après la «RPC») et de Taïwan, sera ci-après dénommé «règlement initial». L’enquête ayant abouti aux mesures instituées par le règlement initial sur les pays concernés sera ci-après dénommée «enquête initiale».
2. Demande de réexamen au titre de l’expiration des mesures
(4)
À la suite de la publication d’un avis d’expiration prochaine des mesures antidumping définitives en vigueur (4), la Commission a reçu, le 19 août 2010, une demande d’ouverture d’un réexamen au titre de l’expiration de ces mesures, en application de l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base. La demande a été déposée par l’European Industrial Fasteners Institute (EIFI) (ci-après le «requérant») au nom de cinq producteurs de l’Union: Bulnava SRL, Inox Viti di Cattinori Bruno & C. SNC, Inox Bolt SRL, Bontempi Vibo SpA et Ugivis SA représentant une proportion majeure, en l’occurrence plus de 25 %, de la production totale de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties réalisée dans l’Union.
(5)
La demande se limitait aux mesures antidumping instituées sur les importations originaires de la RPC et de Taïwan (ci-après les «pays concernés»). En conséquence, les mesures antidumping instituées par le règlement initial sur les importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires du Viêt Nam, d’Indonésie et de Thaïlande ne sont pas concernées par le présent réexamen.
(6)
La demande faisait valoir que l’expiration des mesures instituées sur certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires des pays concernés entraînerait probablement la continuation ou la réapparition du dumping et du préjudice causé à l’industrie de l’Union.
3. Ouverture d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures
(7)
Ayant déterminé, après consultation du comité consultatif, qu’il existait des éléments de preuve suffisants pour justifier l’ouverture d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures, la Commission a annoncé, le 19 novembre 2010, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (5), l’ouverture d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base (ci-après l’«avis d’ouverture»).
4. Enquête
4.1. Période d’enquête de réexamen et période considérée
(8)
L’enquête relative à la continuation du dumping a couvert la période comprise entre le 1er octobre 2009 et le 30 septembre 2010 (ci-après la «période d’enquête de réexamen» ou «PER»). L’analyse des tendances utiles à l’évaluation de la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du préjudice a couvert la période allant du 1er janvier 2007 à la fin de la PER (ci-après la «période considérée»).
4.2. Parties concernées par l’enquête
(9)
La Commission a officiellement informé le requérant, les autres producteurs connus de l’Union, les producteurs-exportateurs, les importateurs, les utilisateurs de l’Union notoirement concernés et leurs associations, ainsi que les représentants des pays concernés de l’ouverture du réexamen au titre de l’expiration des mesures.
(10)
La Commission a également donné aux parties concernées la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture. Toutes les parties intéressées qui l’ont demandé et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(11)
En raison du nombre apparemment élevé de producteurs-exportateurs dans les pays concernés, d’importateurs indépendants dans l’Union et de producteurs de l’Union concernés par l’enquête, il a été envisagé, dans l’avis d’ouverture, de recourir à l’échantillonnage, conformément à l’article 17 du règlement de base.
(12)
Afin de permettre à la Commission de décider s’il est nécessaire de recourir à l’échantillonnage, et, le cas échéant, de déterminer la composition de l’échantillon, les parties susvisées ont été invitées, conformément à l’article 17 du règlement de base, à se faire connaître dans un délai de quinze jours à compter de la publication de l’avis d’ouverture et à fournir à la Commission les informations demandées dans ledit avis. Au vu des réponses reçues, il a été décidé de recourir à l’échantillonnage pour ce qui est des producteurs-exportateurs taïwanais, des importateurs indépendants de l’Union et des producteurs de l’Union. En ce qui concerne la RPC, aucun producteur-exportateur de la RPC n’a coopéré à l’enquête.
(13)
Trente-six exportateurs ou groupes d’exportateurs taïwanais ont fourni les informations demandées et ont accepté d’être inclus dans l’échantillon. Dix d’entre eux n’ont pu être pris en compte, car il est apparu qu’il ne s’agissait que de sociétés de négoce ou qu’ils n’exportaient pas vers l’Union au cours de la PER. Sur la base des informations fournies par les sociétés taïwanaises ayant coopéré, la Commission a sélectionné un échantillon de quatre producteurs-exportateurs. Une société incluse dans l’échantillon s’est par la suite désistée. Les trois autres sociétés incluses dans l’échantillon représentaient 41,6 % des exportations taïwanaises vers l’Union européenne au cours de la PER.
(14)
En ce qui concerne les importateurs indépendants de l’Union, sur les huit sociétés qui ont fourni les informations requises, les trois plus importantes, représentant près de 90 % du volume importé communiqué par les sociétés ayant coopéré, ont été choisies pour constituer l’échantillon. Par la suite, seul un importateur a répondu au questionnaire.
(15)
Douze producteurs de l’Union ont fourni les informations requises et ont accepté d’être inclus dans l’échantillon. Sur la base des informations communiquées par les producteurs de l’Union ayant coopéré, la Commission a sélectionné un échantillon de six producteurs de l’Union. Un producteur de l’Union inclus dans l’échantillon s’est par la suite désisté. Les cinq autres producteurs retenus dans l’échantillon représentaient 38 % des ventes réalisées dans l’Union européenne par tous les producteurs de l’Union à des clients indépendants au cours de la PER.
(16)
La Commission a envoyé des questionnaires aux parties retenues dans l’échantillon et à tous les utilisateurs notoirement concernés. Comme expliqué précédemment, cinq producteurs de l’Union, trois producteurs-exportateurs de Taïwan et un importateur ont communiqué leurs réponses aux questionnaires. Aucun des utilisateurs contactés ne s’est manifesté ni ne s’est fait connaître au cours de l’enquête.
(17)
Comme expliqué aux considérants 13 et 15, un producteur-exportateur taïwanais retenu dans l’échantillon et un producteur de l’Union retenu dans l’échantillon ont décidé de ne pas renvoyer de réponse au questionnaire. Dans ces deux cas, l’échantillon constitué par les sociétés restantes a néanmoins été jugé représentatif du point de vue des volumes de vente correspondants.
(18)
La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires pour déterminer, d’une part, la probabilité d’une continuation ou réapparition du dumping et du préjudice en résultant et, d’autre part, l’intérêt de l’Union. Des visites de vérification ont été effectuées dans les locaux des sociétés suivantes.
a)
Producteurs de l’Union
-
Bulnava SRL, Suello, Italie.
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C. SNC, Grumello del Monte, Italie.
-
Bontempi Vibo SpA, Rodengo Saiano, Italie.
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Allemagne.
-
Ugivis SA, Belley, France.
b)
Producteurs-exportateurs à Taïwan
-
Arrow Fastener Co., Ltd. et ses exportateurs liés, Shu-Lin City.
-
Shekai Precision Co., Ltd. et son exportateur lié, Kaohsiung.
-
Yi Tai Shen Co., Ltd. Tainan Hsien.
c)
Importateur indépendant dans l’Union
-
Würth-Gruppe, Künzelsau, Allemagne.
B. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
(19)
Le produit concerné par le présent réexamen est le même que celui défini dans le règlement initial, à savoir certains éléments de fixation en acier inoxydable et leurs parties originaires de la RPC et de Taïwan, relevant actuellement des codes NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 et 7318 15 70 (ci-après le «produit concerné»).
(20)
L’enquête de réexamen a confirmé, comme dans l’enquête initiale, que le produit concerné et les produits fabriqués et commercialisés par les producteurs-exportateurs sur les marchés intérieurs, de même que ceux fabriqués et commercialisés dans l’Union européenne par les producteurs de l’Union, présentent les mêmes caractéristiques physiques et techniques essentielles et sont destinés aux mêmes usages, si bien qu’ils doivent être considérés comme des produits similaires au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base.
