PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 906/2011
ze dne 2. září 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 193/2007 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu polyethylentereftalátu pocházejícího z Indie a nařízení (ES) č. 192/2007, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovozy některých polyethylentereftalátů pocházejících mimo jiné z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 19 a 24 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie (dále jen „původní antisubvenční šetření“). Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (3) konečné vyrovnávací clo na další období pěti let. Vyrovnávací opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 (4) v návaznosti na částečný prozatímní přezkum (dále jen „poslední přezkumné šetření“). Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Celní sazba se pohybuje v rozmezí od 0 EUR do 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou celní sazbou 69,4 EUR za tunu uloženou na dovoz od ostatních výrobců.
1.2 Stávající antidumpingová opatření
(2)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (5) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie (dále jen „původní antidumpingové šetření“). Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (6) konečné antidumpingové clo na další období pěti let. Antidumpingová opatření byla pozměněna nařízením Rady (ES) č. 1286/2008 v návaznosti na poslední přezkumné šetření. Opatření byla stanovena na úrovni odstranění újmy a měla podobu zvláštních antidumpingových cel. Celní sazba se pohybovala v rozmezí od 87,5 EUR do 200,9 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou celní sazbou 153,6 EUR za tunu uloženou na dovoz od ostatních výrobců (dále jen „stávající antidumpingová opatření“).
(3)
Rozhodnutím 2000/745/ES (7) přijala Komise závazky nabídnuté několika vyvážejícími výrobci stanovící minimální dovozní cenu (dále jen „závazky“).
1.3 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(4)
Společnost Reliance Industries Limited, indický vyvážející výrobce PET (dále jen „žadatel“), podala žádost o částečný prozatímní přezkum podle článku 19 základního nařízení. Žádost byla omezena na subvencování a na žadatele. Žadatel zároveň rovněž požádal o přezkum stávajících antidumpingových opatření. Zbytkové antidumpingové clo a vyrovnávací clo jsou použitelná na dovoz výrobků vyrobených žadatelem a prodej žadatele do Unie se řídí závazkem.
(5)
Žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že k vyrovnání napadnutelného subvencování není nutno nadále zachovávat současnou výši opatření. Žadatel zejména poskytl důkazy prima facie o tom, že výše jeho subvencí klesla výrazně pod celní sazbu, která se na něj v současné době vztahuje. Uvedené snížení celkové výše subvencí je patrně především důsledkem významného poklesu výhod využitých v rámci režimu „Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPB)“.
(6)
Po konzultaci s poradním výborem a vyvození závěru, že žádost obsahuje dostatečné důkazy prima facie, Komise dne 10. června 2010 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (8) zahájení částečného prozatímního přezkumu (dále jen „stávající přezkum“) podle článku 19 základního nařízení. Přezkum byl omezen na posouzení subvencování ve vztahu k žadateli.
1.4 Strany dotčené šetřením
(7)
O zahájení přezkumu Komise úředně vyrozuměla žadatele, zástupce vyvážející země a sdružení výrobců v Unii. Zúčastněné strany dostaly příležitost, aby písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení.
(8)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(9)
S cílem získat informace, které pro své šetření považovala za nezbytné, zaslala Komise žadateli a indické vládě dotazník a ve lhůtě stanovené k tomuto účelu obdržela odpovědi.
(10)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace považované za nezbytné pro stanovení subvencování. Komise provedla inspekce na místě v prostorách žadatele v Bombaji v Indii a v prostorách indické vlády v Novém Dillí (generální ředitelství pro zahraniční obchod a ministerstvo obchodu) a v Bombaji (regionální kancelář generálního ředitelství pro zahraniční obchod).
1.5 Období přezkumného šetření
(11)
Šetření subvencování se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“).
1.6 Souběžné antidumpingové šetření
(12)
Dne 10. června 2010 (9) oznámila Komise zahájení částečného prozatímního přezkumu stávajících antidumpingových opatření podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (10) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), který se omezil na posouzení dumpingu vzhledem k žadateli.
(13)
V rámci souběžného antidumpingového šetření se zjistilo, že okolnosti ohledně dumpingu se podstatně a trvale nezměnily, a proto bylo šetření ukončeno beze změny stávajících antidumpingových opatření použitelných na žadatele.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(14)
Přezkoumávaným výrobkem je PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20, pocházející z Indie (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2 Obdobný výrobek
(15)
Šetření odhalilo, že dotčený výrobek vyráběný v Indii a prodávaný do Unie je z hlediska fyzikálních a chemických vlastností a užití shodný s výrobkem, jenž se vyrábí a prodává na domácím trhu v Indii. Byl proto vyvozen závěr, že výrobky prodávané na domácím trhu a na vývozním trhu jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. Jelikož byl stávající přezkum omezen na zjištění subvencování ve vztahu k žadateli, nebyly učiněny závěry ohledně výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
3. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
3.1. Subvencování
(16)
Na základě informací, které předložila indická vláda a žadatel, a odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
Celostátní režimy:
a)
režim předběžného povolení (dále jen „režim PP“);
b)
režim Duty Entitlement Passbook (dále jen „režim DEPB“);
c)
režim Export Promotion Capital Goods (dále jen „režim EPCG“);
d)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
e)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
f)
režim osvobození od daně z příjmu (dále jen „ITES“).
Regionální režimy:
g)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice.
(17)
Výše uvedené režimy a) až e) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení o vývozní a dovozní politice. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Pro období přezkumného šetření, které se vztahuje na daný případ, jsou relevantní dva dokumenty o politice zahraničního obchodu, a sice „FTP 04-09“ a „FTP 09-14“. Druhý dokument vstoupil v platnost v srpnu 2009. Indická vláda kromě toho stanoví postupy pro dokumenty FTP 04-09 a FTP 09-14 v Příručce postupů, svazku I („Handbook of Procedures, Volume I”, dále jen „HOP I 04-09“ respektive „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(18)
Režim f) se zakládá na zákonu o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(19)
Režim g) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
3.1.1 Režim předběžného povolení (dále jen „režim PP“)
a) Právní základ
(20)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 a v odstavcích 4.1 až 4.30A příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Podmínky pro poskytování podpory
(21)
Režim předběžného povolení sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 22. bodě odůvodnění. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na podpůrné výrobce, jsou způsobilí pro režim PP na fyzický vývoz a režim PP na roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim PP na dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro režim PP na domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Praktické provádění
(22)
Předběžná povolení mohou být vydávána na:
i) fyzický vývoz: jedná se o hlavní podrežim. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. „Fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit indické území. Bezcelní dovozní množství a vývozní povinnost zahrnující typ výrobku určeného na vývoz jsou uvedeny v povolení,
ii) roční potřebu: toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel povolení může - do určité mezní hodnoty stanovené jeho předchozí vývozní činností - bezcelně dovážet jakýkoli vstup potřebný k výrobě jakékoli položky spadající do dané skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla,
iii) dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek určený na vývoz a podílet se na procesu výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat předběžné povolení na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt,
iv) domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupy potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní ekonomické zóně,
v) ARO: držitel předběžného povolení, který hodlá odebírat vstupy z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem použít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce v nich uvedených položek. Schválení ARO dává domácímu dodavateli nárok využívat výhod domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla vraceny dodavateli místo konečnému vývozci ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích vstupů i v případě dovezených vstupů,
vi) tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Na povolení pro přímý dovoz bude banka započítávat pouze hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 (tj. režim předběžného povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(23)
Bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření získal žadatel úlevy spadající pouze do jednoho podrežimu vztahujícího se k dotyčnému výrobku, a to.: iv) domnělý vývoz v rámci režimu PP. Tudíž není nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(24)
Pokud jde o využití režimu PP pro domnělý vývoz během období přezkumného šetření, jsou povolený dovoz i povinný vývoz pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají být při dovozu a vývozu předmětné transakce pro doložení zaznamenány státními úředníky přímo do povolení. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů. Standardní normy vstupů a výstupů existují pro většinu výrobků včetně dotyčného výrobku a vydává je indická vláda.
(25)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést registr skutečné spotřeby bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů pro každé povolení, ve stanoveném formátu (odstavce 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 04-09 a HOP I 09-14). Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/kontrolor nákladů a provedené práce, který vydává potvrzení, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(26)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců) po vydání povolení.
