PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 404/2011
ze dne 8. dubna 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008, (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 5, čl. 7 odst. 5, čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 5, čl. 14 odst. 10, čl. 15 odst. 9, čl. 16 odst. 2, čl. 21 odst. 7, čl. 22 odst. 7, čl. 23 odst. 5, čl. 24 odst. 8, čl. 25 odst. 2, článek 32, čl. 37 odst. 4, čl. 40 odst. 6, čl. 55 odst. 5, čl. 58 odst. 9, čl. 60 odst. 7, článek 61, čl. 64 odst. 2, čl. 72 odst. 5, čl. 73 odst. 9, čl. 74 odst. 6, čl. 75 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 7, čl. 92 odst. 5, čl. 103 odst. 8, čl. 105 odst. 6, čl. 106 odst. 4, čl. 107 odst. 4, čl. 111 odst. 3, čl. 116 odst. 6, čl. 117 odst. 4 a čl. 118 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 (dále jen „nařízení o kontrolním režimu“) stanoví přijetí prováděcích pravidel a opatření k určitým ustanovením, která jsou v něm obsažena.
(2)
Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování těchto prováděcích pravidel, je nezbytné zavést určité definice.
(3)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU se smí používat k obchodnímu využívání živých vodních zdrojů, pouze pokud má platnou licenci k rybolovu. Ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že rybářské plavidlo EU je oprávněno provozovat určité rybolovné činnosti, pouze jsou-li uvedeny v platném oprávnění k rybolovu. Je vhodné stanovit společná pravidla pro vydávání a správu těchto licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu, aby byla zajištěna společná podoba informací, jež jsou v nich uvedeny.
(4)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitel rybářského plavidla dodržuje podmínky a omezení týkající se označování a identifikace rybářských plavidel a jejich lovných zařízení. Jelikož se takové podmínky a omezení vztahují na vody EU, je nezbytné stanovit je na úrovni Evropské unie.
(5)
Podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu provozují členské státy systém satelitního sledování plavidel za účelem účinného sledování rybolovných činností svých rybářských plavidel bez ohledu na to, kde se nacházejí, a sledování rybolovných činností ve svých vodách. Je vhodné stanovit pro tento systém společné specifikace na úrovni Evropské unie. Tyto specifikace by měly stanovit zejména charakteristiky zařízení pro satelitní sledování, podrobnosti ohledně přenosu údajů o poloze a pravidla pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování.
(6)
Ustanovení čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší vedou lodní deník rybolovu o svých operacích. Je nezbytné určit údaje, které se musí zaznamenávat do lodních deníků rybolovu, a jejich formát.
(7)
Ustanovení čl. 14 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU používají přepočítací koeficienty stanovené na úrovni EU pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Je proto nezbytné stanovit tyto přepočítací koeficienty.
(8)
Ustanovení čl. 15 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 12 metrů nebo větší musí údaje v lodním deníku rybolovu zaznamenávat elektronicky. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(9)
Ustanovení čl. 21 odst. 1 a čl. 23 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší musí vyplňovat a předkládat prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné určit údaje, které musí být obsaženy v těchto prohlášeních, a upřesnit jejich předkládání.
(10)
Ustanovení čl. 22 odst. 1 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví elektronické zaznamenávání a předávání údajů z prohlášení o překládce a vykládce. Je vhodné stanovit požadavky na elektronické vyplňování a předávání těchto údajů a upřesnit jejich formát.
(11)
Ustanovení čl. 16 odst. 1 a čl. 25 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že každý členský stát musí na základě namátkových kontrol sledovat činnosti rybářských plavidel, na která se nevztahují požadavky na lodní deník a prohlášení o vykládce. S cílem zajistit společné normy těchto namátkových kontrol by měla být na úrovni Evropské unie stanovena prováděcí pravidla.
(12)
Článek 37 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Komise má přijmout nezbytná nápravná opatření, pokud zakázala rybolov z důvodu údajného vyčerpání rybolovných práv dostupných pro členský stát nebo skupinu členských států nebo pro Evropskou unii a zjistí se, že členský stát ve skutečnosti svá rybolovná práva nevyčerpal. Je nutné přijmout přiměřená pravidla pro přerozdělení těchto rybolovných práv, která berou v úvahu situace, kdy celkový přípustný odlov (TAC) pro EU je či není k dispozici, nebo kdy vzhledem k ročnímu stanovování rybolovných práv okolnosti takové přerozdělení nedovolují.
(13)
Články 39 až 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla, která mají zajistit, aby nedocházelo k překračování výkonu motoru rybářských plavidel. Je nezbytné stanovit technická pravidla příslušného osvědčování a ověřování, které se má v této oblasti provádět.
(14)
Článek 55 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy by měly zajistit, aby byl rekreační rybolov provozován způsobem slučitelným s cíli společné rybářské politiky. Členské státy by měly shromažďovat údaje o úlovcích rekreačního rybolovu z populací, na které se vztahuje plán obnovy. Pokud má rekreační rybolov významný dopad na příslušné zdroje, může Rada rozhodnout o konkrétních řídicích opatřeních. Je vhodné stanovit prováděcí pravidla pro stanovení plánů namátkových kontrol, aby mohly členské státy sledovat úlovky populací, na které se vztahují plány obnovy, při rekreačním rybolovu provozovaném jejich plavidly ve vodách pod jejich svrchovaností nebo v jejich jurisdikci.
(15)
V zájmu stanovení komplexního kontrolního režimu by se tento režim měl týkat celého řetězce produkce a uvádění na trh. Článek 58 nařízení o kontrolním režimu stanoví jednotný systém sledovatelnosti, aby mohly být všechny partie produktů rybolovu a akvakultury sledovatelné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce, od odlovu nebo sběru až po maloobchodní prodej. Je nezbytné stanovit společná pravidla pro postupy identifikace dotyčného produktu.
(16)
Článek 60 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že veškeré produkty rybolovu se musí vážit za použití systémů schválených příslušnými orgány, ledaže členský stát přijal plán namátkových kontrol schválený Komisí. Je nezbytné stanovit ve všech členských státech společná pravidla pro vážení čerstvých a zmrazených produktů rybolovu, jakož i pro vážení překládaných produktů rybolovu a vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky.
(17)
Článek 61 nařízení o kontrolním režimu stanoví možnost vážit produkty rybolovu po přepravě z místa vykládky za předpokladu, že dotyčný členský stát respektive - pokud jsou produkty rybolovu převáženy do jiného členského státu - dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program schválený Komisí a založený na metodách vycházejících z posouzení míry rizika přijatých Komisí. Je nutno vymezit příslušné metody vycházející z posouzení míry rizika.
(18)
Lov sleďů obecných, makrel obecných a kranasů má určité zvláštnosti. Proto je vhodné stanovit zvláštní pravidla ohledně vážení a souvisejících prvků s přihlédnutím k těmto zvláštnostem.
(19)
Článek 64 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se obsahu prodejních dokladů. Taková pravidla je vhodné začlenit do tohoto nařízení.
(20)
Články 71 a 72 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy vykonávají dohled ve vodách EU a přijímají nutná opatření, pokud pozorování neodpovídají dostupným informacím. Je nezbytné stanovit společná pravidla ohledně obsahu zprávy o dohledu a způsobu jejího předávání.
(21)
Článek 73 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že Rada může zavést pozorovatelské kontrolní programy, a obecně stanoví profil a úkoly kontrolních pozorovatelů na palubách rybářských plavidel. Proto je nutno vypracovat prováděcí pravidla ohledně rozmisťování a povinností kontrolních pozorovatelů.
(22)
Podle hlavy VII kapitoly I nařízení o kontrolním režimu je třeba stanovit pravidla pro provádění inspekcí, aby se posílil standardizovaný přístup ke kontrolním činnostem prováděným členskými státy. Měla by se stanovit pravidla pro chování úředníků pověřených inspekcemi a povinnosti členských států, pokud jde o chování jejich úředníků oprávněných provádět takové inspekce. Zároveň by se měly vyjasnit povinnosti provozovatelů během inspekce. Je také nezbytné stanovit společné zásady pro postupy inspekce na moři, v přístavech, během přepravy, na tržištích a také pokud jde o inspekční zprávy a jejich předávání.
(23)
Článek 79 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že inspektoři Unie mohou provádět inspekce ve vodách EU a na rybářských plavidlech EU mimo vody EU. Je vhodné stanovit pravidla ohledně jmenování inspektorů Unie, jejich úkolů a povinností, jakož i typu následných opatření, která je třeba přijímat na základě jejich zpráv.
(24)
Článek 92 nařízení o kontrolním režimu stanoví zavedení bodového systému pro závažná porušení předpisů s cílem zajistit dodržování pravidel společné rybářské politiky a rovné podmínky ve všech vodách EU. Za účelem dosažení tohoto cíle je nezbytné stanovit na úrovni Evropské unie společná pravidla používání tohoto bodového systému, včetně přehledu, kolik sankčních bodů se má přidělovat za každé závažné porušení předpisů.
(25)
V souladu s čl. 5 odst. 6 a článkem 103 nařízení o kontrolním režimu je finanční pomoc podle nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) a nařízení Rady (ES) č. 861/2006 ze dne 22. května 2006, kterým se stanoví finanční opatření Společenství pro provádění společné rybářské politiky a pro oblast mořského práva (3), podmíněna tím, aby členské státy dodržovaly své povinnosti v oblasti zachování rybolovných zdrojů a kontroly rybolovu, přičemž Komise má možnost za určitých podmínek tuto finanční pomoc pozastavit nebo zrušit. Pro tato opatření je nezbytné stanovit prováděcí pravidla.
(26)
Článek 107 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že pokud členské státy nedodržují pravidla týkající se populací, na které se vztahují víceleté plány, a takové porušení pravidel má za následek závažné ohrožení zachování těchto populací, může Komise provést odpočty z kvót. Proto by měla být vypracována pravidla ohledně výše odpočtu s přihlédnutím k povaze porušení předpisů, rozsahu jeho dopadu, jakož i závažnosti ohrožení daného zdroje.
(27)
Hlava XII kapitola I nařízení o kontrolním režimu stanoví pravidla pro zacházení s údaji zaznamenanými pro účely uvedeného nařízení, včetně povinnosti členských států zřídit počítačovou databázi a systém potvrzování údajů, a také ustanovení týkající se přístupu k takovým údajům a jejich výměny. Je nezbytné stanovit společná pravidla, která stanoví postupy zpracování těchto údajů a zajištění přístupu Komise k nim a konkretizují požadavky týkající se jejich výměny.
(28)
Článek 110 nařízení o kontrolním režimu se zabývá dálkovým přístupem Komise nebo subjektu jí určeného k počítačovým souborům, v nichž jsou uloženy údaje zaznamenané středisky pro sledování rybolovu členských států. Aby byl takový přístup zajištěn, je nezbytné stanovit jasná pravidla ohledně podmínek a postupů, které se mají dodržovat.
(29)
Články 114 až 116 nařízení o kontrolním režimu stanoví, že členské státy musí zřídit úřední internetové stránky. Aby byla zajištěna jejich přístupnost ve všech členských státech bez rozdílu, je vhodné stanovit na úrovni EU pravidla ohledně těchto internetových stránek.
(30)
Podle článku 117 nařízení o kontrolním režimu je nutno zavést systém vzájemné pomoci pro zajištění správní spolupráce mezi členskými státy a Komisí. Tato správní spolupráce je nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno vytvoření rovných podmínek v EU a náležité vyšetřování protiprávních činností a použití sankcí. Je proto nutno vypracovat pravidla pro systematickou výměnu informací na základě žádosti nebo z vlastního podnětu a pro možnost požádat o donucovací opatření a doručení prostřednictvím správních orgánů jiného členského státu.
(31)
Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy je upravena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4). Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí je upravena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5), zejména co se týká požadavků na důvěrnost a bezpečnost zpracování, předávání osobních údajů z vnitrostátních systémů členských států Komisi, zákonnost zpracování a práv subjektů údajů na informace, na přístup k osobním údajům a jejich opravy.
(32)
Aby se usnadnilo provádění systému kontroly rybolovu, měla by se prováděcí pravidla soustředit do jednoho nařízení. Proto by měla být zrušena tato nařízení Komise:
-
nařízení (EHS) č. 2807/83 (6), kterým se stanoví zvláštní pravidla pro zaznamenávání údajů o úlovcích ryb členských států,
-
nařízení (EHS) č. 3561/85 (7) o údajích o kontrolách rybolovné činnosti prováděných vnitrostátními kontrolními orgány,
-
nařízení (EHS) č. 493/87 (8), kterým se stanoví podrobná pravidla pro nápravu škody způsobené pozastavením některých rybolovných činností,
-
nařízení (EHS) č. 1381/87 (9), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a dokumentaci rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 1382/87 (10), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro inspekce rybářských plavidel,
-
nařízení (EHS) č. 2943/95 (11), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1627/94, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající se zvláštních povolení k rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 1449/98 (12), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 2847/93, pokud jde o hlášení o intenzitě rybolovu,
-
nařízení (ES) č. 356/2005 (13), kterým se stanoví prováděcí pravidla pro označování a identifikaci pasivních lovných zařízení a vlečných sítí s výložníky,
-
nařízení (ES) č. 2244/2003 (14), kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel,
-
nařízení (ES) č. 1281/2005 (15) o správě licencí k rybolovu a nejnutnějších údajích, které musí být v licencích k rybolovu obsaženy,
-
nařízení (ES) č. 1042/2006 (16), kterým se stanoví prováděcí pravidla k čl. 28 odst. 3 a 4 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky,
-
nařízení (ES) 1542/2007 (17) o vykládce a vážení sledě obecného, makrely obecné a kranase obecného,
-
nařízení (ES) č. 1077/2008 (18), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1966/2006 o elektronickém zaznamenávání a hlášení rybolovných činností a o zařízení pro dálkové snímání a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1566/2007, a
-
nařízení (ES) č. 409/2009 (19), kterým se stanoví vyrovnávací koeficienty Společenství a kódy úpravy používané k přepočítání zpracované hmotnosti na živou hmotnost a kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 2807/83.
(33)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro kontrolní systém Evropské unie zřízený nařízením o kontrolním režimu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„rybářským plavidlem EU“ plavidlo ve smyslu čl. 3 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (20);
2)
„vodami EU“ vody ve smyslu čl. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 2371/2002;
3)
„držitelem licence k rybolovu“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla vydána licence k rybolovu podle článku 6 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„inspektory Unie“ inspektoři vymezení v čl. 4 odst. 7 nařízení o kontrolním režimu;
5)
„zařízením s uzavíracím mechanismem“ jakékoli zařízení plující při hladině moře nebo ukotvené zařízení, které slouží k přilákání ryb;
6)
„pasivním zařízením“ jakékoli rybolovné zařízení, které při odlovu nevyžaduje aktivní pohyb zařízení, a to včetně:
a)
tenatových sítí, třístěnných tenatových sítí, vězencových sítí;
b)
unášených tenatových sítí a unášených třístěnných tenatových sítí, přičemž kterékoli z nich mohou být opatřeny kotvícím, plovoucím a navigačním zařízením;
c)
dlouhých lovných šňůr, lovných šňůr, vrší a vězenců;
7)
„výložníkovou vlečnou sítí“ jakákoli vlečená síť, jejíž otvor je zajišťován výložníkem nebo podobným zařízením, bez ohledu na to, zda je při vlečení po mořském dně nadnášena, či nikoli;
8)
„systémem sledování plavidel“ (VMS) podle čl. 9 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu satelitní systém sledování plavidel poskytující rybolovným orgánům v pravidelných intervalech údaje o poloze, kurzu a rychlosti plavidel;
9)
„zařízením pro satelitní sledování“ podle čl. 4 odst. 12 nařízení o kontrolním režimu zařízení instalované na palubě rybářského plavidla, které automaticky přenáší polohu a související údaje do střediska pro sledování rybolovu podle zákonných požadavků a umožňuje neustálou detekci a identifikaci rybářského plavidla;
10)
„rybářským výjezdem“ jakákoli plavba rybářského plavidla, během které probíhá rybolovná činnost a která začíná okamžikem, kdy rybářské plavidlo opustí přístav, a končí vplutím do přístavu;
11)
„rybolovnou operací“ všechny činnosti související s vyhledáváním ryb, shazováním, vlečením a vytahováním aktivního lovného zařízení, kladením, ponořováním, vytahováním nebo přemísťováním pasivního lovného zařízení a vybíráním úlovku ze zařízení, ze sítí na uchovávání živých úlovků nebo z přepravní klece do výkrmných a chovných klecí;
12)
„elektronickým lodním deníkem rybolovu“ záznam údajů o rybolovné operaci provedený velitelem rybářského plavidla za použití počítačových prostředků a předaný orgánům členského státu;
13)
„obchodní úpravou produktu“ popis zpracovaného stavu produktu rybolovu nebo jeho části v souladu s kódy a popisy uvedenými v příloze I;
14)
„Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu“ agentura ve smyslu článku 1 nařízení (ES) č. 768/2005 (21);
15)
„pozorováním“ sledování rybářského plavidla kterýmkoli příslušným orgánem členského státu;
16)
„obchodně citlivými informacemi“ informace, jejichž zveřejnění může poškodit obchodní zájmy provozovatele;
17)
„počítačovým systémem potvrzování údajů“ systém, který je schopen ověřit, že veškeré údaje uložené v databázích členských států jsou přesné, úplné a předložené ve stanovených lhůtách;
18)
„internetovou službou“ softwarový systém určený k podpoře interoperabilní interakce mezi počítači prostřednictvím počítačové sítě.