(21)
Quatre parties se sont manifestées et ont déclaré que les produits relevant des codes NC 7318 12 10, 7318 14 10 et 7318 15 51 devaient être exclus du cadre de la présente enquête, sous prétexte qu’ils n’étaient pas produits dans l’Union. Cette allégation a été rejetée, car i) aucun élément de preuve montrant que ces produits étaient différents du point de vue des caractéristiques physiques et techniques essentielles n’a été présenté et ii) la définition du produit ne peut en aucun cas être modifiée dans le cadre d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures.
(22)
Après la notification des faits et considérations essentiels sur la base desquels le maintien des mesures existantes a été recommandé (ci-après la «notification finale»), l’un des producteurs-exportateurs taïwanais a fait valoir que les éléments de fixation composés de deux métaux ne devraient pas être inclus dans la définition du produit en raison des différences notables entre ces éléments et les éléments de fixation en acier inoxydable en matière de prix de vente unitaire, de coût de production, de caractéristiques physiques et techniques essentielles et d’usages. Cependant, comme expliqué au considérant 21, la définition du produit ne peut être modifiée dans le cadre d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures. Cette allégation pourrait être examinée dans le cadre d’un réexamen intermédiaire de la définition du produit, dont la société peut faire la demande.
C. PROBABILITÉ D’UNE CONTINUATION OU D’UNE RÉAPPARITION DU DUMPING
(23)
Conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné si l’expiration des mesures existantes serait susceptible d’entraîner la continuation ou la réapparition du dumping.
1. RPC
1.1. Remarques préliminaires
(24)
Comme expliqué précédemment, aucun des producteurs-exportateurs de la RPC n’a coopéré à l’enquête.
(25)
Par conséquent, les conclusions sur la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du dumping exposées ci-après ont dû être fondées sur les meilleures données disponibles, notamment les données d’Eurostat et les informations soumises par l’industrie de l’Union dans sa demande de réexamen. Les statistiques d’exportation officielles de la RPC n’ont pas pu être utilisées en l’espèce, car le produit concerné ne représente qu’une faible part des quantités déclarées sous les positions tarifaires pertinentes du système harmonisé.
1.2. Dumping des importations pendant la PER
(26)
Étant donné l’absence de coopération des producteurs-exportateurs de la RPC, aucune marge de dumping individuelle n’a pu être calculée.
(27)
Selon la demande de réexamen, les exportations de la RPC vers l’Union auraient fait l’objet d’un dumping dont les marges allaient de 13,6 % à 61,8 %. Comme indiqué dans l’avis d’ouverture, le requérant a comparé les prix à l’exportation de la RPC vers l’Union à une valeur normale construite à Taïwan, pays analogue choisi pour l’enquête initiale.
(28)
Faute de coopération des sociétés de la RPC, aucune information qui permettrait de tirer une autre conclusion n’est disponible. En outre, il est à noter que la valeur normale établie pour la seule société taïwanaise ayant coopéré s’est révélée largement supérieure à la valeur normale établie par le requérant dans la demande d’enquête de réexamen au titre de l’expiration des mesures. Comme rien n’indique que les prix à l’exportation de la RPC vers l’Union diffèrent de ceux mentionnés dans la demande, il est probable que le dumping pratiqué par la RPC ait continué à des niveaux supérieurs à ceux mentionnés dans la demande.
1.3. Évolution des importations en cas d’abrogation des mesures
(29)
En plus de la détermination de l’existence du dumping au cours de la PER, il a aussi été procédé à un examen de la probabilité d’une réapparition du dumping.
(30)
À cet égard, les éléments suivants ont été analysés: les capacités inutilisées des producteurs-exportateurs de la RPC, l’attrait du marché de l’Union pour les producteurs de la RPC et leurs exportations vers des pays tiers.
1.3.1. Capacités inutilisées des producteurs-exportateurs de la RPC
(31)
Étant donné le peu de données publiques disponibles sur l’industrie des éléments de fixation en acier inoxydable de la RPC, les informations contenues dans la demande de réexamen ont été utilisées pour procéder à une estimation des capacités en RPC. Sur cette base, il apparaît que de nouvelles installations de production d’éléments de fixation en acier inoxydable ont été mises en place en RPC depuis 2003. De plus, en conséquence des mesures antidumping instituées sur les importations de certains éléments de fixation en fer et en acier (6) et de la chute consécutive des importations de ce type d’éléments de fixation en provenance de RPC dans l’Union à partir de 2009, les producteurs de la RPC disposent d’importantes capacités de production inutilisées qui pourraient servir à fabriquer le produit concerné, car il est facile de passer de la production d’un type d’éléments de fixation à celle de l’autre.
1.3.2. Attrait du marché de l’Union
(32)
L’attrait du marché de l’Union peut être illustré par le fait que l’institution de droits antidumping n’a pas mis un terme à la progression des exportations de la RPC du produit concerné. Au contraire, selon les données d’Eurostat, le volume des importations en provenance de la RPC dans l’Union a augmenté de 13 % entre 2007 et la PER. L’évolution des prix des importations en provenance de la RPC pendant cette même période a montré une hausse du prix moyen à l’importation établi par Eurostat. Cependant, selon une analyse plus approfondie, le prix des éléments de fixation en acier inoxydable déclarés dans le code NC et représentant 59 % de la quantité totale importée au cours de la PER a diminué de 24 % pendant la période considérée. Il en ressort que, malgré les mesures en vigueur, les exportateurs de la RPC étaient encore en mesure d’accroître leur volume d’exportation et de réduire davantage leurs prix pour la plupart des produits concernés exportés.
1.3.3. Exportations vers des pays tiers
(33)
En ce qui concerne les volumes et les prix des exportations de la RPC vers des pays tiers, il est à noter que les données relatives aux exportations de la RPC concernent les codes du SH dans leur intégralité. Par comparaison avec les statistiques d’importations de l’Union européenne établies au niveau des codes TARIC, le produit concerné représente environ 3 % du volume des produits relevant de ces codes du SH. Les données relatives à l’exportation ne constituent donc pas une source d’information très pertinente. Étant donné l’absence de coopération des producteurs-exportateurs de la RPC, aucune autre information utile n’a pu être obtenue concernant les exportations de la RPC vers des pays tiers.
1.4. Conclusion concernant la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du dumping
(34)
Eu égard à ce qui précède, il peut être conclu que les exportations de la RPC font toujours l’objet d’un dumping et que si les mesures antidumping actuelles sont abrogées, il est probable que le dumping continue sur le marché de l’Union. En effet, compte tenu des capacités inutilisées disponibles en RPC et de la hausse, pendant la période considérée, des importations du produit concerné dans l’Union en dépit de l’existence de mesures antidumping, les producteurs-exportateurs de la RPC semblent avoir intérêt à accroître leurs exportations vers le marché de l’Union à des prix faisant l’objet d’un dumping en cas d’expiration des mesures.
2. Taïwan
2.1. Remarques préliminaires
(35)
Il est à noter qu’au vu du grand nombre de producteurs-exportateurs taïwanais qui ont exprimé leur volonté de coopérer, un échantillon représentatif de quatre sociétés/groupes de sociétés a été sélectionné pour l’enquête. Une de ces quatre sociétés s’est désistée ultérieurement. Comme les autres sociétés représentaient 41,6 % du volume d’exportation total de Taïwan (7) vers l’Union pendant la PER, l’échantillon a toutefois été jugé représentatif.
(36)
Il convient aussi de noter qu’au cours des visites de vérification effectuées dans les locaux des trois sociétés restantes constituant l’échantillon, il n’a pas été possible de contrôler les informations que l’une des sociétés avait fournies dans sa réponse au questionnaire et il a été établi qu’une autre de ces sociétés avait communiqué des données trompeuses. Les producteurs-exportateurs en question ont immédiatement été informés de l’intention de la Commission d’appliquer l’article 18 du règlement de base, c’est-à-dire d’écarter les informations fournies et, par conséquent, de recourir aux meilleures données disponibles. Les sociétés ont eu la possibilité de présenter leurs observations à ce sujet. Cependant, les observations formulées n’ont pas eu d’incidence sur la décision de la Commission de se fonder sur les données disponibles en ce qui concerne ces deux producteurs-exportateurs. En conséquence, une marge de dumping individuelle n’a été calculée que pour un seul producteur-exportateur taïwanais.
