SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/35/EU
ze dne 16. června 2010
o přepravitelných tlakových zařízeních a o zrušení směrnic Rady 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 1999/36/ES ze dne 29. dubna 1999 o přepravitelném tlakovém zařízení (3) byla přijata jako první krok ke zvýšení bezpečnosti přepravy přepravitelných tlakových zařízení při současném zajištění volného pohybu přepravitelných tlakových zařízení na jednotném dopravním trhu.
(2)
Vzhledem k vývoji v oblasti bezpečnosti přepravy je nutné aktualizovat některá technická ustanovení směrnice 1999/36/ES.
(3)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (4) rozšířila uplatňování některých mezinárodních dohod i na vnitrostátní dopravu s cílem harmonizovat v celé Unii podmínky, za kterých je možné přepravovat nebezpečné věci po silnici, po železnici a po vnitrozemských vodních cestách.
(4)
Proto je nezbytné odpovídajícím způsobem aktualizovat ustanovení směrnice 1999/36/ES, aby se předešlo rozporům mezi pravidly, zejména pokud jde o požadavky týkající se shody, o posuzování shody a o postupy posuzování shody, které se vztahují na přepravitelná tlaková zařízení.
(5)
Za účelem zvýšení bezpečnosti přepravitelných tlakových zařízení schválených pro vnitrozemskou přepravu nebezpečných věcí a zajištění jejich volného pohybu, včetně uvádění těchto přepravitelných tlakových zařízení na trh, jejich dodávání na trh a jejich používání v rámci Unie, je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se povinností různých subjektů a požadavků, které musí dotčená zařízení splňovat.
(6)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES ze dne 9. července 2008 o společném rámci pro uvádění výrobků na trh (5) představuje obecný horizontální rámec pro budoucí právní předpisy harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh. V souladu s cílem harmonizovat pravidla pro volný pohyb výrobků by se měl tento rámec ve vhodných případech vztahovat na odvětví přepravitelných tlakových zařízení.
(7)
Aby se nebránilo přepravním operacím mezi členskými státy a třetími zeměmi, neměla by se tato směrnice vztahovat na přepravitelná tlaková zařízení používaná výlučně pro přepravu nebezpečných věcí mezi územím Unie a územím třetích zemí.
(8)
V zájmu bezpečnosti přepravy a volného pohybu přepravitelných tlakových zařízení by měly být jasně vymezeny povinnosti různých hospodářských subjektů, včetně vlastníků a provozovatelů přepravitelných tlakových zařízení.
(9)
Hospodářské subjekty by podle své role, kterou mají v dodavatelském řetězci, měly být odpovědné za to, že jsou přepravitelná tlaková zařízení v souladu s bezpečnostními pravidly a pravidly přístupu na trh.
(10)
Splnění technických požadavků uvedených v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici by mělo být u nových přepravitelných tlakových zařízení prokazováno prostřednictvím posouzení shody, které poskytne důkazy o bezpečnosti daného přepravitelného tlakového zařízení.
(11)
Periodické inspekce, kontroly v mezidobí a mimořádné kontroly přepravitelných tlakových zařízení by se měly provádět v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí s cílem zajistit trvalé plnění bezpečnostních požadavků těchto směrnic.
(12)
Přepravitelná tlaková zařízení by měla být za účelem zajištění jejich volného pohybu a volného používání opatřena označením vyjadřujícím jejich soulad se směrnicí 2008/68/ES a touto směrnicí.
(13)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na přepravitelná tlaková zařízení, která byla uvedena na trh přede dnem, k němuž měla být provedena směrnice 1999/36/ES, a která neprošla novým posouzením shody.
(14)
Pokud by se měl volný pohyb a volné používání vztahovat na stávající přepravitelná tlaková zařízení, jejichž shoda se směrnicí 1999/36/ES nebyla dosud posouzena, měla by projít novým posouzením shody.
(15)
V zájmu zajištění trvalé úrovně kvality činnosti oznámených subjektů je nezbytné stanovit požadavky, které musí splňovat orgány odpovědné za posuzování, oznamování a kontrolu oznámených subjektů.
(16)
Postupy posuzování shody stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici vyžadují zásah kontrolních subjektů stanovující podrobné požadavky týkající se činnosti s cílem zajistit jednotnou úroveň výkonnosti v celé Unii vyžadují zásah kontrolních subjektů. Následně by členské státy měly tyto kontrolní subjekty oznámit Komisi.
(17)
V zájmu zajištění jednoznačné odpovědnosti za průběžnou kontrolu by měla oznamujícímu orgánu zůstat odpovědnost za kontrolu oznámeného subjektu bez ohledu na to, kde oznámený subjekt vykonává své činnosti.
(18)
Je nutné stanovit společná pravidla pro vzájemné uznávání oznámených subjektů, které zajišťují dodržování směrnice 2008/68/ES a této směrnice. Tato společná pravidla povedou k odstranění zbytečných nákladů a administrativních postupů souvisejících se schvalováním zařízení a k odstranění technických překážek obchodu.
(19)
Členské státy by měly mít možnost přijmout opatření s cílem omezit nebo zakázat uvádění zařízení na trh a jeho používání v případech, kdy za určitých stanovených okolností představuje bezpečnostní riziko, a to včetně případů, kdy jsou zařízení v souladu se směrnicí 2008/68/ES a s touto směrnicí.
(20)
V zájmu usnadnění praktického provádění technických ustanovení této směrnice by Komise měla vypracovat konkrétní pokyny, a to s přihlédnutím k výsledkům výměny zkušeností podle článků 28 a 29.
(21)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o některé úpravy příloh. Je obzvláště důležité, aby Komise během svých přípravných prací vedla příslušné konzultace, včetně konzultací na úrovni odborníků.
(22)
Směrnice Rady 76/767/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se společných ustanovení pro tlakové nádoby a metody jejich inspekce (6), směrnice Rady 84/525/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých ocelových lahví na plyny (7), směrnice Rady 84/526/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezešvých lahví na plyny z nelegovaného hliníku a hliníkových slitin (8), směrnice Rady 84/527/EHS ze dne 17. září 1984 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se svařovaných lahví na plyny z nelegované oceli (9) a směrnice 1999/36/ES se staly zastaralými, a proto by měly být zrušeny.
(23)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (10) se členské státy vybízejí, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví podrobná pravidla pro přepravitelná tlaková zařízení s cílem zvýšit bezpečnost a zajistit volný pohyb těchto zařízení v rámci Unie.
2. Tato směrnice se vztahuje na:
a)
nová přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která nejsou opatřena označeními shody stanovenými ve směrnicích 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS nebo 1999/36/ES, za účelem jejich dodávání na trh;
b)
přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která jsou opatřena označeními shody stanovenými v této směrnici nebo ve směrnicích 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS nebo 1999/36/ES, za účelem jejich periodických inspekcí, kontrol v mezidobí, mimořádných kontrol a používání;
c)
přepravitelná tlaková zařízení podle definice v čl. 2 odst. 1, která nejsou opatřena označeními shody stanovenými ve směrnici 1999/36/ES, za účelem nového posouzení shody.
3. Tato směrnice se nevztahuje na přepravitelná tlaková zařízení, která byla uvedena na trh před uplynutím lhůty pro provedení směrnice 1999/36/ES a která neprošla novým posouzením shody.
4. Tato směrnice se nevztahuje na přepravitelná tlaková zařízení, která se používají výlučně pro přepravu nebezpečných věcí mezi členskými státy a třetími zeměmi provozovanou v souladu s článkem 4 směrnice 2008/68/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„přepravitelným tlakovým zařízením“
a)
všechny tlakové nádoby a případně jejich ventily a další příslušenství, na něž se vztahuje kapitola 6.2 příloh směrnice 2008/68/ES,
b)
cisterny, bateriová vozidla/cisternové vozy, vícečlánkové kontejnery na plyn (MEGC) a případně jejich ventily a další příslušenství, na něž se vztahuje kapitola 6.8 příloh směrnice 2008/68/ES,
pokud se zařízení uvedená v písmeně a) nebo b) používají v souladu s uvedenými přílohami pro přepravu plynů třídy 2 s výjimkou plynů nebo zboží, které mají v klasifikačním kódu číslici 6 nebo 7, nebo pro přepravu nebezpečných látek jiných tříd, které jsou uvedeny v příloze I této směrnice.
Za přepravitelné tlakové zařízení se považují též plynové patrony (UN 2037), avšak nepovažují se za ně aerosoly (UN 1950), otevřené kryogenické nádoby, lahve se stlačeným plynem pro dýchací zařízení, hasicí přístroje (UN 1044), přepravitelná tlaková zařízení vyjmutá podle pododdílu 1.1.3.2 příloh směrnice 2008/68/ES ani přepravitelná tlaková zařízení vyjmutá z působnosti pravidel pro konstrukci a zkoušení obalů podle zvláštních ustanovení v kapitole 3.3 příloh směrnice 2008/68/ES;
2)
„přílohami směrnice 2008/68/ES“ oddíl I.1 přílohy I, oddíl II.1 přílohy II a oddíl III.1 přílohy III směrnice 2008/68/ES;
3)
„uvedením na trh“ první dodání přepravitelného tlakového zařízení na trh Unie;
4)
„dodáním na trh“ dodání přepravitelného tlakového zařízení k distribuci nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti nebo veřejné služby, ať za úplatu nebo bezúplatně;
5)
„použitím“ plnění, dočasné skladování v souvislosti s přepravou, vyprazdňování a opětovné plnění přepravitelného tlakového zařízení;
6)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit tomu, aby bylo přepravitelné tlakové zařízení dodáváno na trh nebo používáno;
7)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení přepravitelného tlakového zařízení, které bylo již dodáno koncovému uživateli;
8)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba uvádějící na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části, které vyrábí nebo které si nechává navrhnout nebo vyrobit;
9)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně zplnomocněna výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
10)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části ze třetí země;
11)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, kromě výrobce či dovozce, která přepravitelné tlakové zařízení nebo jeho části dodává na trh;
12)
„vlastníkem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která vlastní přepravitelné tlakové zařízení;
13)
„provozovatelem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která používá přepravitelné tlakové zařízení;
14)
„hospodářským subjektem“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce, distributor, vlastník nebo provozovatel jednající v rámci své obchodní činnosti nebo v rámci jím poskytované veřejné služby, ať za úplatu nebo bezúplatně;
15)
„posouzením shody“ posouzení a postup posouzení shody uvedený v přílohách směrnice 2008/68/ES;
16)
„označením pí“ označení, které udává, že je přepravitelné tlakové zařízení v souladu s příslušnými požadavky na posouzení shody uvedenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici;
17)
„novým posouzením shody“ postup následného posouzení shody přepravitelného tlakového zařízení vyrobeného a uvedeného na trh přede dnem uplynutí lhůty pro provedení směrnice 1999/36/ES, které se provádí na žádost vlastníka nebo provozovatele;
18)
„periodickou inspekcí“ periodická inspekce a postupy pro periodickou inspekci uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;
19)
„kontrolou v mezidobí“ kontrola v mezidobí a postupy pro takovou kontrolu uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;
20)
„mimořádnou kontrolou“ mimořádná kontrola a postupy pro mimořádnou kontrolu uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES;
21)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ jediný orgán v daném členském státě, který na základě státem delegované pravomoci provádí akreditaci;
22)
„akreditací“ osvědčování vnitrostátním akreditačním orgánem toho, že oznámený subjekt splňuje požadavky stanovené v pododdíle 1.8.6.8 druhém odstavci příloh směrnice 2008/68/ES;
23)
„oznamujícím orgánem“ orgán určený členským státem podle článku 17;
24)
„oznámeným subjektem“ kontrolní subjekt splňující požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a podmínky stanovené v článcích 20 a 26 této směrnice a oznámený v souladu s článkem 22 této směrnice;
25)
„oznámením“ postup, kterým kontrolní subjekt získává status oznámeného subjektu a který zahrnuje sdělení této informace Komisi a členským státům;
26)
„dozorem nad trhem“ činnosti a opatření orgánů veřejné správy, které mají zajistit, aby bylo přepravitelné tlakové zařízení během svého životního cyklu v souladu s požadavky stanovenými ve směrnici 2008/68/ES a v této směrnici a neohrožovalo zdraví, bezpečnost nebo jiný veřejný zájem.
