NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 222/2011
ze dne 3. března 2011,
kterým se stanoví výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a isoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2010/11
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 64 odst. 2 a článek 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ceny cukru na světovém trhu se od začátku hospodářského roku 2010/11 držely na konstantně vysoké úrovni. Podle prognóz cen na světovém trhu na základě termínovaných obchodů s cukrem na newyorské burze na období března, května a července 2011 se i nadále dá očekávat konstantně vysoká cena na světovém trhu.
(2)
Důsledkem kumulovaného záporného rozdílu mezi dostupným a použitým množstvím cukru a isoglukózy za poslední dva hospodářské roky, který se odhaduje na 1,0 milionu tun, by byla nejnižší úroveň konečného stavu zásob v EU od zavedení reformy odvětví cukru v roce 2006. Hrozí, že s každým dalším poklesem dovozu dojde k vážnému narušení dostupnosti zásob na trhu Unie s cukrem a k jejímu dalšímu zhoršení, nebudou-li v tomto odvětví přijata určitá opatření.
(3)
Neočekává se, že se v krátké době zvýší dovoz ze států africké, karibské a tichomořské oblasti (AKT) a z nejméně rozvinutých zemí do Evropské unie.
(4)
Na druhé straně se díky dobré úrodě v některých částech Unie vyrobilo více cukru, než stanoví kvóta v článku 56 nařízení (ES) č. 1234/2007. Část tohoto cukru by měla být dána k dispozici na trh s cukrem Unie, aby se částečně uspokojila poptávka a aby se zabránilo přílišnému zvýšení cen. Dostupné množství cukru převyšující kvótu se odhaduje na 0,5 milionu tun. V tomto odhadu jsou zohledněny smluvní závazky výrobců cukru s ohledem na určitá průmyslová využití stanovená v článku 62 nařízení (ES) č. 1234/2007 a na množství, na která již byly vydány vývozní licence.
(5)
Ustanovení čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 zmocňuje Komisi, aby stanovila na vyrobený cukr a isoglukózu převyšující kvótu dávku z přebytku v dostatečné výši, aby se zamezilo hromadění množství. V čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 967/2006 ze dne 29. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o výrobu cukru nad rámec kvóty (2), se dávka stanovila na 500 EUR za tunu.
(6)
Na základě výjimečně nízkých dodávek cukru na vnitřní trh v hospodářském roce 2010/11 může Komise pro omezené množství vyrobeného cukru převyšující kvótu výjimečně stanovit dávku z přebytku na nulu, aniž by hrozilo hromadění množství.
(7)
Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví kvóty pro cukr i isoglukózu, mělo by se pro příslušné množství vyrobené isoglukózy převyšující kvótu uplatnit podobné opatření, protože tento produkt je do určité míry obchodní náhražkou cukru. Aby se zachovala rovnováha mezi oběma sladidly, je třeba na základě poměru kvót pro každý z obou produktů stanoveného v příloze VI nařízení (ES) č. 1234/2007 určit příslušné množství isoglukózy nepodléhající kvótám, jež se uvolní na vnitřní trh.
(8)
Výrobci cukru a isoglukózy by měli příslušné orgány členských států požádat o osvědčení, na jejichž základě by mohli na trhu Unie prodat určitá množství, jež byla vyrobena nad limitní kvóty.
(9)
Stanovení maximálních limitů množství, o která může každý výrobce požádat v jednom období pro podávání žádostí, a omezení osvědčení na produkty, jež žadatel sám vyrábí, by měla zabránit spekulativním praktikám v systému, který toto nařízení vytvořilo.
(10)
Žádosti by bylo možné podávat jen do konce června a jejich platnost by byla omezena na krátké období. Díky této skutečnosti by měla být náležitá množství sladidla na trhu Unie rychle dostupná.
(11)
Prostřednictvím žádostí se výrobci cukru zaváží k platbě minimální ceny za cukrovou třtinu použitou k výrobě množství cukru, jež bylo předmětem žádosti.