HLAVA II
OBECNÉ PODMÍNKY PŘÍSTUPU DO VOD A KE ZDROJŮM
KAPITOLA I
Licence k rybolovu
Článek 3
Vydávání a správa licencí k rybolovu
1. Licence k rybolovu uvedená v článku 6 nařízení o kontrolním režimu je platná pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu vydávají, spravují a odebírají členské státy pro svá rybářská plavidla v souladu s tímto nařízením.
3. Licence k rybolovu uvedené v článku 6 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze II.
4. Licence k rybolovu vydané v souladu s nařízením (ES) č. 1281/2005 se považují za licence k rybolovu vydané v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 3 tohoto článku.
5. Licence k rybolovu je platná, jen pokud jsou nadále dodržovány podmínky, na jejichž základě byla vydána.
6. Jestliže byla licence k rybolovu dočasně pozastavena nebo trvale odňata, orgány členského státu vlajky neprodleně informují jejího držitele.
7. V žádném okamžiku nesmí být celková kapacita odpovídající licencím k rybolovu vydaným členským státem, vyjádřená v hrubé prostornosti nebo v kW, vyšší než maximální úrovně kapacity pro daný členský stát stanovené v souladu s článkem 12 a 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 a nařízenímKomise (ES) č. 1438/2003 (22), nařízením Rady (ES) č. 639/2004 (23) a nařízením Komise (ES) č. 2104/2004 (24).
KAPITOLA II
Oprávnění k rybolovu
Článek 4
Oprávnění k rybolovu
1. Oprávnění k rybolovu uvedené v článku 7 nařízení o kontrolním režimu je platné pouze pro jedno rybářské plavidlo EU.
2. Oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu obsahují minimálně informace stanovené v příloze III. Členský stát vlajky zajistí, aby byly informace obsažené v oprávnění k rybolovu správné a v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Zvláštní povolení k rybolovu vydaná v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 (25) se považují za oprávnění k rybolovu vydaná v souladu s tímto nařízením, pokud obsahují nejnutnější informace vyžadované odstavcem 2 tohoto článku.
4. Oprávnění k rybolovu uvedené v odstavci 2 a licence k rybolovu uvedená v čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení mohou být obsaženy v témže dokladu.
5. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jsou rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, která provádějí rybolov výlučně v územních vodách svých členských států vlajky, vyňata z povinnosti mít oprávnění k rybolovu.
6. Ustanovení čl. 3 odst. 2 a 5 tohoto nařízení se použijí přiměřeně.
Článek 5
Seznam oprávnění k rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla, jakmile budou zprovozněny internetové stránky uvedené v článku 114 nařízení o kontrolním režimu a nejpozději 1. ledna 2012, poskytnou členské státy v zabezpečené části svých úředních internetových stránek seznam rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu uvedená v článku 7 nařízení o kontrolním režimu, a to před nabytím platnosti těchto oprávnění k rybolovu. V případě jakýchkoli změn seznam před nabytím účinku aktualizují.
2. Za období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 členské státy poskytnou Komisi na požádání seznam svých rybářských plavidel, která obdržela oprávnění k rybolovu na rok 2011. Změny seznamu se oznamují Komisi před nabytím účinku.
KAPITOLA III
Značení a identifikace rybářských plavidel EU a jejich lovných zařízení
Oddíl 1
Značení a identifikace rybářských plavidel
Článek 6
Značení rybářských plavidel
Rybářská plavidla EU musí být označena tímto způsobem:
a)
písmeno nebo písmena přístavu nebo okresu, ve kterém je rybářské plavidlo EU zaregistrováno, a evidenční číslo nebo čísla jsou vyznačena na obou stranách přídě, pokud možno co nejvýše nad vodou tak, aby byla jasně viditelná z moře a ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
b)
v případě rybářských plavidel EU o celkové délce větší než 10 metrů a menší než 17 metrů musí být výška písmen a čísel alespoň 25 centimetrů a tloušťka linky alespoň 4 centimetry. V případě rybářských plavidel EU o délce 17 metrů nebo větší musí být výška písmen a čísel alespoň 45 centimetrů a tloušťka linky alespoň 6 centimetrů;
c)
členský stát vlajky může požadovat, aby mezinárodní rádiová volací značka (IRCS) nebo vnější registrační písmena a čísla byla vyznačena na střeše kormidelny tak, aby byla jasně viditelná ze vzduchu, v barvě kontrastující s pozadím, na kterém jsou vyznačena;
d)
kontrastními barvami jsou bílá a černá;
e)
vnější registrační písmena a čísla vyznačená na trupu rybářského plavidla EU nesmějí být snímatelná, smazaná, pozměněná, nečitelná, zacloněná nebo zakrytá.
Článek 7
Doklady uchovávané na palubě rybářského plavidla EU
1. Velitel rybářského plavidla o celkové délce 10 metrů nebo větší uchovává na palubě doklady vydané příslušným orgánem členského státu, v němž je plavidlo zaregistrováno, obsahující alespoň tyto údaje o plavidle:
a)
název, existuje-li;
b)
písmena přístavu nebo okresu, kde je zaregistrováno, a čísla, pod kterými je zaregistrováno;
c)
mezinárodní rádiovou volací značku, existuje-li;
d)
jména a adresy vlastníka/vlastníků a případně nájemce/nájemců;
e)
celkovou délku, výkon hnacího motoru, hrubou prostornost a u rybářských plavidel EU, která byla uvedena do provozu dne 1. ledna 1987 nebo později, datum uvedení do provozu.
2. Velitel rybářských plavidel EU o celkové délce 17 metrů nebo větší s prostorem pro ryby uchovává na palubě přesné výkresy s popisem prostoru pro ryby, včetně uvedení všech přístupových míst a jejich skladovací kapacity v krychlových metrech.
3. Velitel rybářského plavidla EU s mrazicími nebo chladírenskými nádržemi s mořskou vodou uchovává na palubě aktualizovaný doklad uvádějící kalibraci nádrží v krychlových metrech v dělení po 10 centimetrech.
4. Doklady uvedené v odstavci 2 a 3 musí být potvrzené příslušným orgánem členského státu vlajky. Každá úprava charakteristických znaků uvedených v dokladech podle odstavců 1 až 3 musí být potvrzena příslušným orgánem členského státu vlajky.
5. Doklady uvedené v tomto článku se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníků.
Oddíl 2
Značení a identifikace lovných zařízení a člunů
Článek 8
Značení člunů a lovných zařízení s uzavíracím mechanismem
Čluny přepravované na palubách rybářských plavidel EU a lovná zařízení s uzavíracím mechanismem musí být označena vnějšími registračními písmeny a čísly rybářského plavidla (rybářských plavidel) EU, které je používá (používají).
Článek 9
Obecná pravidla pro pasivní zařízení a výložníkové vlečné sítě
1. Ustanovení obsažená v článcích 9 až 12 tohoto nařízení se vztahují na rybářská plavidla EU provozující rybolov ve všech vodách EU a ustanovení obsažená v článcích 13 až 17 tohoto nařízení na vody EU nacházející se více než 12 námořních mil od základních linií pobřežních členských států.
2. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje provádět rybolov za použití pasivních zařízení, bójí a výložníkových vlečných sítí, které nejsou označené a identifikovatelné v souladu s ustanoveními článků 10 až 17 tohoto nařízení.
3. Jak je stanoveno v odstavci 1, ve vodách EU se zakazuje vozit na palubě:
a)
výložníky výložníkových vlečných sítí, na nichž nejsou vyznačena vnější registrační písmena a čísla podle článku 10 tohoto nařízení;
b)
pasivní zařízení, které není opatřeno štítkem podle čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení;
c)
bóje, které nejsou označeny podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 10
Pravidla pro výložníkové vlečné sítě
Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby na každé sestavené výložníkové vlečné síti, která se nachází na palubě nebo je používána k rybolovu, byla jasně vyznačena vnější registrační písmena a čísla plavidla, ke kterému patří, a to na výložníku každé sestavené výložníkové vlečné sítě.
Článek 11
Pravidla pro pasivní zařízení
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby každé pasivní zařízení, které se nachází na plavidle nebo je používáno k rybolovu, bylo jasně označené a identifikovatelné v souladu s tímto článkem.
2. Na každém pasivním zařízení používaném k rybolovu se trvale vyznačí vnější registrační písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla, k němuž zařízení patří, takto:
a)
u sítí na štítek připevněný k první horní řadě;
b)
u lovných šňůr a dlouhých lovných šňůr na štítek připevněný v místě kontaktu s uvazovací bójí;
c)
u vrší a vězenců na štítek připevněný k základnímu provazu;
d)
u pasivních zařízení, jejichž délka přesahuje 1 námořní míli, na štítek připevněný podle písmena a), b) a c) v pravidelných odstupech nepřevyšujících 1 námořní míli tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce větší než 1 námořní míle nezůstala neoznačena.
Článek 12
Pravidla pro štítky
1. Každý štítek musí být:
a)
vyrobený z odolného materiálu;
b)
bezpečně připevněn k zařízení;
c)
široký alespoň 65 milimetrů;
d)
dlouhý alespoň 75 milimetrů.
2. Štítek nesmí být snímatelný, smazaný, pozměněný, nečitelný, zacloněný nebo zakrytý.
Článek 13
Pravidla pro bóje
1. Velitel rybářského plavidla EU nebo zástupce velitele zajistí, aby ke každému pasivnímu zařízení používanému k rybolovu byly připevněny dvě koncové signální bóje a vnitřní signální bóje, vybavené v souladu s přílohou IV, a rozmístěny podle ustanovení tohoto oddílu.
2. Na každé koncové a vnitřní signální bóji se trvale vyznačí vnější evidenční písmena a čísla, která jsou vyznačena na trupu rybářského plavidla EU, k němuž tyto bóje patří a jež je rozmístilo, takto:
a)
písmena a čísla musí být vyznačena co nejvýše nad vodní hladinou tak, aby byla jasně viditelná;
b)
barvou kontrastující s povrchem, na kterém jsou vyznačena.
3. Písmena a čísla vyznačená na signální bóji nesmějí být smazaná, pozměněná nebo nečitelná.
Článek 14
Pravidla pro lana
1. Lana spojující bóje s pasivním zařízením musí být z materiálu, který je schopen se ponořit, nebo musí být zatížena.
2. Lana spojující koncové signální bóje s každým zařízením se připevňují na konce tohoto zařízení.
Článek 15
Pravidla pro koncové signální bóje
1. Koncové signální bóje jsou rozmístěny tak, aby bylo možné kdykoli určit koncové body zařízení.
2. Stožár každé koncové signální bóje je vysoký alespoň 1 metr od hladiny moře, měřeno od vrchní části plováku ke spodnímu okraji nejnižší vlajky.
3. Koncové signální bóje jsou barevné, ale nesmějí být červené nebo zelené.
4. Na každé koncové signální bóji se musí nacházet:
a)
jedna nebo dvě obdélníkové vlajky; je-li nutné umístit na jednu bóji dvě vlajky, jsou od sebe umístěny ve vzdálenosti alespoň 20 centimetrů; vlajky označující konce téhož zařízení jsou stejné barvy, nesmějí být bílé a jsou stejné velikosti;
b)
jedno nebo dvě žlutá světla, která každých pět sekund zablesknou (F1 Y 5s) a jsou viditelná na vzdálenost nejméně dvou námořních mil;
5. Každá koncová signální bóje může mít koncovou značku na vrcholu bóje označenou jedním nebo dvěma svítivými proužky, jež nesmějí být červené nebo zelené a musí být alespoň 6 centimetrů široké.
Článek 16
Pravidla pro připevňování koncových signálních bójí
1. Koncové signální bóje musí být připevněny k pasivnímu zařízení takto:
a)
bóje v západním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od jihu přes západ k severu včetně) musí být vybavena dvěma vlajkami, dvěma svítivými proužky, dvěma světly a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení;
b)
bóje ve východním úseku (tj. polovina kruhu buzoly od severu přes východ k jihu včetně) musí být vybavena jednou vlajkou, jedním svítivým proužkem, jedním světlem a štítkem podle článku 12 tohoto nařízení.
2. Štítek musí obsahovat informace uvedené v čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 17
Vnitřní signální bóje
1. Vnitřní signální bóje jsou umístěny na pasivním zařízení, jehož délka přesahuje pět námořních mil, následujícím způsobem:
a)
vnitřní signální bóje jsou rozmístěny ve vzdálenosti nepřesahující pět námořních mil tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce pěti námořních mil nebo více nezůstala neoznačena;
b)
vnitřní signální bóje jsou vybaveny žlutým blikajícím světlem, které každých pět sekund zableskne (F1 Y 5s) a je viditelné na vzdálenost nejméně dvou námořních mil. Nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, avšak vlajka je bílá.
2. Odchylně od odstavce 1 jsou vnitřní signální bóje v Baltském moři umístěny na pasivním zařízení o délce přesahující jednu námořní míli. Vnitřní signální bóje se rozmísťují ve vzdálenosti nejvýše jedné námořní míle tak, aby žádná část pasivního zařízení o délce přesahující jednu námořní míli nezůstala neoznačená.
Vnitřní signální bóje nesou stejné znaky jako koncová signální bóje ve východním úseku, s výjimkou těchto znaků:
a)
vlajky jsou bílé;
b)
každá pátá vnitřní signální bóje je opatřena radarovým odražečem odrážejícím signál do vzdálenosti alespoň dvou námořních mil.
KAPITOLA IV
Systém sledování plavidel
Článek 18
Požadavky na vybavení rybářských plavidel EU zařízeními pro satelitní sledování
1. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3 tohoto nařízení, nesmí rybářské plavidlo EU, na které se vztahuje systém sledování plavidel, opustit přístav bez plně provozuschopného zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě.
2. Nachází-li se rybářské plavidlo EU v přístavu, zařízení pro satelitní sledování může být vypnuto, pouze pokud:
a)
to bylo předem oznámeno středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky a středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu a
b)
pokud příští zpráva potvrdí, že rybářské plavidlo EU nezměnilo svou polohu oproti předchozí zprávě.
Příslušné orgány členského státu vlajky mohou povolit nahrazení předchozího oznámení uvedeného v písmenu a) automatickou zprávou VMS nebo varováním systému, které oznamují, že rybářské plavidlo EU se nachází v předem vymezené zeměpisné oblasti přístavu.
3. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 19
Vlastnosti zařízení pro satelitní sledování
1. Zařízení pro satelitní sledování instalovaná na rybářských plavidlech EU musí zajistit pravidelné automatické předávání následujících údajů středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky:
a)
identifikace rybářského plavidla;
b)
naposledy určená zeměpisná poloha rybářského plavidla se zaměřovací odchylkou nižší než 500 metrů při stupni přesnosti 99 %;
c)
datum a čas (univerzální koordinovaný čas, „UTC“), kdy byla tato poloha rybářského plavidla určena, a
d)
okamžitá rychlost a kurs rybářského plavidla.
2. Členské státy zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla chráněna proti vstupu nebo výstupu chybných údajů o poloze a aby nemohla být ručně přenastavena.
Článek 20
Povinnosti velitelů plavidel v souvislosti se zařízeními pro satelitní sledování
1. Velitelé rybářského plavidla EU zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování byla kdykoli plně provozuschopná a aby byly předávány údaje uvedené v čl. 19 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, velitel rybářského plavidla EU zejména zajistí, aby:
a)
údaje nebyly nijak pozměněny;
b)
anténa nebo antény zařízení pro satelitní sledování nebyly nijak rušeny, odpojeny nebo blokovány;
c)
dodávka elektrického proudu pro zařízení pro satelitní sledování nebyla nijak přerušena a
d)
zařízení pro satelitní sledování nebylo z rybářského plavidla odstraněno.
3. Zařízení pro satelitní sledování je zakázáno ničit, poškozovat, činit provozu neschopným nebo do něho jakkoli jinak zasahovat, pokud příslušné orgány členského státu vlajky nepovolily jeho opravu nebo výměnu.
Článek 21
Kontrolní opatření členských států vlajky
Každý členský stát vlajky zajistí průběžné a systematické sledování a kontrolu přesnosti údajů uvedených v článku 19 tohoto nařízení a neprodleně zasáhne, zjistí-li, že údaje jsou nepřesné nebo neúplné.
Článek 22
Četnost předávání údajů
1. Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu nejméně jednou za dvě hodiny obdrželo prostřednictvím VMS informace uvedené v článku 19 tohoto nařízení týkající se jeho rybářských plavidel. Středisko pro sledování rybolovu může požadovat předávání informací v kratších časových intervalech.
2. Středisko pro sledování rybolovu musí mít schopnost vyžádat si aktuální polohu každého z rybářských plavidel tohoto členského státu.
Článek 23
Sledování vplutí do určitých oblastí a vyplutí z nich
Každý členský stát zajistí, aby jeho středisko pro sledování rybolovu prostřednictvím údajů VMS sledovalo u jeho rybářských plavidel datum a čas vplutí do a vyplutí z:
a)
jakékoli námořní oblasti, kde platí zvláštní pravidla přístupu do vod a ke zdrojům;
b)
oblastí omezeného rybolovu podle článku 50 nařízení o kontrolním režimu;
c)
regulačních oblastí regionálních organizací pro řízení rybolovu, jichž jsou Evropská unie nebo některé členské státy smluvní stranou;
d)
vod pod svrchovaností a v jurisdikci třetí země.
Článek 24
Předávání údajů pobřežnímu členskému státu
1. VMS zavedený každým členským státem zajišťuje, aby byly středisku pro sledování rybolovu pobřežního členského státu automaticky předávány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení a které se týkají jeho rybářských plavidel po dobu, kdy se nacházejí ve vodách pobřežního členského státu. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
2. Pobřežní členské státy, které oblast sledují společně, mohou určit společnou adresu, na kterou budou zasílány údaje, které mají být poskytnuty v souladu s článkem 19 tohoto nařízení. Informují o tom Komisi a ostatní členské státy.
3. Každý členský stát předá ostatním členským státům a Komisi pokud možno v elektronickém formátu, který je slučitelný se systémem World Geodetic System 1984 (WGS 84), úplný seznam zeměpisných souřadnic, jimiž je ohraničena jeho výlučná hospodářská zóna nebo výlučná rybolovná oblast. Rovněž sdělí ostatním členským státům a Komisi veškeré změny těchto souřadnic. Členské státy mohou případně tento seznam zveřejnit na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Členské státy zajistí efektivní součinnost mezi svými příslušnými orgány, co se týče předávání údajů ze systému sledování plavidel v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu, mimo jiné také stanovením jasných a zdokumentovaných postupů, jež se mají k tomuto účelu používat.
Článek 25
Technické selhání nebo nefunkčnost zařízení pro satelitní sledování
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování instalovaného na palubě rybářského plavidla EU jeho velitel nebo jeho zástupce sdělí středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky každé čtyři hodiny od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s odstavcem 4 nebo čl. 26 odst. 1 tohoto nařízení, vhodnými telekomunikačními prostředky aktuální zeměpisnou polohu rybářského plavidla. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. Středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky po obdržení zeměpisných souřadnic podle odstavce 1 tyto souřadnice neodkladně zapíše do databáze VMS. Ručně odesílané údaje VMS musí být v databázi jasně odlišitelné od automatických zpráv. Tyto ručně odesílané údaje VMS musí být popřípadě neodkladně předány pobřežním členským státům.
3. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní sledování smí rybářské plavidlo EU opustit přístav teprve tehdy, kdy je zařízení pro satelitní sledování instalované na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů státu vlajky. Odchylně může středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky povolit svým rybářským plavidlům s nefunkčním zařízením pro satelitní sledování opustit přístav za účelem jeho opravy nebo výměny.
4. Příslušné orgány členského státu vlajky či případně pobřežního členského státu se pokusí informovat velitele plavidla nebo osobu, která za ně zodpovídá, nebo jejich zástupce, jestliže se zdá, že došlo k závadě na zařízení pro satelitní sledování instalovaném na palubě rybářského plavidla EU nebo že toto zařízení není plně funkční.
5. Odstranění zařízení pro satelitní sledování za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušnými orgány členského státu vlajky.
Článek 26
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti po sobě následujících hodin, informuje o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby zařízení pro satelitní sledování u dotyčného rybářského plavidla bylo důkladně překontrolováno. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, zda bylo se zařízením manipulováno. Odchylně od čl. 20 odst. 2 písm. d) tohoto nařízení může být zařízení za účelem tohoto šetření z plavidla odstraněno.
2. Neobdrží-li středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky údaje podle článku 22 nebo čl. 25 odst. 1 tohoto nařízení po dobu dvanácti hodin a byla-li poslední přijatá poloha ve vodách jiného členského státu, informuje o tom co nejdříve středisko pro sledování rybolovu tohoto pobřežního členského státu.
3. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU ve svých vodách a neobdrží-li údaje v souladu s čl. 24 odst. 1 nebo čl. 25 odst. 2 tohoto nařízení, informují o tom velitele rybářského plavidla a středisko pro sledování rybolovu členského státu vlajky.
Článek 27
Sledování a zaznamenávání rybolovných činností
1. Údaje obdržené podle článku 22, čl. 24 odst. 1 a článku 25 tohoto nařízení používají členské státy k účinnému sledování činnosti rybářských plavidel.
2. Členské státy vlajky:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 28
Přístup Komise k údajům
Komise může členské státy v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. a) nařízení o kontrolním režimu požádat, aby zajistily automatické předávání údajů, které mají být poskytovány podle článku 19 tohoto nařízení, ohledně určité skupiny rybářských plavidel a za určitou dobu Komisi nebo subjektu jí určenému. Toto předávání údajů probíhá současně s příjmem údajů střediskem pro sledování rybolovu členského státu vlajky a je v souladu s formátem stanoveným v příloze V.
HLAVA III
KONTROLA RYBOLOVU
KAPITOLA I
Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 29
Rybářská plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňovat a předkládat lodní deník rybolovu a prohlášení o překládce/vykládce v papírové podobě
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení obsažená ve víceletých plánech, vyplňují a předkládají velitelé rybářských plavidel EU o celkové délce 10 metrů nebo větší, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě, údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce podle článků 14, 21 a 23 nařízení o kontrolním režimu v papírové podobě. Tato prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž vyplnit a předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Požadavek vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vztahuje také na rybářská plavidla EU o celkové délce menší než 10 metrů, pokud jejich členský stát vlajky požaduje, aby vedla lodní deník rybolovu a předkládala prohlášení o překládce a/nebo prohlášení o vykládce podle čl. 16 odst. 3 a čl. 25 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 30
Vzory lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Pro všechny rybolovné oblasti vyjma podoblasti NAFO 1 a divizí ICES Va a XIV vyplňují a předkládají lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě velitelé rybářských plavidel EU v souladu se vzorem uvedeným v příloze VI. Vzor uvedený v příloze VII však mohou velitelé rybářských plavidel EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě a která provádějí každodenní rybářské výjezdy v jedné rybolovné oblasti, použít pro rybolovné operace prováděné výlučně ve Středozemním moři.
2. Pro podoblast NAFO 1 a divize ICES Va a XIV se lodní deník rybolovu v papírové podobě vyplňuje a předkládá ve formátu uvedeném v příloze VIII a prohlášení o překládce a vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají ve formátu uvedeném v příloze IX.
3. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě uvedené v příloze VI a VII se také vedou v souladu s odstavcem 1 a článkem 31 tohoto nařízení, když taková rybářská plavidla EU provádějí rybolovnou činnost ve vodách třetí země, ve vodách regulovaných regionální organizací pro řízení rybolovu nebo ve vodách mimo vody EU, které nejsou regulovány regionální organizací pro řízení rybolovu, pokud daná třetí země nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu výslovně nevyžadují, aby se vyplňoval a předkládal odlišný druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce. Pokud třetí země nestanoví zvláštní lodní deník rybolovu, ale přitom vyžaduje údaje odlišné od požadavků Evropské unie, musí se takové údaje zaznamenávat.
4. Členské státy mohou nadále používat lodní deníky rybolovu v papírové podobě v souladu s nařízením (EHS) č. 2807/83 pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost elektronického vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, a to do doby vyčerpání zásob lodních deníků rybolovu v papírové podobě.
Článek 31
Pokyny pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
1. Lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě se vyplňují a předkládají v souladu s pokyny uvedenými v příloze X.
2. Pokud je v pokynech stanovených v příloze X uvedeno, že použití určitého pravidla je nepovinné, může je členský stát vlajky učinit povinným.
3. Všechny záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce musí být čitelné a nesmazatelné. Žádný záznam nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li k chybě, musí být nesprávný záznam přeškrtnut jednou čarou a za ním musí následovat nový, správný záznam parafovaný velitelem. Velitel musí parafovat každý řádek.
4. Velitel rybářského plavidla EU nebo v případě prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jeho zástupce svými iniciálami nebo podpisem osvědčí, že záznamy v lodním deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce jsou správné.
Článek 32
Lhůty pro předkládání lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v papírové podobě
1. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo vykládku v přístavu nebo provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží jeho členského státu vlajky, velitel plavidla co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po skončení překládky nebo vykládky předloží originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům dotyčného členského státu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
2. Pokud po rybářském výjezdu není vyložen žádný úlovek, předloží velitel originál(y) lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce co nejdříve a nejpozději 48 hodin po připlutí do přístavu. Originál(y) tohoto prohlášení o překládce může rovněž předložit jménem velitele jeho zástupce.
3. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu či v místě, které se nachází v blízkosti pobřeží, nebo provedlo vykládku v přístavu jiného členského státu než členského státu vlajky, musí se první kopie lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předložit příslušným orgánům členského státu, kde k překládce nebo vykládce došlo. Originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce se musí co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
4. Pokud rybářské plavidlo EU provedlo překládku v přístavu nebo ve vodách třetí země či na volném moři nebo provedlo vykládku v přístavu třetí země, musí se originál(y) lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce odeslat příslušným orgánům členského státu vlajky.
5. Pokud třetí země nebo pravidla regionální organizace pro řízení rybolovu vyžadují druh lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce nebo prohlášení o vykládce odlišný od vzorů uvedených v příloze VI, velitel rybářského plavidla EU co nejdříve a nejpozději do 48 hodin po překládce nebo vykládce předloží kopii takového dokladu svým příslušným orgánům.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v papírové podobě
Článek 33
Vyplňování lodního deníku rybolovu v papírové podobě
1. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se musí vyplňovat všechny povinné informace, i když nejsou žádné úlovky:
a)
každý den nejpozději do 24:00 hodin a před vplutím do přístavu;
b)
při každé inspekci na moři;
c)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo členským státem vlajky.
2. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nový řádek:
a)
pro každý den na moři;
b)
pokud rybolov probíhá v tentýž den v nové divizi ICES nebo v jiné rybolovné oblasti;
c)
při zapisování údajů o intenzitě rybolovu.
3. V lodním deníku rybolovu v papírové podobě se vyplňuje nová stránka:
a)
při použití odlišného zařízení nebo sítě s odlišným rozsahem velikosti ok oproti předchozímu použitému zařízení;
b)
pro každý rybolov uskutečněný po překládce nebo mezivykládce;
c)
pokud je počet sloupců nedostatečný;
d)
při vyplutí z přístavu, kde nedošlo k vykládce.
4. Při vyplutí z přístavu nebo po dokončení překládky, a když úlovek zůstane na palubě, se uvede množství každého druhu na nové stránce lodního deníku rybolovu.
5. Pro záznamy o použitém lovném zařízení se pod příslušnými záhlavími lodního deníku rybolovu v papírové podobě použijí kódy uvedené v příloze XI.
Oddíl 3
Zvláštní pravidla pro prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové podobě
Článek 34
Předávání prohlášení o překládce v papírové podobě
1. V případě překládky mezi dvěma rybářskými plavidly EU předá velitel překládajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli přijímajícího plavidla nebo jeho zástupci. Velitel přijímajícího rybářského plavidla nebo jeho zástupce rovněž předá po dokončení překládky kopii svého prohlášení o překládce v papírové podobě veliteli překládajícího plavidla nebo jeho zástupci.
2. Kopie uvedené v odstavci 1 se předkládají za účelem kontroly a inspekce na žádost úředníka.
Článek 35
Podepisování prohlášení o vykládce
Před předložením prohlášení o vykládce musí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce podepsat každou stránku.
KAPITOLA II
Lodní deník rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Oddíl 1
Vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o vykládce a prohlášení o překládce v elektronické podobě
Článek 36
Požadavek elektronického záznamového systému a systému hlášení na rybářských plavidlech EU
1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 4 tohoto nařízení, rybářskému plavidlu EU, na něž se vztahuje povinnost vyplňování a předávání lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v elektronické podobě v souladu s články 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu, se nepovolí vyplutí z přístavu bez plně provozuschopného elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě.
2. Tato kapitola se nevztahuje na rybářská plavidla EU používaná výhradně pro účely akvakultury.
Článek 37
Formát pro předávání údajů z rybářského plavidla EU příslušnému orgánu jeho státu vlajky
Členské státy určí formát používaný mezi rybářskými plavidly EU plujícími pod jejich vlajkou a jejich příslušnými orgány pro vyplňování a předávání údajů z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, jak je uvedeno v článcích 15, 21 a 24 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 38
Odpovědní zprávy
1. Rybářským plavidlům EU se vydávají odpovědní zprávy při každém předání údajů z lodního deníku rybolovu, údajů o překládce, údajů z předchozího oznámení a údajů o vykládce. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
2. Velitel rybářského plavidla EU uchovává odpovědní zprávu do konce rybářského výjezdu.
Článek 39
Ustanovení pro případ technického selhání nebo nefunkčnosti elektronických záznamových systémů a systémů hlášení
1. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení instalovaného na palubě rybářského plavidla EU sděluje velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce příslušným orgánům členského státu vlajky vhodnými telekomunikačními prostředky, a to od okamžiku, kdy byl výpadek zjištěn nebo kdy byl informován v souladu s čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení, každý den nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Členské státy zvolí telekomunikační prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
2. V případě technického selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení se údaje z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce zasílají také:
a)
na žádost příslušného orgánu státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace nebo po dokončení překládky;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy Společenství nebo státem vlajky.