(27)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Způsobilými vstupními materiály mohou být také suroviny používané při výrobě předcházejících výrobků. Dále vyšlo najevo, že žadatel, ačkoli je to jeho povinností, nevedl pro všechny licence registr spotřeby výše uvedený ve 25. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. Žadatel i přes porušení tohoto požadavku využíval výhody v rámci režimu PP, které kromě toho, s ohledem na zjištěné nadhodnocení standardních norem vstupů a výstupů, převyšovaly rozsah stanovený právními předpisy.
d) Závěr
(28)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení, tj. finanční příspěvek indické vlády, která poskytla zvýhodnění vývozci, jenž je předmětem šetření.
(29)
Navíc režim PP pro domnělý vývoz jasně právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4) písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(30)
Stávající přezkum tudíž potvrdil, že hlavní podrežim využitý v aktuálním případě nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinně svůj ověřovací systém nebo postup za účelem potvrzení, zda a v jakém množství byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě programů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Standardní normy vstupů a výstupů nemohou být samy o sobě považovány za ověřovací systém skutečné spotřeby, protože se zjistilo, že jsou nadměrně velkorysé a že indická vláda nepožaduje zpět výhody získané navíc. Neprováděla se účinná kontrola ze strany indické vlády na základě náležitě vedeného registru skutečné spotřeby. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Navíc se potvrdilo, že ačkoli to vyžaduje zákon, není v praxi zaručeno zapojení autorizovaných účetních do ověřovacího procesu.
(31)
Režim PP pro domnělý vývoz je tudíž napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(32)
Při neexistenci povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V této souvislosti je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze napadnutí „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení a písm. i) jeho přílohy I lze napadnout pouze nadměrné vrácení cla za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Je-li zjištěno, že neexistuje odpovídající proces sledování, výše uvedenou výjimku pro systémy navracení nelze použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(33)
Výše subvencí pro žadatele byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci podrežimu domnělého vývozu během období přezkumného šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(34)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,52 %.
3.1.2 Režim Duty Entitlement Passbook (dále jen „režim DEPB“)
a) Právní základ
(35)
Podrobný popis režimu DEPB je uveden v bodě 4.3 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 4 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Podmínky pro poskytování podpory
(36)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(37)
Způsobilý vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPB, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPB byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů (viz výše 24. bod odůvodnění) a daňového zatížení předpokládaného dovezeného obsahu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DEPB pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci stávajícího šetření činila 8 % s maximální hodnotou 58 Rs/kg.
(38)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V čase vývozní transakce musí vývozce podat orgánům v Indii prohlášení, že probíhá vývoz v rámci režimu DEPB. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPB, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPB. Příslušná sazba režimu DEPB pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozní deklarace. Neexistuje tudíž možnost zpětné úpravy výše výhody.
(39)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPB při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv volně dováženého zboží, s výjimkou výrobních statků. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPB jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(40)
Žádosti o úvěry v rámci režimu DEPB jsou uchovávány v elektronické podobě a mohou pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Lhůta pro podání žádostí činí tři měsíce po vývozu, avšak, jak je jasně stanoveno v odstavci 9.3 příruček HOP I 04-09 a HOP 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podávání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (tj. 10 % z nároku).
(41)
Bylo zjištěno, že žadatel tohoto režimu během období přezkumného šetření využíval.
d) Závěr
(42)
Režim DEPB poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPB je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží se tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr v rámci režimu DEPB poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(43)
Režim DEPB je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(44)
Tento režim nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jak tvrdil žadatel. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPB bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří obstarávají veškeré vstupy na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPB.
e) Výpočet výše subvence
(45)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(46)
Bylo zjištěno, že výhody vyplývající z režimu DEPB se soustředily na dotčený výrobek. Proto se považuje za vhodné stanovit, že výhoda vyplývající z režimu DEPB odpovídá výši úvěrů získaných ze všech vývozních transakcí týkajících se dotčeného výrobku provedených podle tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(47)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence.
(48)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(49)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazba subvence pro žadatele zjištěná v souvislosti s tímto režimem během období přezkumného šetření 7,52 %.
3.1.3 Režim Export Promotion Capital Goods (dále jen „režim EPCG“)
a) Právní základ
(50)
Podrobný popis režimu EPCG je uveden v kapitole 5 dokumentů FTP 04-09 a FTP 09-14 a v kapitole 5 příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14.
b) Podmínky pro poskytování podpory
(51)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Praktické provádění
(52)
Pod podmínkou povinnosti vývozu je společnosti dovoleno dovážet výrobní statky (nové i použité výrobní statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCG. Režim EPCG stanoví sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, platnou pro všechny výrobní statky dovezené podle tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené výrobní statky v průběhu určitého období využity k výrobě daného množství zboží na vývoz. Při opatřeních FTP 09-14 mohou být výrobní statky dováženy v rámci EPCG při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(53)
Držitel licence EPCG může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCG.
d) Závěr
(54)
Režim EPCG poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(55)
Navíc EPCG právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(56)
Režim EPCG nelze považovat za povolený režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výrobní statky nejsou zahrnuty do rozsahu takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány ve výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(57)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených výrobních statků používaných v petrochemickém odvětví a dalších odvětvích, na něž žadatel dostal takovéto výhody, na dobu odpovídající běžné době amortizace takových výrobních statků v dotčeném výrobním odvětví. K této částce byl připočten úrok, aby byla zohledněna úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba pro úvěry uplatňovaná žadatelem na prodej v průběhu období přezkumného šetření.
(58)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat petrochemického odvětví a dalších odvětví, na něž byly tyto výhody během období přezkumného šetření získány (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti.
(59)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření činí 1,49 %.
3.1.4 Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“)
a) Právní základ
(60)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavcích 3.9.1 až 3.9.2.2 dokumentu FTP 04-09 a v odstavcích 3.14.1 až 3.14.3 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 3.20 až 3.20.3 příručky HOP I 04-09 a v odstavcích 3.8 až 3.8.2 příručky HOP I 09-14.
b) Podmínky pro poskytování podpory
(61)
Pro tento režim je způsobilý kterýkoli vyvážející výrobce nebo vyvážející obchodník.
c) Praktické provádění
(62)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v dodatku 37 (C) příruček HOP I 04-09 a HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 2,5 % až 3 % hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Na určitý typ vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón/jednotek orientovaných na vývoz, se tento režim nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(63)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně přenosné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně výrobních statků.
(64)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. vývozních zakázek, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
d) Závěr
(65)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(66)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(67)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu výrobních statků, ačkoliv výrobní statky nespadají do působnosti povolených systémů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(68)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce na vývoz dotčeného výrobku a u které bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření byla zaúčtována žadatelem využívajícím tohoto režimu na základě časového rozlišení jako příjem ve stádiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(69)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence.
(70)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim během období přezkumného šetření pro žadatele činí 0,87 %.
3.1.5 Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
(71)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že žadatel během období přezkumného šetření nezískal v rámci režimu FPS žádné výhody. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.1.6 Režim osvobození od daně z příjmu (dále jen „ITES“)
(72)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že žadatel během období přezkumného šetření nezískal v rámci režimu ITES žádné výhody. Proto nebylo nutné tento režim v rámci tohoto šetření dále analyzovat.
