NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 177/2010
ze dne 2. března 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V zájmu srozumitelnosti je vhodné změnit strukturu článku 313 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (2), v kterém se stanoví případy, ve kterých je zboží považováno za zboží, jež má status Společenství.
(2)
V zájmu vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, na které odkazuje sdělení a akční plán Komise týkající se vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek (3), je vhodné zjednodušit úlohy jak hospodářských subjektů, tak celních správ v souvislosti se zbožím přepravovaným po moři mezi přístavy, které se nacházejí na celním území Společenství.
(3)
Zejména je vhodné stanovit postup pro povolování pravidelných linek a pro registraci lodí, který využívá elektronického informačního a komunikačního systému pro vydávání osvědčení AEO podle článku 14x nařízení (EHS) č. 2454/93.
(4)
Aby se snížilo používání tištěných dokumentů, nemělo by být požadováno předkládání výtisku manifestu předaného výměnou dat, na který odkazuje článek 324e nařízení (EHS) č. 2454/93, pokud mají celní orgány přístup k elektronickému informačnímu a komunikačnímu systému obsahujícímu uvedený manifest.
(5)
Je vhodné pozměnit čl. 324c odst. 1, aby obsahoval správný odkaz na bezpečnostní opatření, která mají být přijata k uchovávání razítka. Je nutné změnit chybné odkazy na přílohu 37c nařízení (EHS) č. 2454/93 v ujednáních o údajích v tranzitních prohlášeních uvedených v příloze 37a uvedeného nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1192/2008 (4).
(6)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
S cílem dostát oprávněným požadavkům hospodářských subjektů by se povolení pravidelné linky vydaná před datem použitelnosti tohoto nařízení měla považovat za povolení udělená v souladu s tímto nařízením. Aby byl zajištěna dostupnost všech povolení v jednom elektronickém systému, dříve vydaná povolení by měla být uložena v elektronickém informačním a komunikačním systému pro vydávání osvědčení AEO.
(8)
Je vhodné poskytnout členským státům a celním orgánům dostatečný čas k vytvoření plně funkčního elektronického informačního a komunikačního systému.
(9)
Jelikož ustanovení o údajích uváděných v tranzitním prohlášení stanovená v příloze 37a nařízení (EHS) č. 2454/93, ve znění nařízení (ES) č. 1192/2008, se používají ode dne 1. července 2008, je vhodné stanovit, že se změny k uvedeným ustanovením rovněž použijí od uvedeného dne.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Článek 313 se nahrazuje tímto:
„Článek 313
1. S výhradou článku 180 kodexu a výjimek uvedených v odstavci 2 tohoto článku se všechno zboží, které se nachází na celním území Společenství, považuje za zboží Společenství, není-li prokázáno, že není zbožím Společenství.
2. Toto zboží se považuje za zboží, které není zbožím Společenství, není-li jeho status zboží Společenství prokázán podle článků 314 až 323 tohoto nařízení:
a)
zboží, které vstoupilo na celní území Společenství v souladu s článkem 37 kodexu;
b)
zboží, které je dočasně uskladňováno nebo se nachází ve svobodném celním pásmu podléhajícím kontrole typu I ve smyslu článku 799 tohoto nařízení nebo ve svobodném skladě;
c)
zboží, které je propuštěno do režimu s podmíněným osvobozením od cla nebo se nachází ve svobodném celním pásmu podléhajícím kontrole typu II ve smyslu článku 799 tohoto nařízení.