V případech uvedených v písmenech a) a e) se rovněž zasílají údaje z předchozího oznámení a prohlášení o vykládce.
3. Příslušné orgány členského státu vlajky po obdržení údajů podle odstavce 1 tyto údaje neodkladně zapíší do elektronické databáze.
4. Při technickém selhání nebo nefunkčnosti elektronického záznamového systému a systému hlášení smí rybářské plavidlo EU vyplout z přístavu, pouze pokud je záznamový systém a systém hlášení instalovaný na palubě plně funkční ke spokojenosti příslušných orgánů členského státu vlajky nebo pokud příslušné orgány členského státu vlajky povolily vyplutí. Jakmile členský stát vlajky povolil svému rybářskému plavidlu vyplout s nefunkčním elektronickým záznamovým systémem a systémem hlášení z přístavu v pobřežním členském státě, okamžitě tuto skutečnost oznámí pobřežnímu členskému státu.
5. Odstranění elektronického záznamového systému a systému hlášení za účelem jeho opravy nebo výměny podléhá povolení příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 40
Neobdržení údajů
1. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu, informují o tom co nejdříve velitele nebo provozovatele rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce. Nastane-li tato situace u určitého rybářského plavidla EU více než třikrát za kalendářní rok, členský stát vlajky zajistí, aby elektronický záznamový systém a systém hlášení u dotyčného rybářského plavidla byl důkladně překontrolován. Členský stát vlajky záležitost prošetří, aby zjistil, proč nebyly údaje obdrženy, a přijme vhodná opatření.
2. Neobdrží-li příslušné orgány členského státu vlajky údaje podle článků 15, 22 a 24 nařízení o kontrolním režimu a byla-li poslední poloha přijatá prostřednictvím systému sledování plavidel ve vodách pobřežního členského státu, informují o tom co nejdříve příslušné orgány tohoto pobřežního členského státu.
3. Velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce zašle všechny údaje, které dosud nebyly odeslány a v souvislosti s nimiž bylo obdrženo oznámení podle odstavce 1, příslušným orgánům členského státu vlajky okamžitě po přijetí oznámení.
Článek 41
Nemožnost přístupu k údajům
1. Pozorují-li příslušné orgány pobřežního členského státu rybářské plavidlo EU jiného členského státu ve svých vodách a nemají přístup k lodnímu deníku rybolovu nebo údajům o překládce podle článku 44 tohoto nařízení, požádají příslušné orgány členského státu vlajky o zajištění přístupu k těmto údajům.
2. Není-li přístup uvedený v odstavci 1 zajištěn do čtyř hodin od žádosti, pobřežní členský stát o tom uvědomí členský stát vlajky. Po obdržení oznámení členský stát vlajky neprodleně zašle údaje pobřežnímu členskému státu jakýmikoli dostupnými elektronickými prostředky.
3. Pokud pobřežní členský stát neobdrží údaje uvedené v odstavci 2, zašle velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce dotyčné údaje a kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení příslušným orgánům pobřežního členského státu na vyžádání jakýmikoli dostupnými pokud možno elektronickými prostředky. Členské státy zvolí prostředky, které použijí, a uvedou je na internetových stránkách podle článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
4. Pokud velitel či provozovatel rybářského plavidla EU nebo jejich zástupce nemůže příslušným orgánům pobřežního členského státu poskytnout kopii odpovědní zprávy uvedené v článku 38 tohoto nařízení, jsou rybolovné činnosti ve vodách pobřežního členského státu dotyčnému rybářskému plavidlu zakázány až do té doby, kdy velitel, provozovatel rybářského plavidla nebo jeho zástupce mohou uvedeným orgánům poskytnout kopii odpovědní zprávy či údaje uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 42
Údaje o fungování elektronického záznamového systému a systému hlášení
1. Členské státy vedou databáze o fungování svého elektronického záznamového systému a systému hlášení. Tyto databáze obsahují a jsou schopny automaticky vytvořit alespoň tyto informace:
a)
seznam jejich rybářských plavidel, jejichž elektronické záznamové systémy a systémy hlášení technicky selhaly nebo byly nefunkční;
b)
počet plavidel, která neučinila každodenní předání elektronického lodního deníku rybolovu, a průměrný počet obdržených předání elektronického lodního deníku rybolovu v přepočtu na jedno rybářské plavidlo v členění podle členského státu vlajky;
c)
počet obdržených předání prohlášení o překládce, prohlášení o vykládce, prohlášení o převzetí a prodejního dokladu v členění podle státu vlajky.
2. Souhrny informací vytvořených podle odstavce 1 se na vyžádání zašlou Komisi. Tyto informace mohou být rovněž zpřístupněny na zabezpečených internetových stránkách ve formátu a v časových intervalech, o kterých rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
Článek 43
Formát pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Informace uvedené v tomto oddílu se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
2. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
3. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
4. Údaje podle přílohy XII, jež musí velitelé plavidel zaznamenávat do svých lodních deníků rybolovu v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
Článek 44
Přístup k údajům
1. Členský stát vlajky zajistí v reálném čase elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu s pobřežním členským státem o údajích z lodního deníku rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce od jeho rybářských plavidel, když provádějí rybolovné operace ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci pobřežního členského státu nebo vplouvají do přístavu daného pobřežního členského státu.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, může členský stát vlajky na vyžádání v reálném čase zajistit elektronickou výměnu informací uvedených v čl. 111 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a týkajících se údajů z lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce od jeho rybářských plavidel s členským státem, který v souladu s článkem 80 nařízení o kontrolním režimu provádí inspekci rybářských plavidel jiného členského státu ve vodách EU mimo vody žádajícího členského státu, v mezinárodních vodách nebo ve vodách třetích zemí.
3. Členský stát vlajky na vyžádání zpřístupní údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 za posledních dvanáct měsíců.
4. Údaje uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do okamžiku, kdy je dokončena vykládka. Údaje uvedené v odstavci 2 zahrnují alespoň údaje od posledního vyplutí z přístavu do doby žádosti. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 z rybářských výjezdů za předchozích dvanáct měsíců se poskytují na vyžádání.
5. Velitel rybářského plavidla EU musí mít kdykoli zabezpečený přístup ke svým vlastním údajům z elektronického lodního deníku rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce uloženým v databázi členského státu vlajky.
6. Pobřežní členský stát poskytne přístup on-line do databáze údajů z lodních deníků rybolovu, z prohlášení o překládce, z předchozích oznámení a z prohlášení o vykládce rybářskému hlídkovému plavidlu jiného členského státu prostřednictvím střediska pro sledování rybolovu uvedeného členského státu v souvislosti s plánem společného nasazení nebo s jinými sjednanými společnými inspekčními činnostmi.
Článek 45
Výměna údajů mezi členskými státy
1. Přístup k údajům podle článku 44 tohoto nařízení musí být trvale zajištěn prostřednictvím zabezpečeného internetového připojení.
2. Členské státy si vyměňují příslušné technické informace pro zajištění vzájemného přístupu k údajům z elektronických lodních deníků rybolovu a z prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce.
3. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
Článek 46
Jediný orgán
1. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
2. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 1 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro lodní deník rybolovu v elektronické podobě
Článek 47
Četnost předávání údajů
1. Když je rybářské plavidlo EU na moři, jeho velitel předává údaje z elektronického lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vlajky nejméně jednou denně a nejpozději do 24:00 hodin, i když nejsou žádné úlovky. Tyto údaje rovněž zasílá:
a)
na žádost příslušného orgánu členského státu vlajky;
b)
okamžitě po dokončení poslední rybolovné operace;
c)
před vplutím do přístavu;
d)
při každé inspekci na moři;
e)
při událostech stanovených právními předpisy EU nebo státem vlajky.
Jestliže poslední rybolovná operace proběhla nejpozději jednu hodinu před vplutím do přístavu, mohou být předání údajů uvedená v písmenech b) a c) zaslána v jedné zprávě.
2. Velitel může předávat opravy údajů z lodního deníku rybolovu a prohlášení o překládce až do posledního předání údajů podle odst. 1 písm. c). Opravy musí být snadno rozpoznatelné. Všechny původní údaje elektronického lodního deníku rybolovu a jejich opravy jsou uchovávány příslušnými orgány členského státu vlajky.
3. Velitel plavidla uchovává kopii údajů uvedených v odstavci 1 na palubě rybářského plavidla během každé doby trávené mimo přístav až do okamžiku, kdy bylo předáno prohlášení o vykládce.
4. Nachází-li se plavidlo EU v přístavu, nemá-li na palubě produkty rybolovu a předložil-li jeho velitel prohlášení o vykládce za všechny rybolovné operace posledního rybářského výjezdu, může být předávání údajů podle odstavce 1 tohoto článku pozastaveno pod podmínkou předchozího oznámení středisku pro sledování rybolovu členského státu vlajky. Předávání se obnoví v okamžiku, kdy rybářské plavidlo EU vypluje z přístavu. Předchozí oznámení se nepožaduje u rybářských plavidel EU vybavených systémem sledování plavidel a předávajících údaje jeho prostřednictvím.
KAPITOLA III
Společná pravidla pro lodní deník rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce v papírové nebo elektronické podobě
Oddíl 1
Společná pravidla pro určení živé hmotnosti
Článek 48
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„úpravou“ podoba, do jaké je ryba zpracována na palubě rybářského plavidla a před vykládkou, jak je popsáno v příloze I;
2)
„celkovou úpravou“ úprava sestávající ze dvou nebo více částí získaných z téže ryby.
Článek 49
Přepočítací koeficienty
1. Pro vyplňování a předkládání lodních deníků rybolovu podle článků 14 a 15 nařízení o kontrolním režimu se přepočítací koeficienty EU stanovené v přílohách XIII, XIV a XV použijí pro přepočet hmotnosti uchovávaných nebo zpracovaných ryb na živou hmotnost. Tyto koeficienty se použijí na produkty rybolovu nacházející se na palubě nebo přeložené či vyložené rybářskými plavidly EU.
2. Odchylně od ustanovení odstavce 1 platí, že pokud regionální organizace pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou je Evropská unie, pro svou regulační oblast, případně třetí zemi, s níž má Evropská unie dohodu o provozování rybolovu ve vodách pod její svrchovaností nebo v její jurisdikci, stanovily přepočítací koeficienty, použijí se tyto koeficienty.
3. V případech, kdy pro daný druh a úpravu nejsou stanoveny přepočítací koeficienty, se použije přepočítací koeficient přijatý členským státem vlajky.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, použijí příslušné orgány členských států přepočítací koeficienty EU uvedené v odstavci 1 k výpočtu živé hmotnosti překládek a vykládek s cílem sledovat čerpání kvót.
Článek 50
Způsob výpočtu
1. Živá hmotnost ryb se vypočítá tak, že pro každý druh a úpravu se hmotnost zpracovaných ryb vynásobí přepočítacími koeficienty podle článku 49 tohoto nařízení.
2. V případě celkové úpravy se použije pouze jeden přepočítací koeficient odpovídající jedné z částí celkové úpravy ryby.
Oddíl 2
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání lodního deníku rybolovu
Článek 51
Obecná pravidla pro lodní deníky rybolovu
1. Míra odchylky podle čl. 14 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého druhu ryb uchovávaného na palubě se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v lodním deníku rybolovu.
2. V případě úlovků, které jsou vykládány netříděné, může být míra odchylky vypočítána na základě jednoho nebo více reprezentativních vzorků pro celkové množství uchovávané na palubě.
3. Pro účely použití článku 14 nařízení o kontrolním režimu se druh ulovený za účelem použití jako živá návnada považuje za druh ulovený a uchovávaný na palubě.
4. Velitel rybářského plavidla EU křižujícího oblast intenzity rybolovu, kde je oprávněno provádět rybolov, zaznamená a nahlásí příslušné informace uvedené v čl. 14 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, i když v této oblasti neprovádí žádné rybolovné činnosti.
Oddíl 3
Společná pravidla pro vyplňování a předkládání prohlášení o překládce/vykládce
Článek 52
Míra odchylky v prohlášení o překládce
Míra odchylky podle čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu pro odhad množství v kilogramech živé hmotnosti každého přeloženého nebo obdrženého druhu ryb se vyjádří jako procentuální podíl z údajů v prohlášení o překládce.
Článek 53
Rozdíly v přeložených úlovcích
Existuje-li rozdíl mezi množstvím úlovku přeloženého z překládajícího plavidla a množstvím převzatým na palubu přijímajícího plavidla, považuje se za přeložené množství větší z obou těchto hodnot. Členské státy zajistí, aby byla podniknuta následná opatření za účelem určení skutečné hmotnosti produktů rybolovu přeložených z překládajícího na přijímající plavidlo.
Článek 54
Dokončení vykládky
Když jsou v souladu s článkem 61 nařízení o kontrolním režimu produkty rybolovu před vážením přepravovány z místa vykládky, považuje se vykládka pro účely použití čl. 23 odst. 3 a čl. 24 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu po zvážení produktů rybolovu za dokončenou.
Článek 55
Rybolovné operace za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro případ rybolovných operací za účasti dvou nebo více rybářských plavidel EU
-
z různých členských států nebo
-
z téhož členského státu, avšak při vykládce úlovků v členském státě, pod jehož vlajkou neplují,
vyložený úlovek se připíše rybářskému plavidlu EU, z něhož se produkty rybolovu vykládají.
KAPITOLA IV
Plány namátkových kontrol a shromažďování údajů o rybářských plavidlech EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce
Článek 56
Stanovení plánů namátkových kontrol
Plány namátkových kontrol uvedené v čl. 16 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu pro sledování rybářských plavidel EU, na něž se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, stanoví členské státy v souladu s touto kapitolou s cílem určit vykládky populací nebo skupiny populací ulovených těmito rybářskými plavidly a případně jejich intenzitu rybolovu. Tyto údaje se použijí pro zaznamenávání úlovků a, kde je to vhodné, intenzity rybolovu, jak je uvedeno v článku 33 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 57
Metodika namátkových kontrol
1. Plány namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení se vypracovávají v souladu s přílohou XVI.
2. Velikost vzorku, který má být zkontrolován, se určí na základě rizika takto:
a)
„velmi nízké“ riziko: 3 % vzorku;
b)
„nízké“ riziko: 5 % vzorku;
c)
„střední“ riziko: 10 % vzorku;
d)
„vysoké“ riziko: 15 % vzorku;
e)
„velmi vysoké“ riziko: 20 % vzorku.
3. Denní úlovek sektoru loďstva se pro danou populaci odhadne vynásobením celkového počtu aktivních rybářských plavidel EU dotyčného sektoru loďstva průměrným denním úlovkem z dané populace na jedno rybářské plavidlo EU založeným na úlovcích vzorku kontrolovaných rybářských plavidel EU.
4. O členských státech, které shromažďují systematicky alespoň jednou měsíčně za každé rybářské plavidlo, na které se nevztahují požadavky ohledně lodního deníku rybolovu a prohlášení o vykládce, údaje
a)
o všech vykládkách úlovků všech druhů v kilogramech, včetně nulových úlovků;
b)
o statistických obdélnících, ve kterých byly tyto úlovky odloveny, se má za to, že splnily požadavky plánu namátkových kontrol podle článku 56 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
Kontrola intenzity rybolovu
Článek 58
Hlášení o intenzitě rybolovu
1. Hlášení o intenzitě rybolovu uvedené v článku 28 nařízení o kontrolním režimu se zasílá v souladu s přílohou XVII.
2. Pokud velitel rybářského plavidla EU předává zprávu příslušným orgánům rádiem podle čl. 28 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, rozhodnou členské státy o používaných rádiových stanicích a oznámí je na internetových stránkách uvedených v článku 115 nařízení o kontrolním režimu.