3.1.7 Pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice
(73)
Stát Gudžarát poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě osvobození a/nebo odkladu daně z prodeje a nákupu, aby podpořil rozvoj průmyslu v ekonomicky zaostalých oblastech tohoto státu.
a) Právní základ
(74)
Podrobný popis tohoto režimu, tak jak je uplatňován vládou státu Gudžarát, je uveden v usnesení vlády státu Gudžarát č. INC-1095/2000(3)/I ze dne 11. září 1995, ve vládním oznámení finančního odboru č. (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH ze dne 1. dubna 2006 a v pravidle 18 A pravidel státu Gudžarát týkajících se daně z přidané hodnoty (2006).
b) Podmínky pro poskytování podpory
(75)
Způsobilé pro využívání výhod v rámci tohoto režimu jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech. Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví, které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Praktické provádění
(76)
V rámci tohoto režimu musí společnosti investovat v zaostalých oblastech. Tyto oblasti, které reprezentují určité teritoriální celky státu Gudžarát, jsou rozděleny podle svého ekonomického rozvoje do různých kategorií, současně však existují oblasti, které jsou z využívání pobídkových režimů vyloučeny nebo kterým bylo využívání pobídkových režimů „zakázáno“. Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(77)
Pobídky mohou být poskytnuty kdykoli, neboť neexistují žádná časová omezení ani pro podání žádosti o pobídky, ani pro splnění množstevních kritérií.
d) Závěr
(78)
Tento režim poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek vlády státu Gudžarát, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od daně z prodeje a nákupu, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(79)
Režim je dále regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze jistým společnostem, které investovaly v určitých vymezených územních oblastech v působnosti dotčeného státu. Není dostupný společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(80)
Pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice je tudíž napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(81)
Žadatel tvrdil, že již není způsobilý využívat výhod v rámci pobídkového režimu vlády státu Gudžarát zaměřeného na kapitálové investice pro jeden ze svých závodů. Šetření toto tvrzení potvrdilo. Během stávajícího šetření pozbyla platnosti způsobilost společnosti týkající se dalšího z jejích závodů. Subvence získané v souvislosti s činností těchto závodů tedy nebyly při výpočtu výše subvence zohledněny.
(82)
Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a nákupu běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle tohoto režimu zůstala nezaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej během období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Získaná sazba subvence činila 0,31 %.
3.1.8 Výše napadnutelných subvencí
(83)
Celková výše napadnutelných subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená podle hodnoty činí u žadatele 10,73 %. Tato výše subvencí je vyšší než nepatrná ve smyslu čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
(84)
Má se tudíž za to, že podle článku 18 základního nařízení byly v období přezkumného šetření nadále poskytovány subvence.
3.2 Trvalá povaha změněných okolností týkajících se subvencování
(85)
V souladu s čl. 19 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda se během období přezkumného šetření významně změnily okolnosti týkající se subvencování.
(86)
Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření žadatel nadále požíval výhod v rámci napadnutelného subvencování poskytovaného indickou vládou. Kromě toho je sazba subvence zjištěná během stávajícího přezkumu nižší než sazba zjištěná během posledního přezkumného šetření. Nejsou k dispozici doklady o tom, že tyto uvedené režimy budou v blízké budoucnosti ukončeny nebo že budou zavedeny režimy nové.
(87)
Jelikož bylo prokázáno, že žadatel je příjemcem nižších objemů subvencování než dříve a že i nadále pravděpodobně bude příjemcem subvencí nižších, než určilo poslední přezkumné šetření, byl učiněn závěr, že zachování stávajícího opatření překročí účinek napadnutelných subvencí, které působí újmu, a že je tudíž třeba změnit výši opatření tak, aby zohlednila tato nová zjištění.
4. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ A ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
4.1 Vyrovnávací opatření
(88)
V souladu s článkem 19 základního nařízení a s odůvodněními stávajícího přezkumu uvedenými v oznámení o zahájení přezkumu se konstatuje, že se rozpětí subvencování pro žadatele snížila z 13,8 na 10,7 %, a proto je třeba odpovídajícím způsobem změnit výši vyrovnávacího cla uloženého pro tohoto vyvážejícího výrobce nařízením (ES) č. 1286/2008.
(89)
Změněná sazba vyrovnávacího cla by měla být stanovena výší nové sazby subvencování, zjištěnou při tomto přezkumu, jelikož rozpětí újmy vypočtená při původním antisubvenčním šetření zůstávají vyšší.
(90)
Aby se předešlo tomu, že kolísání cen PET způsobované kolísáním cen ropy povede k vybírání vyšších cel, bylo při původním antisubvenčním šetření rozhodnuto, že opatření by měla mít podobu zvláštního cla. Ze stejného důvodu se má za to, že tento přístup by měl být použit v rámci stávajícího přezkumu. Upravená výše zvláštního cla tedy činí 90,4 EUR/t.
4.2 Antidumpingová opatření
(91)
Změna sazby vyrovnávacího cla bude mít dopad na konečné antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 192/2007 na dovoz PET vyrobených žadatelem.
(92)
Při všech předchozích šetřeních bylo antidumpingové clo upraveno, aby se zabránilo dvojímu započtení účinků výhod vyplývajících z vývozních subvencí. V této souvislosti čl. 14 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 24 odst. 1 základního nařízení stanoví, že na jeden výrobek nesmí být současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká dumpingem nebo poskytnutím vývozní subvence. Při předchozích šetřeních i při stávajícím přezkumu bylo zjištěno, že některé z prošetřovaných režimů subvencí, které byly shledány napadnutelnými, představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. V souvislosti s ostatními režimy subvencí a zejména s pobídkovým režimem vlády státu Gudžarát nebyly předloženy žádné důkazy ani žádné argumenty, ze kterých by vyplývalo, zda a do jaké míry jsou tytéž subvence vyrovnávány dvakrát, když je na tentýž dovážený výrobek uloženo antidumpingové a vyrovnávací clo. Konkrétně neexistovaly žádné důkazy, že v rámci pobídkového režimu vlády státu Gudžarát se snížila vývozní cena výrobku jiným způsobem než cena výrobků prodávaných na domácím trhu. Pobídkový režim vlády státu Gudžarát tedy ovlivňuje ceny, za které výrobce prodává své zboží na domácím trhu a na vývozních trzích, stejným způsobem a ve stejné míře.
(93)
Jako takové tyto subvence ovlivňovaly pouze vývozní cenu žadatele, a vedly tak ke zvýšenému dumpingovému rozpětí. Jinými slovy, konečná dumpingová rozpětí stanovená při původním antidumpingovém šetření byla zčásti způsobena existencí vývozních subvencí.
(94)
Sazby konečného antidumpingového cla pro žadatele proto nyní musí být upraveny tak, aby zohledňovaly přezkoumanou výši výhody získané z vývozních subvencí v průběhu období přezkumného šetření v rámci stávajícího přezkumu a aby odrážely skutečné dumpingové rozpětí zachované po uložení upraveného konečného vyrovnávacího cla k vyrovnání účinku vývozních subvencí.
(95)
Jinými slovy se budou muset za účelem úpravy dříve zjištěných dumpingových rozpětí zohlednit nové výše subvencí.
(96)
Sazba antidumpingového cla pro žadatele by tedy měla činit 132,6 EUR za tunu.
(97)
Žadatel a ostatní zúčastněné strany byli informováni o skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo navrženo ukončení šetření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Část tabulky týkající se společnosti Reliance Industries Limited v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 193/2007 se nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Vyrovnávací clo
(v EUR/t)
Doplňkový kód TARIC
„Indie
Reliance Industries Ltd
90,4
A181“
Článek 2
Část tabulky týkající se společnosti Reliance Industries Ltd v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 192/2007 se nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Antidumpingové clo
(v EUR/t)
Doplňkový kód TARIC
„Indie
Reliance Industries Ltd
132,6
A181“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2011.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 906/2011 DU CONSEIL
du 2 septembre 2011
modifiant le règlement (CE) no 193/2007 instituant un droit compensateur définitif sur les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate originaires de l’Inde ainsi que le règlement (CE) no 192/2007 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate originaires, entre autres, de l’Inde
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «règlement de base»), et notamment ses articles 19 et 24,
vu la proposition présentée par la Commission européenne après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. Enquête précédente et mesures compensatoires existantes
(1)
Par le règlement (CE) no 2603/2000 (2), le Conseil a institué un droit compensateur définitif sur les importations de polyéthylène téréphtalate (ci-après dénommé «PET») originaires, entre autres, de l’Inde (ci-après dénommée «enquête antisubventions initiale»). À la suite d’une enquête au titre de l’expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 193/2007 (3), institué un droit compensateur définitif pour une période supplémentaire de cinq ans. Les mesures compensatoires ont été modifiées par le règlement (CE) no 1286/2008 du Conseil (4) à la suite d’un réexamen intermédiaire partiel (ci-après dénommée «dernière enquête de réexamen»). Ces mesures compensatoires consistent en un droit spécifique. Le taux de droit est compris entre 0 et 106,50 EUR/t pour les producteurs indiens nommément cités, le taux de droit résiduel applicable aux importations provenant des autres producteurs s’élevant à 69,40 EUR/t.
