NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 257/2011
ze dne 16. března 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 616/2007 o otevření a správě celních kvót Společenství v odvětví drůbežího masa pocházejícího z Brazílie, Thajska a jiných třetích zemí
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 144 odst. 1 a článek 148 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/360/ES ze dne 29. května 2007 o uzavření dohod ve formě dohodnutého zápisu mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou a mezi Evropským společenstvím a Thajským královstvím na základě článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT 1994) o změně koncesí u drůbežího masa (2), a zejména na článek 2 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 130 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 by měly být dovozy do Unie spravovány pomocí dovozních licencí. V zájmu zamezení spekulativním praktikám, které by narušovaly dovoz, je však vhodné spravovat kvótu otevřenou nařízením Komise (ES) č. 616/2007 (3) a přidělenou Thajsku pod pořadovým číslem 09.4215 a číslem skupiny 5 tak, že se v první fázi přidělí dovozní práva a ve druhé vydají dovozní licence v souladu s čl. 6 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1301/2006 ze dne 31. srpna 2006, kterým se stanoví společná pravidla ke správě dovozních celních kvót pro zemědělské produkty, které podléhají režimu dovozních licencí (4).
(2)
Je třeba stanovit nové podmínky pro přidělování dovozních práv a následné vydávání dovozních licencí pro dotčenou kvótu, pokud jde o způsobilost žadatelů a o rozdělení dováženého množství pro kvótové období stanovené v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 616/2007.
(3)
V zájmu zamezení spekulativním praktikám a zajištění toho, aby dovozní práva byla přidělena skutečným dovozcům, je nezbytné stanovit historické referenční množství dovezeného drůbežího masa, které je podmínkou pro podání žádosti o dovozní práva na příslušné úrovni.
(4)
Pokud jde o nové podmínky platné pro dovoz produktů pocházejících z Thajska, je třeba stanovit na příslušné úrovni výši jistoty pro dovozní práva a licence, aby byla zajištěna řádná správa celních kvót a dostatečně zaručen přístup hospodářských subjektům k těmto kvótám.
(5)
S cílem zajistit, aby každý hospodářský subjekt musel požádat o dovozní licenci pro všechna přidělená dovozní práva, je třeba stanovit, že tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 ze dne 22. července 1985, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu jistot pro zemědělské produkty (5).
(6)
Oznamovací lhůta stanovená v nařízení (ES) č. 616/2007, během které musí vnitrostátní orgány sdělit Komisi množství, na která byly vydány licence, je oproti okamžiku vydání příliš dlouhá. V zájmu řádné správy kvóty je proto třeba tuto oznamovací lhůtu posunout dopředu.
(7)
Aby si hospodářské subjekty a příslušné orgány zvykly na novou správu skupiny 5, je vhodné posunout lhůtu, v níž se podávají žádosti o dovozní práva pro první podobdobí začínající dne 1. července 2011, z dubna 2011 na květen 2011.
(8)
Nařízení (ES) č. 616/2007 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Protože následující kvótové období začíná dne 1. července 2011, mělo by se toto nařízení začít používat od uvedeného data.
(10)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 616/2007 se mění takto:
1.
V článku 3 se doplňuje odstavec, který zní:
„3. Roční množství stanovené pro skupinu 5 se spravuje nejprve prostřednictvím přidělení dovozních práv a poté prostřednictvím vydání dovozních licencí.“
2.
Články 4, 5 a 6 se nahrazují tímto:
„Článek 4
1. Pokud jde o jiné skupiny než skupinu 5, předkládá žadatel o dovozní licenci pro účely článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 při podání své první žádosti týkající se daného kvótového období důkaz, že v každém ze dvou období uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 dovezl nejméně 50 tun produktů, na které se vztahuje příloha I část XX nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (6), nebo přípravků kódu KN 0210 99 39.
Pokud jde o skupinu 5, předkládá žadatel o dovozní práva pro účely článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 při podání své první žádosti týkající se daného kvótového roku důkaz, že v každém ze dvou období uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 dovezl nejméně 250 tun produktů, na které se vztahuje příloha I část XX nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo přípravků kódu KN 0210 99 39.
