PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. června 2012
o finančním příspěvku Unie pro Belgii, Německo, Španělsko, Francii, Itálii, Nizozemsko a Spojené království na studie týkající se schmallenberského viru
(oznámeno pod číslem C(2012) 4203)
(Pouze anglické, francouzské, italské, německé, nizozemské a španělské znění je závazné)
(2012/349/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 23 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 75 finančního nařízení a čl. 90 odst. 1 prováděcích pravidel předchází závazku týkajícímu se výdaje z rozpočtu Evropské unie rozhodnutí o financování, které stanoví základní prvky akce zahrnující výdaj a které je přijato orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
(2)
Schmallenberský virus je nový infekční patogen přežvýkavců, který patrně patří do séroskupiny Simbu čeledi Bunyaviridae rodu Orthobunyavirus. O tomto novém patogenu je k dispozici velmi málo informací, přičemž většina předpokladů se vyvozuje z dostupných vědeckých informací o jiných virech séroskupiny Simbu.
(3)
V Unii byly izolovány pouze některé viry Orthobunyavirus (Ťahyňa virus ze séroskupiny California), avšak nikdy ze séroskupiny Simbu. Schmallenberský virus byl poprvé zjištěn v listopadu 2011 v Německu ve vzorcích odebraných v létě a na podzim roku 2011 od nemocných zvířat. V prosinci 2011 byly zaznamenány vrozené malformace u nově narozených jehňat v Nizozemsku související s přítomností viru. Následně až do března 2012 Belgie, Německo, Spojené království, Francie, Lucembursko, Itálie a Španělsko nahlásily případy narození mrtvého mláděte a vrozených malformací. Přítomnost schmallenberského viru byla potvrzena prostřednictvím testu řetězové reakce polymerázy (PCR).
(4)
Jelikož byl tento virus v Unii izolován poprvé, neexistují harmonizovaná pravidla, pokud jde o tlumení nebo ohlašování schmallenberského viru.
(5)
Nejsou k dispozici žádné účinné diagnostické nástroje pro posouzení skutečného šíření schmallenberského viru a jeho dopadu na zdraví zvířat.
(6)
Několik obchodních partnerů přijalo dočasná ochranná opatření včetně obchodních omezení a požádalo o dodatečné záruky pro určité komodity s tím, že před tím, než obnoví obchodování, čekají na další vědecké poznatky.
(7)
Dne 23. ledna 2012 Rada pro zemědělství vyzvala Komisi, aby podnikla kroky s ohledem na tuto novou nákazu.
(8)
Komise na svém zasedání dne 14. února 2012 v úzké spolupráci s členskými státy stanovila priority a oblasti, pro něž by před zvážením vytvoření veterinárních právních předpisů zabývajících se touto novou infekcí měly být shromážděny dodatečné informace. Jedná se zejména o mechanismus způsobující nákazu (patogeneze), epizootologii, zejména se zaměřením na způsoby přenosu, spektrum hostitelů, úlohu vektorů a zásobníků; a potvrzení nezoonotického potenciálu tohoto viru a metody diagnostikování nákazy ve vzorcích ze zvířat a jejich validaci.
(9)
Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko a Spojené království vypracovaly vědecké studie zaměřené na získání poznatků o schmallenberském viru ve výše uvedených oblastech a dne 5. března 2012 je předložily Komisi, přičemž žádaly o finanční podporu EU.
(10)
Některé vědecké studie byly předloženy několika členskými státy ve formě konsorcia - v těchto případech a pro účely jasnosti byl jeden ze společníků určen koordinátorem konsorcia, který je zodpovědný za komunikaci s Komisí a předávání technických zpráv.
(11)
Podle článku 22 rozhodnutí 2009/470/ES může Unie provádět technická a vědecká opatření nutná pro rozvoj veterinárních právních předpisů EU a pro rozvoj vzdělávání a odborné přípravy ve veterinární oblasti nebo pomáhat členským státům nebo mezinárodním organizacím při provádění těchto opatření.
(12)
Měl by se poskytnout finanční příspěvek na studie týkající se schmallenberského viru, jež uskutečnily Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko a Spojené království, neboť jejich výsledky mohou vést k novým poznatkům o výše uvedené problematice.