1.2. Mesures antidumping existantes
(2)
Par le règlement (CE) no 2604/2000 (5), le Conseil a institué un droit antidumping définitif sur les importations de PET originaires, entre autres, de l’Inde (ci-après dénommée «enquête antidumping initiale»). À la suite d’une enquête au titre de l’expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 192/2007 (6), institué un droit antidumping définitif pour une période supplémentaire de cinq ans. Les mesures antidumping ont été modifiées par le règlement (CE) no 1286/2008 du Conseil à la suite de la dernière enquête de réexamen. Les mesures ont été fixées au niveau d’élimination du préjudice et consistaient en des droits antidumping spécifiques. Le taux de droit était compris entre 87,50 et 200,90 EUR/t pour les producteurs indiens nommément cités, le taux de droit résiduel applicable aux importations provenant des autres producteurs s’élevant à 153,60 EUR/t (ci-après dénommées «mesures antidumping actuelles»).
(3)
Par la décision 2000/745/CE (7), la Commission a accepté les offres d’engagement de plusieurs producteurs-exportateurs qui fixaient un prix minimal à l’importation (ci-après dénommé «engagement»).
1.3. Ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel
(4)
Une demande de réexamen intermédiaire partiel au titre de l’article 19 du règlement de base a été introduite par la société Reliance Industries Limited, un producteur-exportateur indien de PET (ci-après dénommé «requérant»). La demande portait uniquement sur l’examen des subventions en ce qui concerne le requérant. Dans le même temps, le requérant a également demandé le réexamen des mesures antidumping actuelles. Les droits antidumping et compensateurs résiduels sont applicables aux importations de produits fabriqués par le requérant; les ventes du requérant dans l’Union sont régies par l’engagement.
(5)
Le requérant a fourni des éléments de preuve démontrant, à première vue, que le maintien des mesures à leur niveau actuel n’était plus nécessaire pour contrebalancer les subventions passibles de mesures compensatoires. Le requérant a notamment fourni des éléments de preuve démontrant, à première vue, que le montant des subventions dont il bénéficiait était passé bien au-dessous du niveau du droit qui lui est actuellement applicable. Cette baisse du niveau général des subventions serait essentiellement due à une diminution importante des avantages obtenus au titre du régime des crédits de droits à l’importation.
(6)
Ayant conclu, après consultation du comité consultatif, que la demande contenait assez de preuves suffisantes à première vue, la Commission a annoncé, le 10 juin 2010, l’ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel («le présent réexamen») au titre de l’article 19 du règlement de base, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (8). Le réexamen devait porter uniquement sur les subventions en ce qui concerne le requérant.
1.4. Parties concernées par l’enquête
(7)
La Commission a officiellement informé le requérant, les représentants du pays exportateur et l’association des producteurs de l’Union de l’ouverture de la procédure de réexamen. Les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture.
(8)
Toutes les parties intéressées qui l’ont demandé et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(9)
Pour obtenir les données jugées nécessaires à son enquête, la Commission a transmis un questionnaire au requérant ainsi qu’aux pouvoirs publics indiens et a obtenu des réponses dans les délais impartis.
(10)
La Commission a recueilli et vérifié l’ensemble des informations jugées nécessaires pour déterminer les subventions. Elle a effectué des visites de vérification dans les locaux du requérant à Mumbai, en Inde, ainsi que dans les locaux des pouvoirs publics indiens à New Dehli (direction générale du commerce extérieur et ministère du commerce) et à Mumbai (bureau régional de la direction générale du commerce extérieur).
1.5. Période d’enquête de réexamen
(11)
L’enquête relative aux subventions a couvert la période comprise entre le 1er avril 2009 et le 31 mars 2010 (ci-après dénommée «période d’enquête de réexamen» ou «PER»).
1.6. Enquête antidumping parallèle
(12)
Le 10 juin 2010 (9), la Commission a, en vertu de l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil (10) (ci-après dénommé «règlement antidumping de base»), annoncé l’ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel des mesures antidumping actuelles, portant uniquement sur les pratiques de dumping en ce qui concerne le même requérant.
(13)
Lors de l’enquête antidumping parallèle, il est apparu que les circonstances relatives au dumping n’avaient pas changé de façon significative et durable. L’enquête a donc été clôturée sans que les mesures antidumping actuelles applicables au requérant n’aient été modifiées.
2. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
2.1. Produit concerné
(14)
Le produit faisant l’objet du réexamen est le PET ayant un coefficient de viscosité égal ou supérieur à 78 ml/g, selon la norme ISO 1628-5, relevant actuellement du code NC 3907 60 20 et originaire de l’Inde (ci-après dénommé «produit concerné»).
2.2. Produit similaire
(15)
L’enquête a révélé que le produit concerné fabriqué en Inde et vendu dans l’Union présente les mêmes caractéristiques physiques et chimiques ainsi que les mêmes usages que le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur indien. Il est donc conclu que les produits vendus sur les marchés intérieur et d’exportation sont des produits similaires au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base. Étant donné que le présent réexamen se limitait à la détermination des subventions en ce qui concerne le requérant, aucune conclusion n’a été tirée quant au produit fabriqué et vendu par l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union.
3. RÉSULTATS DE L’ENQUÊTE
3.1. Subventions
(16)
Sur la base des informations transmises par les pouvoirs publics indiens et le requérant, ainsi que des réponses données au questionnaire de la Commission, les régimes suivants au titre desquels des subventions seraient octroyées ont fait l’objet d’une enquête:
Régimes nationaux:
a)
régime des autorisations préalables (Advance Authorisation Scheme - «AAS»);
b)
régime de crédits de droits à l’importation (Duty Entitlement Passbook Scheme -«DEPBS»);
c)
régime de droits préférentiels à l’importation des biens d’équipement (Export Promotion Capital Goods Scheme - «EPCGS»);
d)
régime de crédits de droits à l’exportation (Focus Market Scheme - «FMS»);
e)
régime des produits cibles (Focus Product Scheme - «FPS»);
f)
régime d’exonération de l’impôt sur les bénéfices (Income Tax Exemption Scheme -«ITES»).
Régimes régionaux:
g)
régime d’encouragement à l’investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat.
(17)
Les régimes a) à e) visés au considérant 16 reposent sur la loi de 1992 relative au développement et à la règlementation du commerce extérieur (loi no 22 de 1992), entrée en vigueur le 7 août 1992 (ci-après dénommée «loi sur le commerce extérieur»). Cette loi autorise les pouvoirs publics indiens à publier des déclarations concernant la politique en matière d’importation et d’exportation. Celles-ci sont résumées dans des documents concernant la politique d’importation et d’exportation (ci-après dénommés «documents FTP»), publiés tous les cinq ans par le ministère du commerce et régulièrement actualisés. Deux documents FTP présentent un intérêt pour la PER en l’espèce, à savoir celui concernant la période 2004-2009 et celui concernant la période 2009-2014. Le second est entré en vigueur en août 2009. En outre, les pouvoirs publics indiens définissent les procédures régissant la politique d’importation et d’exportation pour les deux périodes précitées dans des «manuels de procédures, volume I» (ci-après dénommé «HOP I 04-09» et «HOP I 09-14»). Ces manuels de procédures sont également mis à jour de façon régulière.
(18)
Le régime f) visé au considérant 16 repose sur la loi relative à l’impôt sur les bénéfices de 1961, qui est modifiée chaque année par la loi de finances.
(19)
Le régime g) visé au considérant 16 est géré par les pouvoirs publics du Gujarat et repose sur leur politique d’encouragement de l’activité industrielle.