(37)
Étant donné ce qui précède, la plupart des conclusions concernant la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du dumping exposées ci-après ont dû être fondées sur les données disponibles, notamment les données fournies par le seul producteur-exportateur taïwanais ayant coopéré et un importateur ayant coopéré, les données d’Eurostat ainsi que les informations fournies par le requérant dans sa demande de réexamen. Les statistiques d’exportation officielles de Taïwan n’ont pas pu être utilisées en l’espèce, car le produit concerné ne représente qu’une faible part des quantités déclarées sous les positions tarifaires pertinentes du système harmonisé.
2.2. Dumping des importations pendant la PER
2.2.1. Valeur normale
(38)
En application de l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base, la Commission a commencé par déterminer si les ventes du produit similaire effectuées par le producteur-exportateur taïwanais ayant coopéré auprès de clients indépendants sur son marché intérieur étaient représentatives, c’est-à-dire si leur volume total correspondait à 5 % au moins du volume total des ventes du produit concerné à l’Union.
(39)
La Commission a ensuite identifié les types du produit similaire vendus par la société sur son marché intérieur qui étaient identiques ou directement comparables aux types vendus à l’exportation vers l’Union. Les éléments pris en considération pour définir les types de produit étaient les suivants: i) le type d’élément de fixation, ii) la catégorie d’acier utilisé comme matière première, iii) la norme DIN des éléments de fixation, iv) leur diamètre et v) leur longueur.
(40)
La Commission a ensuite examiné si les ventes intérieures du producteur-exportateur ayant coopéré étaient représentatives pour chaque type de produit, c’est-à-dire si les ventes intérieures de chaque type de produit correspondaient à 5 % au moins du volume des ventes du même type de produit à l’Union. Pour les types de produit commercialisés en quantités représentatives, il a ensuite été examiné si ces ventes avaient été effectuées au cours d’opérations commerciales normales, conformément à l’article 2, paragraphe 4, du règlement de base.
(41)
Pour déterminer si les ventes de chaque type de produit, réalisées sur le marché intérieur en quantités représentatives, pouvaient être considérées comme ayant été effectuées au cours d’opérations commerciales normales, il a fallu établir la proportion des ventes bénéficiaires du type en question aux clients indépendants. Dans tous les cas où les ventes intérieures d’un type spécifique avaient été effectuées en quantités suffisantes et au cours d’opérations commerciales normales, la valeur normale a été établie sur la base du prix intérieur réel, calculé sous la forme d’une moyenne pondérée de l’ensemble des ventes intérieures de ce type réalisées durant la PER.
(42)
Pour les autres types de produit, dont les ventes intérieures n’étaient pas représentatives ou n’avaient pas été effectuées dans le cadre d’opérations commerciales normales, la valeur normale a été construite conformément à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base. La valeur normale a été construite en ajoutant aux coûts de fabrication, éventuellement ajustés, des types exportés, un pourcentage raisonnable pour les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’une marge bénéficiaire raisonnable, sur la base des données réelles concernant la production et les ventes, au cours d’opérations commerciales normales, du produit similaire, conformément à la première phrase de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base.
2.2.2. Prix à l’exportation
(43)
À une exception près, les ventes à l’exportation vers le marché de l’Union du producteur-exportateur taïwanais ayant coopéré ont été effectuées directement auprès de clients indépendants. Le prix à l’exportation a donc été déterminé sur la base des prix effectivement payés ou à payer pour le produit concerné, conformément à l’article 2, paragraphe 8, du règlement de base.
(44)
Pour le seul cas où l’opération d’exportation vers l’Union a été effectuée par l’intermédiaire d’une société de négoce liée située dans l’Union, le prix à l’exportation a été établi sur la base du prix de première revente facturé par le négociant lié à des clients indépendants dans l’Union, conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base.
2.2.3. Comparaison
(45)
La comparaison entre la valeur normale moyenne pondérée et le prix moyen pondéré à l’exportation a été effectuée sur une base départ usine et au même stade commercial. Pour que la comparaison entre la valeur normale et le prix à l’exportation soit équitable, les différences constatées dans les facteurs dont il a été démontré qu’ils influençaient les prix et leur comparabilité ont été prises en considération, conformément à l’article 2, paragraphe 10, du règlement de base. À cet effet, il a dûment été tenu compte, sous forme d’ajustements, des différences en matière de coûts de transport, d’assurance, de manutention, de chargement et de frais auxiliaires, de coûts financiers, de coûts d’emballage, de commissions et de rabais, le cas échéant et lorsque cela était justifié.
2.2.4. Marge de dumping
(46)
Comme le prévoit l’article 2, paragraphe 11, du règlement de base, la valeur normale moyenne pondérée par type a été comparée au prix moyen pondéré à l’exportation du type correspondant du produit concerné. Selon la méthode susmentionnée, il a été établi que l’exportateur ayant coopéré avait continué ses pratiques de dumping pendant la PER. Sur la base de quatre mois sur les douze mois de la PER, le dumping s’élevait à 22 %.
(47)
Il est rappelé que le fait de fonder le calcul de la marge de dumping sur quatre mois de la PER constitue une méthodologie habituellement utilisée par la Commission dans le cadre des réexamens au titre de l’expiration des mesures, lorsqu’il s’agit de déterminer s’il y a continuation du dumping ou probabilité de réapparition de celui-ci. En effet, dans le cadre d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures, il n’est pas obligatoire d’établir une marge de dumping pour toutes les opérations, car un tel calcul n’est nécessaire que pour la modification du niveau des mesures antidumping en vigueur, ce qui n’est pas le but d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures. Les quatre mois sélectionnés étaient les derniers de chaque trimestre et se répartissaient donc de façon homogène sur la période de douze mois de la PER.
(48)
Après la notification finale, le seul producteur-exportateur taïwanais ayant coopéré a fait valoir que certaines opérations commerciales intérieures mentionnées dans le questionnaire qui avaient été prises en compte dans le calcul de la valeur normale étaient en fait destinées à l’exportation vers l’Union européenne et non à la consommation intérieure. La société a affirmé que ces reventes avaient été effectuées par des fabricants ou des négociants indépendants d’éléments de fixation à Taïwan.
(49)
Il convient de noter que cette allégation n’était fondée sur aucun élément de preuve indiquant que ces biens étaient destinés à l’exportation vers l’Union européenne. En conséquence, elle a été rejetée.
(50)
L’article 18 du règlement de base ayant été appliqué aux deux autres producteurs-exportateurs inclus dans l’échantillon, aucune marge de dumping n’a été calculée pour ces derniers. Toutefois, selon la demande de réexamen, les exportations en provenance de Taïwan auraient fait l’objet d’un dumping dont les marges allaient de 14 % à 50 %. Aucune information qui permettrait de tirer une autre conclusion n’est disponible. De plus, le fait que la seule société soumise à l’enquête se soit livrée, d’après les constatations, à des pratiques de dumping sur le marché de l’Union et que le prix moyen du produit concerné importé de Taïwan soit inférieur au prix moyen à l’exportation de cette société confirme l’existence d’un dumping à l’échelle nationale, sur la base des informations vérifiées.
2.3. Évolution des importations en cas d’abrogation des mesures
(51)
En plus de la détermination de l’existence du dumping au cours de la PER, il a aussi été procédé à un examen de la probabilité d’une continuation du dumping pour Taïwan.