(13)
Komise vyhodnotila všechny návrhy a vybrala ty, jež splňovaly dohodnuté priority. S ohledem na zdroje potřebné pro rozvoj studií a na nutnost co nejdříve zahájit činnosti vedoucí k získání výsledků je vhodné zahájit jejich financování od 1. dubna 2012.
(14)
Podle nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (2) se veterinární opatření mají financovat z Evropského zemědělského záručního fondu. Pro účely finanční kontroly se použijí články 9, 36 a 37 uvedeného nařízení.
(15)
Vyplacení finančního příspěvku je podmíněno tím, že plánované studie budou skutečně provedeny a že orgány poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie poskytne Belgii, Německu, Španělsku, Francii, Itálii, Nizozemsku a Spojenému království finanční pomoc určenou na vědecké studie týkající se schmallenberského viru, jak je shrnuto v příloze I. Toto rozhodnutí je rozhodnutím o financování ve smyslu článku 75 finančního nařízení.
2. Finanční příspěvek Unie
a)
činí 50 % způsobilých nákladů, které budou vynaloženy každým členským státem uvedeným v odstavci 1 na studie uvedené v příloze I a v souladu s rozpočty uvedenými v příloze II za období od 1. dubna 2012 do 31. prosince 2013;
b)
nepřesáhne částku:
i)
438 615 EUR pro Belgii,
ii)
595 883 EUR pro Německo,
iii)
146 590 EUR pro Španělsko,
iv)
589 380 EUR pro Francii,
v)
124 120 EUR pro Itálii,
vi)
639 342 EUR pro Nizozemsko,
vii)
371 811 EUR pro Spojené království.
c)
Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko a Spojené království nebo v případech, kdy jsou vědecké studie uskutečněné více než jedním členským státem ve formě konsorcia, členský stát, který je koordinátorem, jak je uvedeno v příloze I, předloží Komisi:
-
nejpozději do 31. března 2013 průběžnou technickou zprávu za každý projekt,
-
nejpozději do 31. března 2014 konečnou technickou zprávu za každý projekt.
d)
Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemsko a Spojené království předloží Komisi:
-
nejpozději 31. března 2014 tištěnou i elektronickou verzi své finanční zprávy vypracované v souladu s přílohou IV. Na vyžádání jsou Komisi zaslány podklady potvrzující všechny výdaje uvedené v žádosti o náhradu.
e)
Výsledky studií musí být zpřístupněny Komisi, všem členským státům a EFSA a musí být představeny v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
Článek 2
1. Maximální výše celkového příspěvku schválená tímto rozhodnutím pro náklady vzniklé v souvislosti s činnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 1 je stanovena na 2 905 741 EUR financovaných z následující rozpočtové linie souhrnného rozpočtu Evropské unie na rok 2012:
-
Rozpočtová linie 17 04 02 01.
2. Výdaje související se zaměstnanci, kteří se věnují projektům, spotřebním materiálem, studiemi na zvířatech, cestovními náklady na zasedání a režijními náklady jsou způsobilé v mezích stanovených v článku 1 a v souladu s pravidly způsobilosti stanovenými v příloze III.
3. Finanční pomoc Unie se vyplatí po předložení a schválení zpráv a podkladů uvedených v čl. 1 odst. 2 písm. c) a d).
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království, Spolkové republice Německo, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Nizozemskému království a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 27. června 2012.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 27 juin 2012
concernant une contribution financière de l’Union en faveur de la Belgique, de l’Allemagne, de l’Espagne, de la France, de l’Italie, des Pays-Bas et du Royaume-Uni pour des études sur le virus de Schmallenberg
[notifiée sous le numéro C(2012) 4203]
(Les versions en langues allemande, anglaise, espagnole, française, italienne et néerlandaise sont les seules faisant foi.)