3.1.1. Régime des autorisations préalables («AAS»)
a) Base juridique
(20)
La description détaillée de ce régime figure aux paragraphes 4.1.1 à 4.1.14 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’aux paragraphes 4.1 à 4.30A du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(21)
Le régime des autorisations préalables comporte six sous-régimes, décrits de manière plus détaillée au considérant 22. Les sous-régimes diffèrent notamment sur le plan de l’admissibilité. Les sous-régimes «exportations physiques» et «besoins annuels» sont ouverts aux fabricants-exportateurs et aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants. Les fabricants-exportateurs qui approvisionnent un exportateur final peuvent prétendre au sous-régime «fournitures intermédiaires». Le sous-régime «opérations assimilées à des exportations» est ouvert aux sous-traitants principaux qui approvisionnent les catégories visées au point 8.2 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14, par exemple les fournisseurs d’une unité axée sur l’exportation. Enfin, les sociétés qui assurent l’approvisionnement intermédiaire en intrants de fabricants-exportateurs peuvent bénéficier des avantages liés aux «opérations assimilées à des exportations» dans le cadre des sous-régimes «bon d’approvisionnement par anticipation» (Advance Release Order, ci-après «ARO») et «lettre de crédit adossé domestique».
c) Mise en œuvre pratique
(22)
Des autorisations préalables peuvent être délivrées dans les cas suivants:
i) exportations physiques: il s’agit du sous-régime principal. Il permet l’importation en franchise de droits d’intrants nécessaires à la fabrication d’un produit d’exportation spécifique. Dans ce contexte, le terme «physique» signifie que le produit d’exportation doit quitter le territoire indien. Les importations autorisées et les exportations obligatoires, notamment l’indication du produit d’exportation, figurent sur l’autorisation;
ii) besoins annuels: cette licence n’est pas liée à un produit d’exportation spécifique, mais à un groupe de produits plus large (par exemple les produits chimiques et connexes). Dans les limites d’un plafond déterminé par ses résultats à l’exportation antérieurs, le titulaire de l’autorisation peut importer en franchise de droits tout intrant destiné à la fabrication de tout produit appartenant au groupe de produits couvert par l’autorisation. Il peut exporter tout produit appartenant au groupe de produits visé dans lequel les intrants exonérés de droits ont été incorporés;
iii) fournitures intermédiaires: ce sous-régime couvre les cas dans lesquels deux fabricants décident de produire un seul et même produit d’exportation en assumant chacun une phase du processus de production. Le fabricant-exportateur qui fabrique le produit intermédiaire peut importer des intrants en franchise de droits et obtenir, à cet effet, une autorisation préalable pour les intrants concernés. L’exportateur final termine le produit et est tenu de l’exporter;
iv) opérations assimilées à des exportations: ce sous-régime permet à un sous-traitant principal d’importer en franchise de droits des intrants nécessaires à la fabrication de produits destinés à être vendus en tant qu’«opérations assimilées à des exportations» aux catégories de clients visées au paragraphe 8.2, points b) à f), g), i) et j), des documents FTP 04-09 et FTP 09-14. Selon les pouvoirs publics indiens, il s’agit d’opérations pour lesquelles les produits fournis ne quittent pas le pays. Un certain nombre d’opérations d’approvisionnement sont considérées comme des opérations assimilées à des exportations à condition que les produits soient fabriqués en Inde. C’est le cas, par exemple, pour l’approvisionnement des unités axées sur l’exportation ou des sociétés implantées dans une zone économique spéciale;
v) ARO: le titulaire de l’autorisation préalable qui a l’intention de s’approvisionner en intrants sur le marché local plutôt que de les importer directement a la possibilité de s’en procurer contre des ARO. Dans ce cas, les autorisations préalables sont validées en tant qu’ARO et endossées au profit du fournisseur local au moment de la livraison des intrants qui y sont mentionnés. L’endossement de ces ARO permet au fournisseur local de bénéficier des avantages liés aux opérations assimilées à des exportations, définis au point 8.3 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14 (c’est-à-dire autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/opérations assimilées à des exportations, ristourne et remboursement du droit d’accises final sur les opérations assimilées à des exportations). Le mécanisme des ARO consiste à rembourser les impôts et les droits au fournisseur plutôt qu’à l’exportateur final sous la forme de ristournes/remboursements de droits. Le remboursement des impôts/droits est valable tant pour les intrants nationaux que pour les intrants importés;
vi) lettre de crédit adossé domestique: ce sous-régime couvre lui aussi les livraisons nationales au titulaire d’une autorisation préalable. Ce dernier peut demander à une banque d’ouvrir une lettre de crédit domestique au profit d’un fournisseur local. La banque n’impute sur l’autorisation pour les importations directes que le montant correspondant à la valeur et au volume des intrants obtenus dans le pays plutôt qu’importés. Le fournisseur local pourra prétendre aux avantages liés aux opérations assimilées à des exportations, définis au paragraphe 8.3 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14 (autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/opérations assimilées à des exportations, ristourne et remboursement du droit d’accise final sur les opérations assimilées à des exportations).
(23)
Il a été établi qu’au cours de la PER, le requérant avait bénéficié d’avantages au titre d’un seul sous-régime lié au produit concerné, à savoir celui pour les opérations assimilées à des exportations. Il n’est donc pas nécessaire de déterminer si les autres sous-régimes, non utilisés, sont passibles de mesures compensatoires.
(24)
En ce qui concerne le recours au sous-régime pour les opérations assimilées à des exportations au cours de la PER, le volume et la valeur des importations autorisées et des exportations obligatoires sont arrêtés par les pouvoirs publics indiens et inscrits sur l’autorisation. En outre, à la date des importations et des exportations, les opérations correspondantes doivent faire l’objet d’une mention portée sur l’autorisation par des fonctionnaires indiens. Le volume des importations autorisées sous ce régime est déterminé par les pouvoirs publics indiens sur la base de ratios intrants/extrants standard (standard input-output norms, ci-après les «SION»). Les SION sont calculés pour la plupart des produits, y compris le produit concerné, et sont publiés par les pouvoirs publics indiens.
(25)
À des fins de vérification par les autorités indiennes, le titulaire d’une autorisation préalable est légalement obligé de tenir un registre de consommation réelle («une comptabilité en bonne et due forme») des produits importés en franchise de droits/des biens achetés sur le marché intérieur, sous un format spécifique (points 4.26 et 4.30, et appendice 23 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14. Ce registre doit être vérifié par un expert-comptable/comptable industriel externe qui délivre un certificat déclarant que les registres requis et les dossiers pertinents ont été examinés et que les informations fournies en vertu de l’appendice 23 sont sincères et exactes.
(26)
L’obligation d’exportation doit être respectée dans un certain délai (24 mois, avec deux prorogations possibles de six mois chacune) à compter de la délivrance de l’autorisation.
(27)
Il a été établi qu’il n’existait pas de liens entre les intrants importés et les produits finis exportés. Les matériaux intrants admis peuvent aussi être des matières premières utilisées dans la fabrication des produits en amont. Il est également apparu que, bien que cela soit obligatoire, le requérant n’avait pas tenu pour toutes les licences le registre de consommation, vérifiable par un comptable externe, visé au considérant 25 («appendice 23»). En dépit de la violation de cette exigence, le requérant a bénéficié des avantages du régime des autorisations préalables qui, compte tenu de la surestimation constatée des SION, ont en outre dépassé le cadre juridique prévu à cet effet.
d) Conclusion
(28)
L’exonération des droits à l’importation constitue une subvention au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et paragraphe 2, du règlement de base, à savoir une contribution financière des pouvoirs publics indiens ayant conféré un avantage à l’exportateur soumis à l’enquête.
(29)
Par ailleurs, le sous-régime des autorisations préalables «opérations assimilées à des exportations» est clairement subordonné en droit aux résultats à l’exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base. Une société ne peut obtenir d’avantage au titre de ce régime sans souscrire un engagement à l’exportation.
(30)
Le présent réexamen a donc confirmé que le sous-régime principal appliqué en l’espèce ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Les pouvoirs publics indiens n’ont pas appliqué efficacement leur système ou procédure permettant de vérifier si des intrants ont été consommés dans la fabrication du produit exporté et en quelles quantités (annexe II, point II, paragraphe 4, du règlement de base et, pour les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement, annexe III, point II, paragraphe 2, du règlement de base). Les SION ne peuvent être considérés comme un système de vérification de la consommation réelle, puisqu’ils se sont avérés être trop généreux et qu’il a été établi que les pouvoirs publics indiens ne réclamaient pas les avantages versés en excédent. En effet, les pouvoirs publics n’ont pas exercé de contrôle efficace sur la base d’un registre de la consommation réelle correctement tenu. En outre, les pouvoirs publics indiens n’ont pas procédé à un nouvel examen fondé sur les intrants effectifs en cause, ce qu’ils auraient normalement dû faire en l’absence de système de vérification efficace (annexe II, point II, paragraphe 5, et annexe III, point II, paragraphe 3, du règlement de base). Enfin, il a été confirmé que, bien qu’obligatoire de par la loi, l’intervention d’experts-comptables n’est, dans la pratique, pas garantie dans le processus de vérification.
