PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 27. září 2010,
kterým se Rumunsku povoluje zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
(2010/583/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rumunsko požádalo dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 23. září 2009, o povolení zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193 směrnice 2006/112/ES.
(2)
V souladu s čl. 395 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2006/112/ES uvědomila Komise o žádosti Rumunska ostatní členské státy dopisem ze dne 14. prosince 2009. Dopisem ze dne 17. prosince 2009 oznámila Komise Rumunsku, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Podle článku 193 směrnice 2006/112/ES je obecným pravidlem, že daň z přidané hodnoty (DPH) je správci daně povinna odvést osoba povinná k dani, která dodává zboží či poskytuje službu. Účelem odchylky, kterou požaduje Rumunsko, je ve dvou zvláštních případech přenést povinnost odvést DPH na osobu povinnou k dani, které je zboží dodáváno či služba poskytována. V prvním případě jde o situaci, kdy osoba povinná k dani dodává dřevo ve smyslu vnitrostátních právních předpisů. Ve druhém případě jde o situaci, kdy zboží dodává nebo služby poskytuje osoba povinná k dani, která je v úpadkovém řízení, s výjimkou maloobchodníků.
(4)
Insolventní podniky často nemohou z důvodu finančních obtíží platit příslušným orgánům DPH ze svých dodání zboží a poskytnutí služeb. Příjemce tohoto zboží nebo služeb si však v zásadě může DPH odečíst, i když tato daň nebyla příslušným orgánům odvedena.
(5)
Protože pro maloobchodníky by nebylo snadné zjišťovat daňový status svých zákazníků v okamžiku prodeje, nemělo by se přenesení daňové povinnosti vztahovat na maloobchodníky, kteří jsou v úpadkovém řízení.
(6)
Rumunsko se také setkává s problémy na trhu se dřevem způsobenými povahou trhu a podniků, které se ho účastní. Na trhu je velký počet malých podniků, které jsou rumunskými orgány obtížně kontrolovatelné. Nejčastější způsob vyhýbání se daňovým povinnostem spočívá v tom, že dodavatel vystaví fakturu za dodávku a zanikne, aniž by zaplatil daň příslušným orgánům, přičemž zanechá zákazníkovi platný účet, který ho opravňuje k daňovému odpočtu.
(7)
Určením příjemce jako osoby povinné platit DPH v případě dodání dřeva osobou povinnou k dani a v případě dodání zboží a poskytování služeb osobou povinnou k dani v úpadkovém řízení, s výjimkou maloobchodníků, odchylka odstraňuje potíže, ke kterým dochází, aniž by ovlivnila výši daně, kterou je nutno odvést. Zabránilo by se tak některým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem.
(8)
Toto opatření je úměrné sledovanému cíli, neboť není uplatňováno obecně, ale pouze v určitých případech a odvětvích, ve kterých nastávají značné problémy, pokud jde o vyměřování daně, daňové úniky nebo vyhýbání se daňovým povinnostem.
(9)
Uvedené povolení by mělo platit po omezenou dobu do 31. prosince 2013. S ohledem na zkušenosti získané k uvedenému dni lze zhodnotit, zda je odchylka i nadále opodstatněná.
(10)
Uvedená odchylka nemá nepříznivé dopady na vlastní zdroje Unie pocházející z daně z přidané hodnoty,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 193 směrnice 2006/112/ES se Rumunsku povoluje až do dne 31. prosince 2013 stanovit, že daň je povinna odvést osoba povinná k dani, které je dodáváno zboží či poskytována služba podle článku 2 uvedené směrnice.
Článek 2
Odchylku uvedenou v článku 1 lze uplatnit v těchto případech:
a)
dodání dřeva, včetně dřeva na stojato, kulatiny nebo štípaného dříví, palivového dříví, užitkového dříví a rovněž hraněného dřeva nebo stěpků a surového dřeva, předzpracovaného nebo rozpracovaného dřeva, osobou povinnou k dani;
b)
dodání zboží nebo poskytnutí služeb osobou povinnou k dani nacházející se v úpadkovém řízení, s výjimkou maloobchodníků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 27. září 2010.