Na žádosti o licenci smí být uvedeno pouze jedno z pořadových čísel podle přílohy I tohoto nařízení.
2. Odchylně od článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 a od prvního pododstavce odst. 1 tohoto článku může žadatel o dovozní licenci při podání své první žádosti týkající se daného kvótového období předložit důkaz, že v každém ze dvou období uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 1301/2006 zpracoval nejméně 1 000 tun drůbežího masa kódů KN 0207 nebo 0210 na přípravky z drůbežího masa kódu KN 1602, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1234/2007, nebo na homogenizované přípravky kódu KN 1602 10 00, které neobsahují jiné maso než drůbeží.
Pro účely tohoto odstavce se „zpracovatelem“ rozumí každá osoba zapsaná v rejstříku plátců DPH v členském státě, v němž je usazena, která předloží důkaz zpracovatelské činnosti prostřednictvím jakéhokoli obchodního dokladu ke spokojenosti dotčeného členského státu.
3. Společnost, která vznikla fúzí společností, z nichž každá dovezla referenční množství, může tato referenční množství použít jako základ své žádosti.
4. Odchylně od čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1301/2006 může každý žadatel předložit u skupin 3, 6 a 8 více žádostí o dovozní licence pro produkty stejné skupiny, pokud tyto produkty mají různou zemi původu. Tyto žádosti se podají společně příslušnému orgánu členského státu, přičemž pro každou zemi původu se podá jedna žádost. Pokud jde o maximální množství stanovené v odstavci 5 tohoto článku, pohlíží se na ně jako na jedinou žádost.
5. Pro skupiny jiné než skupinu 5 se musí žádost o licenci týkat alespoň 100 tun a maximálně 10 % množství, které je k dispozici pro danou kvótu v daném období nebo podobdobí.
Avšak
a)
pro skupiny 2 a 3 se však žádost o licenci nebo dovozní práva smí týkat maximálně 5 % množství, které je k dispozici pro danou kvótu v daném období nebo podobdobí;
b)
pro skupiny 3, 6 a 8 je minimální množství, jehož se žádost o licenci musí týkat, sníženo na 10 tun.
Pro skupinu 5 se musí žádost o dovozní práva vztahovat nejméně na 100 tun a nejvýše na 10 % množství, které je k dispozici pro příslušnou kvótu pro příslušné podobdobí.
6. Licence zavazuje k dovozu z uvedené země s výjimkou skupin 3, 6 a 8. Pro skupiny dotčené uvedenou povinností se v kolonce 8 žádosti o licenci a licence samé uvede země původu a výraz „ano“ se označí křížkem.
7. Kolonka 20 žádosti o licenci a licence samé musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze II části A.
Kolonka 24 licence musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze II části B.
Kolonka 24 licence pro skupinu 3 a 6 musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze II části C.
Kolonka 24 licence pro skupinu 8 musí obsahovat jeden z údajů uvedených v příloze II části D.
Článek 5
1. Žádost o dovozní práva pro skupinu 5 a o dovozní licence pro ostatní skupiny lze podávat pouze během prvních sedmi dnů třetího měsíce předcházejícího každému podobdobí a pro skupinu 3 během prvních sedmi dnů třetího měsíce předcházejícího kvótovému období.
Žádost o dovozní práva pro skupinu 5 týkající se podobdobí, které začíná dne 1. července 2011, však lze podávat pouze během prvních sedmi dnů měsíce května 2011.
2. Pro jiné skupiny než skupinu 5 musí být při podání žádosti o licenci složena jistota ve výši 50 EUR za 100 kilogramů. Pro žádost o licenci týkající se skupiny 1, 4 a 7 je však jistota stanovena na 10 EUR za 100 kg a pro žádost o dovozní práva týkající se skupiny 5 na 6 EUR za 100 kg.
3. Nejpozději čtrnáctý den měsíce, v němž byly žádosti podány, sdělí členské státy Komisi celkové množství požadované pro každou skupinu, rozepsané podle původu a vyjádřené v kilogramech.