3. Odchylně od odst. 2 písm. a) se zboží, které vstoupilo na celní území Společenství, považuje za zboží Společenství, není-li zjištěno, že nemá status zboží Společenství:
a)
jestliže bylo přepravováno letecky a bylo naloženo nebo přeloženo na letišti na celním území Společenství pro dodání na jiné letiště na celním území Společenství, pokud je dopravováno na podkladě jediného přepravního dokladu vystaveného v některém členském státě, nebo
b)
jestliže bylo při námořní přepravě dopravováno mezi přístavy na celním území Společenství pravidelnou linkou povolenou podle článku 313b.“
2)
Články 313a a 313b se nahrazují tímto:
„Článek 313a
Pravidelnou linkou se rozumí linka, po níž je zboží přepravováno plavidly, která plují pouze mezi přístavy na celním území Společenství a nesmějí přitom připlouvat z míst mimo uvedené území nebo ze svobodného celního pásma podléhajícího kontrole typu I ve smyslu článku 799 v přístavu na uvedeném území, ani do takového místa nesmí plout, ani v těchto místech nesmí zastavovat.
Článek 313b
1. Námořní společnosti může být povoleno zřizovat pravidelné linky poté, co byla podána žádost celním orgánům členského státu, na jehož území je uvedená společnost usazena, nebo pokud tomu tak není, na jehož území se nachází její oblastní úřadovna, za předpokladu že jsou splněny podmínky tohoto článku a článku 313c.
2. Povolení se uděluje jen těm námořním společnostem:
a)
které jsou usazeny na celním území Společenství nebo tam mají oblastní úřadovnu a jejichž obchodní záznamy jsou přístupné příslušným celním orgánům;
b)
které splňují podmínky stanovené v článku 14h;
c)
které určí plavidlo či plavidla, která se mají použít pro pravidelnou linku, a uvedou přístavy, které má pravidelná linka obsluhovat, poté co je povolení vydáno;
d)
které se zavazují, že na trasách pravidelných linek nebudou zastavovat v žádném přístavu na území nacházejícím se mimo celní území Společenství ani v žádném svobodném celním pásmu podléhajícím kontrole typu I v přístavu na celním území Společenství, ani nebudou provádět překládku zboží na volném moři;
e)
které se zavazují, že u schvalujícího celního orgánu zaregistrují názvy lodí přidělených na pravidelné linky a přístavy, které pravidelná linka bude obsluhovat.
3. V žádosti o povolení pravidelné linky jsou uvedeny členské státy, kterých se tato linka bude týkat. Celní orgány členského státu, u nichž byla žádost o povolení podána (schvalující celní orgán), o tom uvědomí celní orgány jiných členských států, kterých se pravidelná linka týká (odpovídající celní orgány), prostřednictvím elektronického informačního a komunikačního systému, na který odkazuje článek 14x.
Aniž je dotčen odstavec 4, mohou odpovídající celní orgány ve lhůtě 45 dnů od přijetí takového oznámení žádost odmítnout na základě toho, že není splněna podmínka v odst. 2 písm. b), a zamítnutí zašlou prostřednictvím elektronického informačního a komunikačního systému, na který odkazuje článek 14x. Odpovídající celní orgán uvede důvody zamítnutí a právní ustanovení týkající se porušení předpisů. V takovém případě schvalující celní orgán nevydá povolení a oznámí zamítnutí žadateli s uvedením důvodů.
Neobdrží-li schvalující celní orgán od odpovídajícího celního orgánu odpověď či zamítnutí, vydá poté, co přezkoumal, zda jsou splněny podmínky povolení, povolení, které ostatní členské státy, jichž se pravidelná linka týká, přijmou. Elektronický informační a komunikační systém uvedený v článku 14x se použije k ukládání povolení a k vydání oznámení odpovídajícím celním orgánům, že povolení bylo vydáno.
4. Pokud je námořní společnost držitelem osvědčení AEO uvedeného v čl. 14a odst. 1 písm. a) nebo c), považují se požadavky uvedené v odst. 2 písm. a) a b) tohoto článku, na něž se odkazuje v odst. 3 tohoto článku, za splněné.“
3)
Vkládají se nové články 313c až 313f, které znějí:
„Článek 313c
1. Jakmile je pravidelná linka povolena v souladu s článkem 313b, je dotčená námořní společnost povinna povolení používat pro plavidla, která byla za tímto účelem zaregistrována.
