PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 745/2011
ze dne 28. července 2011
o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Karlovarské trojhránky (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 byla v Úředním věstníku Evropské unie (2) zveřejněna žádost České republiky ze dne 19. října 2004 o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“.
(2)
Rakousko a Německo vznesly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitku. Námitky byly podle čl. 7 odst. 3 prvního pododstavce písm. a), b), c) a d) uvedeného nařízení shledány přípustnými.
(3)
Dopisy ze dne 6. května 2008 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Vzhledem k tomu, že Česká republika a Rakousko ani Česká republika a Německo ve stanovené lhůtě dohody nedosáhly, musí Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijmout rozhodnutí.
(5)
Pokud jde o námitku, že nejsou dodržena ustanovení článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, protože produkce neprobíhá v uvedené zeměpisné oblasti a výrobek nedosahuje požadované jakosti a pověsti, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že produkce v dané zeměpisné oblasti skutečně probíhá. Souvislost byla založena na zvláštní jakosti produktu, kterou lze přičíst zeměpisnému původu, konkrétně vřídelní vodě, jíž se využívá při výrobě, což dostatečně splňuje požadavky čl. 2 odst. 1 písm. b); zda produkt má či nemá také dostatečnou pověst, aby splňoval požadavky čl. 2 odst. 1, nebylo podstatné.
(6)
Z námitky vznesené Německem je patrné, že ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“ byly zapsány před podáním žádosti o zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení. Byly rovněž poskytnuty důkazy, že spotřebitelé v Německu spojují označení „Karlsbader Oblaten“ s určitým druhem oplatky. Námitka však neobsahovala žádný důkaz, že spotřebitelé výrazně spojují oplatky se všemi nebo některými ochrannými známkami, které se liší od popisného označení „Karlsbader Oblaten“, ani že by spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl ohledně skutečné identity produktu uváděného na trh pod názvem „Karlovarské trojhránky“. Komise proto nemůže učinit závěr, že by zápis názvu „Karlovarské trojhránky“ byl v rozporu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006.
(7)
Protože nejvýznamnější část názvů „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské trojhránky“ je totožná, lze logicky vyvodit, že pro účely čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 jsou oba názvy zčásti totožné. Stejně tak i s ohledem na skutečnost, že se oba produkty vyznačují podobnými znaky a mají společný původ, by použití ustanovení o ochraně uvedeného v článku 13 nařízení (ES) č. 510/2006, a zejména v odst. 1 písm. b), mohlo vést příslušný soud k závěru, že název „Karlovarské trojhránky“, pokud by byl zapsán, je chráněn proti použití názvu „Karlsbader Oblaten“ na daných oplatkách. Z důkazů tudíž vyplývá, že ve smyslu čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 by další existence názvu „Karlsbader Oblaten“ mohla být zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ ohrožena.