(31)
Le régime des autorisations préalables pour les opérations assimilées à des exportations est donc passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(32)
En l’absence de système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement, l’avantage passible de mesures compensatoires correspond à la remise du montant total des droits à l’importation normalement dus sur les intrants. À cet égard, il convient de noter que le règlement de base ne prévoit pas uniquement l’institution de mesures compensatoires dans le seul cas d’une remise «excessive» de droits. Conformément à l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et à l’annexe I, point i), du règlement de base, seule la remise excessive de droits peut faire l’objet de mesures compensatoires si les conditions visées aux annexes II et III du règlement de base sont remplies; or, ces conditions ne sont pas satisfaites en l’espèce. Ainsi, si l’absence de procédure de vérification adéquate est établie, l’exception pour les systèmes de ristourne visée ci-dessus n’est pas applicable et c’est la règle normale qui prévaut, selon laquelle les mesures compensatoires sont appliquées au montant des droits non acquittés (recettes abandonnées), plutôt qu’à un prétendu montant de remise excessive. Comme indiqué à l’annexe II, point II, et à l’annexe III, point II, du règlement de base, il n’incombe pas à l’autorité chargée de l’enquête de calculer le montant de la remise excessive. Au contraire, l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base impose seulement à l’autorité chargée de l’enquête d’établir des preuves suffisantes de l’inefficacité d’un prétendu système de vérification.
(33)
Le montant de subvention accordé au requérant a été calculé sur la base des droits à l’importation non perçus (droit de douane de base et droit de douane additionnel spécial) sur les intrants importés au titre du sous-régime «opérations assimilées à des exportations» au cours de la PER (numérateur). Conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits du montant de subvention sur présentation de demandes dûment justifiées. Conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d’affaires total réalisé à l’exportation au cours de la PER (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(34)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime pour le requérant au cours de la PER s’élève à 0,52 %.
3.1.2. Régime de crédits de droits à l’importation («DEPBS»)
a) Base juridique
(35)
La description détaillée de ce régime figure au point 4.3 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’au chapitre 4 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(36)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(37)
Tout exportateur admissible peut demander des crédits de droits à l’importation qui correspondent à un pourcentage de la valeur des produits exportés au titre du régime. De tels taux ont été établis par les autorités indiennes pour la plupart des produits, y compris le produit concerné. Ils sont calculés sur la base des ratios SION (voir considérant 24 et de l’incidence des droits de douane perçus sur la part présumée d’intrants importés dans le produit exporté, que ces droits aient été acquittés ou non. Le taux des crédits de droits à l’importation pour le produit concerné au cours de la PER de la présente enquête était de 8 %, assorti d’un plafonnement de 58 roupies par kilogramme.
(38)
Pour pouvoir bénéficier des avantages octroyés par le régime, une société doit exporter. Au moment de l’opération d’exportation, l’exportateur doit présenter aux autorités indiennes une déclaration indiquant que l’exportation est effectuée dans le cadre du régime de crédits de droits à l’importation. Pour que les marchandises puissent être exportées, les autorités douanières indiennes délivrent, pendant la procédure d’acheminement, un avis d’expédition indiquant, entre autres, le montant du crédit de droits à l’importation à octroyer pour cette opération d’exportation. À ce stade, l’exportateur connaît l’avantage dont il va bénéficier. Une fois que les autorités douanières ont émis un avis d’expédition, les pouvoirs publics indiens n’ont plus aucun moyen d’agir sur l’octroi d’un crédit de droits à l’importation. Le taux applicable au calcul du crédit octroyé est celui en vigueur au moment de la déclaration d’exportation. Il est donc impossible de modifier a posteriori le niveau de l’avantage.
(39)
Il a aussi été constaté qu’en vertu des normes comptables indiennes, les crédits de droits à l’importation peuvent être inscrits en tant que recettes dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d’exercice, une fois l’obligation d’exportation satisfaite. Ces crédits peuvent être utilisés pour acquitter les droits de douane dus lors de toute importation ultérieure de marchandises non soumises à des restrictions à l’importation, à l’exception des biens d’équipement. Les produits ainsi importés peuvent être vendus sur le marché intérieur (ils sont alors soumis à la taxe sur les ventes) ou être utilisés d’une autre manière. Les crédits de droits à l’importation sont librement transférables et ont une validité de 24 mois à compter de la date de leur octroi.
(40)
Les demandes de crédits de droits à l’importation sont présentées par voie électronique et peuvent concerner un nombre illimité d’opérations d’exportation. Le délai de dépôt des demandes est de trois mois après l’exportation, mais comme l’indique clairement le point 9.3 des documents HOP I 04-09 et HOP I 09-14, les demandes reçues après expiration des dates limites peuvent toujours être prises en considération moyennant l’imposition d’une pénalité financière mineure (à savoir 10 % du montant concerné).
(41)
Il a été établi que le requérant avait bénéficié de ce régime au cours de la PER.
d) Conclusions
(42)
Ce régime accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits de droit à l’importation constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu’en définitive, ils sont utilisés pour acquitter des droits à l’importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ce régime confère un avantage à l’exportateur en améliorant ses liquidités.
(43)
Par ailleurs, le DEPBS est subordonné en droit aux résultats à l’exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base.
(44)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base, comme l’a affirmé le requérant. Il ne respecte pas les règles rigoureuses énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n’oblige l’exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production et le montant des crédits n’est pas calculé en fonction de la quantité réelle d’intrants utilisée. De plus, il n’existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s’il y a eu versement excessif de droits à l’importation au sens de l’annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, un exportateur peut bénéficier du DEPBS, qu’il importe ou non des intrants. Pour bénéficier des avantages du régime, il suffit qu’un exportateur exporte des marchandises, sans qu’il doive apporter la preuve qu’un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d’origine nationale et qui n’importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime DEPBS.
e) Calcul du montant de la subvention
(45)
Conformément à l’article 3, paragraphe 2, et à l’article 5 du règlement de base, le montant de la subvention passible de mesures compensatoires a été calculé en termes d’avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d’enquête. Il a été considéré, à ce sujet, que l’avantage est conféré au bénéficiaire au moment où une opération d’exportation est effectuée dans le cadre de ce régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens peuvent renoncer à percevoir les droits de douane, ce qui constitue une contribution financière au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base.
(46)
Il a été établi que les avantages au titre du régime s’appliquaient uniquement au produit concerné. Par conséquent, il est jugé approprié de calculer l’avantage découlant du DEPBS en additionnant les crédits obtenus pour toutes les opérations d’exportation du produit concerné réalisées au titre de ce régime au cours de la PER.
(47)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d’obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
(48)
En application de l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ces montants ont été répartis sur le chiffre d’affaires total réalisé à l’exportation pour le produit concerné au cours de la période de l’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(49)
Compte tenu de ce qui précède, le taux de subvention établi dans le cas du requérant s’établit à 7,52 % pour ce régime durant la PER.
3.1.3. Régime de droits préférentiels à l’importation des biens d’équipement («EPCGS»)
a) Base juridique
(50)
La description détaillée du EPCGS figure au chapitre 5 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’au chapitre 5 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(51)
Le régime est ouvert aux fabricants-exportateurs ainsi qu’aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants et à des fournisseurs de services.
c) Mise en œuvre pratique
(52)
Sous réserve d’une obligation d’exportation, une société est autorisée à importer des biens d’équipement (neufs et de seconde main, vieux de dix ans au maximum) à un taux de droit réduit. Pour ce faire, les pouvoirs publics indiens délivrent sur demande une licence EPCGS, moyennant le paiement d’une redevance. Le EPCGSU prévoit un taux réduit de 3 % est appliqué à tous les biens d’équipement importés dans le cadre dudit régime. Pour qu’il soit satisfait à l’obligation d’exportation, les biens d’équipement importés doivent servir à la production d’une certaine quantité de produits d’exportation au cours d’une période donnée. En vertu du document FTP 09-14, les biens d’équipement peuvent être importés moyennant un taux de droit de 0 % dans le cadre du régime EPCGS, mais la période concernée pour remplir l’obligation d’exportation est plus courte dans ce cas.
