ROZHODNUTÍ RADY 2010/656/SZBP
ze dne 29. října 2010
kterým se obnovují omezující opatření vůči Pobřeží slonoviny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 13. prosince 2004 přijala Rada společný postoj 2004/852/SZBP týkající se omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny (1), aby provedla opatření vůči Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN) č. 1572 (2004).
(2)
Dne 23. ledna 2006 přijala Rada společný postoj 2006/30/SZBP (2), kterým se omezující opatření proti Pobřeží slonoviny obnovila na dalších dvanáct měsíců a kterým se tato opatření doplnila o omezující opatření stanovená v odstavci 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005).
(3)
Po obnovení omezujících opatření proti Pobřeží slonoviny rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1842 (2008) Rada dne 18. listopadu 2008 přijala společný postoj 2008/873/SZBP (3), kterým se s účinkem od 1. listopadu 2008 dále obnovila omezující opatření proti Pobřeží slonoviny.
(4)
Dne 15. října 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1946 (2010), kterou se platnost opatření proti Pobřeží slonoviny uložená rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) a odstavcem 6 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) prodlužuje do 30. dubna 2011 a kterou se mění omezující opatření týkající se zbraní.
(5)
Omezující opatření proti Pobřeží slonoviny by proto měla být obnovena. Tato omezující opatření je třeba změnit tak, aby v nich byly kromě výjimek ze zbrojního embarga podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1946 (2010) zohledněny i výjimky pro další vybavení, jež na seznam samostatně zařadila Unie.
(6)
Prováděcí opatření Unie jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 174/2005 ze dne 31. ledna 2005 o zavedení omezení pro poskytování pomoci související s vojenskou činností Pobřeží slonoviny (4), nařízení Rady (ES) č. 560/2005 ze dne 12. dubna 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti některým osobám a subjektům vzhledem k situaci v Pobřeží slonoviny (5), a v nařízení Rady (ES) č. 2368/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterými se provádí Kimberleyský systém certifikace pro mezinárodní obchod se surovými diamanty (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, jakož i vybavení, které může být použito k vnitřní represi, do Pobřeží slonoviny státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států jsou zakázány bez ohledu na to, zda tento zbrojní a související materiál a vybavení pocházejí z území členských států.
2. Zakazuje se rovněž:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské či jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 nebo související s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek, nebo v souvislosti s poskytováním související technické pomoci nebo zprostředkovatelských či jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Pobřeží slonoviny nebo pro použití v této zemi.
Článek 2
Článek 1 se nevztahuje na:
a)
dodávky a technickou pomoc určené výhradně k podpoře nebo pro potřeby operace Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny a francouzských ozbrojených sil, jež jim pomáhají;
b)
níže uvedené, pokud bylo schváleno předem výborem zřízeným podle odstavce 14 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004) (dále jen „Výbor pro sankce“):
i)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, včetně vybavení určeného pro operace na řešení krizí Unie, OSN, Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky,
ii)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly,
iii)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii),
iv)
poskytování technické pomoci a výcviku v souvislosti s vybavením uvedeným v bodech i) a ii);
c)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz ochranných oděvů, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážených do Pobřeží slonoviny zaměstnanci OSN, zaměstnanci Unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřeby;
d)
prodej nebo dodávky dočasně převáděné nebo vyvážené do Pobřeží slonoviny ozbrojeným silám státu, jenž provádí akce v souladu s mezinárodním právem, aby byla výhradně a přímo umožněna evakuace jeho státních příslušníků a těch osob, jež jsou v jeho konzulární působnosti v Pobřeží slonoviny, jak byly Výboru pro sankce předem oznámeny;
e)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz zbrojního a souvisejícího materiálu a odborný výcvik a pomoc určené výhradně pro pomoc nebo použití v procesu restrukturalizace obranných a bezpečnostních sil podle odst. 3 písm. f) dohody Linas-Marcoussis, pokud byly předem schváleny Výborem pro sankce;
f)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz nesmrtícího vybavení, jež může být použito k vnitřní represi a jež je určeno výhradně k tomu, aby bezpečnostní síly Pobřeží slonoviny mohly při udržování veřejného pořádku používat pouze odpovídající a přiměřené síly, jakož i poskytování finančních prostředků, finanční nebo technické pomoci a výcviku v souvislosti s takovým vybavením.
Článek 3
V souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1643 (2005) se zakazuje přímý i nepřímý dovoz veškerých surových diamantů z Pobřeží slonoviny do Unie bez ohledu na to, zda pocházejí z Pobřeží slonoviny či nikoliv.