(12)
Příslušné orgány členských států by Komisi měly informovat o obdržených žádostech.
(13)
Komise by měla zajistit, aby se osvědčení vydávala pouze na množstevní limity stanovené v tomto nařízení. Komise by tedy měla být v případě potřeby schopna stanovit přídělový koeficient pro obdržené žádosti.
(14)
Členské státy by měly neprodleně žadatelům sdělit, zda jejich žádost byla zcela nebo částečně uznána.
(15)
Vzhledem k tomu, že uvolnění množství překračujících množství, na něž byla vydána osvědčení, na trh Unie podléhá dávce z přebytku stanovené v čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, je vhodné stanovit, že každý žadatel, který nedodrží svůj závazek uvolnit na trh Unie množství, na něž mu bylo vydáno osvědčení, by měl rovněž zaplatit částku 500 EUR za tunu, a to z důvodu jednotnosti a aby se zamezilo zneužití výjimečného uvolnění cukru a isoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie během hospodářského roku 2010/11.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dočasné snížení dávky z přebytku
Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 967/2006 se částka dávky z přebytku za maximální množství 500 000 tun cukru na ekvivalent bílého cukru a 26 000 tun isoglukózy v sušině, jež jsou vyrobeny nad rámec kvót stanovených v příloze VI nařízení (ES) č. 1234/2007 a uvolněny na trh Unie v hospodářském roce 2010/11, stanoví na 0 EUR za tunu.
Článek 2
Žádost o osvědčení
1. Aby mohli výrobci cukru a isoglukózy využívat podmínek uvedených v článku 1, musí požádat o osvědčení.
2. Žadateli mohou být pouze podniky vyrábějící řepný a třtinový cukr nebo isoglukózu, jež jsou schváleny podle článku 57 nařízení (ES) č. 1234/2007 a kterým byly v souladu s článkem 56 uvedeného nařízení přiděleny výrobní kvóty na hospodářský rok 2010/11.
3. Každý žadatel může předložit jednu žádost týdně.
4. Žádosti o osvědčení se podávají faxem nebo elektronicky příslušnému orgánu v členském státě, ve kterém byl podnik schválen. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (3).
5. Mají-li být žádosti přípustné, musí splňovat následující podmínky:
a)
uvede se v nich:
i)
jméno a adresa žadatele a jeho číslo plátce DPH, a
ii)
množství, jež jsou předmětem žádosti, vyjádřená v tunách cukru na ekvivalent bílého cukru a v tunách isoglukózy v sušině;
b)
množství cukru, jež je předmětem žádosti, nepřekročí množství výrobeného cukru nepodléhající kvótám, které žadatel vykázal jako uskladněné v posledním oznámení podle čl. 21 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 952/2006 (4). Zmíněné množství se sníží o množství, na která se vztahují nevyužitá osvědčení a vývozní licence, jež byly žadateli již vydány podle tohoto nařízení nebo podle nařízení Komise (ES) č. 397/2010 (5). Množství isoglukózy, jež je předmětem žádosti, nepřekročí 10 % kvóty na isoglukózu, jež byla žadateli přidělena;
c)
pokud se žádost týká cukru, žadatel se zaváže zaplatit v článku 49 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanovenou minimální cenu cukrové řepy za množství cukru, na něž se vztahují osvědčení vydaná v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
d)
žádost se sepíše v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se podává.
6. Po podání nelze vzít žádost zpět nebo ji pozměnit, a to i v případě, že množství, o které se žádá, je poskytnuto pouze částečně.
Článek 3
Podávání žádostí
Žádosti o osvědčení se podávají každý týden od pondělí do pátku do 13 hodin bruselského času, a to od prvního pondělí, jež následuje po vstupu tohoto nařízení v platnost, do dne 24. června 2011.
Článek 4
Předávání žádostí členskými státy
1. Příslušné orgány členských států rozhodnou o přípustnosti žádostí na základě podmínek stanovených v článku 2. Pokud příslušné orgány rozhodnou, že žádost je nepřípustná, bezodkladně o tom žadatele informují.