Článek 3
Požadavky pro použití na místě
Členské státy mohou na svém území zavést požadavky pro použití na místě týkající se střednědobého nebo dlouhodobého skladování přepravitelných tlakových zařízení nebo používání těchto zařízení na místě. Členské státy však nezavedou dodatečné požadavky pro samotná přepravitelná tlaková zařízení.
KAPITOLA 2
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 4
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění přepravitelného tlakového zařízení na trh musí výrobci zajistit, aby bylo toto zařízení navrženo, vyrobeno a opatřeno dokumentací v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
2. Pokud byl soulad přepravitelného tlakového zařízení s příslušnými požadavky prokázán postupem posuzování shody stanoveným v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, výrobci k němu připojí označení pí podle článku 15 této směrnice.
3. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci uvedenou v přílohách směrnice 2008/68/ES. Tato dokumentace se uchovává po dobu stanovenou v uvedených přílohách.
4. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které uvedli na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do souladu nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, výrobci o tom neprodleně informují příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Všechny případy nesouladu a nápravná opatření výrobci zdokumentují.
6. Výrobci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které uvedli na trh.
7. Výrobci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
Článek 5
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobci mohou písemně jmenovat svého zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 4 odst. 1 a 2 a vypracování technické dokumentace nesmí být součástí mandátu zplnomocněného zástupce.
2. Zplnomocněný zástupce plní své úkoly podle zmocnění, které obdržel od výrobce. Zmocnění musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru alespoň po dobu, která je v přílohách směrnice 2008/68/ES stanovena pro výrobce;
b)
podávat příslušným vnitrostátním orgánům na základě jejich odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému daný orgán snadno rozumí;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány, pokud o to požádají, na činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, na které se vztahuje zmocnění.
3. Totožnost a adresa zplnomocněného zástupce se uvede na osvědčení o shodě, které je stanoveno v přílohách směrnice 2008/68/ES.
4. Zplnomocnění zástupci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici
Článek 6
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádějí na trh Unie pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí.
2. Před uvedením přepravitelného tlakového zařízení na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posouzení shody. Zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby přepravitelné tlakové zařízení neslo označení pí a aby k němu bylo přiloženo osvědčení o shodě stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, nesmí přepravitelné tlakové zařízení uvést na trh, dokud nebude uvedeno do tohoto souladu. Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom dovozce výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Dovozci uvedou své jméno a adresu, na níž je lze kontaktovat, buď v osvědčení o shodě stanoveném v přílohách směrnice 2008/68/ES, nebo v dokumentu přiloženém k tomuto osvědčení.
4. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
5. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které uvedli na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do souladu nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, dovozci o tom neprodleně informují výrobce a příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o uvedeném nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
Všechny případy nesouladu a nápravná opatření dovozci zdokumentují.
6. Dovozci alespoň po dobu stanovenou v přílohách směrnice 2008/68/ES pro výrobce, uchovávají kopii technické dokumentace pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajistí, aby mohla být technická dokumentace těmto orgánům na jejich žádost předložena.
7. Dovozci předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které uvedli na trh.
8. Dovozci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
Článek 7
Povinnosti distributorů
1. Distributoři dodávají na trh Unie pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a s touto směrnicí. Distributoři před dodáním přepravitelného tlakového zařízení na trh ověří, zda toto přepravitelné tlakové zařízení nese označení pí a zda je k němu přiloženo osvědčení o shodě a kontaktní adresa uvedená v čl. 6 odst. 3 této směrnice.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, může přepravitelné tlakové zařízení dodávat na trh pouze po jeho uvedení do souladu s uvedenými předpisy. Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
2. Distributor zajistí, aby v době, kdy nese za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
3. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení, které dodali na trh, není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES nebo s touto směrnicí, zajistí, že budou přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto přepravitelného tlakového zařízení do uvedeného souladu, nebo jej případně stáhnou z trhu či z oběhu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, distributoři o tom neprodleně informují výrobce, případně dovozce, jakož i příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž přepravitelné tlakové zařízení dodávali na trh, a uvedou podrobnosti zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
Všechny případy nesouladu a nápravná opatření distributoři zdokumentují.
4. Distributoři předloží příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody přepravitelného tlakového zařízení v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná přepravitelným tlakovým zařízením, které dodali na trh.
5. Distributoři poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
Článek 8
Povinnosti vlastníků
1. Domnívá-li se vlastník nebo má-li důvod se domnívat, že přepravitelné tlakové zařízení není v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES, včetně požadavků na periodickou inspekci, nebo s touto směrnicí, nesmí je dodat ani používat, dokud nebude uvedeno do tohoto souladu. Pokud navíc přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom vlastník výrobce nebo dovozce nebo distributora, jakož i orgány dozoru nad trhem.
Všechny případy nesouladu a nápravná opatření vlastníci zdokumentují.
2. Vlastníci zajistí, aby v době, kdy nesou za přepravitelné tlakové zařízení odpovědnost, skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
3. Vlastníci poskytují provozovatelům pouze informace, které jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnicí.
4. Tento článek se nevztahuje na jednotlivce, kteří mají v úmyslu používat přepravitelné tlakové zařízení, případně jej používají, k osobním či domácím účelům nebo k rekreačním či sportovním aktivitám.
Článek 9
Povinnosti provozovatelů
1. Provozovatelé používají pouze přepravitelná tlaková zařízení, která jsou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
2. Pokud přepravitelné tlakové zařízení představuje riziko, informuje o tom provozovatel vlastníka, jakož i orgány dozoru nad trhem.
Článek 10
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce, na kterého se vztahují povinnosti výrobce podle článku 4, pokud uvede přepravitelné tlakové zařízení na trh pod svým jménem nebo pod svou ochrannou známkou nebo pokud upraví přepravitelné tlakové zařízení, jež bylo na trh již uvedeno, způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s příslušnými požadavky.
Článek 11
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost orgánu dozoru nad trhem alespoň po dobu 10 let identifikovat:
a)
všechny hospodářské subjekty, které jim dodaly přepravitelné tlakové zařízení;
b)
všechny hospodářské subjekty, kterým dodaly přepravitelné tlakové zařízení.
KAPITOLA 3
SHODA PŘEPRAVITELNÉHO TLAKOVÉHO ZAŘÍZENÍ
Článek 12
Shoda a posuzování shody přepravitelných tlakových zařízení
1. Přepravitelná tlaková zařízení uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) musí splňovat příslušné požadavky na posouzení shody, periodickou inspekci, kontrolu v mezidobí a mimořádné kontroly stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v kapitolách 3 a 4 této směrnice.
2. Přepravitelné tlakové zařízení uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) musí splňovat specifikace obsažené v dokumentaci, podle níž bylo zařízení vyrobeno. Zařízení se podrobuje periodickým inspekcím, kontrolám v mezidobí a mimořádným kontrolám v souladu s přílohami směrnice 2008/68/ES a podle požadavků uvedených v kapitolách 3 a 4 této směrnice.
3. Osvědčení o posouzení shody, osvědčení o novém posouzení shody a protokoly o periodických inspekcích, kontrolách v mezidobí a mimořádných kontrolách vydané oznámeným subjektem jsou platné ve všech členských státech.
U demontovatelných částí plnicích přepravitelných tlakových zařízení je možné provést samostatné posouzení shody.
Článek 13
Nové posouzení shody
Nové posouzení shody přepravitelných tlakových zařízení uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. c), která byla vyrobena a uvedena do provozu přede dnem uplynutí lhůty k provedení směrnice 1999/36/ES, se uskuteční podle postupu nového posouzení shody stanoveného v příloze III této směrnice.
Označení pí se připojí v souladu s přílohou III této směrnice.
Článek 14
Obecné zásady pro označení pí
1. Označení pí smí být připojeno pouze výrobcem nebo, v případě nového posouzení shody, v souladu s přílohou III. Pokud jde o lahve se stlačeným plynem, které byly doposud v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS nebo 84/527/EHS, musí být označení pí připojeno oznámeným subjektem nebo pod jeho dohledem.
2. Označení pí se připojí pouze k přepravitelnému tlakovému zařízení, které:
a)
splňuje požadavky posouzení shody uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, nebo
b)
splňuje požadavky nového posouzení shody uvedené v článku 13.
K žádným jiným přepravitelným tlakovým zařízením být připojeno nesmí.
3. Tím, že připojí nebo nechá připojit označení pí, dává výrobce na srozuměnou, že nese odpovědnost za shodu přepravitelného tlakového zařízení se všemi příslušnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
4. Pro účely této směrnice je označení pí jediné označení osvědčující shodu přepravitelného tlakového zařízení s příslušnými požadavky stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
5. Je zakázáno připojovat na přepravitelné tlakové zařízení označení, značky a nápisy, které by mohly uvádět třetí stranu v omyl, pokud jde o význam nebo tvar označení pí. Jakékoli jiné označení se k přepravitelnému tlakovému zařízení připojí způsobem, který neomezuje viditelnost, čitelnost ani význam označení pí.
6. Demontovatelné části plnicího přepravitelného tlakového zařízení s přímou bezpečnostní funkcí se opatří označením pí.
7. Členské státy zajistí řádné provádění pravidel pro označení pí a přijmou vhodná opatření v případě nesprávného použití označení. Členské státy rovněž stanoví sankce za porušení těchto pravidel, a to včetně případných trestních sankcí za závažná porušení. Tyto sankce musí být přiměřené závažnosti porušení a musí účinně odrazovat od nesprávného používání.
Článek 15
Pravidla a podmínky pro připojování označení pí
1. Označení pí je tvořeno tímto symbolem v tomto tvaru:
2. Minimální výška označení pí činí 5 mm. Pro přepravitelná tlaková zařízení o průměru menším nebo rovném 140 mm se tato minimální výška stanoví na 2,5 mm.