KAPITOLA VI
Nápravná opatření
Článek 59
Obecné zásady
Aby mohly využívat nápravných opatření uvedených v článku 37 nařízení o kontrolním režimu, sdělí členské státy Komisi co nejdříve a v každém případě do jednoho měsíce ode dne zveřejnění ukončení rybolovu podle článku 36 nařízení o kontrolním režimu v Úředním věstníku rozsah utrpěné újmy.
Článek 60
Přidělování dostupných rybolovných práv
1. Pokud utrpěná újma nebyla postupem podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 odstraněna zcela nebo byla odstraněna jen částečně, Komise co nejdříve po obdržení informací podle článku 59 tohoto nařízení přijme nezbytná opatření s cílem náležitě napravit způsobenou újmu.
2. V opatření podle odstavce 1 se uvede:
a)
které členské státy utrpěly újmu („poškozené členské státy“) a rozsah újmy (po odečtení případných výměn kvót);
b)
případně které členské státy přečerpaly svá rybolovná práva („přečerpávající členské státy“) a množství přečerpání rybolovných práv (snížené o výměny v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002);
c)
případně odpočty od rybolovných práv přečerpávajících členských států v poměru k množství přečerpaných rybolovných práv;
d)
případně navýšení, které se má připočítat k rybolovným právům poškozených členských států, v poměru k rozsahu utrpěné újmy;
e)
případně datum nebo data, kdy navýšení nebo odpočty nabývají účinnosti;
f)
případně jakékoli jiné nezbytné opatření pro nápravu utrpěné újmy.
KAPITOLA VII
Výkon motoru
Článek 61
Osvědčování výkonu hnacího motoru
1. Osvědčování maximálního trvalého výkonu nového, náhradního nebo technicky upraveného hnacího motoru podle čl. 40 odst. 1 a 2 nařízení o kontrolním režimu se provádí v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2930/86 (26).
2. Hnací motor se považuje za technicky upravený ve smyslu odstavce 1, pokud kterékoli z jeho hlavních součástí (dílů), včetně zejména vstřikovacího zařízení, ventilů, turbodmychadla, pístů, vložek válců, ojnic a hlav válců, byly upraveny nebo nahrazeny novými díly s odlišnými technickými parametry, což vede ke změněnému jmenovitému výkonu, nebo pokud bylo změněno seřízení motoru, jako například nastavení vstřikování, konfigurace turbodmychadla nebo časování ventilů. Povaha technické úpravy musí být jasně vysvětlena v osvědčení podle odstavce 1.
3. Držitel licence k rybolovu před instalací nového hnacího motoru nebo před nahrazením nebo technickou úpravou stávajícího hnacího motoru informuje příslušné orgány.
4. Tento článek se vztahuje na rybářská plavidla podléhající režimu intenzity rybolovu ode dne 1. ledna 2012. Na ostatní rybářská plavidla se vztahuje ode dne 1. ledna 2013. Vztahuje se pouze na rybářská plavidla, na kterých byly nainstalovány nové hnací motory nebo jejichž stávající hnací motory byly nahrazeny nebo technicky upraveny po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 62
Ověřování a plán namátkových kontrol
1. Za účelem ověření výkonu motoru v souladu s článkem 41 nařízení o kontrolním režimu stanoví členské státy plán namátkových kontrol pro určení rybářských plavidel nebo skupin rybářských plavidel v jejich loďstvu, u kterých hrozí riziko vykázání podhodnoceného výkonu hnacího motoru. Plán namátkových kontrol musí být založen přinejmenším na těchto kritériích vysokého rizika:
a)
rybářská plavidla působící v rybolovných oblastech podléhajících režimům intenzity rybolovu, zejména rybářská plavidla, kterým byla přidělena jednotlivá výše intenzity rybolovu v kW*dnech;
b)
rybářská plavidla podléhající omezením výkonu plavidla vyplývajícím z vnitrostátních právních předpisů nebo z práva Evropské unie;
c)
rybářská plavidla, u nichž je poměr výkonu plavidla (kW) k jeho hrubé prostornosti (GT) o 50 % nižší než průměrná hodnota tohoto poměru u stejného druhu rybářských plavidel, druhu zařízení a cílového druhu lovených ryb. Pro účely tohoto rozboru mohou členské státy rozdělit loďstvo podle jednoho nebo několika z těchto kritérií:
i)
členění loďstva nebo správních jednotek vymezených vnitrostátním právem,
ii)
kategorie plavidel podle jejich délky,
iii)
kategorie plavidel podle jejich prostornosti,
iv)
použitá lovná zařízení,
v)
cílové druhy lovených ryb.
2. Členské státy mohou zvážit použití dalších kritérií rizika na základě svého vlastního posouzení.
3. Členské státy vypracují seznam svých rybářských plavidel, která splňují jedno nebo více kritérií rizika uvedených v odstavci 1 a případně kritérií rizika podle odstavce 2.
4. Z každé skupiny rybářských plavidel odpovídajících jednomu z kritérií rizika podle odstavců 1 a 2 vyberou členské státy namátkový vzorek rybářských plavidel. Velikost vzorku se rovná druhé odmocnině zaokrouhlené na nejbližší celý počet rybářských plavidel v dotyčné skupině.
5. U každého rybářského plavidla zahrnutého v namátkovém vzorku členské státy ověří všechny technické doklady uvedené v čl. 41 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, jež mají k dispozici. Z dalších dokladů podle čl. 41 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu věnují členské státy zvláštní pozornost specifikacím uvedeným v katalogu od výrobce motoru, pokud je k dispozici.
6. Tento článek se použije ode dne 1. ledna 2012. Fyzické ověření uvedené v čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu upřednostní trawlery, které působí v rybolovné oblasti podléhající režimu intenzity rybolovu.
Článek 63
Fyzické ověření
1. Pokud se měření výkonu hnacího motoru provádí na rybářském plavidle v rámci fyzického ověření výkonu hnacího motoru podle čl. 41 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, lze výkon hnacího motoru změřit v nejpřístupnějším místě mezi lodním šroubem a motorem.
2. Pokud se výkon hnacího motoru měří za redukční převodovkou, použije se pro výpočet výkonu hnacího motoru na výstupní přírubě motoru podle definice v čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2930/86 vhodná korekce naměřené hodnoty. Na základě úředních technických údajů poskytnutých výrobcem převodovky zohlední tato korekce ztráty výkonu vyplývající z použití převodovky.
KAPITOLA VIII
Kontrola rekreačního rybolovu
Článek 64
Stanovení plánů namátkových kontrol
1. Aniž je dotčeno použití údajů uvedených v odstavci 5, plány namátkových kontrol, jež mají členské státy stanovit podle čl. 55 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za účelem sledování úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, plavidly provozujícími rekreační rybolov, stanoví shromažďování údajů každé dva roky.
2. Metody používané v rámci plánů namátkových kontrol musí být stanoveny jednoznačně a musí být pokud možno:
a)
neměnné v průběhu času;
b)
standardizované v rámci regionů;
c)
v souladu s normami kvality stanovenými příslušnými mezinárodními vědeckými institucemi a případně regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou nebo pozorovatelem je Evropská unie.
3. Plán namátkových kontrol zahrnuje návrh namátkových kontrol pro odhad úlovků populací, na které se vztahují plány obnovy, používané lovné zařízení a příslušnou zeměpisnou oblast plánu obnovy, kde byl úlovek získán.
4. Členské státy systematicky odhadují správnost a přesnost shromažďovaných údajů.
5. Pro účely plánů namátkových kontrol podle odstavce 1 mohou členské státy využívat údaje shromážděné v souladu s víceletým programem Společenství stanoveným v nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (27) v rozsahu, v jakém jsou tyto údaje k dispozici.
6. Toto ustanovení se nepoužije, jestliže členský stát zakázal rekreační rybolov populací, na něž se vztahuje plán obnovy.
Článek 65
Oznamování a hodnocení plánů namátkových kontrol
1. Členské státy oznámí své plány namátkových kontrol Komisi do dvanácti měsíců po vstupu plánu obnovy v platnost. V případě plánů obnovy, které jsou již v platnosti v okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost, musí být plán namátkových kontrol oznámen ve lhůtě dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost. Změny plánu namátkových kontrol se oznamují před nabytím účinku.
2. Kromě hodnocení požadovaného v čl. 55 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství hodnotí také:
a)
po oznámení podle odstavce 1 a poté každých pět let shodu oznámených plánů namátkových kontrol s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení;
b)
shodu jakýchkoli změn plánu namátkových kontrol podle odstavce 1 s kritérii a požadavky uvedenými v čl. 64 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství vydá v případě potřeby doporučení ke zlepšení plánu namátkových kontrol.
HLAVA IV
KONTROLA UVÁDĚNÍ NA TRH
KAPITOLA I
Sledovatelnost
Článek 66
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
„produkty rybolovu a akvakultury“ veškeré produkty, které spadají pod kapitolu 03 a sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury stanovené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (28).
Článek 67
Informace o partiích
1. Provozovatelé poskytnou informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu v okamžiku, kdy se produkty rybolovu a akvakultury slučují do partií, a nejpozději při prvním prodeji.
2. Kromě ustanovení odstavce 1 provozovatelé aktualizují příslušné informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, které vyplynou ze sloučení nebo rozdělení partií produktů rybolovu a akvakultury po prvním prodeji, a to v okamžiku, kdy jsou informace dostupné.
3. V případě, kdy v důsledku sloučení nebo rozdělení partií po prvním prodeji dojde ke smíšení produktů rybolovu a akvakultury z několika rybářských plavidel, musí být provozovatelé schopni identifikovat každou partii původu alespoň prostřednictvím identifikačních čísel uvedených v čl. 58 odst. 5 písm. a) nařízení o kontrolním režimu a v souladu s čl. 58 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu musí umožnit jejich sledování zpětně do fáze odlovu nebo sběru.
4. Systémy a postupy uvedené v čl. 58 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu umožní provozovatelům identifikovat přímého dodavatele / přímé dodavatele a přímého odběratele / přímé odběratele produktů rybolovu a akvakultury, pokud se nejedná o konečné spotřebitele.
5. Informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu se poskytují na štítcích nebo balení partie nebo v obchodním dokladu, který partii fyzicky doprovází. K partii může být připojen prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém. Informace o partii zůstávají dostupné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce takovým způsobem, aby k nim příslušné orgány členských států měly kdykoli přístup.
6. Provozovatelé připojí informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém:
a)
od 1. ledna 2013 k produktům rybolovu, na které se vztahuje víceletý plán;
b)
od 1. ledna 2015 k ostatním produktům rybolovu a akvakultury.
7. Jsou-li informace uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu poskytovány v obchodním dokladu, který fyzicky doprovází partii, k odpovídající partii se připojí alespoň identifikační číslo.
8. Členské státy ve vzájemné spolupráci zajistí, aby k informacím připojeným k partii a/nebo partii fyzicky doprovázejícím mohly získat přístup příslušné orgány jiného členského státu, než ve kterém byly produkty rybolovu a akvakultury sloučeny do partie, zejména pokud se informace k partii připojují prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení. Provozovatelé, kteří používají tyto nástroje, zajistí, aby byly vyvinuty na základě mezinárodně uznaných norem a specifikací.
9. Informace o datu odlovu uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. d) nařízení o kontrolním režimu může zahrnovat několik kalendářních dnů nebo období odpovídající několika dnům odlovu.
10. Informace o dodavatelích uvedená v čl. 58 odst. 5 písm. f) nařízení o kontrolním režimu se týká přímého dodavatele / přímých dodavatelů provozovatele uvedených v odstavci 4 tohoto článku. Tato informace může být poskytnuta případně prostřednictvím identifikačního označení uvedeného v příloze II oddíle I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (29).
11. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až f) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na:
a)
dovezené produkty rybolovu a akvakultury vyjmuté z oblasti působnosti provádění osvědčení o úlovku v souladu s čl. 12 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (30);
b)
produkty rybolovu a akvakultury odlovené nebo chované ve sladké vodě a
c)
okrasné ryby, korýše a měkkýše.
12. Informace uvedené v čl. 58 odst. 5 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu se nevztahují na produkty rybolovu a akvakultury, které spadají pod sazební položky 1604 a 1605 kombinované nomenklatury.
13. Pro účely článku 58 nařízení o kontrolním režimu jsou informace o příslušné zeměpisné oblasti následující:
a)
příslušná zeměpisná oblast vymezená v čl. 4 bodu 30 nařízení o kontrolním režimu pro úlovky populací nebo skupiny populací, na které se podle právních předpisů EU vztahuje kvóta a/nebo minimální velikost, nebo
b)
oblast odlovu podle článku 5 nařízení Komise (ES) č. 2065/2001 (31) pro ostatní populace nebo skupinu populací.
14. Hodnota malých množství produktů rybolovu a akvakultury uvedená v čl. 58 odst. 8 nařízení o kontrolním režimu se vztahuje na přímý prodej prováděný rybářským plavidlem na kalendářní den a konečného spotřebitele.
Článek 68
Informace pro spotřebitele
1. Členské státy zajistí, aby na štítku nebo příslušném označení produktů rybolovu a akvakultury nabízených k maloobchodnímu prodeji, včetně dovezených produktů, byly uvedeny informace podle čl. 58 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu týkající se obchodního označení, vědeckého názvu druhu, oblasti odlovu podle článku 5 nařízení (ES) č. 2065/2001 a způsobu produkce.
2. Odchylně od odstavce 1 může být vědecký název druhu sdělen spotřebitelům na maloobchodní úrovni prostřednictvím obchodních informací, například billboardů nebo plakátů.
3. Jestliže byl produkt rybolovu nebo akvakultury dříve zmrazen, na štítku nebo příslušném označení podle odstavce 1 se rovněž uvede slovo „rozmrazeno“. Není-li toto slovo na maloobchodní úrovni uvedeno, má se za to, že produkty rybolovu a akvakultury nebyly dříve zmrazeny a později rozmrazeny.
4. Odchylně od odstavce 3 nemusí být slovo „rozmrazeno“ uvedeno na:
a)
produktech rybolovu a akvakultury dříve zmrazených pro účely ochrany zdraví a bezpečnosti v souladu s přílohou III oddílem VIII nařízení (ES) č. 853/2004 a
b)
produktech rybolovu a akvakultury, které byly rozmrazeny před uzením, solením, vařením, konzervováním, sušením nebo kombinací těchto postupů.
5. Tento článek se nevztahuje na produkty rybolovu a akvakultury spadající pod sazební položky 1604 až 1605 kombinované nomenklatury.
6. Produkty rybolovu a akvakultury a balení opatřené štítkem nebo označené před dnem vstupu tohoto článku v platnost, které nejsou v souladu s čl. 58 odst. 5 písm. g), pokud jde o vědecký název, a písm. h) nařízení o kontrolním režimu a s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, je možné uvádět na trh až do vyčerpání zásob.
KAPITOLA II
Vážení produktů rybolovu
Oddíl 1
Obecná pravidla pro vážení
Článek 69
Oblast působnosti
Aniž jsou dotčeny články 78 až 89 tohoto nařízení, vztahují se ustanovení této kapitoly na vykládky z rybářských plavidel EU prováděné v členském státě a překládky mezi rybářskými plavidly EU prováděné v přístavech nebo v místech, která se nacházejí v blízkosti pobřeží členského státu, a rovněž na vážení produktů rybolovu na palubě rybářských plavidel EU ve vodách EU.
Článek 70
Záznamy o vážení
1. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí zaznamenat vážení provedené v souladu s články 60 a 61 nařízení o kontrolním režimu, přičemž je třeba uvést tyto informace:
a)
třímístné písmenné kódy FAO váženého druhu;
b)
výsledek vážení u každého množství jednotlivého druhu v kilogramech hmotnosti produktu;
c)
vnější identifikační číslo a název rybářského plavidla, ze kterého vážené množství pochází;
d)
úpravu vážených produktů rybolovu;
e)
datum vážení (RRRR-MM-DD).
2. Registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby, které zodpovídají za první uvedení produktů rybolovu na trh nebo za jejich skladování před prvním uvedením na trh, či případně velitel rybářského plavidla EU musí uchovávat záznamy podle odstavce 1 po dobu tří let.
Článek 71
Načasování vážení
1. Pokud se produkty rybolovu překládají mezi rybářskými plavidly EU a první vykládka přeložených produktů rybolovu se má uskutečnit v přístavu mimo Evropskou unii, musí se produkty rybolovu zvážit před odvozem z přístavu nebo místa překládky.
2. Pokud se produkty rybolovu váží na palubě rybářského plavidla EU v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a znovu se váží na pevnině po vykládce, použije se údaj o vážení na pevnině pro účely čl. 60 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
3. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení pro rybářská plavidla EU, na něž se nevztahuje povinnost vyplňovat a předkládat údaje z lodního deníku rybolovu v elektronické podobě podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu, může členský stát požadovat, aby velitel rybářského plavidla před vážením předal kopii lodního deníku rybolovu příslušným orgánům členského státu vykládky.
Článek 72
Vážicí systémy
1. Všechny vážicí systémy musí být příslušnými orgány členského státu zkalibrovány a zapečetěny v souladu s vnitrostátními systémy.
2. Fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážicí systém musí uchovávat záznamy o kalibraci.
3. Pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, musí být tento systém opatřen viditelným počítadlem, které zaznamenává celkový součet hmotnosti. Zaznamenává se stav počítadla na počátku vážení a také celkový součet. Veškeré použití systému zaznamenává fyzická nebo právnická osoba odpovědná za vážení do lodního deníku vážení.
Článek 73
Vážení zmrazených produktů rybolovu
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení a zejména články 70 až 74 tohoto nařízení, pokud se váží vyložená množství zmrazených produktů rybolovu, může se hmotnost zmrazených produktů rybolovu vyložených v bednách nebo blocích určit pro každý druh a případně úpravu vynásobením celkového počtu beden nebo bloků průměrnou čistou hmotností bedny nebo bloku vypočítanou podle metodiky stanovené v příloze XVIII.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží produkty rybolovu, vedou pro každou vykládku záznam, v němž jsou uvedeny tyto informace:
a)
jméno a vnější registrační písmena a čísla plavidla, z něhož byly produkty rybolovu vyloženy;
b)
druh a případně úprava vyložených ryb;
c)
velikost partie a vzorku palet podle druhu a případně úpravy v souladu s ustanoveními bodu 1 přílohy XVIII;
d)
hmotnost každé palety ve vzorku a průměrná hmotnost palet;
e)
počet beden nebo bloků na každé paletě ve vzorku;
f)
vlastní hmotnost obalu u jedné bedny, pokud se liší od vlastní hmotnosti obalu stanovené v bodu 4 přílohy XVIII;
g)
průměrná hmotnost prázdné palety v souladu s ustanoveními bodu 3 písm. b) přílohy XVIII;
h)
průměrná hmotnost jedné bedny nebo bloku produktů rybolovu podle druhu a případně úpravy.
Článek 74
Led a voda
1. Před vážením registrovaný odběratel, registrované dražební středisko nebo jiný subjekt či osoba, která zodpovídá za první uvedení produktů rybolovu na trh, zajistí, aby byly produkty rybolovu přiměřeně očištěny od ledu, aniž by to způsobilo jejich zkažení nebo snížení kvality.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla pro pelagické druhy uvedené v článcích 78 až 89 tohoto nařízení, které se vykládají hromadně za účelem přepravy do místa prvního uvedení na trh, uskladnění nebo zpracování, nesmí odpočet vody a ledu od celkové hmotnosti přesáhnout 2 %. Ve všech případech se procentní podíl pro odpočet vody a ledu zaznamenává na stvrzence o vážení s údajem o hmotnosti. U nepelagických druhů se odpočet vody nebo ledu neprovádí.
Článek 75
Přístup příslušných orgánů
Příslušné orgány musí mít kdykoli úplný přístup k vážicím systémům, záznamům o vážení, písemným prohlášením a do všech prostor, kde se produkty rybolovu skladují nebo zpracovávají.
Článek 76
Plány namátkových kontrol
1. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XIX.
2. Plán namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XX. Pokud jsou úlovky váženy na palubě, míra odchylky uvedená v čl. 14 odst. 3 a čl. 21 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se nepoužije, jestliže je údaj o vážení po vykládce vyšší než odpovídající údaj o vážení na palubě.
3. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout plány namátkových kontrol podle čl. 60 odst. 1 a 3 nařízení o kontrolním režimu, nejlépe do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží jediný plán namátkových kontrol zahrnující všechny dotyčné postupy vážení na období tří let. Plán namátkových kontrol se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
4. Jakékoli nové plány namátkových kontrol, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavci 3, nebo jakékoli změny těchto plánů musí být předloženy ke schválení tři měsíce před koncem dotyčného roku.
Článek 77
Kontrolní plány a programy pro vážení produktů rybolovu po přepravě z místa vykládky
1. Kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI.
2. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout kontrolní programy podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, předloží každý členský stát jediný kontrolní program zahrnující všechny případy přepravy produktů rybolovu, které se mají vážit po přepravě. Tento kontrolní program se předkládá do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Jediný kontrolní program se může skládat z různých částí pro různé rybolovné činnosti.
3. Společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu a jeho veškeré podstatné změny přijímají členské státy v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII.
4. Mají-li členské státy v úmyslu přijmout společné kontrolní programy podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, předloží je do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
5. Jakékoli nové kontrolní programy podle odstavce 2 nebo společné kontrolní programy podle odstavce 4, které mají být přijaty po datu uvedeném v odstavcích 2 a 4, nebo jakékoliv změny těchto plánů nebo programů se předkládají tři měsíce před koncem roku, který předchází dni vstupu daného plánu nebo programu v platnost.
Oddíl 2
Zvláštní pravidla pro vážení určitých pelagických druhů
Článek 78
Rozsah postupů vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
Pravidla stanovená v tomto oddílu se vztahují na vážení úlovků vyložených v Evropské unii nebo rybářskými plavidly EU ve třetích zemích, a to sleďů obecných (Clupea harengus), makrel obecných (Scomber scombrus) a kranasů (Trachurus spp.) nebo jejich kombinace, ulovených
a)
v případě sleďů obecných v oblastech ICES I, II, IIIa, IV, Vb, VI a VII;
b)
v případě makrel obecných v oblastech ICES IIa, IIIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF;
c)
v případě kranasů v oblastech ICES IIa, IV, Vb, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV a ve vodách EU patřících do podoblastí CECAF,
jestliže množství na jednu vykládku přesahuje 10 tun.
Článek 79
Přístavy vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů
1. Úlovky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení se váží okamžitě po vykládce. Úlovky těchto druhů však mohou být váženy po přepravě, pokud:
-
u místa určení v členském státě dotyčný členský stát přijal kontrolní program podle čl. 61 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXI,
-
u místa určení v jiném členském státě dotyčné členské státy přijaly společný kontrolní program podle čl. 61 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu v souladu s metodikou vycházející z posouzení míry rizika popsanou v příloze XXII,
a pokud byl tento kontrolní program nebo společný kontrolní program schválen Komisí.
2. Každý dotčený členský stát stanoví, v kterých z jeho přístavů se váží druhy uvedené v článku 78 tohoto nařízení, a zajistí, aby se všechny vykládky těchto druhů prováděly v těchto přístavech. Tyto přístavy musí mít:
a)
stanovené doby vykládky a překládky;
b)
stanovená místa vykládky a překládky;
c)
stanovené postupy inspekce a dohledu.
3. Dotyčné členské státy sdělí Komisi seznam těchto přístavů a postupů inspekce a dohledu uplatňovaných v těchto přístavech, včetně podmínek pro zaznamenávání a předávání množství každého z těchto druhů při každé vykládce.
4. Jakékoli změny seznamu přístavů a postupů inspekce a dohledu podle odstavce 3 se předávají Komisi nejméně 15 dní před jejich vstupem v platnost.
5. Členské státy zajistí, aby všechny vykládky druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení z jejich plavidel mimo Evropskou unii probíhaly v přístavech výslovně vybraných pro účely vážení třetími zeměmi, které ohledně těchto druhů uzavřely dohody s Evropskou unií.
6. Informace uvedené v odstavcích 3 a 4, jakož i seznam přístavů vybraných třetími zeměmi, předá Komise všem dotčeným členským státům.
7. Komise a dotčené členské státy zveřejní seznam přístavů a jeho změny na svých úředních internetových stránkách.
Článek 80
Vplutí do přístavu členského státu
1. Pro účely vážení oznámí velitel rybářského plavidla nebo jeho zástupce příslušným orgánům členského státu, ve kterém má dojít k vykládce, nejméně čtyři hodiny před vplutím do přístavu vykládky tyto údaje:
a)
přístav, do kterého hodlá vplout, název plavidla a jeho vnější registrační písmena a čísla;
b)
předpokládaný čas připlutí do tohoto přístavu;
c)
množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaná na palubě, vyjádřená v kilogramech živé hmotnosti;
d)
příslušnou zeměpisnou oblast / zeměpisné oblasti, v níž / nichž byl úlovek chycen; tato oblast musí být uvedena jako podoblast a divize nebo subdivize, ve které platí omezení odlovu podle práva Unie.
2. Velitel rybářského plavidla EU, na něž se vztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, zasílá informace uvedené v odstavci 1 v elektronické podobě členskému státu vlajky. Členské státy tyto informace neodkladně předají členskému státu, kde má dojít k vykládce. Elektronické údaje z lodního deníku rybolovu podle článku 15 nařízení o kontrolním režimu a informace uvedené v odstavci 1 lze zasílat v rámci jediného elektronického přenosu.
3. Členské státy mohou stanovit kratší oznamovací lhůtu, než která je stanovena v odstavci 1. V takovém případě dotyčné členské státy informují Komisi 15 dní před vstupem kratší oznamovací lhůty v platnost. Komise a dotyčné členské státy uvedou tuto informaci na svých internetových stránkách.
Článek 81
Vykládka
Příslušné orgány dotyčného členského státu musí vyžadovat, aby vykládka jakýchkoli úlovků uvedených v článku 78 tohoto nařízení nezačala, dokud není výslovně povolena. Je-li vykládka přerušena, je k jejímu opětovnému zahájení nezbytné povolení.
Článek 82
Lodní deník rybolovu
1. Ihned po připlutí do přístavu a před zahájením vykládky předloží velitel rybářského plavidla, na něž se nevztahuje povinnost zaznamenávat údaje do lodního deníku rybolovu elektronicky, vyplněnou příslušnou stránku nebo stránky lodního deníku rybolovu ke kontrole příslušnému orgánu členského státu v přístavu vykládky.
2. Množství sleďů obecných, makrel obecných a kranasů uchovávaných na palubě, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, se musí rovnat množstvím zaznamenaným v lodním deníku rybolovu po jejím dokončení.
Článek 83
Zařízení pro vážení čerstvých sleďů obecných, makrel obecných a kranasů provozovaná veřejným subjektem
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 72 tohoto nařízení, pokud se využívají zařízení pro vážení provozovaná veřejným subjektem, musí fyzické nebo právnické osoby, jež váží úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, odběrateli vydat stvrzenku o vážení, na které je uvedeno datum a čas vážení a identifikační číslo cisternového vozu. Kopie stvrzenky o vážení se připojí k prodejnímu dokladu nebo k prohlášení o převzetí.
Článek 84
Zařízení pro vážení čerstvých ryb provozovaná soukromým subjektem
1. Kromě ustanovení článku 72 tohoto nařízení podléhá využívání zařízení pro vážení provozovaných soukromým subjektem rovněž požadavkům tohoto článku.
2. Fyzické nebo právnické osoby, které váží jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení, musí pro každý vážicí systém vést vázaný záznam s číslovanými stránkami. Ten musí být vyplněn ihned po ukončení vážení jednotlivých vykládek, a to nejpozději do 23:59 hodin místního času v den ukončení vážení. V tomto záznamu se uvádí:
a)
jméno a vnější evidenční písmena a čísla plavidla, z něhož byly vyloženy jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení;
b)
jedinečné identifikační číslo cisternového vozu a jeho náklad v případech, kdy byly jakékoli úlovky uvedené v článku 78 tohoto nařízení převezeny před vážením z přístavu vykládky v souladu s článkem 79 tohoto nařízení. Každý náklad cisternového vozu se zváží a zaznamená zvlášť. Celkovou hmotnost všech nákladů cisternového vozu ze stejného plavidla lze však zaznamenat společně, pokud se tyto náklady váží postupně jeden po druhém a bez přerušení;
c)
druh ryb;
d)
hmotnost každé vykládky;
e)
datum a čas zahájení a ukončení vážení.
3. Aniž je dotčeno ustanovení čl. 72 odst. 3 tohoto nařízení, pokud se vážení provádí na systému s pásovým dopravníkem, zaznamenává se veškeré použití systému ve vázaném záznamu o vážení s očíslovanými stránkami.
Článek 85
Vážení zmrazených ryb
Pokud se váží vyložená množství zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů, určí se hmotnost zmrazených ryb vyložených v bednách pro každý druh v souladu s článkem 73 tohoto nařízení.
Článek 86
Uchovávání záznamů o vážení
Všechny záznamy o vážení podle čl. 84 odst. 3 a článku 85 tohoto nařízení a kopie veškerých přepravních dokladů v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu podle v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení se uchovávají po dobu šesti let.
Článek 87
Prodejní doklad a prohlášení o převzetí
Fyzické nebo právnické osoby odpovědné za předkládání prodejních dokladů a prohlášení o převzetí předkládají tato prohlášení týkající se druhů uvedených v článku 78 tohoto nařízení příslušným orgánům dotyčného členského státu na vyžádání.
Článek 88
Křížové kontroly
Do doby zřízení počítačové databáze v souladu s článkem 109 nařízení o kontrolním režimu, provádějí příslušné orgány správní křížové kontroly všech vykládek, přičemž navzájem porovnávají tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů, která byla nahlášena před vykládkou podle čl. 80 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení, s množstvími zaznamenanými v lodním deníku rybolovu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v lodním deníku rybolovu s množstvími zaznamenanými v prohlášení o vykládce;
c)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v prohlášení o vykládce s množstvími zaznamenanými v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
d)
oblast odlovu zaznamenanou v lodním deníku rybolovu plavidla s údaji systému VMS pro dotyčné plavidlo.
Článek 89
Sledování vážení
1. Vážení úlovků sleďů obecných, makrel obecných a kranasů vyložených z plavidla se sleduje podle druhů. V případě plavidel, která úlovek čerpají na břeh, se sleduje vážení celého vyloženého úlovku. V případě vykládek zmrazených sleďů obecných, makrel obecných a kranasů se spočítají všechny bedny a sleduje se metodika výpočtu průměrné čisté hmotnosti beden stanovená v příloze XVIII.
2. Kromě údajů uvedených v článku 88 tohoto nařízení se křížově kontrolují ještě tyto údaje:
a)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů uvedená v záznamech o vážení ze zařízení pro vážení provozovaných veřejnými nebo soukromými subjekty a množství jednotlivých druhů zaznamenaná v prohlášení o převzetí nebo v prodejním dokladu;
b)
množství sleďů obecných, množství makrel obecných a množství kranasů zaznamenaná v jakýchkoli přepravních dokladech v rámci kontrolního programu nebo společného kontrolního programu uvedeného v čl. 79 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
jedinečná identifikační čísla cisternových vozů uvedená v záznamu podle čl. 84 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení.
3. Po dokončení vykládky se ověří, že na plavidle nezůstaly žádné ryby.
4. Veškeré sledování podle tohoto článku a článku 107 tohoto nařízení se zdokumentuje. Tato dokumentace se uchovává po dobu šesti let.