(52)
À cet égard, les éléments suivants ont été analysés: les capacités inutilisées des producteurs-exportateurs taïwanais, l’attrait du marché de l’Union pour les producteurs taïwanais et leurs exportations vers des pays tiers.
2.3.1. Capacités inutilisées des exportateurs
(53)
En ce qui concerne les capacités inutilisées des exportateurs, étant donné le peu d’informations publiques disponibles au sujet de l’industrie taïwanaise des éléments de fixation en acier inoxydable, les conclusions suivantes reposent principalement sur les données contenues dans la demande de réexamen et sur les informations obtenues lors des visites de vérification. Selon la demande de réexamen, de nouveaux producteurs taïwanais d’éléments de fixation en acier inoxydable ont investi dans de nouveaux équipements pour accroître leur capacité de production. En outre, les visites de vérification ont permis d’établir que les investissements dans les capacités de production devraient augmenter de 12 % en 2011 par rapport à la PE de l’enquête initiale. Pendant la PER, les capacités inutilisées du producteur-exportateur ayant coopéré représentaient 7 % des capacités de production totales. Les niveaux des stocks se sont révélés être très bas, car la société ayant coopéré fabriquait le produit concerné uniquement sur commande.
2.3.2. Attrait du marché de l’Union
(54)
L’attrait du marché de l’Union peut être illustré par le fait que l’institution de droits antidumping n’a pas eu d’incidence sur les exportations taïwanaises vers l’Union. Selon Eurostat et des données vérifiées relatives aux importations, les volumes des importations en provenance de Taïwan sont demeurées relativement stables entre 2007 et la PER, mais la valeur de ces importations a chuté de 16 % pendant la même période. Ce chiffre montre que le prix de vente moyen des éléments de fixation en acier inoxydable originaires de Taïwan a baissé pendant la PER. Il est possible d’en conclure que, malgré les mesures en vigueur, les exportateurs taïwanais étaient encore à même de maintenir leur volume d’exportation et de réduire davantage leurs prix.
(55)
À cet égard, une des parties intéressées taïwanaises a fait remarquer que la baisse des prix taïwanais à l’exportation n’était pas une conséquence de la politique tarifaire hostile des exportateurs, mais qu’elle était plutôt due à l’évolution des prix de la matière première principale, à savoir le fil machine. Il convient de noter que la baisse des prix des matières premières a eu une incidence similaire sur tous les producteurs d’éléments de fixation en acier inoxydable. Cependant, cela ne change en rien la conclusion concernant l’attrait du marché de l’Union pour les exportateurs taïwanais, puisque ces derniers sont parvenus à maintenir leur volume d’exportation malgré les mesures antidumping en vigueur.
2.3.3. Prix à l’exportation vers des pays tiers
(56)
En ce qui concerne les exportations taïwanaises vers des pays tiers, il convient de noter que les données d’exportation taïwanaises qui pourraient être analysées concernent les codes du SH dans leur intégralité. Par comparaison avec les statistiques d’importation de l’Union européenne établies au niveau des codes TARIC, le produit concerné représentait environ 2,6 % du volume des produits relevant de ces codes du SH. Par conséquent, ces données ne constituent pas une source d’informations pertinente concernant les volumes et les prix des exportations du produit concerné de Taïwan vers des pays tiers. Cependant, les données d’exportation vérifiées communiquées par les trois exportateurs taïwanais inclus dans l’échantillon indiquent une diminution du volume d’exportation vers des pays tiers. Il en ressort que les exportations taïwanaises sont davantage axées sur l’Union européenne.
(57)
Il y a également lieu de noter que les informations fournies par l’exportateur taïwanais ayant coopéré indiquent que le prix de vente unitaire vers l’Union est supérieur de 10 % au prix de vente unitaire vers les autres pays et que le volume exporté vers les autres pays représente seulement 20 % du volume des exportations vers l’Union.
2.4. Conclusion concernant la probabilité d’une continuation ou d’une réapparition du dumping
(58)
Eu égard à ce qui précède, il peut être conclu que les exportations en provenance de Taïwan font toujours l’objet d’un dumping et que, si les mesures antidumping actuelles sont abrogées, le dumping continuera sur le marché de l’Union. En effet, compte tenu des capacités inutilisées disponibles à Taïwan et de l’attrait du marché de l’Union, les exportateurs taïwanais semblent avoir intérêt à accroître leurs exportations vers le marché de l’Union à des prix faisant l’objet d’un dumping en cas d’expiration des mesures actuelles.
D. DÉFINITION DE L’INDUSTRIE DE L’UNION
1. Production de l’Union
(59)
Toutes les informations disponibles relatives aux producteurs de l’Union, y compris celles figurant dans la demande de réexamen et les données recueillies auprès des producteurs de l’Union avant et après l’ouverture de l’enquête, ont été utilisées pour établir la production totale de l’Union.
(60)
Sur cette base, la production totale de l’Union a été estimée à environ 63 000 tonnes pendant la PE. Ce chiffre comprend la production de tous les producteurs de l’Union qui se sont fait connaître ainsi que le volume de production estimé des producteurs qui ne se sont pas manifestés au cours de la procédure.
(61)
Comme indiqué au considérant 11, la technique de l’échantillonnage a été utilisée dans le cadre de l’enquête auprès des producteurs de l’Union. Sur les douze producteurs ayant fourni des informations en vue de la sélection de l’échantillon, six ont été retenus. Par la suite, comme expliqué au considérant 17, l’un des producteurs n’a pas coopéré. Les sociétés ayant coopéré et incluses dans l’échantillon représentaient environ 31 % de la production totale estimée de l’Union.
2. Industrie de l’Union
(62)
Tous les producteurs de l’Union mentionnés au considérant 59 sont réputés constituer l’industrie de l’Union, au sens de l’article 4, paragraphe 1, et de l’article 5, paragraphe 4, du règlement de base, et sont dénommés ci-après «industrie de l’Union».
E. SITUATION SUR LE MARCHÉ DE L’UNION
1. Remarque préliminaire
(63)
Les statistiques d’importation pertinentes établies par Eurostat pour les codes NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 et 7318 15 70, ainsi que les données figurant dans la demande de réexamen et les données recueillies auprès des producteurs de l’Union avant et après l’ouverture de l’enquête, complétées par les réponses vérifiées au questionnaire des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon, ont été utilisées pour évaluer l’évolution des volumes et des prix.
2. Consommation de l’Union
(64)
La consommation de l’Union a été établie sur la base des volumes des ventes de l’industrie de l’Union dans l’Union, déterminés grâce aux informations figurant dans la demande de réexamen et aux données vérifiées communiquées par les producteurs ayant coopéré et inclus dans l’échantillon, ainsi que sur la base du volume des importations calculé à partir des données d’Eurostat.
(65)
Sur cette base, la consommation de l’Union a évolué comme suit:
Tableau 1
2007
2008
2009
PER
Consommation totale de l’Union (en tonnes)
123 224
120 598
101 143
121 402
Indice (2007 = 100)
100
98
82
99
(66)
Entre 2007 et la PER, la consommation de l’Union est restée relativement stable. Toutefois, entre 2007 et 2009, elle a subi une forte baisse de 18 % associée aux effets négatifs globaux de la crise financière. Entre 2009 et la PER, la consommation de l’Union est remontée, progressant de 20 %.
3. Volume, part de marché et prix des importations en provenance des pays concernés
3.1. Cumul
(67)
Pour procéder à une évaluation en ce qui concerne le cumul des importations en provenance des pays concernés, la situation individuelle des deux pays a été examinée à la lumière des conditions fixées à l’article 3, paragraphe 4, du règlement de base.