Článek 4
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zamezily vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně osobám určeným Výborem pro sankce, jež představují hrozbu pro mír a proces národního usmíření v Pobřeží slonoviny, zejména těm, které blokují provádění dohod Linas-Marcoussis a Akkra III, osobám považovaným za osoby odpovědné za závažné porušení lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Pobřeží slonoviny na základě náležitých informací, osobám, jež veřejně podněcují nenávist a násilí, a osobám, jež Výbor pro sankce označí za osoby porušující opatření uložená odstavcem 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1572 (2004).
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce rozhodne, že
a)
cesta je odůvodněná na základě naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti;
b)
výjimka by podpořila cíle rezolucí Rady bezpečnosti OSN, pokud jde o mír a národní usmíření v Pobřeží slonoviny a stabilitu v regionu.
4. Pokud členský stát podle odstavce 3 povolí osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty určenými Výborem pro sankce podle čl. 4 odst. 1 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoliv osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak určí Výbor pro sankce.
Seznam osob uvedených v prvním pododstavci je obsažen v příloze.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení tímto výborem;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí, v kterémžto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v tomto článku, a to po oznámení podaném dotyčným členským státem Výboru pro sankce.
Výjimky uvedené v písmenech a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr povolit tam, kde je to vhodné, přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům, a pokud do dvou pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření stanovená ve společném postoji 2004/852/SZBP nebo v tomto rozhodnutí,
pokud se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 6
Rada sestavuje seznam obsažený v příloze a mění jej v souladu s určeními učiněnými buď Radou bezpečnosti OSN, nebo Výborem pro sankce.
Článek 7
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce určí určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zařadí do přílohy. Rada své rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo zásadní nové důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 8
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž uvádí případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných jiných jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 9
Společné postoje 2004/852/SZBP a 2006/30/SZBP se zrušují.
Článek 10
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
V Bruselu dne 29. října 2010.
DÉCISION 2010/656/PESC DU CONSEIL
du 29 octobre 2010
renouvelant les mesures restrictives instaurées à l’encontre de la Côte d’Ivoire
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l’Union européenne, et notamment son article 29,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 13 décembre 2004, le Conseil a arrêté la position commune 2004/852/PESC concernant l’adoption de mesures restrictives à l’encontre de la Côte d’Ivoire (1) afin de mettre en œuvre les mesures instituées par la résolution 1572 (2004) du Conseil de sécurité des Nations unies (ci-après dénommé «CSNU»).
(2)
Le 23 janvier 2006, le Conseil a arrêté la position commune 2006/30/PESC (2) renouvelant pour une période de douze mois les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire et complétant celles-ci par les mesures restrictives instituées par le paragraphe 6 de la résolution 1643 (2005) du CSNU.
(3)
À la suite de la prorogation des mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire par la résolution 1842 (2008) du CSNU, le 18 novembre 2008, le Conseil a arrêté la position commune 2008/873/PESC (3) renouvelant les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire avec effet au 1er novembre 2008.
(4)
Le 15 octobre 2010, le Conseil de sécurité des Nations unies a adopté la résolution 1946 (2010) du CSNU prorogeant jusqu’au 30 avril 2011 les mesures instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire par la résolution 1572 (2004) du CSNU et par le paragraphe 6 de la résolution 1643 (2005) du CSNU et modifiant les mesures restrictives concernant les armes.
(5)
Il convient donc de renouveler les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire. Outre les dérogations concernant l’embargo sur les armes prévues dans la résolution 1946 (2010) du CSNU, il convient de modifier les mesures restrictives afin d’exempter d’autres équipements inclus de façon autonome par l’Union.
(6)
Les mesures d’exécution prises par l’Union figurent dans le règlement (CE) no 174/2005 du Conseil du 31 janvier 2005 imposant des mesures restrictives à l’égard de l’assistance liée aux activités militaires en Côte d’Ivoire (4), le règlement (CE) no 560/2005 du Conseil du 12 avril 2005 infligeant certaines mesures restrictives spécifiques à l’encontre de certaines personnes et entités au regard de la situation en Côte d’Ivoire (5) et le règlement (CE) no 2368/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 mettant en œuvre le système de certification du processus de Kimberley pour le commerce international des diamants bruts (6),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Sont interdits à la vente, la fourniture, le transfert ou l’exportation en Côte d’Ivoire, par les ressortissants des États membres ou depuis le territoire des États membres, ou au moyen d’aéronefs immatriculés dans les États membres ou de navires battant leur pavillon, d’armements et de matériel connexe de quelque type que ce soit, y compris des armes et des munitions, des véhicules et des équipements militaires, des équipements paramilitaires et des pièces détachées pour ces articles, ainsi que des équipements susceptibles d’être utilisés à des fins de répression interne devraient être interdits, que ces armes, matériel connexe et équipements proviennent ou non du territoire des États membres.