2. Námořní společnost uvědomí schvalující celní orgán o všech skutečnostech, které nastanou po vydání povolení a které mohou ovlivnit jeho platnost nebo obsah.
Pokud je povolení zrušeno schvalujícím celním orgánem nebo na žádost námořní společnosti, schvalující celní orgán uvědomí o zrušení odpovídající celní orgány prostřednictvím elektronického informačního a komunikačního systému uvedeného v článku 14x.
3. Postup stanovený v čl. 313b odst. 3 se použije, pokud dochází ke změně povolení z důvodu zařazení členských států, které nebyly zahrnuty v původních či předchozích povoleních. Ustanovení čl. 313b odst. 4 se použije obdobně.
Článek 313d
1. Námořní společnost oprávněná zřizovat pravidelné linky sdělí schvalovacímu celnímu orgánu tyto údaje:
a)
názvy plavidel přidělených na pravidelnou linku;
b)
první přístav, kde plavidlo zahajuje svůj provoz jako plavidlo na pravidelné lince;
c)
přístavy, které pravidelná linka obsluhuje;
d)
jakékoliv změny informací uvedených v písmenech a), b) a c);
e)
datum a dobu, kdy změny uvedené v písmenu d) nabývají účinku.
2. Schvalující celní orgán zaregistruje informace sdělené v souladu s odstavcem 1 v elektronickém informačním a komunikačním systému uvedeném v článku 14x do jednoho pracovního ode dne jejich sdělení. Tyto informace jsou přístupné celním orgánům působícím v přístavech umístěných na celním území Společenství.
Registrace nabude účinku první pracovní den po registraci.
Článek 313e
Je-li plavidlo registrované na pravidelné lince nuceno v důsledku nepředvídatelných okolností přeložit zboží na moři nebo dočasně pobývat v přístavu, který není na trase pravidelné linky, včetně přístavů mimo celní území Společenství či svobodného celního pásma podléhajícího kontrole typu I v přístavu na celním území Společenství, uvědomí o tom námořní společnost neprodleně celní orgány následujících přístavů Společenství, které pravidelná linka obslouží, včetně přístavů na plánované trase plavidla. Zboží naložené či vyložené v těchto přístavech se nepovažuje za zboží Společenství.
Článek 313f
1. Celní orgány mohou od námořní společnosti vyžadovat důkazy o tom, že byly dodrženy články 313b až 313e.
2. Pokud celní orgány zjistí, že ustanovení, na která odkazuje odstavec 1, nebyla námořní společností dodržena, neprodleně informují všechny celní orgány, jichž se pravidelná linka týká, prostřednictvím elektronického informačního a komunikačního systému uvedeného v článku 14x, aby uvedené orgány mohly přijmout požadovaná opatření.“
4)
V čl. 324c odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Bod 27 přílohy 37d se použije obdobně.“
5)
V čl. 324e odst. 4 se písmena c) a d) nahrazují tímto:
„c)
manifest předaný systémem elektronické výměny dat (manifest předaný výměnou dat) je předložen celním orgánům v přístavu odeslání nejpozději v pracovní den následující po odjezdu plavidla, a v každém případě předtím, než plavidlo připluje do přístavu určení. Celní orgány si mohou vyžádat výtisk manifestu předaného výměnou dat, pokud nemají přístup k informačnímu systému schválenému celními orgány a obsahujícímu manifest předaný výměnou dat;
d)
výtisk manifestu předaného výměnou dat se předloží celním orgánům v přístavu určení. Celní orgány si mohou vyžádat výtisk manifestu předaného výměnou dat, pokud nemají přístup k informačnímu systému schválenému celními orgány a obsahujícímu manifest předaný výměnou dat.“
6)
V příloze 37a hlavě II oddílu B „Údaje uváděné v tranzitním prohlášení“ se datová skupina „NÁKLADOVÉ KUSY“ mění takto:
a)
znění atributu „Značky a čísla nákladových kusů“ se nahrazuje tímto:
„Značky a čísla nákladových kusů“
(kolonka 31)
Typ/délka: an ..42
Tento atribut se použije v případě, že atribut „Druh nákladových kusů“ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 38 než kódy používané pro „volně loženo“ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo „nebaleno“ (NE, NF, NG). Jeho používání je nepovinné, pokud atribut „Druh nákladových kusů“ obsahuje jeden z výše uvedených kódů.;
b)
znění atributu „Počet nákladových kusů“ se nahrazuje tímto:
„Počet nákladových kusů“
(kolonka 31)
Typ/délka: n ..5
Tento atribut se použije v případě, že atribut „Druh nákladových kusů“ obsahuje jiné kódy uvedené v příloze 38 než kódy používané pro „volně loženo“ (VQ, VG, VL, VY, VR nebo VO) nebo „nebaleno“ (NE, NF, NG). Nelze ho použít, obsahuje-li atribut „Druh nákladových kusů“ jeden z výše uvedených kódů.