(8)
Námitky byly prohlášeny za přípustné mimo jiné proto, že zapsání navrhovaného názvu by ohrozilo existenci částečně totožného názvu, tj. „Karlsbader Oblaten“, pokud se tohoto názvu používá na výrobku a není-li chráněn právními předpisy pro ochranné známky. Dále z důkazů vyplývá, že název „Karlsbader Oblaten“ dali produktu výrobci ve městě dříve známém jako Karlsbad a že výroba takto označených oplatek probíhala po značně dlouhou dobu. Z důkazů je navíc zřejmé, že používání názvu „Karlsbader Oblaten“ se vztahovalo na původní a tradiční produkt, který nevyužíval pověsti produktu „Karlovarské trojhránky“. Z těchto důvodů je třeba stanovit maximální přechodné období uvedené v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(9)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním před podáním žádosti o zapsání názvu „Karlovarské trojhránky“, jelikož nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 1, nelze zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení uvedené ochranné známky zrušit ani bránit jejich dalšímu používání, jestliže jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(10)
Pokud jde o druhový charakter, důkazy předložené v námitce se týkaly obecného používání výrazu „Karlsbader Oblaten“, a nikoliv výrazu „Karlovarské trojhránky“. Zatímco jsou v námitkách uvedeny důkazy dokládající časté používání výrazu jako obecného popisného označení, včetně německého „Karlsbader Oblaten“, nebyl předložen žádný důkaz, že názvu „Karlovarské trojhránky“ se používá k označení kategorie produktů, které nevznikají v karlovarském kraji. Námitka nebere v úvahu situaci v České republice. Z těchto důvodů nelze na základě předložených informací považovat název „Karlovarské trojhránky“ za druhové označení, a nejedná se tedy o nedodržení ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Karlovarské trojhránky“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení s výhradou přechodného období pěti let, během něhož je možné dále používat výraz „Karlsbader Oblaten“ za okolností, které by s výjimkou přechodného období mohly být v rozporu s ochranou stanovenou v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
1. Výraz „Karlsbader Oblaten“ může být používán k označení oplatek, které neodpovídají specifikaci uvedené pro „Karlovarské trojhránky“, po dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním přede dnem 19. října 2004, nelze zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské trojhránky“ jako chráněného zeměpisného označení, pokud jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2011.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 745/2011 DE LA COMMISSION
du 28 juillet 2011
portant enregistrement d’une dénomination au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Karlovarské trojhránky (IGP)]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 7, paragraphe 5, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 6, paragraphe 2, et en application de l’article 17, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006, la demande d’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky», déposée par la République tchèque le 19 octobre 2004, a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
L’Autriche et l’Allemagne se sont déclarées opposées à l’enregistrement en vertu de l’article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006. Ces oppositions ont été jugées recevables sur la base de l’article 7, paragraphe 3, premier alinéa, points a), b), c) et d), dudit règlement.
(3)
Par lettres du 6 mai 2008, la Commission a invité les États membres concernés à rechercher un accord entre eux en conformité avec leurs procédures internes.
(4)
Étant donné qu’aucun accord n’a pu être conclu dans les délais prévus ni entre l’Autriche et la République tchèque ni entre la République tchèque et l’Allemagne, il convient que la Commission adopte une décision conformément à la procédure visée à l’article 15, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006.
(5)
En ce qui concerne l’allégation de non-conformité avec l’article 2 du règlement (CE) no 510/2006 en raison de l’absence de production dans l’aire géographique et de la qualité de la réputation, les autorités nationales compétentes ont confirmé que la production avait lieu dans l’aire géographique. Le lien est fondé sur la qualité propre au produit, qui lui est conférée par l’aire géographique et plus précisément par l’eau de source thermale utilisée dans la production, ce qui suffit pour satisfaire aux exigences de l’article 2, paragraphe 1, point b). La question de savoir si le produit jouit en outre d’une réputation suffisante pour satisfaire aux exigences de l’article 2, paragraphe 1, est sans objet.
(6)
Les déclarations d’opposition de l’Allemagne ont montré que des marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» avaient été enregistrées avant la demande d’enregistrement des termes «Karlovarské trojhránky» comme indication géographique protégée. Il a également été démontré qu’en Allemagne, les consommateurs associaient la dénomination «Karlsbader Oblaten» à un certain type de gaufrette. Toutefois, les déclarations d’opposition ne contenaient aucune preuve attestant que, contrairement au cas de la dénomination «Karlsbader Oblaten», les consommateurs associaient étroitement les gaufrettes à toutes les marques commerciales ou à certaines d’entre elles, ni qu’ils étaient susceptibles d’être induits en erreur quant à la véritable identité d’un produit commercialisé sous la dénomination «Karlovarské trojhránky». En conséquence, la Commission est dans l’impossibilité de conclure que l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» serait contraire à l’article 3, paragraphe 4, du règlement (CE) no 510/2006.