3. Proporce dané mřížkou na obrázku uvedeném v odstavci 1 musí být zachovány. Mřížka není součástí označení.
4. Označení pí musí být viditelně, čitelně a trvale připojeno k přepravitelnému tlakovému zařízení nebo k jeho výrobnímu štítku, jakož i k demontovatelným částem plnicího přepravitelného tlakového zařízení, které mají přímou bezpečnostní funkci.
5. Označení pí se připojí před tím, než jsou nové přepravitelné tlakové zařízení nebo demontovatelné části plnicího přepravitelného tlakového zařízení s přímou bezpečnostní funkcí uvedeny na trh.
6. Označení pí je doplněno identifikačním číslem oznámeného subjektu, který se zúčastnil počátečních kontrol a zkoušek.
Identifikační číslo oznámeného subjektu připojuje sám subjekt nebo je připojeno podle jeho pokynů výrobcem.
7. U data periodické inspekce, případně kontroly v mezidobí, je vyznačeno i identifikační číslo oznámeného subjektu, který za periodickou inspekce odpovídá.
8. Pokud jde o lahve se stlačeným plynem, které byly doposud v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS nebo 84/527/EHS a které nejsou opatřeny označením pí, při první periodické inspekci provedené v souladu s touto směrnicí se před identifikačním číslem odpovědného oznámeného subjektu uvede označení pí.
Článek 16
Volný pohyb přepravitelných tlakových zařízení
Aniž jsou dotčeny ochranné postupy uvedené v článcích 30 a 31 této směrnice a rámec pro dozor nad trhem stanovený v nařízení (ES) č. 765/2008 (11), nesmí žádný členský stát na svém území zakazovat nebo omezovat volný pohyb, dodávání na trh a používání přepravitelných tlakových zařízení, která jsou v souladu s touto směrnicí, ani tomuto volnému pohybu, dodávání a používání jinak bránit.
KAPITOLA 4
OZNAMUJÍCÍ ORGÁNY A OZNÁMENÉ SUBJEKTY
Článek 17
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgány odpovědné za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování, oznamování a následnou kontrolu oznámených subjektů.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí jejich vnitrostátní akreditační orgány ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 v souladu s uvedeným nařízením.
3. Pokud oznamující orgán přenese na subjekt, který není ústředním orgánem veřejné správy, kontrolu uvedenou v odstavci 1 nebo jej tímto úkolem jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v čl. 18 odst. 1 až 6. Dále musí tento pověřený subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4. Oznamující orgán nese za úkoly provedené subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 18
Požadavky týkající se oznamujících orgánů
1. Oznamující orgán musí být zřízen takovým způsobem, aby nedocházelo k žádným střetům zájmů s oznámenými subjekty.
2. Oznamující orgán musí být organizován a provozován tak, aby chránil objektivitu a nestrannost své činnosti.
3. Oznamující orgán musí být organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznamování oznámených subjektů činily kvalifikované osoby jiné než osoby provádějící posouzení.
4. Oznamující orgán nesmí nabízet ani poskytovat žádné činnosti ani poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě, které provádějí oznámené subjekty.
5. Oznamující orgán musí zajistit důvěrnost získaných informací.
6. Oznamující orgán musí mít k dispozici dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své povinnosti.
Článek 19
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých vnitrostátních postupech pro posuzování, oznamování a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto informací.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 20
Požadavky týkající se oznámených subjektů
1. Pro účely oznamování musí oznámený subjekt splňovat požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
2. Příslušný orgán ve smyslu příloh směrnice 2008/68/ES může být oznámeným subjektem za předpokladu, že splňuje požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici a že není současně oznamujícím orgánem.
3. Oznámený subjekt se zřizuje podle vnitrostátních právních předpisů a musí mít právní subjektivitu.
4. Oznámený subjekt se podílí na příslušných normalizačních činnostech a na činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle článku 29 nebo zajistí, aby byli jeho pracovníci zabývající se posuzováním o těchto činnostech informováni, a používá jakožto všeobecné pokyny správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 21
Žádost o provedení oznámení
1. Kontrolní subjekt podává žádost o provedení oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti je popis:
a)
činností týkajících se posuzování shody, periodických inspekcí, kontrol v mezidobí, mimořádných kontrol a nového posuzování shody;
b)
postupů souvisejících s činnostmi uvedenými v písmenu a);
c)
přepravitelných tlakových zařízení, pro něž se subjekt prohlašuje za způsobilý;
d)
osvědčení o akreditaci vydaného vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008, které potvrzuje, že kontrolní subjekt splňuje požadavky stanovené v článku 20 této směrnice.
Článek 22
Postup oznamování
1. Oznamující orgány oznámí pouze subjekty, které splňují požadavky stanovené v článku 20.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický prostředek vyvinutý a spravovaný Komisí.
3. Oznámení obsahuje údaje, které jsou vyžadovány podle čl. 21 odst. 2.
4. Dotčený subjekt může provádět činnosti oznámeného subjektu, pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
5. Komisi a ostatním členským státům se oznamují jakékoli následné významné změny v oznámení.
6. Vnitropodnikové kontrolní útvary žadatele vymezené v přílohách směrnice 2008/68/ES se neoznamují.
Článek 23
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné identifikační číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam aktualizován.
Článek 24
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo byl informován o tom, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 20 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně odvolá oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Informuje o tom neprodleně Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě odvolání, omezení nebo pozastavení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, podnikne dotčený oznamující členský stát příslušné kroky a zajistí, aby byly doklady tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem.
Článek 25
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které se ho týkají.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se obsahu oznámení nebo toho, že je dotčený subjekt nadále způsobilý.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro to, aby mohl být oznámen, informuje o tom oznamující členský stát a požádá ho, aby přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného odvolání oznámení.
Článek 26
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody, periodické inspekce, kontroly v mezidobí a mimořádné kontroly v rozsahu působnosti svého oznámení a v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v přílohách směrnice 2008/68/ES.
2. Oznámené subjekty provádějí nové posuzování shody v souladu s přílohou III.
3. Oznámené subjekty oznámené jedním členským státem jsou oprávněny pracovat ve všech členských státech. Oznamujícímu orgánu, který provedl počáteční posouzení a oznámení, zůstává odpovědnost za průběžnou kontrolu činností oznámeného subjektu.
Článek 27
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o veškerých zamítnutích, omezeních, pozastaveních platnosti nebo odejmutích osvědčení;
b)
o všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky oznámení;
c)
o všech žádostech o informace o provedených činnostech, které obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech provedených v rámci působnosti jejich oznámení a o jakýchkoli jiných provedených činnostech, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které provádějí obdobné činnosti posuzování shody, periodických inspekcí, kontrol v mezidobí a mimořádných kontrol a zabývají se stejnými přepravitelnými tlakovými zařízeními, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních a na žádost pozitivních výsledků posuzování shody.
Článek 28
Výměny zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi příslušným vnitrostátními orgány členských států, které podle této směrnice provádějí:
a)
politiku oznamování;
b)
dozor nad trhem.
Článek 29
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí účast jimi oznámených subjektů na práci této skupiny, a to přímo nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA 5
OCHRANNÉ POSTUPY
Článek 30
Postup pro nakládání s přepravitelnými tlakovými zařízeními představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody domnívat se, že přepravitelné tlakové zařízení, na něž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje tato směrnice, provedou hodnocení, zda dotčené přepravitelné tlakové zařízení splňuje všechny požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem, včetně zpřístupnění svých objektů, případně poskytnutí vzorků.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení orgány dozoru nad trhem zjistí, že přepravitelné tlakové zařízení nesplňuje požadavky stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, požádají neprodleně dotčený hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení přepravitelného tlakového zařízení do souladu s těmito požadavky nebo aby přepravitelné tlakové zařízení stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě přiměřené povaze rizika, podle toho, co tyto orgány stanoví.
Orgány dozoru nad trhem o tom informují příslušný oznámený subjekt.
Na nápravná opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla všechna náležitá nápravná opatření přijata u přepravitelných tlakových zařízení, která dodával na trh v Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem všechna vhodná prozatímní opatření a zakáží nebo omezí dodávání přepravitelného tlakového zařízení na trh daného členského státu, nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v odstavci 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího přepravitelného tlakového zařízení, údaje o původu zařízení, povaze údajného nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
přepravitelné tlakové zařízení nesplňuje požadavky na zdraví nebo bezpečnost osob nebo požadavky týkající se ochrany jiného veřejného zájmu stanovené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici, nebo
b)
nedostatky v normách nebo technických kodexech uvedených v přílohách směrnice 2008/68/ES nebo v jiných ustanoveních uvedené směrnice.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčeného přepravitelného tlakového zařízení, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
7. Pokud do dvou měsíců od přijetí informací uvedených v odstavci 4 nepodá žádný členský stát ani Komise námitku, pokud jde o prozatímní opatření, které členský stát přijal, považuje se opatření za oprávněné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným přepravitelným tlakovým zařízením přijata vhodná omezující opatření, jako je bezodkladné stažení daného přepravitelného tlakového zařízení z jejich trhů.
Článek 31
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po uplatnění postupu stanoveného v čl. 30 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti vnitrostátním opatřením členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že jsou vnitrostátní opatření v rozporu s právně závazným aktem Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou vnitrostátní opatření oprávněná, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
2. Pokud jsou vnitrostátní opatření považována za oprávněná, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující přepravitelné tlakové zařízení staženo z jejich trhů; členské státy o tom informují Komisi.
Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát ho zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je-li nesoulad přepravitelného tlakového zařízení přisuzován nedostatkům v normách uvedeným v čl. 30 odst. 5 písm. b), informuje Komise příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány a může záležitost předložit výboru zřízenému podle článku 5 směrnice 98/34/ES (12). Tento výbor může před zaujetím stanoviska konzultovat příslušný evropský normalizační orgán nebo orgány.
Článek 32
Vyhovující přepravitelná tlaková zařízení, která představují riziko pro zdraví a bezpečnost
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 30 odst. 1 zjistí, že ačkoli je přepravitelné tlakové zařízení v souladu se směrnicí 2008/68/ES a s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiného veřejného zájmu, požádá příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná opatření a zajistil, aby dotčené přepravitelné tlakové zařízení, pokud bylo uvedeno na trh, dále nepředstavovalo toto riziko, nebo aby je stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě přiměřené povaze rizika, podle toho, co tento členský stát stanoví.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata nápravná opatření u všech dotčených přepravitelných tlakových zařízení, která dodával na trh nebo která používá v celé Unii.
3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace obsahují všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného přepravitelného tlakového zařízení, jeho původu a dodavatelského řetězce, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultaci s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda jsou opatření oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Uvedené rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně informuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 33
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 30, členský stát požádá příslušný hospodářský subjekt o odstranění dotčeného nesouladu, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení pí bylo připojeno v rozporu s článkem 12, 13, 14 nebo 15;
b)
označení pí nebylo připojeno;
c)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
d)
nebyly splněny požadavky uvedené v přílohách směrnice 2008/68/ES a v této směrnici.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, dotčený členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání přepravitelného tlakového zařízení na trh, nebo zajistí, aby bylo zařízení staženo z oběhu nebo z trhu.