Článek 2
Povolení pravidelné linky vydaná před datem použitelnosti uvedeným v čl. 3 druhém pododstavci tohoto nařízení se považují za povolení vydaná v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93 ve znění tohoto nařízení.
Schvalující celní orgán uloží tato povolení do elektronického informačního a komunikačního systému, na který odkazuje článek 14x nařízení (EHS) č. 2454/93, a to do jednoho měsíce od data žádosti uvedeného v čl. 3 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodů 2 a 3 se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Ustanovení čl. 1 bodů 4 a 6 se použijí ode dne 1. července 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. března 2010.
RÈGLEMENT (UE) No 177/2010 DE LA COMMISSION
du 2 mars 2010
modifiant le règlement (CEE) no 2454/93 fixant certaines dispositions d’application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (1), et notamment son article 247,
considérant ce qui suit:
(1)
Par souci de clarté, il y a lieu de modifier la structure de l’article 313 du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission (2) prévoyant les cas où les marchandises sont réputées marchandises communautaires.
(2)
En vue de mettre en place l’espace maritime européen sans barrières visé par le document «Communication et programme d’action en vue de créer un espace maritime européen sans barrières» (3), il convient de simplifier la tâche tant des opérateurs économiques que des administrations douanières en ce qui concerne les marchandises transportées par voie maritime entre des ports situés sur le territoire douanier de la Communauté.
(3)
En particulier, il convient de prévoir une procédure d’autorisation des lignes maritimes régulières et d’enregistrement des navires utilisant le système électronique d’information et de communication prévu à l’article 14 quinvicies du règlement (CEE) no 2454/93 pour la délivrance des certificats AEO.
(4)
Afin de réduire l’utilisation de documents papier, la présentation d’une édition sur papier du manifeste d’échange de données visée à l’article 324 sexies du règlement (CEE) no 2454/93 ne doit pas être requise lorsque les autorités douanières ont accès au système électronique d’information et de communication contenant le manifeste d’échange de données.
(5)
Il convient de modifier l’article 324 quater, paragraphe 1, afin d’y inclure la référence appropriée aux mesures de sécurité concernant les cachets. Il est nécessaire de modifier les références faites erronément à l’annexe 37 quater du règlement (CEE) no 2454/93 dans les éléments d’information figurant sur la déclaration de transit énoncés à l’annexe 37 bis dudit règlement, tel que modifié par le règlement (CE) no 1192/2008 (4).
(6)
Il y a lieu dès lors de modifier le règlement (CEE) no 2454/93 en conséquence.
(7)
Afin de protéger la confiance légitime des opérateurs économiques, il importe que les autorisations établissant une ligne maritime régulière avant la date d’application du présent règlement soient réputées avoir été accordées conformément au présent règlement. Afin d’assurer que toutes les autorisations soient disponibles dans le même système électronique, les autorisations antérieures doivent être stockées dans le système électronique d’information et de communication prévu pour la délivrance des certificats AEO.