4. Dovozní práva se udělují a licence vydávají od 23. dne měsíce, v němž byly žádosti podány, a nejpozději poslední den uvedeného měsíce. Dovozní práva jsou platná od prvního dne podobdobí, na které byla žádost podána, do 30. června téhož dovozního období a jsou nepřevoditelná.
5. Pro skupinu 5 mohou být žádosti o licence podány výhradně ve členském státě, ve kterém žadatel podal žádost a získal dovozní práva. Pro tuto skupinu se licence vydávají na základě žádosti hospodářského subjektu, který dovozní práva získal, a na jeho jméno.
Pro skupinu 5 skládá hospodářský subjekt při vydání dovozní licence jistotu 75 EUR za 100 kg. Každé vydání dovozní licence má za následek odpovídající snížení získaných dovozních práv a jistota složená za dovozní práva v souladu s odstavcem 2 je v poměrné výši bez prodlení uvolněna.
6. Žádosti o dovozní licence se vztahují na celkové množství přidělených dovozních práv. Tato povinnost představuje zásadní požadavek ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (7)
Článek 6
1. Odchylně od čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1301/2006 členské státy sdělí Komisi:
a)
u každé skupiny kromě skupiny 5 množství, na která byly vydány licence, a to nejpozději desátý den měsíce, v němž byly žádosti podány;
b)
u skupiny 5 množství, na která byly vydány licence během daného podobdobí, a to nejpozději desátý den měsíce následujícího po každém podobdobí.
2. Členské státy sdělí Komisi do konce čtvrtého měsíce, který následuje po konci každého ročního období, množství skutečně propuštěná do volného oběhu podle tohoto nařízení v daném období.
3. Odchylně od čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1301/2006 sdělí členské státy Komisi množství, na něž se vztahují nevyužité nebo částečně využité dovozní licence a která odpovídají rozdílu mezi množstvím zapsaným na zadní straně dovozních licencí a množstvím, na které byly licence vydány:
a)
poprvé současně se sděleními uvedenými v čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení, která se týkají žádosti předložené na poslední podobdobí ročního kvótového období;
b)
podruhé a naposledy do konce čtvrtého měsíce následujícího po konci každého ročního období u množství, která ještě nebyla oznámena v době prvního sdělení podle písmene a).
Na skupinu 3 se sdělení uvedené v písm. a) prvního pododstavce nevztahuje.
4. Množství, na která se vztahují odstavce 1 a 3, se vyjádří v kilogramech a rozdělí podle skupin. Množství, na která se vztahuje odstavec 2, se vyjádří v kilogramech a rozdělí podle skupin a původu.
3.
Ustanovení čl. 7 odst. 1 se mění takto:
a)
druhý pododstavec se zrušuje;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„V souladu s čl. 22 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (8) jsou však pro skupinu 5 licence platné 15 pracovních dnů od skutečného dne vydání licence. Dovozní práva jsou platná od prvního dne podobdobí, na které byla žádost podána, do 30. června téhož kvótového období.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od kvótového období začínajícího dne 1. července 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. března 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 257/2011 DE LA COMMISSION
du 16 mars 2011
modifiant le règlement (CE) no 616/2007 portant ouverture et mode de gestion de contingents tarifaires communautaires dans le secteur de la viande de volaille originaire de Brésil, Thaïlande et autres pays tiers
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil du 22 octobre 2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur (règlement «OCM unique») (1), et notamment son article 144, paragraphe 1, et son article 148, en liaison avec son article 4,
vu la décision 2007/360/CE du Conseil du 29 mai 2007 concernant la conclusion d'accords sous forme de procès-verbaux agréés relatifs à la modification des concessions prévues pour les viandes de volaille, entre la Communauté européenne et respectivement la République fédérative du Brésil et le Royaume de Thaïlande au titre de l'article XXVIII de l'accord général sur les tarifs douaniers et le commerce (GATT 1994) (2), et notamment son article 2,
considérant ce qui suit:
(1)
En vertu de l'article 130, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, il y a lieu de gérer les importations dans l'Union au moyen de certificats d'importation. Toutefois, afin d'éviter des activités spéculatives faussant le flux des importations, il est opportun de gérer le contingent ouvert par le règlement (CE) no 616/2007 de la Commission (3) sous le numéro d'ordre 09.4215 au titre du groupe 5, alloué à la Thaïlande, en attribuant d'abord les droits d'importation et en délivrant ensuite les certificats d'importation conformément aux dispositions de l'article 6, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1301/2006 de la Commission du 31 août 2006 établissant des règles communes pour l’administration des contingents tarifaires d’importation pour les produits agricoles gérés par un système de certificats d’importation (4).