KAPITOLA 6
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Přechodná ustanovení
Členské státy mohou na svém území ponechat v platnosti ustanovení uvedená v příloze II.
Členské státy, které uvedená ustanovení ponechají v platnosti, o tom uvědomí Komisi. Komise uvědomí ostatní členské státy.
Článek 35
Přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku
Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení příloh této směrnice vědeckému a technickému pokroku, zejména v souvislosti se změnami příloh směrnice 2008/68/ES.
Pokud jde o akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci, použijí se postupy stanovené v článcích 36, 37 a 38.
Článek 36
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 35 je svěřena Komisi na neurčitou dobu.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 37 a 38.
Článek 37
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 35 zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhého orgánu a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených; rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm uveden. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 38
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vznést námitky ve lhůtě do dvou měsíců od data oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitku proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, zveřejní se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 39
Zrušení
Směrnice 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. července 2011.
Odkazy na zrušenou směrnici 1999/36/ES se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 40
Uznání rovnocennosti
1. Certifikáty EHS schválení vzoru přepravitelných tlakových zařízení vydané v souladu se směrnicemi 84/525/EHS, 84/526/EHS a 84/527/EHS a certifikáty ES přezkoušení návrhu vydané v souladu se směrnicí 1999/36/ES se uznávají za rovnocenné certifikátům schválení typu uvedeným v přílohách směrnice 2008/68/ES a řídí se ustanoveními o časově omezeném schválení typu, která jsou obsažena v těchto přílohách.
2. Ventily a příslušenství uvedené v čl. 3 odst. 3 směrnice 1999/36/ES a opatřené označením uvedeným ve směrnici 97/23/ES (13) v souladu s čl. 3 odst. 4 směrnice 1999/36/ES se mohou nadále používat.
Článek 41
Povinnosti členských států
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby příslušné hospodářské subjekty splňovaly ustanovení kapitol 2 a 5. Členské státy rovněž zajistí, že budou přijata nezbytná prováděcí opatření k článkům 12 až 15.
Článek 42
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 30. června 2011. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Bez ohledu na odstavec 1 členské státy zajistí, aby byl čl. 21 odst. 2 písm. d) uplatňován nejpozději ke dni 1. ledna 2012.
4. Členské státy zajistí, aby se právní a správní předpisy uvedené v odstavci 1 uplatňovaly nejpozději ke dni 1. července 2013 na tlakové nádoby, jejich ventily a další příslušenství používané pro přepravu látek s čísly UN 1745, UN 1746 a UN 2495.
Článek 43
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 44
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. června 2010.
DIRECTIVE 2010/35/UE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 16 juin 2010
relative aux équipements sous pression transportables et abrogeant les directives du Conseil 76/767/CEE, 84/525/CEE, 84/526/CEE, 84/527/CEE et 1999/36/CE
(Texte présentant de l’intérêt pour l’EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 91,
vu la proposition de la Commission européenne,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 1999/36/CE du Conseil du 29 avril 1999 relative aux équipements sous pression transportables (3) a été adoptée comme première mesure en vue de renforcer la sécurité du transport des équipements sous pression transportables, tout en garantissant la libre circulation de ces équipements sur le marché unique des transports.
(2)
Compte tenu des évolutions dans le domaine de la sécurité des transports, il est nécessaire d’actualiser certaines dispositions techniques de la directive 1999/36/CE.
(3)
La directive 2008/68/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 septembre 2008 relative au transport intérieur des marchandises dangereuses (4) a étendu l’application des dispositions de certains accords internationaux au trafic national dans le but d’harmoniser les conditions qui régissent le transport de marchandises dangereuses par route, rail et voie navigable dans toute l’Union.
(4)
C’est pourquoi il est nécessaire d’actualiser les dispositions de la directive 1999/36/CE en conséquence, afin d’éviter la coexistence de règles contradictoires, en ce qui concerne notamment les exigences de conformité, l’évaluation de la conformité et les procédures d’évaluation de la conformité en matière d’équipements sous pression transportables.
(5)
Afin de renforcer la sécurité en ce qui concerne les équipements sous pression transportables agréés pour le transport intérieur de marchandises dangereuses et d’assurer la libre circulation de tels équipements sous pression transportables, y compris leur mise sur le marché, leur mise à disposition sur le marché et leur utilisation à l’intérieur de l’Union, il est nécessaire de définir des règles détaillées concernant les obligations des différents opérateurs et les conditions que doivent remplir les équipements en question.
(6)
La décision no 768/2008/CE du Parlement européen et du Conseil du 9 juillet 2008 relative à un cadre commun pour la commercialisation des produits (5) définit un cadre général horizontal pour la future législation visant à harmoniser les conditions de commercialisation des produits. Ce cadre devrait s’appliquer, le cas échéant, au secteur des équipements sous pression transportables conformément à l’objectif d’harmonisation des règles relatives à la libre circulation des produits.
(7)
Afin de ne pas entraver les opérations de transport entre les États membres et les pays tiers, il convient de ne pas appliquer la présente directive aux équipements sous pression transportables utilisés exclusivement pour le transport de marchandises dangereuses entre le territoire de l’Union et celui de pays tiers.
(8)
Les obligations des différents opérateurs économiques, y compris les propriétaires et les opérateurs d’équipements sous pression transportables, devraient être clairement définies dans l’intérêt de la sécurité des transports et de la libre circulation des équipements sous pression transportables.
(9)
Les opérateurs économiques devraient, eu égard à leur rôle respectif dans la chaîne d’approvisionnement, être responsables de la conformité des équipements sous pression transportables aux règles de sécurité et d’accès au marché.
(10)
La conformité des nouveaux équipements sous pression transportables aux exigences techniques des annexes de la directive 2008/68/CE et de la présente directive devrait être démontrée au moyen d’une évaluation de la conformité afin de prouver que l’équipement sous pression transportable est sûr.
(11)
Des contrôles périodiques, des contrôles intermédiaires et des contrôles exceptionnels des équipements sous pression transportables devraient être effectués conformément aux annexes de la directive 2008/68/CE et à la présente directive pour garantir le maintien de la conformité aux exigences de sécurité qu’elles énoncent.
(12)
Les équipements sous pression transportables devraient porter une marque indiquant leur conformité à la directive 2008/68/CE et à la présente directive, pour garantir leur libre circulation et leur libre utilisation.
(13)
La présente directive ne devrait pas s’appliquer aux équipements sous pression transportables mis sur le marché avant la date de mise en œuvre pertinente de la directive 1999/36/CE et qui n’ont pas été soumis à une procédure de réévaluation de la conformité.
(14)
Pour que les équipements sous pression transportables existants, dont la conformité à la directive 1999/36/CE n’a pas été évaluée auparavant, puissent bénéficier de la libre circulation et utilisation, ils devraient faire l’objet d’une réévaluation de la conformité.
(15)
Il est nécessaire de définir des exigences applicables aux autorités responsables de l’évaluation, de la notification et du contrôle des organismes notifiés afin de garantir un niveau uniforme de qualité des prestations des organismes notifiés.
(16)
Les procédures d’évaluation de la conformité prévues dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive font intervenir des organismes de contrôle et définissent des exigences opérationnelles détaillées en vue de garantir un niveau uniforme de performance dans toute l’Union. Les États membres devraient donc notifier à la Commission le nom de ces organismes de contrôle.
(17)
L’autorité de notification devrait demeurer responsable du contrôle de l’organisme notifié quel que soit le lieu où ce dernier exerce ses activités, afin que la responsabilité soit clairement établie en ce qui concerne le contrôle régulier dudit organisme.
(18)
Il est nécessaire de définir des règles communes en matière de reconnaissance mutuelle des organismes notifiés qui garantissent la conformité à la directive 2008/68/CE et à la présente directive. Ces règles communes permettront d’éliminer les frais et les procédures administratives superflues liés à l’agrément des équipements et de supprimer les entraves techniques au commerce.
(19)
Les États membres devraient pouvoir prendre des mesures en vue de limiter ou d’interdire la mise sur le marché et l’utilisation des équipements qui présentent un risque pour la sécurité dans certaines circonstances spécifiques, y compris lorsque ces équipements sont conformes à la directive 2008/68/CE et à la présente directive.
(20)
Il convient que la Commission élabore des lignes directrices spécifiques pour faciliter la mise en œuvre pratique des dispositions techniques de la présente directive, en tenant compte des résultats du partage d’expérience prévu aux articles 28 et 29.
(21)
Il convient d’habiliter la Commission à adopter des actes délégués conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne en ce qui concerne certaines adaptations des annexes. Il est particulièrement important que la Commission procède aux consultations appropriées tout au long de son travail préparatoire, y compris au niveau des experts.
(22)
La directive 76/767/CEE du Conseil du 27 juillet 1976 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux dispositions communes aux appareils à pression et aux méthodes de contrôle de ces appareils (6), la directive 84/525/CEE du Conseil du 17 septembre 1984 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux bouteilles à gaz en acier sans soudure (7), la directive 84/526/CEE du Conseil du 17 septembre 1984 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux bouteilles à gaz sans soudure en aluminium non allié et en alliage d’aluminium (8), la directive 84/527/CEE du Conseil du 17 septembre 1984 concernant le rapprochement des législations des États membres relatives aux bouteilles à gaz soudées en acier non allié (9) et la directive 1999/36/CE sont devenues obsolètes et devraient en conséquence être abrogées.
(23)
Conformément au point 34 de l’accord interinstitutionnel «Mieux légiférer» (10), les États membres sont encouragés à établir, pour eux-mêmes et dans l’intérêt de l’Union, leurs propres tableaux, qui illustrent, dans la mesure du possible, la concordance entre la présente directive et leurs mesures de transposition, et à les rendre publics,
ONT ADOPTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:
CHAPITRE 1
CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Champ d’application
1. La présente directive définit des règles détaillées concernant les équipements sous pression transportables en vue de renforcer la sécurité et de garantir la libre circulation de ces équipements à l’intérieur de l’Union.
2. La présente directive s’applique:
a)
aux nouveaux équipements sous pression transportables définis à l’article 2, paragraphe 1, qui ne portent pas les marquages de conformité prévus par les directives 84/525/CEE, 84/526/CEE, 84/527/CEE ou 1999/36/CE, aux fins de leur mise à disposition sur le marché;
b)
aux équipements sous pression transportables définis à l’article 2, paragraphe 1, qui portent les marquages de conformité prévus par la présente directive ou les directives 84/525/CEE, 84/526/CEE, 84/527/CEE ou 1999/36/CE, aux fins de leur contrôle périodique, contrôle intermédiaire, contrôle exceptionnel et utilisation;
c)
aux équipements sous pression transportables définis à l’article 2, paragraphe 1, qui ne portent pas les marquages de conformité prévus par la directive 1999/36/CE, en ce qui concerne la réévaluation de la conformité.