(8)
Il convient de laisser aux États membres et aux autorités douanières suffisamment de temps pour établir un système électronique d’information et de communication entièrement opérationnel.
(9)
Étant donné que les dispositions concernant les éléments d’information figurant sur la déclaration de transit énoncés à l’annexe 37 bis du règlement (CEE) no 2454/93, tel que modifié par le règlement (CE) no 1192/2008, s’appliquent depuis le 1er juillet 2008, les modifications apportées à ces dispositions doivent s’appliquer à partir de cette date.
(10)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité du code des douanes,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CEE) no 2454/93 est modifié comme suit:
1)
L’article 313 est remplacé par le texte suivant:
«Article 313
1. Sous réserve de l’article 180 du code et des exceptions énoncées au paragraphe 2, toutes les marchandises qui se trouvent sur le territoire douanier de la Communauté sont réputées marchandises communautaires, sauf s’il est établi qu’elles ne possèdent pas le statut communautaire.
2. Ne sont pas réputées marchandises communautaires à moins que leur statut communautaire ne soit dûment établi conformément aux articles 314 à 323 du présent règlement:
a)
les marchandises introduites sur le territoire douanier de la Communauté conformément à l’article 37 du code;
b)
les marchandises qui se trouvent en dépôt temporaire ou dans une zone franche soumise aux modalités de contrôle du type I au sens de l’article 799 du présent règlement ou dans un entrepôt franc;
c)
les marchandises placées sous un régime suspensif ou dans une zone franche soumise aux modalités de contrôle du type II au sens de l’article 799 du présent règlement.
3. Par dérogation au paragraphe 2, point a), les marchandises introduites sur le territoire douanier de la Communauté sont réputées marchandises communautaires, sauf s’il est établi qu’elles ne possèdent pas le statut communautaire:
a)
lorsque, s’agissant du transport aérien, elles ont été embarquées ou transbordées dans un aéroport situé dans le territoire douanier de la Communauté à destination d’un autre aéroport situé sur le territoire douanier de la Communauté, pour autant que le transport s’effectue sous le couvert d’un titre de transport unique établi dans un État membre; ou
b)
lorsque, s’agissant du transport maritime, elles sont transportées entre des ports situés sur le territoire douanier de la Communauté sur une ligne régulière autorisée conformément à l’article 313 ter.»
2)
Les articles 313 bis et 313 ter sont remplacés par le texte suivant:
«Article 313 bis
On entend par “ligne régulière” une ligne maritime sur laquelle les navires transportent des marchandises seulement entre des ports situés sur le territoire douanier de la Communauté et ne peuvent pas venir de, aller ou faire d’escale en dehors de ce territoire ou dans une zone franche soumise aux modalités de contrôle du type I au sens de l’article 799 d’un port situé sur ce territoire.
Article 313 ter
1. Une compagnie maritime peut être autorisée à établir une ligne régulière après en avoir fait la demande auprès des autorités douanières de l’État membre sur le territoire duquel elle est établie ou, à défaut, sur le territoire duquel elle possède un bureau régional, pour autant que les conditions du présent article et celles de l’article 313 quater soient remplies.
2. L’autorisation n’est délivrée qu’aux compagnies maritimes:
a)
qui sont établies sur le territoire douanier de la Communauté ou y possèdent un bureau régional et dont les écritures sont accessibles aux autorités douanières compétentes;
b)
qui remplissent les conditions établies à l’article 14 nonies;
c)
qui déterminent le ou les navires qui seront utilisés aux fins de la ligne régulière et précisent les ports d’escale une fois l’autorisation délivrée;
d)
qui s’engagent à n’effectuer, sur les routes couvertes par les lignes régulières, aucune escale dans un port situé sur un territoire ne faisant pas partie du territoire douanier de la Communauté ou dans une zone franche soumise aux modalités de contrôle du type I d’un port situé sur le territoire douanier de la Communauté, ni aucun transbordement de marchandises en mer;
e)
qui s’engagent à enregistrer le nom des navires affectés aux lignes régulières ainsi que les ports d’escale auprès des autorités douanières de délivrance.