(2)
Il convient d'établir les nouvelles conditions relatives à l'attribution des droits d'importation et à la délivrance ultérieure des certificats d'importation pour le contingent considéré, en ce qui concerne l'admissibilité des demandeurs et la répartition des volumes importés pour la période contingentaire prévue à l'article 1er, paragraphe 1, du règlement (CE) no 616/2007.
(3)
Afin d'éviter des activités spéculatives et de veiller à ce que les droits d'importation soient attribués aux véritables importateurs, il est essentiel de fixer à un niveau approprié la quantité de référence historique de la viande de volaille importée, qui conditionne la demande relative aux droits d'importation.
(4)
Compte tenu des nouvelles conditions applicables aux importations de produits originaires de Thaïlande, il convient de fixer le montant de la garantie relative aux droits et certificats d'importation à un niveau approprié pour assurer une gestion adéquate des contingents tarifaires et garantir un accès satisfaisant des opérateurs à ces derniers.
(5)
Afin d'obliger les opérateurs à demander des certificats d'importation pour tous les droits d'importation attribués, il convient de prévoir que cette obligation est une exigence principale au sens du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission du 22 juillet 1985 fixant les modalités communes d'application du régime des garanties pour les produits agricoles (5).
(6)
La période de notification établie par le règlement (CE) no 616/2007, au cours de laquelle les autorités nationales communiquent à la Commission les quantités sur lesquelles portent les certificats délivrés, intervient assez tard par rapport au moment de la délivrance des certificats. Aux fins d'une bonne gestion du contingent, il est donc souhaitable d'avancer cette période de notification dans le temps.
(7)
Afin de permettre aux opérateurs et aux autorités compétentes de s'habituer à la nouvelle gestion du groupe 5, il est opportun de reporter, du mois d'avril au mois de mai 2011, le délai de présentation des demandes de droits d'importation pour la première sous-période commençant le 1er juillet 2011.
(8)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 616/2007 en conséquence.
(9)
La prochaine période contingentaire commençant le 1er juillet 2011, il convient que le présent règlement s’applique à compter de cette date.
(10)
Le comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles n'a pas émis d'avis dans le délai imparti par son président,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 616/2007 est modifié comme suit:
1)
À l’article 3, le paragraphe suivant est ajouté:
«3. Les quantités annuelles établies pour le groupe 5 sont gérées selon un système consistant à attribuer d'abord les droits d'importation et à délivrer ensuite les certificats d'importation.»
2)
Les articles 4, 5 et 6 sont remplacés par le texte suivant:
«Article 4
1. Aux fins de l'application de l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006, en ce qui concerne les groupes autres que le groupe 5, le demandeur d'un certificat d'importation, au moment de la présentation de sa première demande portant sur une période contingentaire donnée, fournit la preuve qu'il a importé, au cours de chacune des deux périodes visées à l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006, au moins 50 tonnes de produits relevant de l'annexe I, partie XX, du règlement (CEE) no 1234/2007 du Conseil (6) ou de préparation relevant du code NC 0210 99 39.
Aux fins de l'application de l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006, en ce qui concerne le groupe 5, le demandeur de droits d'importation, au moment de la présentation de sa première demande portant sur une année contingentaire donnée, fournit la preuve qu'il a importé, au cours de chacune des deux périodes visées à l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006, au moins 250 tonnes de produits relevant de l'annexe I, partie XX, du règlement (CE) no 1234/2007 ou de préparations relevant du code NC 0210 99 39.