3. La présente directive ne s’applique pas aux équipements sous pression transportables mis sur le marché avant la date de mise en œuvre de la directive 1999/36/CE et qui n’ont pas été soumis à une réévaluation de la conformité.
4. La présente directive ne s’applique pas aux équipements sous pression transportables utilisés exclusivement pour le transport de marchandises dangereuses entre des États membres et des pays tiers effectuées conformément à l’article 4 de la directive 2008/68/CE.
Article 2
Définitions
Aux fins de la présente directive, on entend par:
1)
«équipement sous pression transportable»:
a)
tous les récipients à pression, leurs robinets et autres accessoires le cas échéant, tels qu’ils sont couverts par le chapitre 6.2 des annexes de la directive 2008/68/CE;
b)
les citernes, les véhicules-batteries ou les wagons-batteries, les conteneurs à gaz à éléments multiples (CGEM), leurs robinets et autres accessoires le cas échéant, tels qu’ils sont couverts par le chapitre 6.8 des annexes de la directive 2008/68/CE,
lorsque l’équipement visé au point a) ou b) est utilisé conformément à ces annexes pour le transport de gaz de la classe 2, à l’exclusion des gaz ou produits désignés par les chiffres 6 ou 7 dans le code de classification, et pour le transport de matières dangereuses d’autres classes indiquées dans l’annexe I de la présente directive.
Les équipements sous pression transportables comprennent les cartouches à gaz (no ONU 2037) mais ne comprennent pas les aérosols (no ONU 1950), les récipients cryogéniques ouverts, les bouteilles de gaz pour appareils respiratoires, les extincteurs d’incendie (no ONU 1044), les équipements sous pression transportables exemptés au titre du point 1.1.3.2 des annexes de la directive 2008/68/CE et les équipements sous pression transportables exemptés des règles de construction et d’épreuves des emballages conformément aux dispositions spéciales du point 3.3 des annexes de la directive 2008/68/CE;
2)
«annexes de la directive 2008/68/CE», l’annexe I, section I.1, l’annexe II, section II.1, et l’annexe III, section III.1, de la directive 2008/68/CE;
3)
«mise sur le marché», la première mise à disposition d’un équipement sous pression transportable sur le marché de l’Union;
4)
«mise à disposition sur le marché», toute fourniture d’un équipement sous pression transportable destiné à être distribué ou utilisé sur le marché de l’Union dans le cadre d’une activité commerciale ou d’un service public, à titre onéreux ou gratuit;
5)
«utilisation», le remplissage, le stockage temporaire lié au transport, la vidange et le remplissage à nouveau d’un équipement sous pression transportable;
6)
«retrait», toute mesure visant à empêcher la mise à disposition sur le marché ou l’utilisation d’un équipement sous pression transportable;
7)
«rappel», toute mesure visant à obtenir le retour d’un équipement sous pression transportable qui a déjà été mis à la disposition de l’utilisateur final;
8)
«fabricant», toute personne physique ou morale qui fabrique un équipement sous pression transportable ou des éléments d’un tel équipement, ou fait concevoir ou fabriquer un tel équipement, et le commercialise sous son nom ou sa marque;
9)
«mandataire», toute personne physique ou morale établie dans l’Union ayant reçu mandat écrit d’un fabricant pour agir en son nom aux fins de l’accomplissement de tâches déterminées;
10)
«importateur», toute personne physique ou morale établie dans l’Union qui met un équipement sous pression transportable ou des éléments d’un tel équipement provenant d’un pays tiers sur le marché de l’Union;
11)
«distributeur», toute personne physique ou morale établie dans l’Union, autre que le fabricant ou l’importateur, qui met un équipement sous pression transportable ou des éléments d’un tel équipement à disposition sur le marché;
12)
«propriétaire», toute personne physique ou morale établie dans l’Union qui possède un équipement sous pression transportable;
13)
«opérateur», toute personne physique ou morale établie dans l’Union qui utilise un équipement sous pression transportable;
14)
«opérateur économique», le fabricant, le mandataire, l’importateur, le distributeur, le propriétaire ou l’opérateur agissant dans le cadre d’une activité commerciale ou de service public, à titre onéreux ou gratuit;
15)
«évaluation de la conformité», l’évaluation et la procédure d’évaluation de la conformité définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE;
16)
«marquage Pi», un marquage indiquant que l’équipement sous pression transportable est conforme aux exigences applicables en matière d’évaluation de la conformité définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive;
17)
. «réévaluation de la conformité», la procédure visant à évaluer a posteriori, à la demande du propriétaire ou de l’opérateur, la conformité d’un équipement sous pression transportable fabriqué et mis sur le marché avant la date de mise en application de la directive 1999/36/CE;
18)
«contrôle périodique», le contrôle périodique et les procédures régissant les contrôles périodiques définis dans les annexes de la directive 2008/68/CE;
19)
«contrôle intermédiaire», le contrôle intermédiaire et les procédures régissant les contrôles intermédiaires définis dans les annexes de la directive 2008/68/CE;
20)
«contrôle exceptionnel», le contrôle exceptionnel et les procédures régissant les contrôles exceptionnels définis dans les annexes de la directive 2008/68/CE;
21)
«organisme national d'accréditation», l’unique organisme dans un État membre chargé de l’accréditation, qui tire son autorité de cet État;
22)
«accréditation», une attestation délivrée par un organisme national d’accréditation selon laquelle un organisme notifié satisfait aux exigences définies au point 1.8.6.8, deuxième paragraphe, des annexes de la directive 2008/68/CE;
23)
«autorité de notification», l’autorité désignée par un État membre conformément à l’article 17;
24)
«organisme notifié», un organisme de contrôle satisfaisant aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et aux conditions définies dans les articles 20 et 26 de la présente directive et notifié conformément à l’article 22 de la présente directive;
25)
«notification», la procédure d’attribution du statut d’organisme notifié à un organisme de contrôle, comprenant la communication de l’information à la Commission et aux États membres;
26)
«surveillance du marché», les tâches effectuées et les mesures prises par les autorités publiques pour s’assurer que l’équipement sous pression transportable est, pendant sa durée de vie, conforme aux exigences énoncées dans la directive 2008/68/CE et dans la présente directive, et ne porte pas atteinte à la santé, à la sécurité ou à tout autre aspect de la protection de l’intérêt public.
Article 3
Exigences applicables sur site
Les États membres peuvent établir, sur leur territoire, des exigences applicables sur site pour le stockage à moyen ou à long terme ou pour l’utilisation sur site d’équipements sous pression transportables. Toutefois, les États membres n’établissent pas d’exigences supplémentaires concernant l’équipement sous pression transportable lui-même.
CHAPITRE 2
OBLIGATIONS DES OPÉRATEURS ÉCONOMIQUES
Article 4
Obligations des fabricants
1. Lorsqu’ils mettent sur le marché leur équipement sous pression transportable, les fabricants veillent à ce qu’il ait été conçu et fabriqué et soit accompagné des documents requis conformément aux exigences énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
2. Lorsque la procédure d’évaluation de la conformité prévue dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive a établi la conformité de l’équipement sous pression transportable aux dispositions applicables, le fabricant appose le marquage Pi conformément à l’article 15 de la présente directive.
3. Les fabricants conservent la documentation technique mentionnée dans les annexes de la directive 2008/68/CE. Ils la conservent pendant la période prévue dans lesdites annexes.
4. Les fabricants qui estiment ou ont des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable qu’ils ont mis sur le marché n’est pas conforme aux annexes de la directive 2008/68/CE ou à la présente directive prennent sans délai les mesures correctives nécessaires pour le mettre en conformité, le retirer ou le rappeler, s’il y a lieu. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, les fabricants en informent immédiatement les autorités nationales compétentes des États membres dans lesquels ils ont mis l’équipement sous pression transportable à disposition, en fournissant des précisions, notamment, sur la non-conformité et sur les mesures correctives adoptées.
5. Les fabricants fournissent les documents illustrant tous ces cas de non-conformité et les mesures correctives.
6. Sur requête motivée de l’autorité nationale compétente, les fabricants lui communiquent toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité de l’équipement sous pression transportable, dans une langue aisément compréhensible par cette autorité. À la demande de cette autorité, ils coopèrent à toute mesure prise en vue d’éliminer les risques présentés par des équipements sous pression transportables qu’ils ont mis sur le marché.
7. Les fabricants ne communiquent des informations qu’aux opérateurs qui satisfont aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
Article 5
Mandataires
1. Les fabricants peuvent désigner un mandataire par un mandat écrit.
Les obligations énoncées à l’article 4, paragraphes 1 et 2, et l’établissement de la documentation technique ne relèvent pas du mandat du mandataire.
2. Le mandataire exécute les tâches précisées dans le mandat reçu du fabricant. Le mandat autorise le mandataire, au minimum:
a)
à garder la documentation technique à la disposition des autorités nationales de surveillance pendant au moins la période précisée dans les annexes de la directive 2008/68/CE pour les fabricants;
b)
à la demande motivée d’une autorité nationale compétente, à lui communiquer toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité de l’équipement sous pression transportable, dans une langue aisément compréhensible par cette autorité;
c)
à la demande des autorités nationales compétentes, à coopérer avec elles à la mise en œuvre de toute mesure prise en vue d’éliminer les risques présentés par les équipements sous pression transportables couverts par le mandat.
3. L’identité et l’adresse du mandataire sont indiquées sur le certificat de conformité visé dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
4. Les mandataires ne communiquent des informations qu’aux opérateurs qui satisfont aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
Article 6
Obligations des importateurs
1. Les importateurs ne mettent sur le marché de l’Union que des équipements sous pression transportables qui sont conformes aux annexes de la directive 2008/68/CE et à la présente directive.
2. Avant de mettre un équipement sous pression transportable sur le marché, les importateurs s’assurent que la procédure appropriée d’évaluation de la conformité a été appliquée par le fabricant. Ils s’assurent que le fabricant a établi la documentation technique et que l’équipement sous pression transportable porte le marquage Pi et est accompagné du certificat de conformité visé dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
Lorsqu’un importateur estime ou a des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable n’est pas en conformité avec les annexes de la directive 2008/68/CE ou la présente directive, il ne peut mettre cet équipement sur le marché qu’après sa mise en conformité. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, l’importateur en informe le fabricant ainsi que les autorités de surveillance du marché.
3. Les importateurs indiquent leur nom et l’adresse à laquelle ils peuvent être joints soit sur le certificat de conformité visé dans les annexes de la directive 2008/68/CE, soit sur un document joint au certificat.
4. Tant qu’un équipement sous pression transportable est sous leur responsabilité, les importateurs s’assurent que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
5. Les importateurs qui estiment ou ont des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable qu’ils ont mis sur le marché n’est pas conforme aux annexes de la directive 2008/68/CE ou à la présente directive prennent sans délai les mesures correctives nécessaires pour le mettre en conformité, le retirer ou le rappeler, s’il y a lieu. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, les importateurs en informent immédiatement le fabricant et les autorités nationales compétentes des États membres dans lesquels ils ont mis l’équipement sous pression transportable à disposition, en fournissant des précisions, notamment, sur la non-conformité et sur les mesures correctives adoptées.