2. Příslušné orgány Komisi nejpozději v pondělí faxem nebo elektronicky sdělí počet přípustných žádostí, jež byly v uplynulém týdnu podány. Členské státy, které neobdržely žádosti, avšak na hospodářský rok 2010/11 jim byly přiděleny kvóty na cukr nebo isoglukózu, Komisi ve stejné lhůtě rovněž zašlou oznámení, že nebyly podány žádné žádosti.
3. Forma a obsah oznámení jsou vymezeny na základě vzorů, které členským státům dá k dispozici Komise.
Článek 5
Překročená omezení
Pokud z informací sdělených příslušnými orgány členských států podle čl. 4 odst. 2 vyplývá, že množství, jež jsou předmětem žádosti, překračují omezení stanovená v článku 1, Komise:
a)
stanoví přídělový koeficient, který členské státy použijí pro množství, na něž se vztahuje každá oznámená žádost o osvědčení;
b)
odmítne žádosti, které ještě nebyly oznámeny;
c)
uzavře období pro podávání žádostí.
Článek 6
Vydání osvědčení
1. Aniž je dotčen článek 5, každý týden od pondělí nejpozději do pátku vydávají příslušné orgány členských států osvědčení pro žádosti, které byly Komisi oznámeny v uplynulém týdnu v souladu s čl. 4 odst. 2.
Vzor osvědčení je uveden v příloze tohoto nařízení.
2. Členské státy každé pondělí Komisi oznámí množství cukru a/nebo isoglukózy, pro něž v uplynulém týdnu vydaly osvědčení.
Článek 7
Platnost osvědčení
Osvědčení jsou platná do konce měsíce, který následuje po měsíci vydání.
Článek 8
Přenosnost osvědčení
Práva a povinnosti vyplývající z osvědčení jsou nepřenosné.
Článek 9
Sledování
1. Žadatelé spolu s měsíčními oznámeními podle čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 952/2006 sdělí množství, pro něž obdrželi osvědčení v souladu s článkem 6 tohoto nařízení.
2. Před koncem druhého měsíce, který následuje po měsíci, během něhož bylo osvědčení vydáno, každý žadatel příslušným orgánům členských států prokáže, že veškerá množství, na něž bylo jeho osvědčení vydáno, byla uvolněna na trh Unie. Za množství, na něž bylo vydáno osvědčení a která nebyla uvolněna na trh Unie z jiných důvodů než kvůli vyšší moci, se zaplatí částka 500 EUR za tunu. Členské státy sdělí Komisi množství, jež byla uvolněna na trh Unie.
3. Členské státy vypočítají a Komisi oznámí rozdíl mezi celkovým množstvím cukru a isoglukózy, které každý výrobce vyrobil nad přidělenou kvótu, a množstvím, jež výrobci použili v souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 967/2006. Pokud zbývající výrobcova množství cukru nebo isoglukózy nepodléhající kvótám jsou menší než množství, jež jsou předmětem výrobcovy žádosti podle tohoto nařízení, zaplatí výrobce částku 500 EUR za tunu z uvedeného rozdílu.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Jeho použitelnost končí dnem 30. června 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. března 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 222/2011 DE LA COMMISSION
du 3 mars 2011
établissant des mesures exceptionnelles en ce qui concerne la mise sur le marché de l’Union de sucre et d’isoglucose hors quota à un taux réduit de prélèvement sur les excédents au cours de la campagne de commercialisation 2010/2011
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil du 22 octobre 2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur (règlement «OCM unique») (1), et notamment son article 64, paragraphe 2, et son article 187, en liaison avec son article 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Les prix du sucre sur le marché mondial se situent à un niveau élevé depuis le début de la campagne de commercialisation 2010/2011. Les prévisions des prix du marché mondial qui se fondent sur le marché à terme de New York concernant le sucre pour les échéances de mars, mai et juillet 2011 indiquent que les prix élevés devraient perdurer sur le marché mondial.