3. Toute demande d’autorisation relative à une ligne régulière indique les États membres concernés par cette ligne. Les autorités douanières de l’État membre auprès desquelles la demande a été introduite (autorités douanières de délivrance) en informent les autorités douanières des autres États membres concernés par la ligne (autorités douanières correspondantes) en utilisant le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies.
Sans préjudice du paragraphe 4, dans les 45 jours suivant la date de réception de la demande, les autorités douanières correspondantes peuvent rejeter la demande au motif que la condition prévue au paragraphe 2, point b), n’est pas remplie et communiquer leur refus au moyen du système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies. Les autorités douanières correspondantes indiquent les raisons du refus ainsi que les dispositions juridiques relatives aux infractions commises. Dans ce cas, les autorités douanières de délivrance ne délivrent pas d’autorisation et notifient le refus au demandeur en en donnant les raisons.
En l’absence de réponse ou de refus des autorités douanières correspondantes, l’autorité douanière de délivrance, après avoir examiné si les conditions de délivrance de l’autorisation sont remplies, délivre une autorisation qui est acceptée par les autres États membres concernés par la ligne maritime. Le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies est utilisé pour stocker l’autorisation et notifier aux autorités douanières correspondantes la délivrance de l’autorisation.
4. Lorsque la compagnie maritime est titulaire d’un certificat AEO visé à l’article 14 bis, paragraphe 1, point a) ou c), les exigences mentionnées au paragraphe 2, points a) et b), du présent article et visées au paragraphe 3 du présent article sont réputées satisfaites.»
3)
Les articles 313 quater à 313 septies suivants sont insérés:
«Article 313 quater
1. Lorsqu’une ligne régulière a été autorisée conformément à l’article 313 ter, la compagnie maritime concernée est tenue d’utiliser l’autorisation pour les navires enregistrés à cette fin.
2. La compagnie maritime informe l’autorité douanière de délivrance de toute circonstance survenue après l’octroi de l’autorisation et susceptible d’avoir une incidence sur son maintien ou son contenu.
Lorsqu’une autorisation est révoquée par l’autorité douanière de délivrance ou à la demande de la compagnie maritime, l’autorité douanière de délivrance notifie cette révocation aux autorités douanières correspondantes en utilisant le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies.
3. La procédure prévue à l’article 313 ter, paragraphe 3, s’applique si l’autorisation doit être modifiée de manière à couvrir des États membres qui n’étaient pas mentionnés par l’autorisation d’origine ou une autorisation précédente. Les dispositions de l’article 313 ter, paragraphe 4, s’appliquent mutatis mutandis.
Article 313 quinquies
1. La compagnie maritime autorisée à établir des lignes maritimes régulières communique à l’autorité douanière de délivrance:
a)
le nom des navires affectés à la ligne maritime régulière;
b)
le premier port où le navire commence son activité de navire de ligne maritime régulière;
c)
les ports d’escale;
d)
toute modification des informations visées aux points a), b) et c);
e)
la date et l’heure de prise d’effet des modifications visées au point d).
2. Les informations communiquées conformément au paragraphe 1 sont enregistrées par l’autorité douanière de délivrance dans le système électronique d’information et de communication mentionné à l’article 14 quinvicies dans un délai d’un jour ouvrable suivant le jour de leur communication. Elles sont accessibles aux autorités douanières intervenant dans les ports situés sur le territoire douanier de la Communauté.
L’enregistrement est effectif le premier jour ouvrable suivant celui où il a été réalisé.