(68)
Il s’est avéré que les volumes d’importation en provenance de la RPC et de Taïwan étaient supérieurs au seuil de minimis établi à l’article 5, paragraphe 7, du règlement de base et qu’ils n’étaient pas négligeables. En outre, les volumes d’importation en provenance des deux pays ont évolué de manière très similaire au cours de la période considérée, avec un recul entre 2007 et 2009, suivi d’une hausse pendant la PER. En ce qui concerne les prix à l’importation, comme expliqué au considérant 32, l’évolution des prix des importations en provenance de la RPC a montré que le prix moyen à l’importation établi par Eurostat avait augmenté. Cependant, une analyse plus approfondie a révélé que le prix des éléments de fixation en acier inoxydable déclarés sous le code NC représentant la majeure partie de la quantité totale importée au cours de la PER avait diminué de 24 % pendant la période considérée. Les prix pratiqués par Taïwan ont baissé tout au long de la période considérée et ont atteint leur niveau le plus bas pendant la PER. L’enquête a également montré que les conditions de concurrence entre les opérateurs concernés étaient semblables. Il a donc été considéré que les conditions du cumul étaient réunies.
3.2. Importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de la RPC et de Taïwan
(69)
Les importations en provenance de la RPC et de Taïwan ont évolué comme suit pendant la période considérée:
Tableau 2
2007
2008
2009
PER
Volume des importations en provenance des pays concernés (en tonnes)
8 559
6 636
6 154
8 795
Indice (2007 = 100)
100
78
72
103
Part de marché des importations en provenance des pays concernés
6,9 %
5,5 %
6,1 %
7,2 %
Indice (2007 = 100)
100
79
88
104
Prix moyen des importations en provenance des pays concernés (EUR/tonne)
4 998
4 709
4 656
4 730
Indice (2007 = 100)
100
94
93
95
(70)
Comme l’indique le tableau ci-avant, le volume des importations en provenance des pays concernés a augmenté de 3 % pendant la période considérée. À l’instar de la consommation, ce volume a fléchi entre 2008 et 2009. Toutefois, cette baisse a été moins marquée que celle de la consommation pendant la même période. Entre 2009 et la PER, les importations ont connu une nouvelle hausse qui a culminé à 43 %.
(71)
Les prix moyens à l’importation ont diminué de 5 % au cours de la période considérée. De même que les volumes, les prix à l’importation ont atteint leur niveau le plus bas en 2009, puis ont connu une légère hausse.
(72)
Pendant la période considérée, la part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping a évolué de la même façon que la consommation et est demeurée stable à environ 7 %.
3.3. Sous-cotation des prix
(73)
Vu l’absence de coopération des producteurs-exportateurs de la RPC et la coopération limitée des producteurs-exportateurs taïwanais, très peu d’informations sont disponibles au sujet des types d’éléments de fixation en acier inoxydable exportés vers l’Union. Ce manque de données et le fait que le produit concerné couvre divers types d’éléments de fixation en acier inoxydable dont les prix varient fortement (au sein de la catégorie des vis à bois, par exemple, le prix unitaire d’un type d’élément peut être jusqu’à 30 fois supérieur à celui d’un autre type) ont rendu impossible une comparaison pertinente des prix dans le but de définir les marges de sous-cotation. La comparaison entre le prix de vente moyen pondéré de l’industrie de l’Union à des clients indépendants de l’Union, ajusté au niveau départ usine, et le prix caf moyen à l’importation des pays concernés, fondé sur les données d’Eurostat, n’a pas révélé de sous-cotation pendant la PER. En ce qui concerne Taïwan, le seul producteur-exportateur ayant coopéré exportait un type particulier d’élément de fixation en acier inoxydable dont la production est très limitée dans l’Union. Par conséquent, en l’absence de types de produit correspondants, il n’a pas été possible de calculer la sous-cotation par type pour cette société.
4. Situation économique de l’industrie de l’Union
4.1. Remarques préliminaires
(74)
Conformément à l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base, la Commission a examiné tous les facteurs et indices économiques ayant une incidence sur la situation de l’industrie de l’Union.
(75)
En raison du recours à l’échantillonnage, certains indicateurs de préjudice ont été établis de façon partielle pour l’industrie de l’Union dans son ensemble et pour les producteurs inclus dans l’échantillon uniquement. L’analyse du préjudice repose sur les données concernant l’industrie de l’Union dans son ensemble pour ce qui est des données macroéconomiques, telles que la part de marché, la production, les capacités et leur utilisation, le volume des ventes, la croissance, les stocks, l’emploi et la productivité. Pour les autres indicateurs (prix de transaction, investissements et rendement des investissements, salaires, rentabilité, flux de liquidités et aptitude à mobiliser des capitaux), les données relatives aux producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon ont été utilisées.
4.2. Production
(76)
Le tableau ci-après montre que la production a régressé de 17 % au cours de la période considérée. Parallèlement à la baisse de la demande, la production de l’industrie de l’Union a d’abord fortement chuté de 24 % entre 2007 et 2009, puis légèrement augmenté de 10 % entre 2009 et la PER.
Tableau 3
2007
2008
2009
PER
Production (en tonnes)
74 514
69 514
56 396
62 213
Indice (2006 = 100)
100
93
76
83
Source: macrodonnées.
4.3. Capacités et utilisation des capacités
(77)
Les capacités de production ont diminué de 13 % pendant la période considérée. À l’instar de la production, le taux d’utilisation des capacités a accusé une légère baisse de 4 % entre 2007 et la PER.
Tableau 4
2007
2008
2009
PER
Capacités de production (en tonnes)
148 039
140 743
127 200
128 881
Indice (2006 = 100)
100
95
86
87
Utilisation des capacités
50 %
49 %
44 %
48 %
Indice (2006 = 100)
100
98
88
96
Source: macrodonnées.
4.4. Stocks
(78)
En 2008, le niveau des stocks de clôture de l’industrie de l’Union a diminué par rapport à 2007, puis est resté stable entre 2008 et la PER. Durant la PER, le niveau des stocks a légèrement augmenté, mais était tout de même inférieur de 26 % à celui de 2007.
Tableau 5
2007
2008
2009
PER
Stocks de clôture (en tonnes)
9 688
7 465
6 964
7 139
Indice (2006 = 100)
100
77
72
74
Source: microdonnées.
4.5. Volume des ventes
(79)
Les ventes réalisées par l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union auprès de clients indépendants ont diminué de 25 % au cours de la période considérée. Les volumes de ventes ont reculé de 28 % entre 2007 et 2009, qui correspond à leur niveau le plus bas. Cependant, les volumes de ventes ont progressé pendant la PER et ont connu une hausse de 5 % par rapport aux niveaux de 2009. Il convient de noter que cette hausse était bien inférieure à la progression de la demande (20 %) durant la même période.
Tableau 6
2007
2008
2009
PER
Volume des ventes réalisées auprès de clients indépendants dans l’Union européenne (en tonnes)
62 326
56 042
44 627
46 851
Indice (2007 = 100)
100
90
72
75
Source: macrodonnées.
4.6. Part de marché
(80)
La part de marché de l’industrie de l’Union a progressivement reculé de 12 points de pourcentage entre 2007 et la PER.
Tableau 7
2007
2008
2009
PER
Part de marché de l’industrie de l’Union
50,6 %
46,5 %
44,1 %
38,6 %
Indice (2007 = 100)
100
92
87
76
Source: macrodonnées.
4.7. Croissance
(81)
Comme indiqué dans le tableau 1 du considérant 65, la consommation de l’Union a diminué entre 2007 et 2009, puis est remontée quasiment au même niveau qu’en 2007. Toutefois, l’industrie de l’Union a perdu 12 points de part de marché pendant la période considérée, alors que la part de marché des importations concernées est demeurée stable.
4.8. Emploi
(82)
Le niveau d’emploi de l’industrie de l’Union a diminué de 7 % entre 2007 et la PER.
Tableau 8
2007
2008
2009
PER
Emplois liés au produit concerné (en nombre de personnes)
954
1 007
863
886
Indice (2007 = 100)
100
106
90
93
Source: macrodonnées.