Les importateurs fournissent les documents nécessaires à l’appui de tous ces cas de non-conformité et des mesures correctives.
6. Pendant au moins la période précisée dans les annexes de la directive 2008/68/CE pour les fabricants, les importateurs gardent une copie de la documentation technique à la disposition des autorités de surveillance du marché et font en sorte que la documentation technique puisse être fournie à ces autorités si elles en font la demande.
7. Sur requête motivée de l’autorité nationale compétente, les importateurs lui communiquent toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité de l’équipement sous pression transportable, dans une langue aisément compréhensible par cette autorité. À la demande de cette autorité, ils coopèrent concernant toute mesure visant à éliminer les risques posés par des équipements sous pression transportables qu’ils ont mis à disposition sur le marché.
8. Les importateurs ne communiquent des informations qu’aux opérateurs qui satisfont aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
Article 7
Obligations des distributeurs
1. Les distributeurs ne mettent à disposition sur le marché de l’Union que des équipements sous pression transportables qui sont conformes aux annexes de la directive 2008/68/CE et à la présente directive. Avant de mettre un équipement sous pression transportable à disposition sur le marché, les distributeurs s’assurent que l’équipement sous pression transportable porte le marquage Pi et qu’il est accompagné du certificat de conformité et de l’adresse de contact visés à l’article 6, paragraphe 3, de la présente directive.
Lorsqu’un distributeur estime ou a des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable n’est pas en conformité avec les annexes de la directive 2008/68/CE ou la présente directive, il ne peut mettre cet équipement à disposition sur le marché qu’après sa mise en conformité. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, le distributeur en informe le fabricant ou l’importateur ainsi que les autorités de surveillance du marché.
2. Tant qu’un équipement sous pression transportable est sous leur responsabilité, les distributeurs s’assurent que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
3. Les distributeurs qui estiment ou ont des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable qu’ils ont mis à disposition sur le marché n’est pas conforme aux annexes de la directive 2008/68/CE ou à la présente directive s’assurent que les mesures correctives nécessaires sont prises pour le mettre en conformité, le retirer ou le rappeler, s’il y a lieu. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, les distributeurs en informent immédiatement le fabricant, l’importateur, le cas échéant, ainsi que les autorités nationales compétentes des États membres dans lesquels ils ont mis l’équipement sous pression transportable à disposition, en fournissant des précisions, notamment, sur la non-conformité et sur les mesures correctives adoptées.
Les distributeurs fournissent les documents nécessaires à l’appui de tous ces cas de non-conformité et de mesures correctives.
4. Sur requête motivée de l’autorité nationale compétente, les distributeurs lui communiquent toutes les informations et tous les documents nécessaires pour démontrer la conformité de l’équipement sous pression transportable, dans une langue aisément compréhensible par cette autorité. À la demande de cette autorité, ils coopèrent concernant toute mesure visant à éliminer les risques posés par un équipement sous pression transportable qu’ils ont mis à disposition sur le marché.
5. Les distributeurs ne communiquent des informations qu’aux opérateurs qui satisfont aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
Article 8
Obligations des propriétaires
1. Lorsqu’un propriétaire estime ou a des raisons de croire qu’un équipement sous pression transportable n’est pas en conformité avec les annexes de la directive 2008/68/CE, y compris les exigences relatives au contrôle périodique, ou la présente directive, il ne peut mettre cet équipement à disposition ni l’utiliser qu’après sa mise en conformité. En outre, si l’équipement sous pression transportable présente un risque, le propriétaire en informe le fabricant, l’importateur ou le distributeur ainsi que les autorités de surveillance du marché.
Les propriétaires fournissent les documents nécessaires à l’appui de tous ces cas de non-conformité et des mesures correctives.
2. Tant qu’un équipement sous pression transportable est sous leur responsabilité, les propriétaires s’assurent que les conditions de stockage ou de transport ne compromettent pas sa conformité aux exigences énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
3. Les propriétaires ne communiquent des informations qu’aux opérateurs qui satisfont aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
4. Le présent article ne s’applique pas aux personnes privées prévoyant d’utiliser ou utilisant un équipement sous pression transportable pour leur usage personnel ou domestique ou pour leurs activités sportives ou de loisir.
Article 9
Obligations des opérateurs
1. Les opérateurs n’utilisent que des équipements sous pression transportables qui sont conformes aux exigences énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
2. Si l’équipement sous pression transportable présente un risque, l’opérateur en informe le propriétaire ainsi que les autorités de surveillance du marché.
Article 10
Cas dans lesquels les obligations des fabricants s’appliquent aux importateurs et aux distributeurs
Un importateur ou un distributeur est considéré comme un fabricant aux fins de la présente directive et il est soumis aux obligations incombant au fabricant en vertu de l’article 4 lorsqu’il met un équipement sous pression transportable sur le marché sous son propre nom ou sa propre marque, ou modifie un équipement sous pression transportable déjà mis sur le marché de telle sorte que la conformité aux exigences applicables peut en être affectée.
Article 11
Identification des opérateurs économiques
À la demande des autorités de surveillance du marché, les opérateurs économiques identifient à l’intention desdites autorités, pendant une période d’au moins dix ans:
a)
tout opérateur économique qui leur a fourni un équipement sous pression transportable;
b)
tout opérateur économique auquel ils ont fourni un équipement sous pression transportable.
CHAPITRE 3
CONFORMITÉ DES ÉQUIPEMENTS SOUS PRESSION TRANSPORTABLES
Article 12
Conformité et évaluation de la conformité des équipements sous pression transportables
1. Les équipements sous pression transportables visés à l’article 1er, paragraphe 2, point a), satisfont aux exigences applicables en matière d’évaluation de la conformité, de contrôle périodique, de contrôle intermédiaire et de contrôle exceptionnel énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans les chapitres 3 et 4 de la présente directive.
2. Les équipements sous pression transportables visés à l’article 1er, paragraphe 2, point b), satisfont aux spécifications de la documentation en vertu de laquelle ils ont été fabriqués. Les équipements sont soumis à des contrôles périodiques, à des contrôles intermédiaires et à des contrôles exceptionnels conformément aux annexes de la directive 2008/68/CE et aux exigences des chapitres 3 et 4 de la présente directive.
3. Les certificats d’évaluation de la conformité et les certificats de réévaluation de la conformité, ainsi que les rapports de contrôle périodique, de contrôle intermédiaire et de contrôle exceptionnel délivrés par un organisme notifié sont valables dans tous les États membres.
Une évaluation de la conformité séparée peut être réalisée pour les parties démontables d’un équipement sous pression transportable rechargeable.
Article 13
Réévaluation de la conformité
La réévaluation de la conformité d’un équipement sous pression transportable visé à l’article 1er, paragraphe 2, point c), fabriqué et mis en service avant la date d’entrée en vigueur de la directive 1999/36/CE est établie conformément à la procédure de réévaluation de la conformité définie dans l’annexe III de la présente directive.
Le marquage Pi est apposé conformément à l’annexe III de la présente directive.
Article 14
Principes généraux du marquage Pi
1. Le marquage Pi n’est apposé que par le fabricant ou, dans le cas d’une réévaluation de la conformité, selon les dispositions de l’annexe III. En ce qui concerne les bouteilles de gaz auparavant conformes aux directives 84/525/CEE, 84/526/CEE ou 84/527/CEE, le marquage Pi est apposé par l’organisme notifié ou sous le contrôle de celui-ci.
2. Le marquage Pi n’est apposé que sur les équipements sous pression transportables qui:
a)
satisfont aux exigences relatives à l’évaluation de la conformité énoncées dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive; ou
b)
satisfont aux exigences relatives à la réévaluation de la conformité visées à l’article 13.
Il n’est apposé sur aucun autre équipement sous pression transportable.
3. En apposant ou en faisant apposer le marquage Pi, le fabricant indique qu’il assume la responsabilité de la conformité de l’équipement sous pression transportable à toutes les exigences applicables définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
4. Aux fins de la présente directive, le marquage Pi est le seul marquage attestant de la conformité de l’équipement sous pression transportable aux exigences applicables définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
5. Il est interdit d’apposer sur des équipements sous pression transportables des marquages, des signes ou des inscriptions de nature à induire en erreur les tiers sur la signification ou la représentation graphique du marquage Pi. Tout autre marquage apposé sur l’équipement sous pression transportable ne doit pas porter préjudice à la visibilité, à la lisibilité et à la signification du marquage Pi.
6. Le marquage Pi est apposé sur les parties démontables de l’équipement sous pression transportable rechargeable ayant une fonction directe de sécurité.
7. Les États membres veillent à l’application correcte des règles régissant le marquage Pi et prennent les mesures appropriées en cas d’utilisation non conforme du marquage. Les États membres prévoient en outre des sanctions en cas d’infraction, qui peuvent inclure des sanctions pénales pour des infractions graves. Ces sanctions sont proportionnées à la gravité de l’infraction et constituent un moyen de dissuasion efficace contre les utilisations non conformes.
Article 15
Règles et conditions d’apposition du marquage Pi
1. Le marquage Pi correspond au symbole ci-dessous selon la représentation graphique suivante:
2. Le marquage Pi a une hauteur minimale de 5 mm. Pour les équipements sous pression transportables dont le diamètre n’excède pas 140 mm, la hauteur minimale est de 2,5 mm.
3. Les proportions données sur papier millimétré au paragraphe 1 sont respectées. La grille ne fait pas partie du marquage.
4. Le marquage Pi est apposé de manière visible, lisible et permanente sur l’équipement sous pression transportable ou sur sa plaque signalétique, ainsi que sur les parties démontables de l’équipement sous pression transportable rechargeable ayant une fonction directe de sécurité.
5. Le marquage Pi est apposé avant la mise sur le marché du nouvel équipement sous pression transportable ou des parties démontables de l’équipement sous pression transportable rechargeable ayant une fonction directe de sécurité.
6. Le marquage Pi est suivi du numéro d’identification de l’organisme notifié intervenant dans les contrôles initiaux et les essais.
Le numéro d’identification de l’organisme notifié est apposé par l’organisme lui-même ou, sur instruction de celui-ci, par le fabricant.
7. Le marquage de la date du contrôle périodique ou, le cas échéant, du contrôle intermédiaire, est accompagné du numéro d’identification de l’organisme notifié responsable du contrôle périodique.
8. En ce qui concerne les bouteilles à gaz auparavant conformes aux directives 84/525/CEE, 84/526/CEE ou 84/527/CEE qui ne portent pas le marquage Pi, lorsque le premier contrôle périodique est effectué conformément à la présente directive, le numéro d’identification de l’organisme notifié responsable est précédé du marquage Pi.