(2)
La différence négative cumulée entre la disponibilité et l’utilisation de sucre et d'isoglucose au cours des deux dernières campagnes de commercialisation, qui est estimée à 1,0 million de tonnes, entraînerait le niveau des stocks de clôture le plus faible enregistré dans l’UE depuis la mise en œuvre de la réforme du secteur du sucre, en 2006. Toute nouvelle insuffisance des importations risque de perturber gravement l'approvisionnement du marché du sucre de l'Union et d’aggraver la situation du secteur en l’absence de mesures destinées à ce dernier.
(3)
Les exportations des pays d’Afrique, des Caraïbes et du Pacifique (ACP) et des pays les moins avancés (PMA) à destination de l’Union européenne ne devraient pas augmenter à court terme.
(4)
Dans le même temps, les bonnes récoltes enregistrées dans certaines régions de l’Union se sont traduites par la production de sucre en sus du quota fixé à l’article 56 du règlement (CE) no 1234/2007. Il convient de rendre une partie de ce sucre disponible sur le marché du sucre de l'Union, afin de satisfaire partiellement la demande et d’éviter des augmentations excessives des prix. La quantité de sucre disponible en sus du quota est estimée à 0,5 million de tonnes. Cette estimation tient compte des engagements contractuels des producteurs de sucre en ce qui concerne certaines utilisations industrielles visées à l'article 62 du règlement (CE) no 1234/2007 et des quantités pour lesquelles des certificats d'exportation ont déjà été délivrés.
(5)
En vertu de l’article 64, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, la Commission doit fixer le prélèvement sur les quantités de sucre et d’isoglucose produites en sus du quota à un niveau suffisamment élevé pour éviter l'accumulation de quantités excédentaires. Ce prélèvement a été fixé à 500 EUR par tonne à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 967/2006 de la Commission du 29 juin 2006 portant modalités d'application du règlement (CE) no 318/2006 du Conseil en ce qui concerne la production hors quota dans le secteur du sucre (2).
(6)
En raison du niveau très bas de l’approvisionnement en sucre sur le marché intérieur au cours de la campagne de commercialisation 2010/2011, la Commission peut, à titre exceptionnel, fixer le prélèvement sur les excédents à zéro pour une quantité limitée de sucre produit en sus du quota, sans qu’il y ait un risque d’accumulation de quantités excédentaires.
(7)
Étant donné que le règlement (CE) no 1234/2007 fixe des quotas tant pour le sucre que pour l'isoglucose, il convient qu'une mesure similaire s'applique à une quantité appropriée d'isoglucose produit en sus du quota, car ce produit est, dans une certaine mesure, un substitut commercial du sucre. Afin de préserver l’équilibre entre les deux édulcorants, il importe que la quantité appropriée d’isoglucose hors quota à mettre sur le marché intérieur soit établie sur la base du rapport entre les quotas fixés à l’annexe VI du règlement (CE) no 1234/2007 pour chacun des deux produits.
(8)
Il convient que les producteurs de sucre et d’isoglucose demandent aux autorités compétentes des États membres des certificats leur permettant de vendre sur le marché de l’Union certaines quantités produites en sus du quota.
(9)
En limitant les quantités pour lesquelles chaque producteur peut introduire une demande au cours d’une même période et en réservant les certificats à la production propre du demandeur, on devrait empêcher les opérations spéculatives dans le cadre du système créé par le présent règlement.
(10)
Il convient que les demandes ne puissent être déposées que jusqu’à la fin du mois de juin et que les certificats correspondants ne soient valables que pour une courte période, de façon à encourager la mise à disposition rapide des quantités sur le marché de l'Union.
(11)
Lors du dépôt de leur demande, il y a lieu que les producteurs de sucre s'engagent à payer le prix minimal pour les betteraves sucrières utilisées aux fins de la production des quantités de sucre sur lesquelles porte leur demande.