(53)
Le titulaire d’une licence au titre du régime EPCGS peut également se procurer des biens d’équipement sur le marché national. Dans ce cas, le fabricant national de biens d’équipement peut lui-même profiter de l’avantage et importer en franchise de droits les composants requis pour la fabrication des biens en question. Il peut également demander à bénéficier de l’avantage lié aux opérations assimilées à des exportations dans le cadre d’une livraison de biens d’équipement au titulaire de la licence.
d) Conclusions
(54)
Le régime EPCGS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. La réduction de droit constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens, qui abandonnent ainsi des recettes douanières normalement exigibles. En outre, elle confère un avantage à l’exportateur dans la mesure où les droits épargnés sur les importations améliorent les liquidités de la société.
(55)
Le régime EPCGS est, en outre, subordonné en droit aux résultats à l’exportation, puisque les licences ne peuvent être obtenues qu’en contrepartie d’un engagement à exporter. Il est donc jugé spécifique et susceptible de faire l’objet de mesures compensatoires en vertu de l’article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(56)
Ce régime EPCGS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Les biens d’équipement ne relèvent pas des systèmes autorisés définis à l’annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(57)
Le montant de la subvention a été calculé, conformément à l’article 7, paragraphe 3, du règlement de base, sur la base du montant des droits de douane non acquittés sur les biens d’équipement importés utilisés dans le domaine pétrochimique et d’autres secteurs pour lesquels le requérant a bénéficié de tels avantages, et réparti sur une période correspondant à la durée normale d’amortissement de ces biens d’équipement dans le secteur concerné. Des intérêts ont été ajoutés à ce montant pour refléter la valeur totale de l’avantage conféré au bénéficiaire pendant la période d’enquête. Le taux d’intérêt du crédit commercial que le requérant a appliqué à ses ventes au cours de la période d’enquête de réexamen a été jugé approprié à cet effet.
(58)
Conformément à l’article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d’affaires, réalisé à l’exportation, du secteur pétrochimique et des autres secteurs pour lesquels des avantages ont été perçus au cours de la PER (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation.
(59)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime au cours de la PER s’élève à 1,49 %.
3.1.4. Régime de crédits de droits à l’exportation («FMS»)
a) Base juridique
(60)
La description détaillée de ce régime figure aux points 3.9.1 à 3.9.2.2 du document FTP 04-09 et aux points 3.14.1 à 3.14.3 du document FTP 09-14, ainsi qu’aux points 3.20 à 3.20.3 du HOP I 04-09 et aux points 3.8 à 3.8.2 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(61)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(62)
Les exportations de tous les produits vers les pays visés à l’appendice 37(C) du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14 peuvent bénéficier d’un crédit de droits équivalant à 2,5 % à 3 % de la valeur fab des produits exportés dans le cadre de ce régime. Certains types d’activités d’exportation sont exclus du bénéfice de ce régime, par exemple les exportations de biens importés ou transbordés, les opérations assimilées à des exportations, les exportations de services et le chiffre d’affaires réalisé à l’exportation par des unités opérant dans des zones économiques spéciales/zones axées sur l’exportation. Sont également exclus de ce régime certains types de produits, tels que les diamants, les métaux précieux, les minerais, les céréales, le sucre et les produits pétroliers.
(63)
Les crédits de droits au titre de ce régime FMS sont librement transférables et restent valables pendant une période de 24 mois à compter de la date de délivrance de l’attestation donnant droit au bénéfice du régime. Ils peuvent être utilisés pour le paiement de droits de douane sur des importations ultérieures de tout type d’intrants ou de biens, y compris des biens d’équipement.
(64)
L’attestation donnant droit au bénéfice du régime est délivrée par le port à partir duquel les exportations ont été effectuées et après la réalisation des exportations ou l’expédition des marchandises. Sous réserve qu’un demandeur fournisse aux autorités des copies de tous les documents d’exportation pertinents (par exemple la commande à l’exportation, les factures, l’avis d’expédition ou des attestations bancaires confirmant la réalisation de l’exportation), les pouvoirs publics indiens ne peuvent pas revenir sur la décision d’octroi des crédits de droits.
d) Conclusion
(65)
Le régime FMS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits FMS constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu’en définitive, ils sont utilisés pour acquitter les droits à l’importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, le régime confère un avantage à l’exportateur en améliorant ses liquidités.
(66)
Par ailleurs, le régime FMS est subordonné en droit aux résultats à l’exportation. Il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(67)
Ce régime FMS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles rigoureuses énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n’oblige l’exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production, et le montant des crédits n’est pas calculé en fonction de la quantité réelle d’intrants utilisée. Il n’existe pas de système ou de procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de fabrication du produit exporté ou s’il y a eu versement excessif de droits à l’importation au sens de l’annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, les exportateurs peuvent bénéficier des avantages du FMS, qu’ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, il suffit qu’un exportateur exporte des marchandises, sans qu’il doive apporter la preuve qu’un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d’origine nationale et qui n’importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime FMS. En outre, un exportateur peut utiliser les crédits de droits à l’exportation pour importer des biens d’équipement, alors que ces derniers ne sont pas couverts par les systèmes autorisés de ristourne visés à l’annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(68)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en termes d’avantages conférés au bénéficiaire pour l’exportation du produit concerné, constatés au cours de la PER et comptabilisés comme recettes par le requérant bénéficiant du régime, selon les principes de la comptabilité d’exercice, au moment de l’opération d’exportation. Conformément à l’article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur le chiffre d’affaires réalisé à l’exportation pour le produit concerné au cours de la période de l’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(69)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d’obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
(70)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime pour le requérant au cours de la PER s’élève à 0,87 %.
3.1.5. Régime des produits cibles («FPS»)
(71)
Pendant l’enquête, il a été établi que le requérant n’avait pas bénéficié d’avantages au titre du régime FPS au cours de la PER. Il n’a donc pas été nécessaire d’analyser plus en détail ce régime dans le cadre de la présente enquête.
3.1.6. Régime d’exonération de l’impôt sur les bénéfices («ITES»)
(72)
Pendant l’enquête, il a été établi que Reliance n’avait pas bénéficié d’avantages au titre du régime ITES au cours de la PER. Il n’a donc pas été nécessaire d’analyser plus en détail ce régime dans le cadre de la présente enquête.
3.1.7. Régime d’encouragement à l’investissement en capital («CIIS») des pouvoirs publics du Gujarat
(73)
L’État du Gujarat octroie aux entreprises industrielles remplissant les conditions voulues des incitations sous la forme d’une exonération et/ou d’un report de la taxe sur les ventes/achats afin d’encourager le développement industriel des régions en retard de développement économique de cet État.
a) Base juridique
(74)
La description détaillée de ce régime, tel qu’appliqué par les pouvoirs publics du Gujarat, figure dans la résolution des pouvoirs publics du Gujarat no INC-1095/2000(3)/I du 11 septembre 1995, la notification gouvernementale du département des finances no (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH datée du 1er avril 2006 et la règle 18A issue des règles relatives à la taxe sur la valeur ajoutée du Gujarat (2006).
b) Admissibilité
(75)
Le régime CIIS est ouvert aux sociétés qui créent une nouvelle implantation industrielle ou procèdent à une vaste extension d’une implantation existante dans des régions en retard de développement économique. Il existe, toutefois, des listes exhaustives d’industries exclues du régime, qui écartent les sociétés de certains secteurs d’activité du bénéfice des mesures.
c) Mise en œuvre pratique
(76)
Ce régime CIIS exige des entreprises qu’elles investissent dans des régions en retard de développement économique. Ces régions, qui correspondent à certaines unités territoriales au Gujarat, sont classées en différentes catégories selon leur niveau de développement économique. Parallèlement, d’autres sont exclues des régimes d’incitation. Les principaux critères pris en compte pour fixer le montant des incitations sont l’importance de l’investissement et la région dans laquelle l’entreprise est ou sera établie.