2. Il est également interdit:
a)
de fournir, directement ou indirectement, une assistance technique, des services de courtage et d’autres services liés aux biens visés au paragraphe 1, ou liés à la livraison, la fabrication, l’entretien et l’utilisation de ces biens, à toute personne physique ou morale, entité ou organisme se trouvant sur le territoire de la Côte d’Ivoire ou aux fins d’une utilisation dans ce pays;
b)
de fournir, directement ou indirectement, un financement ou une aide financière en rapport avec les biens visés au paragraphe 1, en particulier des subventions, des prêts ou une assurance-crédit à l’exportation, à l’occasion de toute vente, toute fourniture, tout transfert ou toute exportation de ces biens ou à l’occasion de la fourniture d’une assistance technique, de services de courtage et d’autres services à toute personne physique ou morale, toute entité ou tout organisme en Côte d’Ivoire ou aux fins d’une utilisation dans ce pays.
Article 2
L’article 1er ne s’applique pas:
a)
aux fournitures et à l’assistance technique destinées exclusivement à appuyer l’Opération des Nations unies en Côte d’Ivoire et les forces françaises qui la soutiennent ou à être utilisées par elles;
b)
à ce qui suit, tel que approuvé à l’avance par le comité établi par le paragraphe 14 de la résolution 1572 (2004) du CSNU (ci-après dénommé «comité des sanctions»):
i)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel militaire non létal, destiné uniquement à des fins humanitaires ou à des fins de protection, y compris le matériel destiné à être utilisé lors d’opérations de gestion de crise menées par l’Union, l’ONU, l’Union africaine et la Communauté économique des États de l’Afrique de l’Ouest (Cedeao),
ii)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel militaire non létal visant seulement à permettre aux forces de sécurité de la Côte d’Ivoire de maintenir l’ordre public en n’ayant recours à la force que de façon appropriée et proportionnée,
iii)
à la fourniture d’un financement ou d’une aide financière en rapport avec le matériel visé aux points i) et ii),
iv)
à la fourniture de services d’assistance et de formation en rapport avec le matériel visé aux points i) et ii);
c)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de vêtements de protection, y compris les gilets pare-balles et les casques militaires, temporairement exportés en Côte d’Ivoire par le personnel des Nations unies, le personnel de l’Union ou de ses États membres, les représentants des médias et les agents humanitaires ou d’aide au développement et le personnel associé, pour leur usage personnel uniquement;
d)
aux équipements vendus ou aux fournitures temporairement transférées ou exportées vers la Côte d’Ivoire à l’intention des forces d’un État qui, conformément au droit international, intervient uniquement et directement pour faciliter l’évacuation de ses ressortissants et de ceux dont il a la responsabilité consulaire en Côte d’Ivoire, comme notifié à l’avance au comité des sanctions;
e)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation d’armements et de matériel connexe et à la formation et à l’assistance techniques destinés exclusivement à appuyer le processus de restructuration des forces de défense et de sécurité ou à être utilisés pour ce processus, conformément à l’article 3, alinéa f), de l’accord de Linas-Marcoussis, tels qu’ils auront été approuvés à l’avance par le comité des sanctions;
f)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel non létal, susceptible d’être utilisé à des fins de répression interne, visant seulement à permettre aux forces de sécurité de la Côte d’Ivoire de maintenir l’ordre public en n’ayant recours à la force que de façon appropriée et proportionnée, ainsi qu’à la fourniture d’un financement, d’une aide financière ou de services d’assistance technique ou de formation en rapport avec ce matériel.
Article 3
L’importation directe ou indirecte dans l’Union, depuis la Côte d’Ivoire, de tous les diamants bruts, qu’ils soient ou non originaires de ce pays, est interdite conformément à la résolution 1643 (2005) du CSNU.
Article 4
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher l’entrée ou le passage en transit sur leur territoire des personnes désignées par le comité des sanctions qui font peser une menace sur le processus de paix et de réconciliation nationale en Côte d’Ivoire, notamment celles qui entravent l’application des accords de Linas-Marcoussis et d’Accra III, de toute autre personne qui serait reconnue responsable de violations graves des droits de l’homme et du droit humanitaire international en Côte d’Ivoire sur la base d’informations en la matière, de toute autre personne qui incite publiquement à la haine et à la violence, ainsi que de toute autre personne dont le comité des sanctions aurait établi qu’elle agit en violation des mesures imposées par le paragraphe 7 de la résolution 1572 (2004).
La liste des personnes visées au paragraphe premier figure en annexe.
2. Les dispositions du paragraphe 1 n’obligent pas un État membre à refuser à ses propres ressortissants l’entrée sur son territoire.
3. Le paragraphe 1 ne s’applique pas si le comité des sanctions détermine:
a)
qu’un voyage se justifie pour des raisons humanitaires urgentes, y compris des devoirs religieux;
b)
qu’une dérogation favoriserait la réalisation des objectifs des résolutions du CSNU, à savoir la paix et la réconciliation nationale en Côte d’Ivoire et la stabilité dans la région.