4.9. Productivité
(83)
La productivité de la main-d’œuvre de l’industrie de l’Union, mesurée en production annuelle par personne occupée, a reculé de 10 % entre 2007 et la PER. Elle a atteint son niveau le plus bas en 2009, avant d’augmenter à nouveau pendant la PER.
Tableau 9
2007
2008
2009
PER
Productivité (en tonnes par personne occupée)
78,1
69
65,3
70,2
Indice (2007 = 100)
100
88
84
90
Source: macrodonnées.
4.10. Prix de vente et facteurs influençant les prix sur le marché intérieur
(84)
Les prix de vente unitaires de l’industrie de l’Union ont connu un déclin important entre 2007 et 2009, période pendant laquelle ils ont chuté de 50 %. Cette évolution s’explique entre autres par la forte réduction des coûts des matières premières utilisées pour produire les éléments de fixation en acier inoxydable. Pendant la PER, les prix de vente ont néanmoins augmenté par rapport à 2009, mais ils sont tout de même restés inférieurs de 35 % à ceux pratiqués au début de la période considérée.
(85)
L’enquête a montré que la baisse des prix de vente entre 2007 et 2009 reflétait partiellement l’incidence de la crise économique qui a entraîné une diminution des coûts de 28 % au cours de cette période. Cette baisse était principalement liée à l’évolution du prix du nickel, la principale matière première utilisée dans la fabrication des éléments de fixation en acier inoxydable. Toutefois, l’enquête a révélé que, même si la crise financière avait eu une incidence négative sur les prix de vente, les importations, notamment en provenance d’autres pays tiers, ont exercé une pression à la baisse qui s’est étendue sur le marché de l’Union, malgré une faible consommation, et a affecté les prix des types de produit de base fabriqués et vendus par l’industrie de l’Union. Cette dernière a été contrainte d’appliquer à ses prix de vente une réduction supérieure à la diminution des coûts, ce qui a entraîné une forte détérioration de ses résultats pendant cette période. Même si les prix de vente ont augmenté durant la PER par rapport à 2009, leur niveau n’était pas suffisant pour couvrir tous les coûts et permettre à l’industrie de l’Union de réaliser une marge bénéficiaire raisonnable.
(86)
Les prix de vente indiqués dans le tableau ci-après correspondent aux prix moyens par tonne, qui dépendent largement de l’assortiment de produits. Comme expliqué au considérant 73, le prix d’un type d’élément peut être jusqu’à 30 fois supérieur à celui d’un autre type au sein de certaines catégories d’éléments de fixation en acier inoxydable.
Tableau 10
2007
2008
2009
PER
Prix de vente moyens (en EUR/tonne)
5 842
4 437
2 914
3 803
Indice (2007 = 100)
100
76
50
65
Source: microdonnées.
4.11. Salaires
(87)
Entre 2007 et la PER, les salaires moyens par personne occupée ont reculé de 12 %.
Tableau 11
2007
2008
2009
PER
Coût annuel de la main-d’œuvre par personne occupée (en milliers d’EUR)
47
44
41
42
Indice (2007 = 100)
100
94
87
88
Source: microdonnées.
4.12. Investissements
(88)
En 2008, l’industrie de l’Union a investi massivement dans la production d’éléments de fixation en acier inoxydable par rapport aux autres années couvertes par la période considérée. Par la suite, les investissements ont diminué.
Tableau 12
2007
2008
2009
PER
Investissements nets (en milliers d’EUR)
2 504
9 899
3 087
2 299
Indice (2007 = 100)
100
395
123
92
Source: microdonnées.
4.13. Rentabilité et rendement des investissements
(89)
Comme mentionné au considérant 85, l’enquête a révélé que, même si la baisse des prix de vente reflétait partiellement la réduction des coûts, le prix de l’industrie de l’Union était soumis à la pression exercée par les importations d’éléments de fixation en acier inoxydable et ne permettait pas de couvrir tous les coûts occasionnés par la fabrication et la vente de ces éléments. Cette situation a entraîné une forte baisse de la rentabilité, qui de positive en 2007 est devenue négative par la suite, comme indiqué dans le tableau ci-après.
(90)
Le rendement des investissements a considérablement chuté, passant de 29 % en 2007 à - 17 % pendant la PER.
Tableau 13
2007
2008
2009
PER
Rentabilité nette des ventes de l’Union européenne à des clients indépendants (en % des ventes nettes)
7 %
-9 %
-36 %
-3 %
Rendement des investissements (bénéfice net en % de la valeur comptable nette des investissements)
29 %
-16 %
-41 %
-17 %
Source: microdonnées.
4.14. Flux de liquidités et aptitude à mobiliser des capitaux
(91)
Le flux net de liquidités résultant des activités d’exploitation a fortement diminué au cours de la période considérée. Il a atteint son niveau le plus bas en 2009 avant de remonter légèrement. Cependant, le flux de liquidités pendant la PER était toujours largement inférieur à celui de 2007.
Tableau 14
2007
2008
2009
PER
Flux de liquidités (en milliers d’EUR)
15 899
- 698
-12 357
-8 271
Indice (2007 = 100)
100
-4
-78
-52
Source: microdonnées.
4.15. Ampleur de la marge de dumping
(92)
Les mesures en vigueur n’ont pas empêché la poursuite d’un important dumping à des niveaux allant de 13,6 % à 61,8 % pour la RPC et de 14 % à 50 % pour Taïwan, selon les données communiquées dans la demande de réexamen et les informations fournies par le seul producteur-exportateur taïwanais ayant coopéré. L’incidence des marges de dumping effectives sur l’industrie de l’Union ne peut être considérée comme négligeable.
4.16. Rétablissement à la suite de pratiques de dumping antérieures
(93)
La quasi-totalité des indicateurs examinés traduisent une détérioration de la situation économique et financière de l’industrie de l’Union après 2007. Malgré les mesures en vigueur, les importations en provenance des pays concernés ont légèrement augmenté et leur part de marché est restée stable. En 2009, lorsque la crise financière a eu une incidence sur la demande globale dans l’Union et que les prix de vente ont subi une pression, les producteurs de l’Union ont perdu une part importante de leurs clients. Seuls quelques producteurs de l’Union ont été en mesure d’accroître leurs volumes de production en fabriquant d’autres types d’éléments de fixation (par exemple des éléments de fixation en acier au carbone) et ont pu bénéficier d’économies d’échelle, compensant ainsi le volume de ventes perdu dans le secteur des éléments de fixation en acier inoxydable. Dans le même temps, les producteurs de l’Union se sont efforcés d’accroître leurs investissements afin de produire de façon plus efficace. Pendant la PER, l’industrie de l’Union est parvenue à améliorer ses résultats, qui sont toutefois restés déficitaires. Il est peu probable que la situation s’améliore vu les prévisions de très faible utilisation des capacités.
5. Incidence des importations faisant l’objet d’un dumping et d’autres facteurs
5.1. Incidence des importations faisant l’objet d’un dumping
(94)
L’enquête a révélé que, malgré les mesures en vigueur et le recul de la consommation dans l’Union pendant la période considérée, les importations en provenance de la RPC et de Taïwan ont légèrement augmenté durant cette même période, tout en conservant une part de marché stable.
(95)
Comme expliqué au considérant 73, il n’a pas été possible d’effectuer une comparaison pertinente entre les prix à l’importation des pays concernés et les prix de vente de l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union, faute d’informations sur les types exportés par les producteurs-exportateurs de la RPC et taïwanais et en raison des grandes disparités de prix entre les différents types de produit que recouvre ce prix moyen. En effet, les prix à l’exportation du seul producteur taïwanais ayant coopéré n’ont pas pu être comparés de façon pertinente aux prix des producteurs de l’Union inclus dans l’échantillon, car il n’y avait pas de correspondance entre les types du produit similaire.
