NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 574/2011
ze dne 16. června 2011,
kterým se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální limity dusitanů, melaminu, Ambrosia spp. a o křížovou kontaminaci určitými kokcidiostatiky a histomonostatiky, a kterým se konsolidují přílohy I a II uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 první odrážku uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů ke krmení, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální limity stanovené v příloze I uvedené směrnice. U některých nežádoucích látek musí členské státy provádět šetření, aby se zjistily zdroje těchto látek, jsou-li prahy stanovené v příloze II uvedené směrnice překročeny.
(2)
Pokud jde o dusitany, bylo zjištěno, že výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu za určitých podmínek obsahují úrovně dusitanů přesahující maximální limity, jež byly nedávno stanoveny v příloze I směrnice 2002/32/ES. Dále se ukázalo, že analytická metoda zjišťování dusitanů v krmivech neposkytuje vždy spolehlivé výsledky rozboru, pokud jde o výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu. Vzhledem k tomu, že Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) ve svém stanovisku ze dne 25. března 2009 (2) došel k závěru, že přítomnost dusitanů v živočišných produktech nevzbuzuje žádnou příčinu k obavám, pokud jde o lidské zdraví, by se na dotčené výrobky prozatím neměly vztahovat maximální limity dusitanů v krmných surovinách, přičemž úrovně dusitanů v těchto výrobcích a vhodné analytické metody se budou dále zkoumat.
(3)
Pokud jde o melamin, EFSA přijal dne 18. března 2010 vědecké stanovisko týkající se melaminu v potravinách a krmivech (3). Ze zjištění úřadu EFSA vyplývá, že expozice melaminu může vést k tvorbě krystalů v močovém ústrojí. Tyto krystaly způsobují poškození proximálního tubulu a byly zaznamenány u zvířat a dětí v důsledku případů falšování krmiv a počáteční kojenecké výživy melaminem, jež v některých případech vedlo k úmrtí. Komise pro Codex Alimentarius stanovila maximální limity pro melamin v krmivech a potravinách (4). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné tyto maximální limity zařadit do přílohy I směrnice 2002/32/ES, protože tyto limity jsou v souladu se závěry stanoviska EFSA. Je vhodné, aby se na některé doplňkové látky nevztahovaly maximální limity, vzhledem k tomu, že v důsledku běžného výrobního procesu nevyhnutelně obsahují vyšší hodnotu melaminu, než je maximální limit.
(4)
Pokud jde o Ambrosia spp., EFSA ve svém stanovisku ze dne 4. června 2010 (5) došel k závěru, že produkty ke krmení ptáků mohou být významným zdrojem šíření Ambrosia spp., zejména v dříve nezamořených oblastech, vzhledem k tomu, že často obsahují značné množství nezpracovaných semen Ambrosia spp. Proto je pravděpodobné, že předcházení použití produktů ke krmení ptáků kontaminovaných nezpracovanými semeny Ambrosia spp. zmírní další šíření Ambrosia spp. v Unii. Pyl Ambrosia spp. má alergenní vlastnosti, a proto je problémem veřejného zdraví. Vdechnutí pylu této rostliny může mimo jiné potíže způsobit rinokonjunktivitis a astma. Alergenní účinek pylu Ambrosia spp. byl prokázán rovněž u zvířat. Je proto vhodné omezit přítomnost semen Ambrosia spp. v krmných surovinách a krmných směsích obsahujících nedrcená zrna a semena a stanovit maximální obsah semen Ambrosia spp. v nedrcených zrnech a semenech na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni za použití správné zemědělské praxe a metod čištění.
(5)
Pokud jde o kokcidiostatika a histomonostatika, používají-li se tyto látky jako povolené doplňkové látky, může dojít k jejich přenosu z jedné výrobní šarže do další. Takový přenos může vést ke kontaminaci následně vyrobených krmiv přítomností technicky nevyhnutelných stop takových látek, tzv. nevyhnutelné křížové kontaminaci, v krmivech, v nichž nejsou kokcidiostatika a histomonostatika povolena, tzv. necílových krmivech. S přihlédnutím k uplatňování správné výrobní praxe by měly být maximální limity nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv kokcidiostatiky nebo histomonostatiky stanoveny na základě zásady co nejnižší rozumně dosažitelné úrovně. Aby mohli výrobci krmiv zvládat nevyhnutelnou křížovou kontaminaci, měla by být u krmiv pro méně vnímavé necílové druhy zvířat považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 3 % povoleného maximálního obsahu, zatímco u krmiv určených pro vnímavé necílové druhy zvířat a u krmiv používaných v období před porážkou by měla být považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 1 % povoleného maximálního obsahu. Křížová kontaminace ve výši 1 % by měla být rovněž považována za přijatelnou u jiných krmiv pro cílové druhy, do kterých nejsou žádná kokcidiostatika nebo histomonostatika přidávána, a v případě necílových krmiv pro „zvířata kontinuálně produkující potraviny“, jako jsou dojnice nebo nosnice, pokud byl prokázán přenos z krmiv do potravin živočišného původu. Pokud se zvířatům zkrmují krmné suroviny přímo nebo pokud se používají doplňková krmiva, nemělo by to vést k vystavení zvířat vyšší úrovni expozice kokcidiostatikům nebo histomonostatikům, než je odpovídající maximální úroveň expozice stanovená pro případ, kdy se denní dávka skládá pouze z kompletních krmiv.