KAPITOLA III
Prodejní doklady
Článek 90
Obecná pravidla
1. V prodejním dokladu se uvede počet jedinců podle čl. 64 odst. 1 písm. f) nařízení o kontrolním režimu, pokud se příslušná kvóta spravuje na základě počtu jedinců.
2. Druh úpravy podle čl. 64 odst. 1 písm. g) nařízení o kontrolním režimu zahrnuje stav úpravy podle přílohy I.
3. Cena podle čl. 64 odst. 1 písm. l) nařízení o kontrolním režimu se uvádí v měně platné v členském státu, kde se prodej uskutečňuje.
Článek 91
Formáty prodejních dokladů
1. Členské státy určí formát používaný pro elektronické vyplňování a předávání prodejních dokladů uvedených v článku 63 nařízení o kontrolním režimu.
2. Informace uvedené v této kapitole se mezi členskými státy vyměňují za použití formátu stanoveného v příloze XII, od něhož se odvodí jazyk XML. O standardu jazyka XML, který je nutno používat pro všechny elektronické výměny údajů mezi členskými státy a také mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným, rozhodne Komise po konzultaci s členskými státy.
3. Změny formátu uvedeného v odstavci 1 jsou jasně označeny a opatřeny datem aktualizace. Tyto změny nabudou účinku nejdříve šest měsíců poté, kdy o nich bylo rozhodnuto.
4. Členský stát po obdržení elektronických údajů od jiného členského státu zajistí, aby příslušným orgánům tohoto členského státu byla vydána odpovědní zpráva. Odpovědní zpráva obsahuje potvrzení o příjmu.
5. Údaje podle přílohy XII, jež musí registrovaní odběratelé, registrovaná dražební střediska nebo jiné subjekty či osoby schválené členskými státy zaznamenávat do svých prodejních dokladů v souladu s pravidly EU, musí být rovněž uvedeny ve výměnách údajů mezi členskými státy.
6. Členské státy:
a)
zajistí, aby údaje obdržené podle této kapitoly byly zaznamenány v podobě snímatelné počítačem a bezpečně uloženy v počítačových databázích alespoň po dobu tří let;
b)
přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby údaje byly používány pouze pro úřední účely, a
c)
přijmou veškerá nezbytná technická opatření k ochraně těchto údajů před náhodným nebo nedovoleným zničením, náhodnou ztrátou, znehodnocením, rozšířením nebo neoprávněným prohlížením.
7. V každém členském státu je za předávání, přijímání, spravování a zpracovávání všech údajů, na něž se vztahuje tato kapitola, odpovědný jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
8. Členské státy si vyměňují kontaktní údaje orgánů uvedených v odstavci 7 a informují o tom Komisi a subjekt jí určený do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
9. Jakékoli změny informací uvedených v odstavcích 7 a 8 je nutno sdělit Komisi, subjektu jí určenému a ostatním členským státům před nabytím účinku.
10. Formát prodejních dokladů, na něž se nevztahuje elektronické vyplňování a předávání, určí členské státy. Tyto prodejní doklady musí obsahovat alespoň informace uvedené v čl. 64 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA V
DOHLED
KAPITOLA I
Zprávy o dohledu
Článek 92
Informace, které mají být uvedeny ve zprávě o dohledu
1. Zprávy o dohledu podle čl. 71 odst. 3 a 4 nařízení o kontrolním režimu se vypracují v souladu s přílohou XXIII tohoto nařízení.
2. Členské státy vloží údaje obsažené ve svých zprávách o dohledu do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V této databázi musí být zaznamenány alespoň informace uvedené v příloze XXIII. Do databáze se kromě toho rovněž mohou vložit naskenované zprávy o dohledu vypracované v papírové podobě.
3. Údaje z těchto zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
4. Po obdržení zprávy o dohledu podle odstavce 1 členský stát vlajky co nejdříve zahájí vyšetřování činností svých rybářských plavidel, na která se zpráva o dohledu vztahuje.
5. Ustanovení odstavce 1 se použijí, aniž jsou dotčena pravidla přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jejichž smluvní stranou je Evropská unie.
KAPITOLA II
Kontrolní pozorovatelé
Článek 93
Obecná pravidla ohledně kontrolních pozorovatelů
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu nebo sjednaná s třetí zemí, rybářská plavidla EU určená pro uplatnění pozorovatelského kontrolního programu musí mít na palubě alespoň jednoho kontrolního pozorovatele po dobu stanovenou tímto programem.
2. Členské státy určí kontrolní pozorovatele a zajistí, aby byli schopni plnit své úkoly. Členské státy zejména zajistí rozmístění kontrolních pozorovatelů na dotyčná rybářská plavidla EU a jejich následné stažení z těchto plavidel.
3. Kontrolní pozorovatelé nesmí vykonávat jiné úkoly, než které jsou stanoveny v článku 73 nařízení o kontrolním režimu a v článku 95 tohoto nařízení, vyjma jiných úkolů, jež mají být prováděny v souladu s pozorovatelským kontrolním programem EU nebo jako součást pozorovatelského programu probíhajícího v rámci regionální organizace pro řízení rybolovu nebo stanoveného v rámci dvoustranné dohody s třetí zemí.
4. Příslušné orgány zajistí, aby kontrolní pozorovatelé měli pro účely své mise komunikační prostředky nezávislé na komunikačním systému rybářského plavidla.
5. Těmito pravidly nejsou dotčeny pravomoci velitele rybářského plavidla jako jediné osoby odpovědné za činnosti plavidla.
Článek 94
Nezávislost kontrolních pozorovatelů
Aby byli nezávislí na majiteli, provozovateli i veliteli rybářského plavidla EU a jakémkoli členu posádky, jak stanoví čl. 73 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, nesmí být kontrolní pozorovatelé:
-
příbuzným ani zaměstnancem velitele rybářského plavidla EU nebo jakéhokoli člena posádky, zástupce velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni,
-
zaměstnancem společnosti kontrolované velitelem nebo jakýmkoli členem posádky, zástupcem velitele nebo vlastníka nebo provozovatele rybářského plavidla EU, na které byli přiděleni.
Článek 95
Povinnosti kontrolních pozorovatelů
1. Kontrolní pozorovatelé ověřují příslušné doklady a zaznamenávají rybolovné činnosti rybářského plavidla EU, na které jsou přiděleni, podle seznamu v příloze XXV.
2. Kontrolní pozorovatelé na palubě dotyčného rybářského plavidla EU v případě potřeby seznámí úředníky, kteří se chystají přistoupit k inspekci rybářského plavidla, se situací poté, co vstoupí na palubu. Pokud to prostory na palubě rybářského plavidla EU dovolují, uskuteční se případně seznámení se situací na uzavřeném setkání.
3. Kontrolní pozorovatelé vypracují zprávu uvedenou v čl. 73 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu za použití formátu stanoveného v příloze XXVI. Tuto zprávu předají bez prodlení a v každém případě do 30 dnů po dokončení svého pověření svým orgánům a příslušným orgánům členského státu vlajky. Jejich příslušné orgány zprávu na požádání poskytnou pobřežnímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému. Kopie zpráv poskytnuté ostatním členským státům nesmí obsahovat údaje o místech, kde byly úlovky získány, pokud jde o počáteční a konečnou polohu každé rybolovné činnosti, ale mohou zahrnovat denní úhrny úlovku v ekvivalentu živé hmotnosti vyjádřené v kilogramech v členění podle jednotlivých druhů a divizí ICES, případně jiných oblastí.
Článek 96
Pilotní projekty
Unie může poskytnout finanční pomoc na provádění pilotních projektů zahrnujících rozmístění kontrolních pozorovatelů v souladu s čl. 8 písm. a) bodem iii) nařízení (ES) č. 861/2006.
HLAVA VI
INSPEKCE
KAPITOLA I
Provádění inspekcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 97
Úředníci oprávnění provádět inspekce na moři nebo na pevnině
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekcí podle článku 74 nařízení o kontrolním režimu musí být oprávněni příslušnými orgány členských států. Za tímto účelem poskytnou členské státy svým úředníkům služební průkaz s uvedením jejich totožnosti a funkce, kterou zastávají. Každý úředník ve službě nosí tento služební průkaz a předkládá jej při nejbližší příležitosti během inspekce.
2. Členské státy přenesou na své úředníky dostatečné pravomoci nezbytné pro plnění jejich úkolů v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva v souladu s tímto nařízením a k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky.
Článek 98
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, přijmou příslušné orgány členských států za použití všech dostupných informací přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce. V souladu s tímto přístupem provádějí úředníci inspekce v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, koordinují členské státy své činnosti v oblasti kontroly, inspekce a vymáhání práva. Za tímto účelem přijmou a provádějí národní kontrolní akční programy podle článku 46 nařízení o kontrolním režimu a společné kontrolní programy podle článku 94 nařízení o kontrolním režimu, které zahrnují činnosti na moři i na pevnině nezbytné k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky.
3. Podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádí každý členský stát objektivním způsobem nezbytné inspekční činnosti s cílem zabránit uchovávání na plavidle, překládce, vykládce, přemísťování do klecí a na farmy, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Inspekce se provádějí tak, aby v nejvyšší míře zabránily jakémukoli negativnímu dopadu na hygienu a kvalitu kontrolovaných produktů rybolovu.
5. Členské státy zajistí, aby vnitrostátní informační systémy související s rybolovem umožňovaly podle potřeby přímou elektronickou výměnu informací o inspekcích státu daného přístavu mezi jednotlivými systémy navzájem, s ostatními členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným v souladu s článkem 111 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 99
Povinnosti úředníků ve fázi před inspekcí
Ve fázi před inspekcí úředníci pokud možno shromažďují veškeré příslušné informace, včetně:
a)
licencí k rybolovu a oprávnění k rybolovu;
b)
informací ze systému sledování plavidel týkajících se aktuálního rybářského výjezdu;
c)
údajů z leteckého dohledu a jiných pozorování;
d)
záznamů z předchozích inspekcí a informací o dotyčném rybářském plavidle EU dostupných v zabezpečené části internetových stránek členského státu vlajky.
Článek 100
Povinnosti úředníků oprávněných provádět inspekce
1. Úředníci oprávnění provádět inspekce ověřují a zaznamenávají odpovídající položky vymezené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII. Za tímto účelem mohou pořizovat fotografie, videozáznamy a zvukové záznamy v souladu s vnitrostátním právem a případně odebírat vzorky.
2. Úředníci nesmí zasahovat do práva každého provozovatele komunikovat během inspekční činnosti s příslušnými orgány státu vlajky.
3. Úředníci zohlední všechny informace poskytnuté podle čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení kontrolním pozorovatelem na palubě rybářského plavidla, jehož inspekci mají provést.
4. Po skončení inspekce úředníci podle potřeby vyslechnou provozovatele ohledně rybářských předpisů relevantních pro stávající okolnosti.
5. Pokud nebyly zjištěny žádné důkazy o očividném porušení předpisů, úředníci rybářské plavidlo nebo kontrolované prostory po ukončení inspekce co nejdříve opustí.
Článek 101
Povinnosti členských států, Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu
1. Příslušné orgány členských států a případně Komise a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu zajistí, aby jejich úředníci prováděli inspekce profesionálně a na vysoké úrovni a zároveň se chovali zdvořile a citlivě.
2. Příslušné orgány každého členského státu stanoví postupy, které zajistí, aby případné stížnosti provozovatelů ohledně průběhu inspekcí prováděných jejich úředníky byly spravedlivě a důkladně prošetřeny v souladu s vnitrostátním právem.
3. Pobřežní členské státy mohou, s výhradou vhodných ujednání s členským státem vlajky rybářského plavidla, vyzvat úředníky příslušných orgánů tohoto členského státu k účasti na inspekcích rybářských plavidel tohoto členského státu, dokud tato plavidla působí ve vodách daného pobřežního členského státu nebo provádějí vykládku v jeho přístavech.
Oddíl 2
Inspekce na moři
Článek 102
Obecná ustanovení ohledně inspekcí na moři
1. Každé plavidlo používané ke kontrolním účelům včetně dohledu musí mít viditelným způsobem vyvěšený praporek nebo symbol znázorněný v příloze XXVIII.
2. Naloďovací člun, který slouží k usnadnění převozu úředníků provádějících inspekce, musí mít vyvěšenu podobnou vlajku nebo praporek o velikosti přiměřené rozměrům naloďovacího člunu, čímž oznamuje, že se podílí na plnění úkolů v rámci inspekce rybolovu.
3. Osoby odpovědné za inspekční plavidla řádně dodržují námořní pravidla a manévrují v bezpečné vzdálenosti od rybářského plavidla v souladu s mezinárodními pravidly pro předcházení srážkám na moři.
Článek 103
Naloďování na rybářská plavidla na moři
1. Úředníci odpovědní za provádění inspekce zajistí, že nebudou přijata žádná opatření, která mohou ohrozit bezpečnost rybářského plavidla a jeho posádky.
2. Úředníci nevyžadují po veliteli rybářského plavidla, na které se naloďují nebo z něhož se vyloďují, aby zastavil nebo manévroval během rybolovu nebo přerušil shazování či vytahování lovného zařízení. Aby však bylo umožněno bezpečné nalodění nebo vylodění, mohou úředníci požadovat přerušení nebo pozdržení shazování lovného zařízení, dokud se nenalodí na rybářské plavidlo nebo nevylodí. V případě naloďování toto zpoždění nesmí překročit 30 minut po nalodění úředníků na rybářské plavidlo, pokud nebylo zjištěno porušení předpisů. Toto ustanovení se nedotýká možnosti úředníků vyžadovat, aby lovné zařízení bylo vytaženo za účelem inspekce.
Článek 104
Činnosti na palubě plavidla
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny odpovídající položky uvedené v příslušném modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
2. Úředníci mohou po veliteli požadovat vytažení lovného zařízení za účelem inspekce.
3. Inspekční týmy jsou obvykle tvořeny dvěma úředníky. V případě potřeby mohou inspekční týmy doplnit další úředníci.
4. Inspekce může trvat nejvýše čtyři hodiny nebo až do vytažení a kontroly sítě a úlovku, vyžaduje-li to dobu delší než čtyři hodiny. To neplatí v případě, že je zjištěno očividné porušení předpisů nebo pokud úředníci potřebují další informace.
5. V případě zjištění očividného porušení předpisů mohou být na kteroukoli část lovného zařízení nebo rybářského plavidla, včetně kontejnerů s produkty rybolovu a prostoru/prostorů, ve kterých mohou být uloženy, připevněny identifikační značky a pečeti a úředník nebo úředníci mohou zůstat na palubě po dobu nezbytnou k dokončení příslušných opatření k zabezpečení a zachování trvalosti veškerých důkazů o očividném porušení předpisů.
Oddíl 3
Inspekce v přístavu
Článek 105
Příprava inspekce
1. Aniž jsou dotčeny standardy vymezené ve zvláštních kontrolních a inspekčních programech a v článku 9 nařízení (ES) č. 1005/2008, provádí se inspekce rybářského plavidla v přístavu nebo při vykládce v těchto případech:
a)
běžně za použití metodiky namátkových kontrol založené na posouzení míry rizika; nebo
b)
pokud existuje podezření na porušení pravidel společné rybářské politiky.
2. V případech uvedených v odst. 1 písm. b) a aniž je dotčena poslední věta čl. 106 odst. 2 tohoto nařízení, příslušné orgány členských států zajistí, aby rybářské plavidlo, které má být podrobeno inspekci v přístavu, při připlutí očekávali jejich úředníci.
3. Odstavec 1 nevylučuje možnost členských států provádět namátkové inspekce.
Článek 106
Inspekce v přístavu
1. Při provádění inspekcí úředníci ověří a zaznamenají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. Úředníci náležitě zohlední zvláštní požadavky, které se vztahují na kontrolované rybářské plavidlo, zejména příslušná ustanovení víceletých plánů.