Article 16
Libre circulation des équipements sous pression transportables
Sans préjudice des procédures de sauvegarde prévues aux articles 30 et 31 de la présente directive et du cadre de surveillance du marché établi par le règlement (CE) no 765/2008 (11), les États membres n’interdisent, ne restreignent ni n’entravent la libre circulation, la mise à disposition sur le marché ou l’utilisation sur leur territoire des équipements sous pression transportables conformes à la présente directive.
CHAPITRE 4
AUTORITÉS DE NOTIFICATION ET ORGANISMES NOTIFIÉS
Article 17
Autorités de notification
1. Les États membres désignent une autorité de notification responsable de la mise en place et de l’application des procédures requises pour l’évaluation, la notification et le contrôle ultérieur des organismes notifiés.
2. Les États membres peuvent décider que l’évaluation et le contrôle visés au paragraphe 1 sont effectués par un organisme national d’accréditation au sens du règlement (CE) no 765/2008 et conformément à ses dispositions.
3. Lorsque l’autorité de notification délègue ou confie d’une autre façon le contrôle visé au paragraphe 1 à un organisme non gouvernemental, cet organisme est une personne morale et se conforme mutatis mutandis aux exigences visées à l’article 18, paragraphes 1 à 6. En outre, cet organisme prend des dispositions pour couvrir les responsabilités découlant de ses activités.
4. L’autorité de notification assume la pleine responsabilité des tâches accomplies par l’organisme visé au paragraphe 3.
Article 18
Exigences concernant les autorités de notification
1. L’autorité de notification est établie de manière à éviter tout conflit d’intérêts avec les organismes notifiés.
2. Le mode d’organisation et de fonctionnement de l’autorité de notification garantit l’objectivité et l’impartialité de ses activités.
3. L’autorité de notification est organisée de telle sorte que chaque décision concernant la notification des organismes notifiés est prise par des personnes compétentes distinctes de celles qui ont effectué l’évaluation.
4. L’autorité de notification ne propose ni ne fournit à titre commercial ou concurrentiel aucune activité ni aucun service de conseil exécuté par les organismes notifiés.
5. L’autorité de notification garantit la confidentialité des informations qu’elle détient.
6. L’autorité de notification dispose d’un personnel compétent en nombre suffisant pour la bonne exécution de ses tâches.
Article 19
Obligation d’information incombant aux autorités de notification
Les États membres informent la Commission des procédures nationales d’évaluation, de notification et de contrôle des organismes notifiés, ainsi que de toute modification de ces procédures.
La Commission rend publiques ces informations.
Article 20
Exigences concernant les organismes notifiés
1. Aux fins de la notification, un organisme notifié satisfait aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive.
2. Une autorité compétente au sens des annexes de la directive 2008/68/CE peut être un organisme notifié pour autant qu’elle satisfasse aux exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive et qu’elle n’assume pas également les tâches de l’autorité de notification.
3. L’organisme notifié est constitué conformément au droit national et possède la personnalité juridique.
4. L’organisme notifié participe aux activités de normalisation pertinentes et aux activités du groupe de coordination des organismes notifiés établi en vertu de l’article 29, ou veille à ce que son personnel d’évaluation en soit informé, et applique comme lignes directrices les décisions et les documents administratifs issus des travaux de ce groupe.
Article 21
Demande de notification
1. Un organisme de contrôle soumet une demande de notification à l’autorité de notification de l’État membre dans lequel il est établi.
2. Cette demande est accompagnée d’une description:
a)
des activités liées à l’évaluation de la conformité, au contrôle périodique, au contrôle intermédiaire, aux contrôles exceptionnels et à la réévaluation de la conformité;
b)
des procédures relatives au point a);
c)
de l’équipement sous pression transportable pour lequel l’organisme affirme être compétent;
d)
d’un certificat d’accréditation délivré par un organisme national d’accréditation au sens du règlement (CE) no 765/2008, attestant que l’organisme de contrôle satisfait aux exigences définies à l’article 20 de la présente directive.
Article 22
Procédure de notification
1. Les autorités de notification ne notifient que les organismes qui ont satisfait aux exigences énoncées à l’article 20.
2. Elles les notifient à la Commission et aux autres États membres à l’aide de l’outil électronique mis au point et géré par la Commission.
3. La notification comprend les informations requises à l’article 21, paragraphe 2.
4. L’organisme concerné ne peut effectuer les activités propres à un organisme notifié que si aucune objection n’est émise par la Commission ou les autres États membres dans les deux semaines qui suivent cette notification.
Seul un tel organisme est considéré comme un organisme notifié aux fins de la présente directive.
5. La Commission et les autres États membres sont avertis de toute modification pertinente apportée ultérieurement à la notification.
6. Les services internes d’inspection du demandeur définis dans les annexes de la directive 2008/68/CE ne sont pas notifiés.
Article 23
Numéros d’identification et listes d’organismes notifiés
1. La Commission attribue un numéro d’identification à chaque organisme notifié.
Elle attribue un seul numéro, même si l’organisme est notifié au titre de plusieurs actes de l’Union.
2. La Commission rend publique la liste des organismes notifiés au titre de la présente directive, avec les numéros d’identification qui leur ont été attribués et les activités pour lesquelles ils ont été notifiés.
La Commission veille à ce que la liste soit à jour.
Article 24
Modifications apportées aux notifications
1. Lorsqu’une autorité de notification a établi ou a été informée qu’un organisme notifié ne répond plus aux exigences énoncées à l’article 20, ou qu’il ne s’acquitte pas de ses obligations, elle soumet à des restrictions, suspend ou retire la notification, selon la gravité du non-respect de ces exigences ou du non-respect de ces obligations. Elle en informe immédiatement la Commission et les autres États membres.
2. En cas de retrait, de restriction ou de suspension d’une notification, ou lorsque l’organisme notifié a cessé ses activités, l’État membre auteur de la notification prend les mesures qui s’imposent pour faire en sorte que les dossiers dudit organisme soient traités par un autre organisme notifié ou tenus à la disposition des autorités de notification et des autorités de surveillance du marché compétentes qui en font la demande.
Article 25
Contestation de la compétence des organismes notifiés
1. La Commission enquête sur tous les cas dans lesquels elle a des doutes ou est avertie de doutes quant à la compétence d’un organisme notifié ou au fait qu’il continue à remplir les exigences qui lui sont applicables et à s’acquitter des responsabilités qui lui incombent.
2. L’État membre auteur de la notification communique à la Commission, sur demande, toutes les informations relatives au fondement de la notification ou au maintien de la compétence de l’organisme concerné.
3. La Commission s’assure que toutes les informations sensibles obtenues au cours de ses enquêtes sont traitées de manière confidentielle.
4. Lorsque la Commission établit qu’un organisme notifié ne répond pas ou ne répond plus aux exigences relatives à sa notification, elle en informe l’État membre auteur de la notification et l’invite à prendre les mesures correctives qui s’imposent, y compris l’annulation de la notification, si nécessaire.
Article 26
Obligations opérationnelles des organismes notifiés
1. Les organismes notifiés effectuent des évaluations de la conformité, des contrôles périodiques, des contrôles intermédiaires et des contrôles exceptionnels conformément aux conditions de la notification et aux procédures définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE.
2. Les organismes notifiés effectuent des réévaluations de la conformité conformément à l’annexe III.
3. Les organismes notifiés par un État membre sont autorisés à exercer leurs activités dans tous les États membres. L’autorité de notification qui effectue l’évaluation et la notification initiales demeure responsable du contrôle des activités en cours de l’organisme notifié.
Article 27
Obligation des organismes notifiés en matière d’information
1. Les organismes notifiés communiquent à l’autorité de notification les éléments suivants:
a)
tout refus, restriction, suspension ou retrait d’un certificat;
b)
toute circonstance ayant une incidence sur la portée et les conditions de la notification;
c)
toute demande d’information sur les activités réalisées qu’ils ont reçue des autorités de surveillance du marché;
d)
sur demande, les activités réalisées dans le cadre de leur notification et toute autre activité réalisée, y compris les activités et sous-traitances transfrontalières.
2. Les organismes notifiés fournissent aux autres organismes notifiés au titre de la présente directive qui effectuent des activités similaires d’évaluation de la conformité, de contrôle périodique, de contrôle intermédiaire et de contrôle exceptionnel couvrant les mêmes équipements sous pression transportables, des informations pertinentes sur les questions relatives aux résultats négatifs et, sur demande, aux résultats positifs de l’évaluation de la conformité.
Article 28
Partage d’expérience
La Commission veille à l’organisation du partage d’expérience entre les autorités nationales des États membres responsables, au titre de la présente directive:
a)
de la politique de notification;
b)
de la surveillance du marché.
Article 29
Coordination des organismes notifiés
La Commission veille à ce qu’une coordination et une coopération appropriées entre les organismes notifiés en vertu de la présente directive soient mises en place et mises en pratique de manière adéquate sous la forme d’un groupe sectoriel d’organismes notifiés.
Les États membres veillent à ce que les organismes qu’ils ont notifiés participent aux travaux de ce groupe, directement ou par l’intermédiaire de mandataires.
CHAPITRE 5
PROCÉDURES DE SAUVEGARDE
Article 30
Procédure applicable aux équipements sous pression transportables qui présentent un risque au niveau national
1. Lorsque les autorités de surveillance du marché d’un État membre ont pris des mesures conformément à l’article 20 du règlement (CE) no 765/2008 ou qu’elles ont des raisons suffisantes de croire qu’un équipement sous pression transportable couvert par la présente directive présente un risque pour la santé ou la sécurité des personnes ou pour d’autres aspects relatifs à la protection de l’intérêt public couverts par la présente directive, elles effectuent une évaluation de l’équipement sous pression transportable en cause en tenant compte de toutes les exigences définies dans la présente directive. Si besoin est, les opérateurs économiques concernés coopèrent avec les autorités de surveillance du marché, notamment en leur permettant d’entrer dans leurs locaux et en leur fournissant des échantillons le cas échéant.
Si, au cours de cette évaluation, les autorités de surveillance du marché constatent que l’équipement sous pression transportable ne respecte pas les exigences définies dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive, elles demandent immédiatement à l’opérateur économique concerné de prendre toutes les mesures correctives nécessaires pour mettre l’équipement sous pression transportable en conformité avec ces exigences, le retirer du marché ou le rappeler dans un délai raisonnable, proportionné à la nature du risque, selon ce qu’elles décident.
Les autorités de surveillance du marché informent l’organisme notifié concerné en conséquence.
L’article 21 du règlement (CE) no 765/2008 s’applique aux mesures correctives visées au deuxième alinéa du présent paragraphe.
2. Lorsque les autorités de surveillance du marché considèrent que la non-conformité n’est pas limitée au territoire national, elles informent la Commission et les autres États membres des résultats de l’évaluation et des mesures qu’elles ont demandé à l’opérateur économique de prendre.
3. L’opérateur économique s’assure que toutes les mesures correctives appropriées sont prises pour les équipements sous pression transportables qu’il a mis à disposition sur le marché de l’Union.