Article 313 sexies
Lorsqu’un navire enregistré sur une ligne maritime régulière est contraint, par suite d’un cas fortuit ou de force majeure, d’effectuer un transbordement en mer ou de stationner temporairement dans un port ne faisant pas partie de la ligne régulière, y compris dans un port situé en dehors du territoire douanier de la Communauté ou dans une zone franche soumise aux modalités de contrôle du type I d’un port situé sur le territoire douanier de la Communauté, la compagnie maritime en informe sans délai les autorités douanières des ports d’escale suivants, y compris celles de la ligne régulière concernée. Les marchandises chargées ou déchargées dans ces ports ne sont pas réputées être des marchandises communautaires.
Article 313 septies
1. Les autorités douanières peuvent exiger de la compagnie maritime des preuves du respect des dispositions prévues aux articles 313 ter à 313 sexies.
2. Lorsque les autorités douanières constatent que les dispositions visées au paragraphe 1 n’ont pas été respectées par la compagnie maritime, elles en informent sans délai toutes les autorités douanières concernées par la ligne maritime en utilisant le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies, de sorte que ces autorités puissent prendre les mesures qui s’imposent.»
4)
À l’article 324 quater, paragraphe 1, le deuxième alinéa est remplacé par le texte suivant:
«Les dispositions de la section 27 de l’annexe 37 quinquies s’appliquent mutatis mutandis.»
5)
À l’article 324 sexies, paragraphe 4, les points c) et d) sont remplacés par le texte suivant:
«c)
le manifeste transmis par échange électronique de données (manifeste d’échange de données) est présenté aux autorités douanières du port de départ au plus tard le jour ouvrable qui suit le départ du navire et, en tout état de cause, avant l’arrivée du navire au port de destination. Les autorités douanières peuvent demander la présentation d’une édition sur papier du manifeste d’échange de données lorsqu’elles n’ont pas accès à un système d’information agréé par les autorités douanières contenant le manifeste d’échange de données;
d)
le manifeste d’échange de données est présenté aux autorités douanières du port de destination. Les autorités douanières peuvent demander la présentation d’une édition sur papier du manifeste d’échange de données lorsqu’elles n’ont pas accès à un système d’information agréé par les autorités douanières contenant le manifeste d’échange de données.»
6)
À l’annexe 37 bis, titre II, point B («Éléments d’information figurant sur la déclaration de transit»), le groupe de données «COLIS» est modifié comme suit:
a)
le texte concernant l’attribut «Marques et numéros des colis» est remplacé par le texte suivant:
«Marques et numéros des colis
(case no 31)
Type/longueur: an ..42
Cet attribut est utilisé lorsque l’attribut “Nature des colis” contient d’autres codes figurant à l’annexe 38 que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou pour “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Son utilisation est facultative si l’attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.»
b)
le texte concernant l’attribut «Nombre de colis» est remplacé par le texte suivant:
«Nombre de colis
(case no 31)
Type/longueur: an ..5
Cet attribut est utilisé lorsque l’attribut “Nature des colis” contient d’autres codes figurant à l’annexe 38 que ceux utilisés pour “Vrac” (VQ, VG, VL, VY, VR ou VO) ou pour “Marchandises non emballées” (NE, NF, NG). Il ne peut pas être utilisé si l’attribut “Nature des colis” contient un des codes susmentionnés.»
Article 2
Les autorisations établissant une ligne maritime régulière avant la date d’application visée à l’article 3, deuxième alinéa, du présent règlement, sont réputées être des autorisations délivrées conformément au règlement (CEE) no 2454/93 tel que modifié par le présent règlement.
Les autorités douanières de délivrance stockent ces autorisations dans le système électronique d’information et de communication visé à l’article 14 quinvicies du règlement (CEE) no 2454/93, dans un délai d’un mois à compter de la date d’application visée à l’article 3, deuxième alinéa, du présent règlement.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Les points 2) et 3) de l’article 1er s’appliquent à partir du 1er janvier 2012.
Les points 4) et 6) de l’article 1er s’appliquent à partir du 1er juillet 2008.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 mars 2010.