DÉCISION D’EXÉCUTION DU CONSEIL
du 27 septembre 2010
autorisant la Roumanie à appliquer une mesure particulière dérogeant à l’article 193 de la directive 2006/112/CE relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée
(2010/583/UE)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 291, paragraphe 2,
vu la directive 2006/112/CE du Conseil du 28 novembre 2006 relative au système commun de taxe sur la valeur ajoutée (1), et notamment son article 395, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
Par lettre enregistrée au secrétariat général de la Commission le 23 septembre 2009, la Roumanie a sollicité l’autorisation d’introduire une mesure particulière dérogatoire à l’article 193 de la directive 2006/112/CE.
(2)
Conformément à l’article 395, paragraphe 2, deuxième alinéa, de la directive 2006/112/CE, la Commission a informé les autres États membres par lettre du 14 décembre 2009 de la demande déposée par la Roumanie. Par lettre du 17 décembre 2009, la Commission a informé la Roumanie qu’elle disposait de toutes les données utiles pour apprécier la demande.
(3)
L’article 193 de la directive 2006/112/CE prévoit que la taxe sur la valeur ajoutée (TVA) est, en règle générale, due au Trésor par l’assujetti effectuant une livraison de biens ou une prestation de services. La dérogation demandée par la Roumanie a pour objet de rendre le destinataire des livraisons de biens ou des prestations de services redevable de la TVA, dans deux cas spécifiques. Le premier, lorsque les assujettis effectuent une livraison de produits du bois, tels que définis par la législation nationale. Le second, lorsque les livraisons de biens et/ou les prestations de services sont effectuées par les assujettis soumis à une procédure d’insolvabilité, à l’exception des détaillants.
(4)
Les entreprises insolvables sont souvent empêchées, en raison de difficultés financières, de payer au Trésor la TVA sur leurs livraisons de biens ou prestations de services. Néanmoins, le destinataire de ces biens ou services peut en principe déduire cette TVA, même si elle n’a pas été payée au Trésor par le fournisseur.
(5)
Puisqu’il est difficile pour les détaillants de déterminer, sur le lieu de la vente, le statut fiscal de leurs clients, il y a lieu de ne pas appliquer le mécanisme d’autoliquidation aux détaillants soumis à une procédure d’insolvabilité.
(6)
La nature du marché roumain du bois et des entreprises concernées entraîne certains problèmes. Le marché se compose d’un nombre élevé de petites entreprises que les autorités roumaines peinent à contrôler. La fraude fiscale la plus courante consiste pour le fournisseur à facturer les livraisons de biens juste avant de disparaître sans acquitter la taxe auprès des autorités compétentes, le client disposant toutefois d’une facture valable lui permettant d’en obtenir la déduction.
(7)
En permettant aux autorités fiscales de désigner le destinataire comme l’assujetti redevable de la TVA dans les cas de livraisons de produits du bois effectuées par des assujettis et de livraisons de biens ou de prestations de services effectuées par des assujettis, à l’exception des détaillants, soumis à une procédure d’insolvabilité, la dérogation permet de résoudre les difficultés rencontrées, sans pour autant modifier le montant de la taxe due. Elle a pour effet d’éviter certaines formes d’évasion ou de fraude fiscale.
(8)
La mesure est proportionnée à l’objectif poursuivi, étant donné qu’elle n’est pas destinée à s’appliquer de manière générale, seuls certains secteurs et transactions posant de réels problèmes de perception de la taxe, voire de fraude ou d’évasion fiscales, étant concernés.
(9)
Il convient de limiter dans le temps la validité de l’autorisation, jusqu’au 31 décembre 2013. Sur la base de l’expérience acquise à cette date, une évaluation pourrait être réalisée en vue de déterminer si la dérogation reste justifiée.
(10)
La dérogation n’a pas d’incidence négative sur les ressources propres de l’Union provenant de la TVA,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation à l’article 193 de la directive 2006/112/CE, la Roumanie est autorisée, jusqu’au 31 décembre 2013, à désigner comme la personne redevable du paiement de la TVA l’assujetti destinataire de la livraison de biens ou de la prestation de services visées à l’article 2 de la présente décision.
Article 2
La dérogation prévue à l’article 1er s’applique aux:
a)
livraisons de produits du bois effectuées par des assujettis, comprenant le bois sur pied, le bois de travail rond ou fendu, le bois de chauffage, les dérivés du bois, ainsi que le bois équarri ou en copeaux et le bois brut, le bois transformé ou semi-manufacturé;
b)
livraisons de biens et prestations de services effectuées par des assujettis soumis à une procédure d’insolvabilité, à l’exception des détaillants.
Article 3
La Roumanie est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 27 septembre 2010.