(96)
À la suite de la notification finale, le producteur taïwanais ayant coopéré dont il est question au considérant 22 a affirmé que ses exportations n’avaient pas causé de préjudice au requérant, car les types d’éléments de fixation en acier inoxydable qu’il fabrique ne sont produits qu’en quantités limitées par quelques producteurs de l’Union. À cet égard, il est à noter que, premièrement, le préjudice est évalué pour l’industrie de l’Union dans son ensemble et non pour le seul requérant. Deuxièmement, les mesures s’appliquent au produit, tel que défini lors de l’enquête initiale et, comme indiqué au considérant 21, il est impossible de modifier la définition du produit dans le cadre d’un réexamen au titre de l’expiration des mesures.
5.2. Incidence de la crise économique
(97)
En raison des conditions économiques favorables observées dans le secteur de la sidérurgie et les secteurs connexes en 2007, la situation économique de l’industrie de l’Union était relativement bonne lorsqu’a débuté la crise économique, fin 2008. Même en période de stagnation du marché, notamment en 2009, certains producteurs de l’Union ont continué à investir dans le remplacement des machines et équipements obsolètes afin de réduire les coûts de production et d’être plus compétitifs face aux importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance des pays concernés ainsi qu’à la poussée des importations à bas prix en provenance d’autres pays tiers. En outre, lorsqu’une baisse de la demande a été constatée, les producteurs de l’Union ont aussi été confrontés au fort pouvoir de négociation des grands distributeurs qui ont commencé à exercer davantage de pression sur les prix, ce qui a eu des répercussions négatives sur la situation économique de l’industrie de l’Union.
5.3. Importations en provenance d’autres pays
(98)
L’incidence des importations en provenance d’autres pays tiers a également été analysée. Leur volume d’importation combiné a augmenté de 26 % pendant la période considérée, passant d’environ 52 000 tonnes à quelque 66 000 tonnes. Dans le même temps, les prix moyens à l’importation ont chuté de 28 % durant la période considérée, ce qui a entraîné une augmentation de la part de marché des autres pays tiers, qui est passée de 42,5 % en 2007 à 54,2 % au cours de la PER.
(99)
L’essentiel des importations en provenance d’autres pays tiers semble venir de l’Inde, des Philippines et de Malaisie. Les importations en provenance de ces trois pays représentaient une part de marché totale d’environ 36 % pendant la PER.
(100)
Les importations en provenance de l’Inde ont progressé de 141 % pendant la période considérée, passant de quelque 8 000 tonnes en 2007 à près de 20 000 tonnes pendant la PER. Les prix moyens à l’importation ont reculé de 32 % pendant la même période et étaient largement inférieurs au prix de vente moyen de l’industrie de l’Union au cours de la PER. Par conséquent, la part de marché des exportateurs indiens a augmenté, passant de 6,7 % en 2007 à 16,4 % durant la PER.
(101)
Les importations en provenance des Philippines ont connu une évolution similaire à celles en provenance de l’Inde et ont augmenté de 129 % pendant la période considérée, passant d’environ 6 000 tonnes en 2007 à près de 14 000 tonnes au cours de la PER. Les prix moyens à l’importation ont reculé de 38 % pendant la même période et ont entraîné une sous-cotation du prix de vente moyen de l’industrie de l’Union au cours de la PER. En conséquence, la part de marché des Philippines a augmenté, passant de 4,9 % en 2007 à 11,4 % pendant la PER.
(102)
En ce qui concerne les importations en provenance de Malaisie, malgré une tendance à la baisse pendant la période considérée (- 27 %), les exportateurs malaisiens ont tout de même conservé une part de marché de 8,2 % pendant la PER. En outre, selon les données d’Eurostat, les prix moyens des importations en provenance de Malaisie étaient supérieurs à ceux des pays concernés au début de la période considérée; toutefois, dans la seconde partie de cette période, ces prix étaient largement inférieurs.
(103)
En conclusion, il apparaît que les exportateurs dans d’autres pays tiers, notamment en Inde, aux Philippines et en Malaisie, ont tiré parti de l’existence de mesures antidumping à l’égard de la RPC et de Taïwan. Dans la seconde partie de la période considérée, les importations en provenance de l’Inde et des Philippines ont plus que doublé, à des prix inférieurs à ceux de la RPC et de Taïwan, alors que les importations en provenance de Malaisie ont connu une tendance à la baisse. Cette pression supplémentaire sur les prix a eu un effet défavorable sur l’industrie de l’Union, dont les bénéfices et autres indicateurs financiers ont connu une tendance négative très marquée à partir de 2008. Par conséquent, l’accroissement des importations en provenance notamment de l’Inde et des Philippines a certainement contribué à la réduction de la part de marché de l’industrie de l’Union et à l’évolution négative de sa situation financière.
Tableau 15
2007
2008
2009
PER
Volume des importations en provenance d’autres pays (en tonnes)
52 339
57 920
50 362
65 756
Indice (2007 = 100)
100
111
96
126
Part de marché des importations en provenance d’autres pays
42,5 %
48,0 %
49,8 %
54,2 %
Prix des importations d’autres pays (en EUR/tonne)
5 830
4 993
4 384
4 196
Indice (2007 = 100)
100
86
75
72
Volume des importations en provenance de l’Inde (en tonnes)
8 282
13 667
16 776
19 945
Indice (2007 = 100)
100
165
203
241
Part de marché des importations en provenance de l’Inde
6,7 %
11,3 %
16,6 %
16,4 %
Prix des importations en provenance de l’Inde (en EUR/tonne)
4 632
3 758
3 123
3 164
Indice (2007 = 100)
100
81
67
68
Volume des importations en provenance des Philippines (en tonnes)
6 048
7 046
5 406
13 854
Indice (2007 = 100)
100
117
89
229
Part de marché des importations en provenance des Philippines
4,9 %
5,8 %
5,3 %
11,4 %
Prix des importations en provenance des Philippines (en EUR/tonne)
5 685
4 645
3 474
3 505
Indice (2007 = 100)
100
82
61
62
Volume des importations en provenance de Malaisie (en tonnes)
13 548
13 712
9 810
9 933
Indice (2007 = 100)
100
101
72
73
Part de marché des importations en provenance de Malaisie
11,0 %
11,4 %
9,7 %
8,2 %
Prix des importations en provenance de Malaisie (en EUR/tonne)
5 062
4 203
2 963
3 068
Indice (2007 = 100)
100
83
59
61
6. Conclusion
(104)
Alors que la consommation de l’Union est restée relativement stable durant la période considérée, l’industrie de l’Union a perdu 25 % de son volume des ventes dans l’Union pendant la même période, ce qui a entraîné une réduction de sa part de marché, qui est passée de 50,6 % en 2007 à 38,6 % au cours de la PER. Dans le même temps, la part de marché des importations ayant fait l’objet d’un dumping en provenance des pays concernés est restée stable.
(105)
Entre 2007 et la PER, malgré l’existence des mesures antidumping, la plupart des indicateurs de préjudice ont subi une évolution négative: la production et le volume des ventes ont reculé respectivement de 17 % et de 25 %, les capacités et leur taux d’utilisation ont diminué, ce qui s’est traduit par une baisse des niveaux d’emploi et de productivité. La rentabilité a chuté durant la PER, passant de 7 % en 2007 à - 3 %, et le flux de liquidités a connu une tendance négative similaire.
(106)
Il est conclu que l’industrie de l’Union a vu sa situation se détériorer globalement pendant la période considérée et qu’elle s’est retrouvée fragilisée à la fin de la PER, lorsque ses efforts pour maintenir les volumes des ventes et les prix à un niveau suffisant ont été entravés par la présence accrue d’importations faisant l’objet d’un dumping en provenance des pays concernés ainsi que d’importations à bas prix en provenance d’autres pays tiers.