(6)
Pokud jde o kokcidiostatika narasin, nikarbazin a lasalocid sodný, měla by být příloha I směrnice 2002/32/ES změněna tak, aby zohlednila nedávné změny povolení těchto látek, a nařízení Komise (ES) č. 124/2009 ze dne 10. února 2009, kterým se stanoví maximální limity pro přítomnost kokcidiostatik nebo histomonostatik v potravinách, jež je důsledkem nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv těmito látkami (6), by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES již byly v minulosti mnohokrát podstatně upraveny. Proto je vhodné tyto přílohy konsolidovat. V zájmu větší jasnosti a srozumitelnosti těchto příloh je vhodné změnit jejich strukturu a sjednotit terminologii. Vzhledem k tomu, že ustanovení obsažená v přílohách se používají přímo a jsou závazná v celém rozsahu, je vhodné stanovit tyto přílohy nařízením.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES se nahrazují zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2011.
Ustanovení týkající se Ambrosia spp. se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. června 2011.
RÈGLEMENT (UE) No 574/2011 DE LA COMMISSION
du 16 juin 2011
modifiant l’annexe I de la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales applicables au nitrite, à la mélamine, à Ambrosia spp. et au transfert de certains coccidiostatiques et histomonostatiques, et établissant une version consolidée de ses annexes I et II
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil du 7 mai 2002 sur les substances indésirables dans les aliments pour animaux (1), et notamment son article 8, paragraphe 1, et son article 8, paragraphe 2, premier tiret,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2002/32/CE interdit l’utilisation de produits destinés aux aliments pour animaux dont les teneurs en substances indésirables dépassent les teneurs maximales fixées à son annexe I. Pour certaines substances indésirables, les États membres doivent mener des enquêtes visant à en identifier les sources lorsque les seuils fixés à l’annexe II de ladite directive sont dépassés.
(2)
En ce qui concerne le nitrite, il a été observé que les produits et sous-produits des betteraves sucrières, des cannes à sucre et de la production d’amidon avaient, dans certaines conditions, une teneur en nitrite supérieure aux teneurs maximales récemment établies à l’annexe I de la directive 2002/32/CE. Il est apparu par ailleurs que la méthode d’analyse pour le dosage du nitrite dans les aliments pour animaux ne donnait pas toujours des résultats fiables pour les produits et sous-produits des betteraves sucrières, des cannes à sucre et de la production d’amidon. L’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA) étant parvenue à la conclusion, dans son avis du 25 mars 2009 (2), que la présence de nitrite dans les produits animaux ne suscite aucune inquiétude pour la santé humaine, il y a lieu d’exempter, pour le moment, les produits concernés de l’application de la teneur maximale en nitrite fixée pour les matières premières des aliments pour animaux, tant que la teneur en nitrite de ces produits et les méthodes d’analyse appropriées sont encore à l’étude.
(3)
En ce qui concerne la mélamine, l’EFSA a rendu, le 18 mars 2010, un avis scientifique concernant la mélamine dans les denrées alimentaires et les aliments pour animaux (3). Il ressort des conclusions de l’EFSA que l’exposition à la mélamine peut provoquer la formation de cristaux dans les voies urinaires. Observés chez des animaux et des enfants à la suite d’incidents liés à des aliments pour animaux et des préparations pour nourrissons frelatés à la mélamine, ces cristaux causent des lésions des tubules proximaux et ont entraîné la mort dans certains cas. La commission du Codex Alimentarius a établi des teneurs maximales pour la mélamine dans les denrées alimentaires et les aliments pour animaux (4). Puisque ces teneurs maximales rejoignent les conclusions de l’avis de l’EFSA, il y a lieu de les introduire à l’annexe I de la directive 2002/32/CE à des fins de protection de la santé publique et de la santé animale. Il convient d’exempter de l’application de ces teneurs maximales certains additifs pour l’alimentation animale qui présentent inévitablement une teneur en mélamine supérieure à la teneur maximale en raison de leur processus normal de production.