(7)
Étant donné que les dénominations «Karlsbader Oblaten» et «Karlovarské trojhránky» ont une partie fondamentale en commun, il est raisonnable de conclure qu’il s’agit de noms partiellement homonymes aux fins de l’application de l’article 7, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 510/2006. De plus, étant donné qu’il existe des similitudes entre les produits et leurs origines communes, la demande de protection prévue à l’article 13 du règlement (CE) no 510/2006, et en particulier en son paragraphe 1, point b), pourrait conduire à ce qu’une juridiction compétente conclue à ce que la dénomination «Karlovarské trojhránky», si elle était enregistrée, est protégée contre l’utilisation de la dénomination «Karlsbader Oblaten» sur les gaufrettes concernées. En conséquence, les éléments fournis démontrent que l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» pourrait porter préjudice au maintien de l’existence de la dénomination «Karlsbader Oblaten», au sens de l’article 7, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 510/2006.
(8)
Les déclarations d’opposition ont été déclarées recevables, notamment au motif que l’enregistrement du nom proposé porterait préjudice à l’existence d’une dénomination partiellement homonyme, à savoir «Karlsbader Oblaten», dans la mesure où cette dénomination est apposée sur des produits et n’est pas protégée par le droit des marques commerciales. Il est également démontré que la dénomination «Karlsbader Oblaten» a été donnée par des producteurs de la ville autrefois connue sous le nom de Karlsbad et que la production des gaufrettes porteuses de cette dénomination s’est poursuivie pendant longtemps. De plus, on dispose également de preuves attestant que l’utilisation de la dénomination «Karlsbader Oblaten» faisait référence à un produit authentique et traditionnel, qui n’exploitait pas la réputation des «Karlovarské trojhránky». C’est pourquoi il convient d’appliquer la période transitoire maximale prévue à l’article 13, paragraphe 3, du règlement (CE) no 510/2006.
(9)
En ce qui concerne les marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» qui étaient protégées par un enregistrement ou avaient été acquises par l’usage avant la demande d’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky», étant donné que les conditions énoncées à l’article 14, paragraphe 1, ne sont pas remplies, il n’est pas permis d’annuler lesdites marques, ni d’empêcher qu’elles continuent à être utilisées en vertu de l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» comme indication géographique protégée, pour autant que les dispositions générales du droit des marques commerciales soient par ailleurs respectées.
(10)
En ce qui concerne le statut générique, les preuves fournies dans les déclarations d’opposition concernaient l’utilisation générale des termes «Karlsbader Oblaten» et non de ceux de «Karlovarské trojhránky». Les déclarations d’opposition ont certes démontré qu’il existait plusieurs utilisations de mentions descriptives générales, dont la mention allemande «Karlsbader Oblaten», mais elles n’ont fourni aucune preuve attestant que la dénomination «Karlovarské trojhránky» est utilisée pour désigner une catégorie de produits qui ne sont pas originaires de la région de Karlovy Vary. L’opposition ne tient pas compte de la situation en République tchèque. Dès lors, sur la base des informations fournies, la dénomination «Karlovarské trojhránky» ne peut être considérée comme générique et il n’y a donc pas violation des dispositions de l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006.
(11)
À la lumière de ces éléments, il y a donc lieu d’inscrire la dénomination «Karlovarské trojhránky» au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées, sous réserve d’une période transitoire de cinq ans, pendant laquelle les termes «Karlsbader Oblaten» peuvent continuer à être utilisés dans des situations qui, sans cette période transitoire, pourraient être incompatibles avec la protection prévue à l’article 13, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006.
(12)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent des indications géographiques et des appellations d’origine protégées,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe du présent règlement est enregistrée.
Article 2
1. Les termes «Karlsbader Oblaten» peuvent être utilisés pendant une période de cinq ans à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement pour désigner des gaufrettes qui ne sont pas conformes au cahier des charges établi pour la dénomination «Karlovarské trojhránky».
2. Les marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» qui étaient protégées par un enregistrement ou qui avaient été acquises par l’usage avant le 19 octobre 2004 ne sont pas annulées, et leur utilisation ne peut être empêchée en vertu de l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» en tant qu’indication géographique protégée, pour autant que, par ailleurs, les dispositions générales du droit des marques commerciales soient respectées.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 28 juillet 2011.