(12)
Il convient que les autorités compétentes des États membres notifient à la Commission les demandes qu’ils ont reçues.
(13)
Il importe que la Commission veille à ce que les certificats ne soient délivrés que dans les limites fixées au présent règlement. Il est donc nécessaire que la Commission puisse fixer un coefficient d’attribution applicable aux demandes déposées.
(14)
Il y a lieu que les États membres indiquent immédiatement aux demandeurs si leur demande a été entièrement ou partiellement satisfaite.
(15)
Étant donné que la mise sur le marché de l’Union de quantités dépassant les quantités couvertes par les certificats délivrés est soumise au prélèvement sur les excédents prévu à l’article 64, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1234/2007, il est approprié de prévoir que tout demandeur qui ne respecte pas son engagement de mettre sur le marché de l'Union la quantité couverte par le certificat qui lui a été délivré soit également tenu de payer un montant de 500 EUR par tonne, dans un souci de cohérence et afin d'éviter toute utilisation abusive de la mise sur le marché exceptionnelle de sucre et d'isoglucose hors quota au cours de la campagne de commercialisation 2010/2011.
(16)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Réduction temporaire du prélèvement sur les excédents
Par dérogation à l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 967/2006, le montant du prélèvement sur les excédents est fixé à 0 EUR par tonne pour une quantité maximale de 500 000 tonnes de sucre, exprimées en équivalent de sucre blanc, et de 26 000 tonnes d'isoglucose, exprimées en matière sèche, produites en sus du quota fixé à l’annexe VI du règlement (CE) no 1234/2007 et mises sur le marché de l’Union au cours de la campagne de commercialisation 2010/2011.
Article 2
Demande de certificat
1. Pour pouvoir bénéficier des conditions établies à l'article 1er, les producteurs de sucre et d’isoglucose demandent un certificat.
2. Les demandes ne peuvent émaner que d’entreprises qui produisent du sucre de betterave ou de canne ou de l’isoglucose, qui sont agréées conformément à l'article 57 du règlement (CE) no 1234/2007 et auxquelles un quota de production a été attribué pour la campagne de commercialisation 2010/2011 conformément à l’article 56 dudit règlement.
3. Les demandeurs ne peuvent soumettre qu'une seule demande de certificat par produit et par semaine.
4. Les demandes de certificat sont transmises par télécopie ou par courrier électronique à l’autorité compétente de l'État membre dans lequel l’entreprise a été agréée. Les autorités compétentes des États membres peuvent exiger que les demandes électroniques soient accompagnées d'une signature électronique avancée au sens de la directive 1999/93/CE du Parlement européen et du Conseil (3).
5. Pour être recevables, les demandes doivent satisfaire aux conditions suivantes:
a)
elles indiquent:
i)
le nom, l’adresse et le numéro de TVA du demandeur; et
ii)
les quantités faisant l’objet de la demande, en tonnes, exprimées en équivalent de sucre blanc pour le sucre et en matière sèche pour l’isoglucose;
b)
la quantité de sucre faisant l'objet de la demande n'excède pas la quantité de la production de sucre hors quota que le demandeur a déclarée en stock dans sa dernière communication en date effectuée conformément à l'article 21, paragraphe 1, du règlement (CE) no 952/2006 de la Commission (4). Cette quantité est diminuée des quantités couvertes par les certificats inutilisés et les certificats d’exportation déjà délivrés au demandeur au titre du présent règlement ou au titre du règlement (CE) no 397/2010 de la Commission (5). La quantité d’isoglucose faisant l'objet de la demande ne dépasse pas 10 % du quota d’isoglucose attribué au demandeur;
c)
si la demande concerne le sucre, le demandeur s’engage à payer le prix minimal de la betterave sucrière fixé à l'article 49 du règlement (CE) no 1234/2007 pour les quantités de sucre couvertes par les certificats délivrés conformément à l’article 6 du présent règlement;
d)
la demande est rédigée dans la langue officielle ou l'une des langues officielles de l'État membre dans lequel elle est présentée.