(4)
En ce qui concerne Ambrosia spp., l’EFSA a conclu, dans son avis du 4 juin 2010 (5), que les aliments pour oiseaux pouvaient constituer une importante voie de dissémination d’Ambrosia spp., en particulier dans des régions jusqu’alors non infestées, car ils contiennent souvent des quantités significatives de graines d’Ambrosia spp. non traitées. Par conséquent, la non-utilisation d’aliments pour oiseaux contaminés par des graines d’Ambrosia spp. non traitées semble un moyen d’enrayer la prolifération croissante d’Ambrosia spp. dans l’Union. Les espèces d’Ambrosia constituent un problème de santé publique à cause des propriétés allergéniques de leur pollen. L’inhalation du pollen de ces plantes peut, entre autres facteurs, provoquer des rhino-conjonctivites et de l’asthme. L’allergie au pollen d’Ambrosia spp. peut aussi toucher les animaux, comme certains faits ont permis de l’établir. Il convient dès lors de limiter la présence de graines d’Ambrosia spp. dans les matières premières des aliments pour animaux et les aliments composés pour animaux contenant des grains et des graines non moulus, et de fixer une teneur maximale en graines d’Ambrosia spp. dans les grains et graines non moulus au niveau le plus bas pouvant raisonnablement être atteint par de bonnes pratiques agricoles et techniques de nettoyage.
(5)
En ce qui concerne les coccidiostatiques et histomonostatiques, un transfert de ces substances d’un lot de production à l’autre peut survenir lorsqu’elles sont utilisées en tant qu’additifs autorisés dans l’alimentation animale. Ce transfert peut conduire à la contamination d’aliments pour animaux produits en aval, en provoquant la présence de traces techniquement inévitables de ces substances, appelée «transfert inévitable» ou «contamination croisée», dans des aliments pour lesquels l’utilisation de coccidiostatiques ou d’histomonostatiques n’est pas autorisée, dénommés «aliments pour animaux non cibles». Sous réserve de l’application de bonnes pratiques de fabrication, les teneurs maximales applicables au transfert inévitable de coccidiostatiques ou d’histomonostatiques vers les aliments pour animaux non cibles doivent être établies selon le principe «ALARA» (As Low As Reasonably Achievable, c’est-à-dire au niveau le plus bas pouvant raisonnablement être atteint). Afin de permettre aux fabricants d’aliments pour animaux de maîtriser les transferts inévitables, il convient de considérer comme acceptable un taux de transfert correspondant à environ 3 % de la teneur maximale autorisée pour les aliments destinés aux animaux non cibles les moins sensibles, et un taux de transfert d’environ 1 % de la teneur maximale autorisée pour les aliments destinés aux animaux non cibles sensibles et les aliments utilisés pendant la période précédant l’abattage. Un taux de transfert de 1 % doit également être considéré comme acceptable pour la contamination croisée d’autres aliments certes destinés à des animaux cibles, mais auxquels des coccidiostatiques et des histomonostatiques ne sont pas ajoutés, ainsi que pour les aliments pour animaux non cibles «producteurs d’aliments en continu» tels que les vaches laitières ou les poules pondeuses, lorsqu’il est établi que des transferts se produisent entre l’alimentation des animaux et des denrées alimentaires d’origine animale. Si les animaux sont directement nourris avec des matières premières d’aliments pour animaux ou si des aliments complémentaires sont employés, cela ne doit pas conduire à ce que les animaux soient exposés à des concentrations de coccidiostatiques ou d’histomonostatiques dépassant les valeurs limites d’exposition établies en cas de rations journalières exclusivement composées d’aliments complets.
(6)
En ce qui concerne la narasine, la nicarbazine et le lasalocide sodium, il convient de modifier l’annexe I de la directive 2002/32/CE pour tenir compte des récentes modifications des autorisations de ces coccidiostatiques et de modifier en conséquence le règlement (CE) no 124/2009 de la Commission du 10 février 2009 établissant des valeurs maximales pour la présence dans les denrées alimentaires de coccidiostatiques ou d’histomonostatiques résultant du transfert inévitable de ces substances vers des aliments pour animaux non cibles (6).
(7)
Les annexes I et II de la directive 2002/32/CE ont déjà été adaptées substantiellement et à maintes reprises par le passé. La consolidation de ces annexes est dès lors souhaitable. Il y a lieu de restructurer les annexes et d’harmoniser la terminologie employée pour les rendre plus claires et plus lisibles. Les dispositions des annexes étant d’application directe et obligatoires dans tous leurs éléments, il convient d’établir les annexes par voie de règlement.
(8)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen ni du Conseil,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les annexes I et II de la directive 2002/32/CE sont remplacées par le texte en annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il s’applique à partir du 1er juillet 2011.
Les dispositions concernant Ambrosia spp. s’appliquent à partir du 1er janvier 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 juin 2011.