(2012/349/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2009/470/CE du Conseil du 25 mai 2009 relative à certaines dépenses dans le domaine vétérinaire (1), et notamment son article 23,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 75 du règlement financier et à l’article 90, paragraphe 1, des modalités d’exécution, l’engagement d’une dépense à charge du budget de l’Union européenne est précédé d’une décision de financement qui expose les éléments essentiels de l’action impliquant la dépense et qui est adoptée par l’institution ou par les autorités déléguées par celle-ci.
(2)
Le virus de Schmallenberg est un agent pathogène contagieux des ruminants nouvellement apparu, que l’on suppose appartenir au sérogroupe Simbu du genre Orthobunyavirus (famille des Bunyaviridae). Très peu d’informations existent sur ce nouvel agent pathogène, et la plupart des hypothèses sont fondées sur des informations scientifiques disponibles pour d’autres virus du sérogroupe Simbu.
(3)
Seuls quelques Orthobunyavirus avaient jusque-là été isolés dans l’Union (virus Tahyna du sérogroupe Californie), dont aucun, toutefois, n’appartenait au sérogroupe Simbu. C’est en novembre 2011 que le virus de Schmallenberg a été découvert pour la première fois, en Allemagne, dans des échantillons prélevés durant l’été et l’automne 2011 sur des animaux malades. En décembre 2011, des malformations congénitales liées à la présence du virus ont été signalées chez des agneaux nouveau-nés aux Pays-Bas. Par la suite, et jusqu’en mars 2012, la Belgique, l’Allemagne, le Royaume-Uni, la France, le Luxembourg, l’Italie et l’Espagne ont signalé des animaux mort-nés et des malformations congénitales. La présence du virus de Schmallenberg a été confirmée par des épreuves de réaction en chaîne par polymérase (PCR).
(4)
Étant donné que c’est la première fois que le virus de Schmallenberg est isolé dans l’Union, il n’existe pas de règles harmonisées en ce qui concerne la lutte contre ce virus ou la notification de sa présence.
(5)
Il n’existe pas d’outils de diagnostic efficaces permettant d’évaluer la propagation réelle du virus de Schmallenberg et son incidence sur la santé animale.
(6)
Plusieurs partenaires commerciaux ont pris des mesures de protection temporaires, dont des restrictions commerciales, et ont demandé pour certains produits, dans l’attente de données scientifiques supplémentaires, à obtenir des garanties additionnelles avant de reprendre les échanges.
(7)
Le 23 janvier 2012, le Conseil «Agriculture» a demandé à la Commission de prendre des mesures en ce qui concerne cette nouvelle maladie.
(8)
Lors d’une réunion qui s’est tenue le 14 février 2012, la Commission a recensé, en étroite collaboration avec les États membres, les priorités et les domaines pour lesquels il convient de recueillir des informations supplémentaires avant d’envisager l’élaboration d’une législation vétérinaire propre à cette nouvelle maladie infectieuse. Ces informations concernent, en particulier, le processus causant l’apparition de la maladie (pathogenèse), l’épidémiologie (notamment axée sur les modes de transmission), la gamme d’hôtes, le rôle des vecteurs et des réservoirs, la confirmation de l’absence de potentiel zoonotique du virus, les méthodes permettant de diagnostiquer la maladie dans les échantillons prélevés sur des animaux et la validation de ces méthodes.
(9)
La Belgique, l’Allemagne, l’Espagne, la France, l’Italie, les Pays-Bas et le Royaume-Uni ont préparé des études scientifiques destinées à étoffer les connaissances sur le virus de Schmallenberg dans les domaines susmentionnés et les ont soumises à la Commission, le 5 mars 2012, en demandant le soutien financier de l’Union.
(10)
Certaines de ces études scientifiques ont été présentées par plusieurs États membres sous la forme d’un consortium, l’un des partenaires ayant alors été désigné, dans un souci de clarté, comme le coordonnateur du consortium et le responsable de la communication avec la Commission et de la transmission des rapports techniques.
(11)
En vertu de l’article 22 de la décision 2009/470/CE, l’Union peut entreprendre, ou aider les États membres ou les organisations internationales à entreprendre, les actions techniques et scientifiques nécessaires au développement de la législation de l’Union dans le domaine vétérinaire et au développement de l’enseignement ou de la formation dans ce domaine.