4. Lorsque, en application du paragraphe 3, un État membre autorise des personnes désignées par le comité des sanctions à entrer ou à passer en transit sur son territoire, cette autorisation est limitée à l’objectif pour lequel elle est accordée et aux personnes qu’elle concerne.
Article 5
1. Tous les fonds et ressources économiques qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect des personnes ou des entités que le comité des sanctions aura identifiées conformément à l’article 4, paragraphe 1, ou qui sont détenus par des entités, identifiées par le comité des sanctions, qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect des premières ou de toute personne agissant pour le compte ou sur les ordres de celles-ci sont gelés.
La liste des personnes visées au paragraphe premier figure en annexe.
2. Aucun fonds, avoir financier ou ressource économique n’est mis directement ou indirectement à la disposition des personnes ou entités visées au paragraphe 1 ou utilisé à leur profit.
3. Les États membres peuvent accorder des dérogations aux mesures visées aux paragraphes 1 et 2 pour les fonds ou ressources économiques qui:
a)
sont nécessaires pour régler des dépenses ordinaires, notamment pour payer des vivres, des loyers ou les mensualités de prêts hypothécaires, des médicaments ou des frais médicaux, des impôts, des primes d’assurance et des factures de services collectifs de distribution;
b)
sont exclusivement destinés au règlement d’honoraires d’un montant raisonnable et au remboursement de dépenses engagées pour s’assurer les services juridiques;
c)
sont exclusivement destinés au règlement de frais ou commissions liés au maintien en dépôt des fonds gelés et des ressources économiques, conformément à la législation nationale;
d)
sont nécessaires pour régler des dépenses extraordinaires, après notification par l’État membre concerné au comité des sanctions et accord de ce dernier;
e)
font l’objet d’un privilège ou d’une décision judiciaire, administrative ou arbitrale, auquel cas les fonds ou ressources économiques peuvent être utilisés à cette fin, à condition que le privilège ou la décision soient antérieurs à la désignation par le comité des sanctions de la personne ou de l’entité concernée et ne profitent pas à une personne ou à une entité visée au présent article, après notification par l’État membre concerné au comité des sanctions.
Les dérogations prévues au paragraphe 3, points a), b) et c), peuvent être accordées après que l’État membre concerné a notifié au comité des sanctions son intention d’autoriser, dans les cas où cela serait justifié, l’accès auxdits fonds ou ressources économiques, et en l’absence d’une décision contraire du comité des sanctions dans les deux jours ouvrables qui suivent la notification.
4. Le paragraphe 2 ne s’applique pas aux majorations de comptes gelés effectuées sous la forme:
a)
d’intérêts ou autres rémunérations de ces comptes; ou
b)
de paiements dus en vertu de contrats, d’accords ou d’obligations qui ont été conclus ou contractés avant la date à laquelle ces comptes ont été soumis à des mesures restrictives en vertu de la position commune 2004/852/PESC ou de la présente décision,
sous réserve que ces intérêts, autres rémunérations ou paiements continuent de relever des dispositions du paragraphe 1.
Article 6
Le Conseil établit la liste qui figure en annexe et la modifie conformément aux décisions prises par le Conseil de sécurité des Nations unies ou le comité des sanctions.
Article 7
1. Lorsque le Conseil de sécurité ou le comité des sanctions désigne une personne ou une entité, le Conseil inscrit cette même personne ou entité sur la liste figurant en annexe. Le Conseil communique sa décision à la personne ou à l’entité concernée, y compris les motifs de son inscription sur la liste, soit directement si son adresse est connue, soit par la publication d’un avis, en lui donnant la possibilité de présenter des observations.
2. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil revoit sa décision et en informe la personne ou l’entité.
Article 8
1. L’annexe indique les motifs de l’inscription sur la liste des personnes et entités désignées par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions.
2. L’annexe contient également, si elles sont disponibles, les informations fournies par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions et qui sont nécessaires à l’identification des personnes ou des entités concernées. En ce qui concerne les personnes, ces informations peuvent comprendre le nom et prénoms, y compris les pseudonymes, la date et le lieu de naissance, la nationalité, les numéros de passeport et de carte d’identité, le sexe, l’adresse, si elle est connue, la fonction ou la profession. En ce qui concerne les entités, ces informations peuvent comprendre la dénomination, le lieu et la date d’enregistrement, le numéro d’enregistrement et l’adresse professionnelle. L’annexe mentionne également la date de désignation par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions.
Article 9
Les positions communes 2004/852/PESC et 2006/30/PESC sont abrogées.
Article 10
1. La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
2. Elle est réexaminée, modifiée ou abrogée, s’il y a lieu, conformément aux décisions pertinentes du Conseil de sécurité des Nations unies.
Fait à Bruxelles, le 29 octobre 2010.