(77)
Les incitations peuvent être accordées à tout moment puisqu’aucun délai n’est fixé pour le dépôt des demandes ou le respect des critères quantitatifs.
d) Conclusion
(78)
Le régime CIIS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Il constitue une contribution financière des pouvoirs publics du Gujarat, puisque les incitations, à savoir, en l’espèce, des exonérations de la taxe sur les ventes/achats, privent les pouvoirs publics de recettes fiscales normalement exigibles. En outre, les incitations confèrent un avantage à l’entreprise, puisque le non-acquittement de la taxe normalement due améliore sa situation financière.
(79)
En outre, ce régime CIIS est spécifique aux diverses régions au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a), et de l’article 4, paragraphe 3, du règlement de base, puisqu’il n’est ouvert qu’à certaines entreprises ayant investi dans certaines régions géographiques déterminées relevant de la juridiction de l’État en question. Il n’est pas accessible aux sociétés établies hors de ces régions et, qui plus est, le niveau de l’avantage conféré diffère selon la région concernée.
(80)
Le régime CIIS pouvoirs publics du Gujarat est donc passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(81)
Le requérant a affirmé ne plus avoir droit aux avantages au titre du CIIS pour l’une de ses usines. L’enquête a confirmé cette déclaration. L’admissibilité de la société pour une autre de ses usines a expiré au cours de la présente enquête. Les subventions perçues pour les activités de ces usines n’ont donc pas été prises en compte dans le calcul du montant de la subvention.
(82)
Le montant de la subvention a été calculé sur la base du montant de la taxe sur les ventes/achats normalement dû pour la période d’enquête de réexamen, qui n’a pas été acquitté au titre de ce régime. Conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur l’ensemble des ventes réalisées au cours de la période d’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention n’est pas subordonnée aux exportations et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées. Le taux de subvention ainsi calculé s’élevait à 0,31 %.
3.1.8. Montant des subventions passibles de mesures compensatoires
(83)
Le montant total des subventions passibles de mesures compensatoires définies au sens du règlement de base, exprimé sur une base ad valorem, s’élève à 10,73 % pour le requérant. Il est supérieur au seuil de minimis fixé à l’article 14, paragraphe 5, du règlement de base.
(84)
Il est donc considéré que, conformément à l’article 18 du règlement de base, les subventions ont persisté pendant la PER.
3.2. Caractère durable du changement de circonstances concernant l’octroi de subventions
(85)
Conformément à l’article 19, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné si les circonstances relatives à l’octroi de subventions ont changé de manière significative au cours de la PER.
(86)
Il a été établi que, durant la PER, le requérant a continué à bénéficier de subventions passibles de mesures compensatoires de la part des pouvoirs publics indiens. Par ailleurs, le taux de subvention mis en évidence au cours de ce réexamen est inférieur à celui déterminé lors de la dernière enquête de réexamen. Rien n’indique que les régimes seront supprimés ou que de nouveaux régimes seront mis en place dans un avenir proche.
(87)
Comme il a été démontré que le requérant bénéficie d’un taux de subventionnement plus bas qu’auparavant et qu’il est probable qu’elle continuera à percevoir des subventions d’un montant inférieur à celui déterminé lors de la dernière enquête de réexamen, il est conclu que le maintien de la mesure en vigueur dépassera les effets de la subvention passible de mesures compensatoires à l’origine du préjudice et que le montant des mesures devrait donc être modifié pour refléter les nouvelles conclusions.
4. MESURES COMPENSATOIRES ET MESURES ANTIDUMPING
4.1. Mesures compensatoires
(88)
Conformément à l’article 19 du règlement de base et aux motifs du présent réexamen intermédiaire partiel énoncés dans l’avis d’ouverture, il est établi que la marge de subvention en ce qui concerne le requérant a baissé de 13,8 % à 10,7 %, de sorte que le taux du droit compensateur institué par le règlement (CE) no 1286/2008 à l’égard de ce producteur-exportateur doit être modifié en conséquence.
(89)
Le taux de droit compensateur modifié devrait être établi au niveau du nouveau taux de subvention relevé durant le présent réexamen, étant donné que les marges de préjudice calculées dans l’enquête antisubventions initiale restent supérieures.
(90)
Lors de l’enquête initiale antisubventions, afin d’éviter que les fluctuations des prix du PET causées par les fluctuations des prix du pétrole brut ne se traduisent par le prélèvement d’un droit plus élevé, il a été décidé que les mesures devraient être établies sous la forme d’un montant spécifique par tonne. Pour la même raison, il est considéré que cette approche devrait aussi être suivie dans le cadre du présent réexamen. Le montant spécifique révisé est donc de 90,40 EUR/t.
4.2. Mesures antidumping
(91)
La modification du taux du droit compensateur aura une incidence sur le droit antidumping définitif institué par le règlement (CE) no 192/2007 sur les importations de PET produit par le requérant.
(92)
Lors de toutes les enquêtes précédentes, le droit antidumping a été ajusté afin d’éviter toute double prise en compte des effets des avantages résultant des subventions à l’exportation. À cet égard, conformément à l’article 14, paragraphe 1, du règlement antidumping de base et à l’article 24, paragraphe 1, du règlement de base, aucun produit ne peut être soumis à la fois à des mesures antidumping et à des mesures compensatoires en vue de remédier à une même situation résultant d’un dumping ou d’une subvention à l’exportation. Il a été constaté dans le cadre des enquêtes précédentes ainsi que dans celui du présent réexamen intermédiaire partiel que certains des régimes de subvention faisant l’objet de l’enquête, qui ont été considérés comme passibles de mesures compensatoires, constituaient des subventions à l’exportation au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base. En ce qui concerne les autres régimes de subventions, et notamment le régime d’encouragement à l’investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat, il n’a été avancé aucun élément de preuve ni aucun argument montrant si et dans quelle mesure les mêmes subventions sont neutralisées deux fois lorsque des droits antidumping et compensateurs sont institués simultanément sur le même produit importé. Il n’existait notamment aucun élément de preuve indiquant que le CIIS réduisait le prix à l’exportation d’un produit différemment du prix de produits vendus sur le marché intérieur. Par conséquent, le CIIS influence les prix des produits de la même manière et dans la même mesure, que le producteur les vende sur le marché intérieur ou sur les marchés d’exportation.
(93)
En tant que telles, ces subventions peuvent affecter le prix à l’exportation du requérant, entraînant ainsi une augmentation de la marge de dumping. En d’autres termes, les marges de dumping définitives établies dans l’enquête antidumping initiale s’expliquent en partie par l’existence de subventions à l’exportation.
(94)
En conséquence, les taux définitifs du droit antidumping pour le requérant doivent désormais être ajustés pour tenir compte du niveau révisé de l’avantage tiré des subventions à l’exportation au cours de la PER dans le cadre du présent réexamen intermédiaire partiel, afin de refléter la marge de dumping réelle demeurant à l’issue de l’institution du droit compensateur définitif ajusté qui contrebalance l’effet des subventions à l’exportation.
(95)
En d’autres termes, il convient de tenir compte des nouveaux niveaux de subvention en vue d’ajuster les marges de dumping précédemment établies.
(96)
Le taux de droit antidumping de le requérant devrait donc s’élever à 132,60 EUR/tonne.
(97)
Le requérant et les autres parties concernées ont été informés des faits et considérations en vertu desquels il était envisagé de proposer la clôture de l’enquête,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Une partie du tableau concernant Reliance Industries Ltd. figurant à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 193/2007 est remplacée comme suit:
Pays
Société
Droit compensateur
(EUR/tonne)
Code additionnel TARIC
«Inde
Reliance Industries Ltd
90,4
A181»
Article 2
Une partie du tableau concernant Reliance Industries Ltd. figurant à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 192/2007 est remplacée par le comme suit:
Pays
Société
Droit antidumping
(EUR/tonne)
Code additionnel TARIC
«Inde
Reliance Industries Ltd
132,6
A181»
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 septembre 2011.