(12)
Il convient d’accorder une contribution financière aux études sur le virus de Schmallenberg menées par la Belgique, l’Allemagne, l’Espagne, la France, l’Italie, les Pays-Bas et le Royaume-Uni, étant donné que ces études peuvent fournir de nouvelles données sur le sujet indiqué ci-dessus.
(13)
La Commission a évalué toutes les propositions et a retenu celles qui correspondaient aux priorités convenues. Compte tenu des ressources nécessaires pour mener les études et de la nécessité de les entamer au plus tôt pour obtenir les résultats, il convient de commencer à les financer à partir du 1er avril 2012.
(14)
En vertu du règlement (CE) no 1290/2005 du Conseil du 21 juin 2005 relatif au financement de la politique agricole commune (2), les mesures vétérinaires doivent être financées par le Fonds européen agricole de garantie. Les articles 9, 36 et 37 dudit règlement s’appliquent aux fins des contrôles financiers.
(15)
Le versement de la contribution financière est soumis à la condition que les études programmées aient effectivement été menées et que les autorités fournissent toutes les informations nécessaires à la Commission.
(16)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. L’Union accorde à la Belgique, à l’Allemagne, à l’Espagne, à la France, à l’Italie, aux Pays-Bas et au Royaume-Uni un soutien financier pour leurs études scientifiques sur le virus Schmallenberg, telles que résumées à l’annexe I. La présente décision vaut décision de financement au sens de l’article 75 du règlement financier.
2. La contribution financière de l’Union:
a)
est fixée à 50 % des coûts éligibles supportés par chacun des États membres visés au paragraphe 1 pour les études énumérées à l’annexe I, dans le respect des budgets indiqués à l’annexe II, pour la période du 1er avril 2012 au 31 décembre 2013;
b)
ne doit pas dépasser:
i)
438 615 EUR pour la Belgique;
ii)
595 883 EUR pour l’Allemagne;
iii)
146 590 EUR pour l’Espagne;
iv)
589 380 EUR pour la France;
v)
124 120 EUR pour l’Italie;
vi)
639 342 EUR pour les Pays-Bas;
vii)
371 811 EUR pour le Royaume-Uni.
c)
La Belgique, l’Allemagne, l’Espagne, la France, l’Italie, les Pays-Bas et le Royaume-Uni, ou l’État membre coordonnateur désigné à l’annexe I quand plusieurs États membres mènent les études scientifiques dans le cadre d’un consortium, présentent à la Commission:
-
au plus tard le 31 mars 2013, un rapport technique intermédiaire par projet,
-
au plus tard le 31 mars 2014, un rapport technique final par projet.
d)
La Belgique, l’Allemagne, l’Espagne, la France, l’Italie, les Pays-Bas et le Royaume-Uni présentent à la Commission:
-
au plus tard le 31 mars 2014, leur rapport financier établi conformément à l’annexe IV, dans une version papier et une version électronique. Les pièces justificatives attestant la totalité des dépenses mentionnées dans la demande de remboursement sont transmises à la Commission lorsque celle-ci le demande.
e)
Les résultats des études doivent être mis à la disposition de la Commission, de tous les États membres et de l’EFSA et présentés au comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale.
Article 2
1. La contribution maximale totale autorisée par la présente décision pour les coûts supportés dans le cadre des activités visées à l’article 1er, paragraphe 1, est fixée à 2 905 741 EUR, à financer sur la ligne budgétaire suivante du budget général de l’Union européenne pour 2012:
-
ligne budgétaire 17 04 02 01.
2. Les dépenses afférentes au personnel travaillant sur les projets, aux consommables et aux études sur les animaux, les frais de déplacement liés à des réunions et les frais généraux sont éligibles dans les limites fixées à l’article 1er et en conformité avec les règles d’éligibilité exposées à l’annexe III.
3. La participation financière de l’Union est versée sur présentation et approbation des rapports et pièces justificatives visés à l’article 1er, paragraphe 2, points c) et d).
Article 3
Le Royaume de Belgique, la République fédérale d’Allemagne, le Royaume d’Espagne, la République française, la République italienne, le Royaume des Pays-Bas et le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 27 juin 2012.