La demande de certificat ne doit mentionner qu'un seul des numéros d'ordre figurant à l'annexe I du présent règlement.
2. Par dérogation à l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006 ainsi qu'au paragraphe 1, premier alinéa, du présent article, le demandeur d'un certificat d'importation, au moment de la présentation de sa première demande portant sur une période contingentaire donnée, peut fournir la preuve qu'il a transformé, au cours de chacune des deux périodes visées à l'article 5 du règlement (CE) no 1301/2006, au moins 1 000 tonnes de viande de volaille relevant des codes NC 0207 ou 0210, en préparations à base de viande de volaille relevant du code NC 1602, couvertes par le règlement (CE) no 1234/2007, ou en préparations homogénéisées relevant du code NC 1602 10 00 ne contenant pas d'autre viande que de la viande de volaille.
Aux fins du présent paragraphe, on entend par “transformateur” toute personne inscrite au registre national de TVA de l'État membre dans lequel elle est établie, qui apporte la preuve de l'activité de transformation au moyen de tout document commercial à la satisfaction de l'État membre concerné.
3. Une société issue de la fusion d'entreprises ayant chacune importé des quantités de référence peut fonder la demande qu'elle présente sur ces quantités de référence.
4. Par dérogation à l'article 6, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1301/2006, en ce qui concerne les groupes 3, 6 et 8, chaque demandeur peut présenter plusieurs demandes de certificats d’importation pour des produits relevant d’un seul groupe si ces produits sont originaires de pays différents. Les demandes, portant chacune sur un seul pays d’origine, doivent être introduites en même temps auprès de l’autorité compétente d’un État membre. Elles sont considérées, en ce qui concerne la quantité maximale visée au paragraphe 5 du présent article, comme une seule demande.
5. En ce qui concerne les groupes autres que le groupe 5, la demande de certificat doit porter au minimum sur 100 tonnes et au maximum sur 10 % de la quantité disponible pour le contingent concerné au cours de la période ou sous-période concernée.
Toutefois:
a)
pour les groupes 2 et 3, la demande de certificat ou de droits d'importation peut porter au maximum sur 5 % de la quantité disponible pour le contingent concerné pendant la période ou sous-période concernée;
b)
pour les groupes 3, 6 et 8, la quantité minimale sur laquelle doit porter la demande de certificat est réduite à 10 tonnes.
En ce qui concerne le groupe 5, la demande de droits d'importation doit porter au minimum sur 100 tonnes et au maximum sur 10 % de la quantité disponible pour le contingent concerné pendant la sous-période concernée.
6. Les certificats obligent à importer du pays mentionné, sauf pour les groupes 3, 6 et 8. Pour les groupes concernés par cette obligation, dans la case 8 de la demande de certificat et du certificat lui-même, le pays d'origine est indiqué, et la mention “oui” est marquée d'une croix.
7. La demande de certificat et le certificat contiennent, dans la case 20, l'une des mentions figurant à l'annexe II, partie A.
Le certificat contient, dans la case 24, l'une des mentions figurant à l'annexe II, partie B.
Pour les produits des groupes 3 et 6, le certificat contient, dans la case 24, l'une des mentions figurant à l'annexe II, partie C.
Pour les produits du groupe 8, le certificat contient, dans la case 24, l'une des mentions figurant à l'annexe II, partie D.
Article 5
1. Les demandes de droits d'importation relatives au groupe 5 et les demandes de certificats d'importation relatives aux autres groupes ne peuvent être introduites qu'au cours des sept premiers jours du troisième mois précédant chaque sous-période, ou des sept premiers jours du troisième mois précédant la période contingentaire pour le groupe 3.
Toutefois, les demandes de droits d'importation relatives au groupe 5 pour la sous-période commençant le 1er juillet 2011 ne peuvent être présentées qu'au cours des sept premiers jours du mois de mai 2011.
2. Une garantie de 50 EUR par 100 kilogrammes est constituée au moment de l'introduction d'une demande de certificat pour les groupes autres que le groupe 5. Toutefois, pour les demandes concernant les groupes 1, 4 et 7, le montant de la garantie est de 10 EUR par 100 kilogrammes et pour les demandes de droits d'importation relatives au groupe 5, il est de 6 EUR par 100 kilogrammes.