F. PROBABILITÉ DE CONTINUATION DU PRÉJUDICE
1. Rapport entre les volumes et les prix des exportations des pays concernés vers des pays tiers et les volumes et les prix des exportations vers l’Union
(107)
Étant donné l’absence de coopération des exportateurs de la RPC, aucune information concernant leurs prix à l’exportation vers d’autres marchés n’est disponible. En ce qui concerne Taïwan, sur la base des informations fournies par les sociétés ayant fait l’objet d’une vérification, les prix moyens à l’exportation vers les pays tiers sont inférieurs à ceux pratiqués sur le marché de l’Union. Il est dès lors considéré qu’en cas d’expiration des mesures, les producteurs-exportateurs taïwanais seraient incités à réorienter une part importante de leurs exportations vers le marché de l’Union, devenu plus attrayant.
2. Capacités inutilisées dans les pays concernés
(108)
Sur la base des informations disponibles, il apparaît que d’importantes capacités de production existent aussi bien en RPC qu’à Taïwan et que ces deux pays sont aptes à accroître rapidement leurs volumes de production. À cet égard, il convient de rappeler que l’institution, en 2009, de mesures antidumping sur les importations de certains éléments de fixation en fer ou en acier en provenance de la RPC (8) a entraîné une baisse de ces importations et a libéré des capacités qui pouvaient être utilisées pour la production d’éléments de fixation en acier inoxydable. De plus, il est à noter qu’une enquête de contournement récemment clôturée est à l’origine de l’extension des mesures instituées sur les importations de certains éléments de fixation en fer et en acier originaires de RPC aux importations expédiées de Malaisie (9). En conséquence, il est possible d’augmenter sensiblement le volume des exportations à destination de l’Union, d’autant que rien n’indique que les marchés de pays tiers ou le marché intérieur pourraient absorber une éventuelle hausse de la production.
3. Conclusion
(109)
Il est évident que les producteurs des pays concernés ont le potentiel d’accroître sensiblement les volumes de leurs exportations vers le marché de l’Union européenne. En outre, en ce qui concerne Taïwan, il apparaît que les prix à l’exportation vers les pays tiers sont inférieurs à ceux pratiqués sur le marché de l’Union, ce qui renforce la probabilité que, en l’absence de mesures, une partie des exportations vers les pays tiers soit redirigée vers le marché de l’Union européenne. Ce phénomène aurait selon toute vraisemblance une incidence négative sur la situation économique de l’industrie de l’Union.
(110)
Comme expliqué précédemment, la situation de l’industrie de l’Union reste fragile. Si cette dernière se trouvait exposée à une hausse des importations en provenance des pays concernés à des prix faisant l’objet d’un dumping, il en résulterait sans doute une détérioration accrue de ses ventes, de sa part de marché, de ses prix de vente, et donc de sa situation financière. Sur cette base, il est donc conclu que l’abrogation des mesures antidumping conduirait, selon toute probabilité, à une fragilisation accrue de l’industrie de l’Union et se traduirait par une continuation du préjudice important qui lui est occasionné.
G. INTÉRÊT DE L’UNION
1. Introduction
(111)
Conformément à l’article 21 du règlement de base, il a été examiné si la prorogation des mesures antidumping en vigueur serait ou non contraire à l’intérêt de l’Union dans son ensemble. La détermination de l’intérêt de l’Union repose sur une appréciation de tous les intérêts en cause, c’est-à-dire ceux de l’industrie de l’Union, des importateurs ainsi que des utilisateurs. Toutes les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur avis, conformément à l’article 21, paragraphe 2, du règlement de base.
(112)
Il convient de rappeler que l’enquête initiale avait permis de conclure que l’institution de mesures n’était pas contraire à l’intérêt de l’Union. Par ailleurs, le fait que la présente enquête s’inscrive dans le cadre d’un réexamen, c’est-à-dire qu’elle analyse une situation dans laquelle des mesures antidumping sont déjà en vigueur, permet d’évaluer toute incidence négative anormale des mesures antidumping actuelles sur les parties concernées.
(113)
Sur cette base, il a été examiné si, en dépit des conclusions concernant la probabilité d’une continuation du dumping préjudiciable, il existait des raisons impérieuses de conclure qu’il n’était pas dans l’intérêt de l’Union de maintenir des mesures dans ce cas particulier.
2. Intérêt de l’industrie de l’Union
(114)
L’industrie de l’Union s’est avérée être une industrie structurellement viable, ce qui a été confirmé par la situation économique relativement saine observée au début de la période considérée. Cependant, tout au long de la période considérée, le volume des ventes et la part de marché de l’industrie de l’Union ont reculé et les prix de vente ont diminué, alors que les importations en provenance des pays concernés ont légèrement augmenté en dépit des mesures en vigueur. Pendant cette même période, la situation financière de l’industrie de l’Union s’est détériorée, jusqu’à devenir déficitaire. Sans l’existence des mesures, l’industrie de l’Union serait selon toute vraisemblance dans une situation encore plus précaire.
3. Intérêt des importateurs/utilisateurs
(115)
Aucun des vingt utilisateurs contactés n’a manifesté son désir de coopérer. Il convient de rappeler que, lors de l’enquête initiale, seul un utilisateur avait coopéré et il avait été conclu que les utilisateurs pouvaient se procurer le produit soumis à l’enquête aussi bien auprès des pays concernés qu’à partir d’autres sources d’approvisionnement. En outre, étant donné l’incidence marginale des éléments de fixation en acier inoxydable sur les coûts des produits en aval, il a été conclu que les mesures n’auraient pas d’effet négatif sur l’industrie utilisatrice.
(116)
Seul un des trois importateurs inclus dans l’échantillon a répondu au questionnaire. La part de ses importations en provenance des pays concernés était très faible et s’élevait à 1,1 % pendant la PER. De plus, l’enquête a révélé que cet importateur dégageait une bonne rentabilité (entre 5 % et 10 %), alors que la part du produit concerné, par rapport à l’ensemble des activités de la société, était inférieure à 10 %. Par conséquent, il peut être conclu que la prorogation des mesures aurait une incidence très limitée sur cet importateur.
4. Conclusion
(117)
Compte tenu de ce qui précède, il est conclu qu’aucune raison impérieuse ne s’oppose au maintien des mesures antidumping actuelles.
H. MESURES ANTIDUMPING
(118)
Toutes les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels la Commission envisageait de recommander le maintien des mesures existantes. Un délai leur a aussi été accordé pour leur permettre de présenter leurs observations sur les informations communiquées. Les arguments et les commentaires ont dûment été pris en compte, le cas échéant.
(119)
Il découle de ce qui précède que, conformément à l’article 11, paragraphe 2, du règlement de base, les mesures antidumping applicables aux importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties originaires de la RPC et de Taïwan, instituées par le règlement (CE) no 1890/2005, doivent être maintenues,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping définitif sur les importations de certains éléments de fixation en acier inoxydable et de leurs parties, relevant actuellement des codes NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 et 7318 15 70 originaires de la République populaire de Chine et de Taïwan.
2. Le taux du droit antidumping définitif applicable au prix net franco frontière de l’Union, avant dédouanement, s’établit comme suit pour les produits fabriqués par les sociétés suivantes:
Pays
Société
Taux de droit antidumping (%)
Code additionnel TARIC
RPC
Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co. Ltd., Tengzhou
11,4
A650
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang
12,2
A651
Toutes les autres sociétés
27,4
A999
Taïwan
Arrow Fasteners Co. Ltd., Taipei
15,2
A653
Jin Shing Stainless Ind. Co. Ltd, Taoyuan
8,8
A654
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung
16,1
A655
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd., Kaohsiung
16,1
A656
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan
11,4
A657
Sociétés énumérées dans l’annexe
15,8
A649
Toutes les autres sociétés
23,6
A999
3. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 4 janvier 2012.