6. Une demande ne peut être retirée ou modifiée après avoir été déposée, même si la quantité demandée n’est que partiellement accordée.
Article 3
Dépôt des demandes
Les demandes de certificat sont déposées chaque semaine, du lundi au vendredi 13 heures (heure de Bruxelles), à partir du premier lundi suivant l’entrée en vigueur du présent règlement et jusqu’au 24 juin 2011.
Article 4
Transmission des demandes par les États membres
1. Les autorités compétentes des États membres se prononcent sur la recevabilité des demandes sur la base des conditions prévues à l’article 2. Si elles concluent à l’irrecevabilité d’une demande, elles en informent immédiatement le demandeur.
2. L’autorité compétente notifie à la Commission, par télécopie ou par courrier électronique, au plus tard le lundi, les demandes recevables déposées au cours de la semaine précédente. Les États membres qui n’ont pas reçu de demande mais qui disposent d’un quota de sucre ou d’isoglucose pour la campagne de commercialisation 2010/2011 envoient à la Commission, dans le même délai, une notification portant la mention «néant».
3. La forme et le contenu des notifications sont définis sur la base de modèles que la Commission met à la disposition des États membres.
Article 5
Dépassement des limites
Lorsque les informations qui lui sont notifiées par les États membres en application de l’article 4, paragraphe 2, indiquent que les quantités demandées excèdent les limites fixées à l'article 1er, la Commission:
a)
fixe un coefficient d’attribution que les États membres appliquent aux quantités couvertes par chaque demande de certificat notifiée;
b)
rejette les demandes non encore notifiées;
c)
clôt la période de dépôt des demandes.
Article 6
Délivrance des certificats
1. Sans préjudice de l’article 5, chaque semaine, entre le lundi et le vendredi au plus tard, les autorités compétentes des États membres délivrent des certificats pour les demandes notifiées à la Commission conformément à l’article 4, paragraphe 2, au cours de la semaine précédente.
Un modèle de certificat figure à l'annexe du présent règlement.
2. Chaque lundi, les États membres notifient à la Commission les quantités de sucre et/ou d'isoglucose pour lesquelles ils ont délivré des certificats au cours de la semaine précédente.
Article 7
Validité des certificats
Les certificats sont valides jusqu’à la fin du mois suivant celui de leur délivrance.
Article 8
Transférabilité des certificats
Ni les droits ni les obligations découlant des certificats ne sont transférables.
Article 9
Surveillance
1. Les demandeurs ajoutent dans leurs communications mensuelles prévues à l’article 21, paragraphe 1, du règlement (CE) no 952/2006 les quantités pour lesquelles ils ont obtenu des certificats conformément à l'article 6 du présent règlement.
2. Avant la fin du deuxième mois suivant le mois de délivrance du certificat, chaque demandeur transmet aux autorités compétentes des États membres la preuve que toutes les quantités couvertes par ledit certificat ont été mises sur le marché de l’Union. Les quantités couvertes par le certificat qui n'ont pas été mises sur le marché de l'Union pour des raisons ne relevant pas de la force majeure font l'objet du paiement d’un montant de 500 EUR par tonne. Les États membres communiquent à la Commission les quantités mises sur le marché de l’Union.
3. Les États membres calculent et notifient à la Commission, pour chaque producteur, la différence entre la quantité totale de sucre et d’isoglucose produite en sus du quota et les quantités qui ont été écoulées par les producteurs conformément à l’article 4, paragraphe 1, deuxième alinéa, du règlement (CE) no 967/2006. Si les quantités restantes de sucre et d'isoglucose hors quota d'un producteur sont inférieures aux quantités pour lesquelles ce producteur a déposé une demande au titre du présent règlement, le producteur en question paie un montant de 500 EUR par tonne de cette différence.
Article 10
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Il expire le 30 juin 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 3 mars 2011.