3. Les États membres communiquent à la Commission, au plus tard le quatorzième jour du mois au cours duquel les demandes sont présentées, les quantités totales demandées pour chaque groupe, ventilées par origine et exprimées en kilogrammes.
4. Les droits d'importation sont accordés et les certificats délivrés à compter du 23e jour du mois au cours duquel les demandes sont présentées et au plus tard le dernier jour de ce mois. Les droits d'importation sont valables à compter du premier jour de la sous-période pour laquelle la demande a été introduite, jusqu'au 30 juin de cette même campagne d'importation, et ils ne peuvent être transférés.
5. En ce qui concerne le groupe 5, les demandes de certificats d'importation ne peuvent être présentées que dans l’État membre où l’opérateur a introduit sa demande de droits d’importation et a obtenu les droits demandés. Pour ce groupe, les certificats sont délivrés à la demande et au nom de l'opérateur qui a obtenu les droits d'importation.
Pour le groupe 5, une garantie de 75 EUR par 100 kilogrammes est constituée par l'opérateur au moment de la délivrance du certificat d'importation. Chaque certificat d’importation délivré entraîne une réduction correspondante des droits d’importation obtenus, et une part proportionnelle de la garantie constituée pour les droits d'importation conformément au paragraphe 2 est libérée immédiatement.
6. Les demandes de certificats d'importation correspondent à la quantité totale de droits d'importation attribuée. Cette obligation est une exigence principale au sens de l’article 20, paragraphe 2, du règlement (CEE) no 2220/85 de la Commission (7).
Article 6
1. Par dérogation à l'article 11, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1301/2006, les États membres communiquent à la Commission:
a)
pour tous les groupes, excepté le groupe 5, et au plus tard le 10 du mois suivant celui au cours duquel les demandes ont été présentées, les quantités pour lesquelles des certificats ont été délivrés;
b)
pour le groupe 5, et au plus tard le 10 du mois suivant chaque sous-période, les quantités pour lesquelles des certificats ont été délivrés au cours de cette sous-période.
2. Les États membres communiquent à la Commission, au plus tard à la fin du quatrième mois qui suit la fin de chaque période annuelle, les quantités effectivement mises en libre pratique au titre du présent règlement au cours de la période concernée.
3. Par dérogation à l'article 11, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 1301/2006, les États membres communiquent à la Commission les quantités sur lesquelles portent les certificats d'importation non utilisés ou partiellement utilisés et correspondant à la différence entre les quantités inscrites au verso des certificats d’importation et celles pour lesquelles ces derniers ont été délivrés:
a)
une première fois en même temps que les communications visées à l’article 5, paragraphe 3, du présent règlement concernant les demandes introduites pour la dernière sous-période de la période contingentaire annuelle;
b)
une seconde et dernière fois au plus tard à la fin du quatrième mois qui suit la fin de chaque période annuelle pour les quantités non encore notifiées au moment de la première communication, prévue au point a).
Pour le groupe 3, la communication visée au premier alinéa, point a), ne s'applique pas.
4. Les quantités couvertes par les paragraphes 1 et 3 sont exprimées en kilogrammes et ventilées par groupe. Les quantités couvertes par le paragraphe 2 sont exprimées en kilogrammes et ventilées par groupe et par origine.
3)
À l'article 7, le paragraphe 1 est modifié comme suit:
a)
le deuxième alinéa est supprimé;
b)
l'alinéa suivant est ajouté:
«Toutefois, pour le groupe 5, les certificats sont valables 15 jours ouvrables à compter de la date de délivrance effective du certificat, conformément à l'article 22, paragraphe 2, du règlement (CE) no 376/2008 de la Commission (8) Les droits d'importation sont valables à compter du premier jour de la sous-période pour laquelle la demande a été introduite jusqu'au 30 juin de cette même période contingentaire.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s'applique à compter de la période contingentaire qui commence le 1er juillet 2011.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 mars 2011.