4. Lorsque l’opérateur économique concerné ne prend pas les mesures correctives qui s’imposent dans le délai visé au paragraphe 1, deuxième alinéa, les autorités de surveillance du marché prennent toutes les mesures provisoires appropriées pour interdire ou restreindre la mise à disposition de l’équipement sous pression transportable sur leur marché national, pour le retirer de ce marché ou pour le rappeler.
Elles en informent immédiatement la Commission et les autres États membres.
5. Les informations visées au paragraphe 4 contiennent toutes les précisions disponibles, notamment les données nécessaires pour identifier l’équipement sous pression transportable non conforme, son origine, la nature de la non-conformité alléguée et le risque encouru, ainsi que la nature et la durée des mesures nationales prises et les arguments avancés par l’opérateur économique concerné. En particulier, les autorités de surveillance du marché indiquent si la non-conformité de l’équipement sous pression transportable est liée:
a)
au non-respect des exigences relatives à la santé ou à la sécurité des personnes ou à d’autres aspects relatifs à la protection des intérêts publics définis dans les annexes de la directive 2008/68/CE et dans la présente directive, ou
b)
à des lacunes des normes ou codes techniques visés dans les annexes de la directive 2008/68/CE ou dans d’autres dispositions de la présente directive.
6. Les États membres autres que celui qui a entamé la procédure communiquent sans délai à la Commission et aux autres États membres toute mesure adoptée et toute information supplémentaire dont ils disposent à propos de la non-conformité de l’équipement sous pression transportable concerné et, dans l’éventualité où ils s’opposent à la mesure nationale notifiée, leurs objections.
7. Lorsque, dans les deux mois suivant la réception des informations visées au paragraphe 4, aucune objection n’a été émise par un État membre ou par la Commission à l’encontre de la mesure provisoire prise par un État membre, cette mesure est réputée justifiée.
8. Les États membres veillent à ce que les mesures restrictives appropriées, comme le retrait de leur marché, soient prises sans délai à l’égard de l’équipement sous pression transportable concerné.
Article 31
Procédure de sauvegarde de l’Union
1. Lorsque, au terme de la procédure visée à l’article 30, paragraphes 3 et 4, des objections sont émises à l’encontre d’une mesure prise par un État membre ou lorsque la Commission considère qu’une mesure nationale est contraire à un acte juridiquement contraignant de l’Union, la Commission entame immédiatement des consultations avec les États membres et le ou les opérateurs économiques concernés, et procède à l’évaluation de la mesure nationale. En fonction des résultats de cette évaluation, la Commission décide si la mesure nationale est ou non justifiée.
La Commission adresse sa décision à tous les États membres et la communique immédiatement à ceux-ci ainsi qu’à l’opérateur ou aux opérateurs économiques concernés.
2. Si la mesure nationale est jugée justifiée, tous les États membres prennent les mesures nécessaires pour s’assurer du retrait de l’équipement sous pression transportable non conforme de leur marché et en informent la Commission.
Si la mesure nationale est jugée non justifiée, l’État membre concerné la retire.
3. Lorsque la mesure nationale est jugée justifiée et que la non-conformité de l’équipement sous pression transportable est attribuée à des lacunes des normes visées à l’article 30, paragraphe 5, point b), la Commission informe le ou les organismes européens de normalisation concernés et peut saisir le comité institué par l’article 5 de la directive 98/34/CE (12). Ce comité peut consulter l’organisme ou les organismes européens de normalisation concernés avant de rendre son avis.
Article 32
Équipements sous pression transportables conformes qui présentent un risque pour la santé et la sécurité
1. Lorsqu’un État membre constate, après avoir effectué une évaluation conformément à l’article 30, paragraphe 1, qu’un équipement sous pression transportable, quoique conforme à la directive 2008/68/CE et à la présente directive, présente un risque pour la santé ou la sécurité des personnes ou pour d’autres aspects relatifs à la protection de l’intérêt public, il demande à l’opérateur économique concerné de prendre toutes les mesures appropriées pour faire en sorte que l’équipement sous pression transportable en cause, une fois mis sur le marché, ne présente plus ce risque, ou pour retirer l’équipement du marché ou le rappeler dans un délai raisonnable, proportionné à la nature du risque, selon ce qu’il décide.
2. L’opérateur économique s’assure que les mesures correctives s’appliquent à tous les équipements sous pression transportables en cause qu’il a mis à disposition sur le marché ou qu’il utilise dans toute l’Union.
3. L’État membre informe immédiatement la Commission et les autres États membres. Les informations fournies contiennent toutes les précisions disponibles, notamment les données nécessaires pour identifier l’équipement sous pression transportable en cause, l’origine et la chaîne d’approvisionnement de l’équipement, la nature du risque encouru, ainsi que la nature et la durée des mesures nationales prises.
4. La Commission entame sans tarder des consultations avec les États membres et le ou les opérateurs économiques concernés et procède à l’évaluation des mesures nationales prises. En fonction des résultats de cette évaluation, la Commission décide si la mesure est justifiée ou non et, si nécessaire, propose des mesures appropriées.
5. La Commission adresse sa décision à tous les États membres et la communique immédiatement à ceux-ci ainsi qu’à l’opérateur ou aux opérateurs économiques concernés.
Article 33
Non-conformité formelle
1. Sans préjudice de l’article 30, lorsqu’un État membre fait l’une des constatations suivantes, il demande à l’opérateur économique concerné de mettre un terme à la non-conformité en question:
a)
le marquage Pi a été apposé en violation des articles 12, 13, 14 ou 15;
b)
le marquage Pi n’a pas été apposé;
c)
la documentation technique n’est pas disponible ou n’est pas complète;
d)
les exigences des annexes de la directive 2008/68/CE et celles de la présente directive n’ont pas été satisfaites.
2. Si la non-conformité visée au paragraphe 1 persiste, l’État membre concerné prend toutes les mesures appropriées pour restreindre ou interdire la mise à disposition sur le marché de l’équipement sous pression transportable ou il veille à ce que celui-ci soit rappelé ou retiré du marché.
CHAPITRE 6
DISPOSITIONS FINALES
Article 34
Dispositions transitoires
Les États membres peuvent maintenir, sur leur territoire, les dispositions énumérées à l’annexe II.
Les États membres qui maintiennent ces dispositions en informent la Commission. La Commission en informe les autres États membres.
Article 35
Adaptation au progrès scientifique et technique
La Commission peut adopter des actes délégués conformément à l’article 290 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne en ce qui concerne les adaptations des annexes de la présente directive au progrès scientifique et technique, en tenant compte notamment des modifications apportées aux annexes de la directive 2008/68/CE.
Les procédures exposées aux articles 36, 37 et 38 s’appliquent aux actes délégués visés au présent article.
Article 36
Exercice de la délégation
1. Le pouvoir d’adopter les actes délégués visés à l’article 35 est conféré à la Commission pour une durée indéterminée.
2. Aussitôt qu’elle adopte un acte délégué, la Commission le notifie simultanément au Parlement européen et au Conseil.
3. Le pouvoir d’adopter des actes délégués conféré à la Commission est soumis aux conditions fixées dans les articles 37 et 38.
Article 37
Révocation de la délégation
1. La délégation de pouvoir visée à l’article 35 peut être révoquée par le Parlement européen ou par le Conseil.
2. L’institution qui a entamé une procédure interne afin de décider si elle entend révoquer la délégation de pouvoir s’efforce d’informer l’autre institution et la Commission, dans un délai raisonnable avant de prendre une décision finale, en indiquant les pouvoirs délégués qui pourraient faire l’objet d’une révocation ainsi que les motifs éventuels de celle-ci.
3. La décision de révocation met un terme à la délégation des pouvoirs spécifiés dans ladite décision et prend effet immédiatement ou à une date ultérieure, qu’elle précise. Elle n’affecte pas la validité des actes délégués déjà en vigueur. Elle est publiée au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 38
Objections aux actes délégués
1. Le Parlement européen ou le Conseil peuvent formuler des objections à l’égard d’un acte délégué dans un délai de deux mois à compter de la date de notification.
Sur l’initiative du Parlement européen ou du Conseil, ce délai est prolongé de deux mois.
2. Si, à l’expiration de ce délai, ni le Parlement européen ni le Conseil n’ont formulé d’objections à l’égard de l’acte délégué, celui-ci est publié au Journal officiel de l’Union européenne et entre en vigueur à la date qu’il indique.
L’acte délégué peut être publié au Journal officiel de l’Union européenne et entrer en vigueur avant l’expiration de ce délai si le Parlement européen et le Conseil ont tous les deux informé la Commission de leur intention de ne pas formuler d’objections.
3. Si le Parlement européen ou le Conseil formulent des objections à l’égard d’un acte délégué, celui-ci n’entre pas en vigueur. L’institution qui formule des objections à l’égard de l’acte délégué en expose les motifs.
Article 39
Abrogation
Les directives 76/767/CEE, 84/525/CEE, 84/526/CEE, 84/527/CEE et 1999/36/CE sont abrogées à compter du 1er juillet 2011.
Les références faites à la directive 1999/36/CE abrogée s’entendent comme faites à la présente directive.
Article 40
Reconnaissance de l’équivalence
1. Les certificats d’agrément CEE de modèles pour les équipements sous pression transportables délivrés conformément aux directives 84/525/CEE, 84/526/CEE et 84/527/CEE et les attestations d’examen CE de la conception délivrées conformément à la directive 1999/36/CE sont reconnus équivalents aux certificats d’agrément de type prévus par les annexes de la directive 2008/68/CE et sont soumis aux dispositions relatives à la reconnaissance limitée dans le temps des agréments de type visées auxdites annexes.
2. Les robinets et accessoires visés à l’article 3, paragraphe 3, de la directive 1999/36/CE et portant la marque prévue par la directive 97/23/CE (13) conformément à l’article 3, paragraphe 4, de la directive 1999/36/CE peuvent encore être utilisés.
Article 41
Obligations incombant aux États membres
Les États membres prennent les mesures adéquates pour veiller à ce que les opérateurs économiques concernés respectent les dispositions des chapitres 2 et 5. Les États membres veillent également à ce que les mesures d’exécution nécessaires soient prises en ce qui concerne les articles 12 à 15.
Article 42
Transposition
1. Les États membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 30 juin 2011. Ils en informent immédiatement la Commission.
Lorsque les États membres adoptent ces mesures, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d’une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.
2. Les États membres communiquent à la Commission le texte des dispositions essentielles de droit interne qu’ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive.
3. Nonobstant le paragraphe 1, les États membres veillent à ce que l’article 21, paragraphe 2, point d), s’applique à compter du 1er janvier 2012 au plus tard.
4. Les États membres veillent à ce que les dispositions législatives, réglementaires et administratives visées au paragraphe 1 s’appliquent aux récipients à pression et à leurs robinets et autres accessoires utilisés pour le transport des matières des numéros ONU 1745, 1746 et 2495 à compter du 1er juillet 2013 au plus tard.
Article 43
Entrée en vigueur
La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Article 44
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente directive.
Fait à Strasbourg, le 16 juin 2010.