2. Při provádění inspekce vykládky úředníci sledují celý postup vykládky od začátku až do konce příslušné činnosti. Křížová kontrola se provádí vzájemným porovnáním množství jednotlivých druhů zaznamenaných v předchozím oznámení o připlutí za účelem vykládky produktů rybolovu, množství jednotlivých druhů zaznamenaných v lodním deníku rybolovu a množství jednotlivých druhů vyložených nebo přeložených, podle toho, co přichází v úvahu. Toto ustanovení nevylučuje možnost provedení inspekce po zahájení vykládky.
3. Členské státy zajistí účinnou inspekci a kontrolu prostor používaných v souvislosti s rybolovnými činnostmi a následným zpracováním produktů rybolovu.
Článek 107
Inspekce vykládek určitých pelagických druhů
U vykládky sleďů obecných, makrel obecných a kranasů podle hlavy IV kapitoly II oddílu 2 tohoto nařízení příslušné orgány členského státu zajistí, aby bylo zkontrolováno nejméně 15 % množství těchto vyložených ryb a nejméně 10 % vykládek těchto ryb.
Oddíl 4
Inspekce přepravy
Článek 108
Obecné zásady
1. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, mohou inspekce přepravy probíhat kdekoli a kdykoli od vykládky až do okamžiku, kdy produkty rybolovu dorazí na místo prodeje nebo zpracování. Při vykonávání inspekcí se přijmou nezbytná opatření, aby se u kontrolovaných produktů rybolovu zajistilo zachování chladicího řetězce.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech a vnitrostátních kontrolních programech nebo zvláštních kontrolních a inspekčních programech, inspekce přepravy pokud možno zahrnují fyzickou kontrolu přepravovaných produktů.
3. Fyzická kontrola přepravovaných produktů rybolovu zahrnuje odběr vzorků, které představují reprezentativní zastoupení jednotlivých částí přepravované partie nebo partií.
4. Při provádění inspekce přepravy úředníci ověří a zaznamenají všechny položky uvedené v čl. 68 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu a všechny příslušné položky v modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení. To zahrnuje ověření, že přepravovaná množství produktů rybolovu odpovídají údajům zapsaným v přepravním dokladu.
Článek 109
Zapečetěná přepravní vozidla
1. Jsou-li vozidlo nebo kontejner zapečetěny, aby se zabránilo manipulaci s nákladem, příslušné orgány členských států zajistí, aby byla na přepravním dokladu uvedena pořadová čísla pečetí. Úředníci zkontrolují, že pečeti jsou neporušené a že pořadová čísla odpovídají údajům v přepravním dokladu.
2. V případě odstranění pečetí, aby se usnadnila kontrola nákladu předtím, než náklad dorazí na konečné místo určení, nahradí úředníci původní pečeť novou pečetí, přičemž v přepravním dokladu zaznamenají její údaje a důvody pro odstranění původní pečeti.
Oddíl 5
Inspekce trhu
Článek 110
Obecné zásady
Při návštěvě chladíren, velkoobchodních a maloobchodních trhů, restaurací nebo jiných prostor, kde se ryby po vykládce skladují a/nebo prodávají, úředníci ověřují a zaznamenávají všechny příslušné položky uvedené v odpovídajícím modulu inspekční zprávy stanovené v příloze XXVII tohoto nařízení.
Článek 111
Další metody a technologie
Kromě položek uvedených v příloze XXVII mohou členské státy využít dostupné metody a technologie pro identifikaci a ověřování produktů rybolovu, jejich zdroje nebo původu a dodavatelů a plavidel provádějících odlov nebo produkčních jednotek.
Článek 112
Kontrola produktů rybolovu stažených z trhu
Úředníci ověřují, že produkty rybolovu stažené z prodeje v souladu s článkem 17 nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (32) jsou likvidovány v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 2493/2001 (33).
KAPITOLA II
Povinnosti provozovatelů
Článek 113
Všeobecné povinnosti provozovatelů
1. Všichni provozovatelé působící pod jurisdikcí členského státu mohou být podrobeni inspekci týkající se jejich povinností podle pravidel společné rybářské politiky.
2. Všichni provozovatelé, kteří jsou podrobeni kontrole:
a)
usnadňují činnost úředníků a poskytují jim na požádání nezbytné informace a doklady (včetně pokud možno jejich kopií, nebo přístupu k příslušným databázím) ohledně rybolovných činností vyplněné a uchovávané v požadované elektronické či papírové podobě v souladu s pravidly společné rybářské politiky;
b)
usnadňují přístup do všech částí plavidel, prostor a jakýchkoli přepravních prostředků včetně letadel a vznášedel používaných ve spojení s rybolovnými a zpracovatelskými činnostmi nebo s nimi souvisejících;
c)
zajišťují v každém okamžiku bezpečnost úředníků a aktivně napomáhají úředníkům při výkonu jejich inspekčních povinností a spolupracují s nimi;
d)
nebrání úředníkům v provádění inspekce, nezastrašují je ani do jejich činnosti nezasahují a zamezují kterékoli jiné osobě v bránění úředníkům v provádění inspekce, v jejich zastrašování a zasahování do jejich činnosti;
e)
poskytují pokud možno prostory, kde mohou být úředníci nerušeně informováni kontrolním pozorovatelem o situaci, jak je uvedeno v čl. 95 odst. 2 tohoto nařízení.
Článek 114
Povinnosti velitele během inspekcí
1. Velitel rybářského plavidla, které je podrobeno inspekci, nebo jeho zástupce:
a)
usnadní bezpečné a účelné nalodění úředníků v souladu s námořními pravidly, když je vydán příslušný signál v mezinárodním signálním kódu nebo když plavidlo nebo vrtulník s úředníkem prostřednictvím rádiové komunikace oznámí záměr provést jeho nalodění;
b)
poskytne naloďovací žebřík splňující požadavky přílohy XXIX k usnadnění bezpečného a pohodlného přístupu na jakékoli plavidlo, kde je nezbytné vylézt do výše 1,5 metru nebo více;
c)
usnadní úředníkům plnění jejich inspekčních povinností, přičemž poskytuje pomoc v požadovaném a přiměřeném rozsahu;
d)
umožní úředníku/úředníkům spojit se s orgány státu vlajky, pobřežního státu a státu provádějícího inspekci;
e)
upozorní úředníky na konkrétní bezpečnostní rizika na palubě rybářských plavidel;
f)
poskytne úředníkům přístup do všech prostor plavidla, ke všem zpracovaným nebo nezpracovaným úlovkům, všem lovným zařízením a všem relevantním informacím a dokladům;
g)
usnadní bezpečné vylodění úředníků po ukončení inspekce.
2. Po velitelích rybářských plavidel se nesmí požadovat, aby sdělovali obchodně citlivé informace prostřednictvím volně přístupných rádiových kanálů.
KAPITOLA III
Inspekční zpráva
Článek 115
Společná pravidla ohledně inspekčních zpráv
1. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, musí inspekční zprávy podle článku 76 nařízení o kontrolním režimu obsahovat příslušné informace uvedené v odpovídajícím modulu stanoveném v příloze XXVII. Zprávy úředníci sepisují během inspekce nebo co nejdříve po jejím ukončení.
2. Pokud je v průběhu inspekce zjištěno očividné porušení předpisů, začlení se do inspekční zprávy příslušné právní a faktické prvky spolu s dalšími informacemi, které se daného porušení týkají. Je-li v průběhu inspekce zjištěno několik porušení, zaznamenají se do inspekční zprávy příslušné prvky každého porušení.
3. Úředníci sdělí svá zjištění fyzické osobě odpovědné za rybářské plavidlo, vozidlo, letadlo, vznášedlo nebo prostory, které jsou předmětem inspekce, (provozovateli) na konci inspekce. Provozovatel má možnost vyjádřit se k inspekci a jejím výsledkům. Připomínky provozovatele se zaznamenají do inspekční zprávy. Pokud úředníci nemluví stejným jazykem jako kontrolovaný provozovatel, přijmou vhodná opatření, která zajistí, aby byla jejich zjištění pochopitelná.
4. Pokud o to požádá, musí mít provozovatel právo kontaktovat svého zástupce nebo příslušné orgány svého státu vlajky, jestliže se vyskytnou závažné problémy týkající se porozumění výsledkům inspekce a výsledné zprávě.
5. Formát pro elektronický přenos informací podle čl. 76 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se stanoví po konzultaci mezi členskými státy a Komisí.
Článek 116
Vyplňování inspekčních zpráv
1. Je-li inspekční zpráva vypracována ručně v papírovém formátu, musí být čitelná, nesmazatelná a zřetelně zapsaná. Žádný záznam ve zprávě nesmí být vymazán nebo pozměněn. Dojde-li v ručně vypracované zprávě k chybě, nesprávný záznam se úhledně přeškrtne a dotyčný úředník jej potvrdí parafováním.
2. Úředník odpovědný za provedení inspekce zprávu podepíše. Provozovatel je vyzván, aby podepsal zprávu. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, podpis provozovatele představuje potvrzení zprávy, avšak nepovažuje se za souhlas s jejím obsahem.
3. Inspekční zprávy podle článku 115 tohoto nařízení mohou úředníci vypracovávat elektronickými prostředky.
Článek 117
Kopie inspekční zprávy
Kopie inspekční zprávy podle článku 116 tohoto nařízení se zašle provozovateli nejpozději 15 pracovních dnů po ukončení inspekce a v souladu s vnitrostátními právními předpisy členského státu, který má svrchovanost nebo jurisdikci v místě inspekce. Je-li zjištěno porušení předpisů, podléhá zveřejnění zprávy zákonům o zveřejňování informací v dotyčném členském státě.
KAPITOLA IV
Elektronická databáze
Článek 118
Elektronická databáze
1. Členské státy zahrnou do svých národních kontrolních programů postupy, které se týkají zaznamenávání inspekčních zpráv v papírové nebo elektronické podobě jejich úředníky. Členské státy vloží tyto zprávy do elektronické databáze podle článku 78 nařízení o kontrolním režimu a zabezpečí funkce uvedené v bodu 2 přílohy XXIV tohoto nařízení. V elektronické databázi musí být obsaženy alespoň informace zaznamenané v souladu s čl. 115 odst. 1 tohoto nařízení a uvedené jako povinné v příloze XXVII. Do databáze se rovněž vloží naskenované inspekční zprávy vypracované v papírové podobě.
2. Databáze musí být přístupná Komisi a subjektu jí určenému v souladu s postupy uvedenými v článcích 114, 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu. Příslušné údaje v databázi musí být rovněž přístupné jiným členským státům v souvislosti s plánem společného nasazení.
3. Údaje z těchto inspekčních zpráv zůstávají v databázi k dispozici po dobu nejméně tří let.
KAPITOLA V
Inspektoři Unie
Článek 119
Nahlášení inspektorů Unie
1. Členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu oznámí Komisi elektronicky do tří měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost jména svých úředníků, kteří mají být zapsáni do seznamu inspektorů Unie podle článku 79 nařízení o kontrolním režimu.
2. Úředníci, kteří mají být zapsáni do seznamu:
a)
mají rozsáhlé zkušenosti v oblasti kontroly a inspekce rybolovu;
b)
mají hluboké znalosti právních předpisů Evropské unie týkajících se rybolovu;
c)
mají důkladnou znalost jednoho z úředních jazyků Evropské unie a dostatečnou znalost druhého;
d)
jsou fyzicky schopni plnit své úkoly;
e)
absolvovali případně nezbytnou odbornou přípravu v oblasti bezpečnosti na moři.
Článek 120
Seznam inspektorů Unie
1. Na základě oznámení od členských států a Evropské agentury pro kontrolu rybolovu přijme Komise šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost seznam inspektorů Unie.
2. Po sestavení počátečního seznamu členské státy a Evropská agentura pro kontrolu rybolovu do října každého roku oznámí Komisi jakékoli změny, které by chtěly provést v seznamu pro následující kalendářní rok. Komise do 31. prosince každého roku odpovídajícím způsobem seznam změní.
3. Seznam a jeho změny se zveřejní na úředních internetových stránkách Evropské agentury pro kontrolu rybolovu.
Článek 121
Sdělení inspektorů Unie regionálním organizacím pro řízení rybolovu
Subjekt určený Komisí sdělí sekretariátu regionální organizace pro řízení rybolovu seznam inspektorů Unie, kteří provedou inspekce v rámci této organizace.
Článek 122
Pravomoci a povinnosti inspektorů Unie
1. Při plnění svých úkolů inspektoři Unie dodržují právo Evropské unie a v nezbytném rozsahu také vnitrostátní právo členského státu, v němž inspekce probíhá, nebo - pokud se inspekce provádí mimo vody EU - členského státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a příslušná mezinárodní pravidla.
2. Inspektoři Unie předloží služební průkaz, který uvádí jejich totožnost a funkci, ve které pracují. Pro tento účel jsou vybaveni průkazem vydaným Komisí nebo Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu s uvedením jejich totožnosti a funkce.
3. Členské státy usnadňují plnění povinností inspektorů Unie a poskytují jim pomoc, kterou potřebují pro plnění svých úkolů.
4. Příslušné orgány členských států mohou inspektorům Unie povolit, aby pomáhali vnitrostátním inspektorům při výkonu jejich povinností.
5. Články 113 a 114 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
Článek 123
Zprávy
1. Denní souhrn svých inspekčních činností s uvedením jména a identifikačního čísla každého kontrolovaného rybářského plavidla nebo člunu a typu provedené inspekce předloží inspektoři Unie příslušným orgánům členského státu, v jehož vodách se inspekce uskutečnila, nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - členskému státu vlajky rybářského plavidla EU podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
2. Pokud inspektoři Unie zjistí v průběhu inspekce porušení předpisů, bez prodlení předloží souhrnnou inspekční zprávu příslušným orgánům pobřežního členského státu nebo - pokud byla inspekce provedena mimo vody EU - příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla podrobeného inspekci a Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu. V této souhrnné inspekční zprávě se uvede alespoň datum a místo inspekce, identifikace inspekční platformy, identifikace kontrolovaného cíle a druh zjištěného porušení předpisů.
3. Inspektoři Unie předloží kopii celkové inspekční zprávy se záznamem příslušných položek do odpovídajícího inspekčního modulu inspekční zprávy v příloze XXVII příslušným orgánům státu vlajky rybářského plavidla nebo člunu podrobeného inspekci a členského státu, v jehož vodách inspekce proběhla, do sedmi dnů od data inspekce. Pokud inspektoři Unie zjistili porušení předpisů, kopie celkové inspekční zprávy se zašle také Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu.
4. Denní zprávy a inspekční zprávy uvedené v tomto článku se na žádost předávají Komisi.
Článek 124
Následná opatření vyplývající ze zpráv
1. Členské státy na základě zpráv předložených inspektory Unie v souladu s článkem 123 tohoto nařízení přijímají opatření stejným způsobem jako na základě zpráv od svých vlastních úředníků.
2. Členský stát, který jmenoval inspektora Unie či případně Komise nebo Evropská agentura pro kontrolu rybolovu spolupracuje s členským státem, který přijímá opatření na základě zprávy předložené inspektorem Unie, s cílem usnadnit soudní a správní řízení.
3. Inspektor Unie na žádost poskytne svou pomoc a důkazy v řízení pro porušení právních předpisů zahájeném kterýmkoli členským státem.
HLAVA VII
VYMÁHÁNÍ
BODOVÝ SYSTÉM PRO ZÁVAŽNÁ PORUŠENÍ PŘEDPISŮ
Článek 125
Zřízení a provozování bodového systému pro závažná porušení předpisů
Každý členský stát určí příslušné vnitrostátní orgány, které jsou odpovědné za:
a)
zřízení systému pro přidělování sankčních bodů za závažná porušení předpisů, jak je uvedeno v čl. 92 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
b)
přidělování příslušného počtu bodů držiteli licence k rybolovu;
c)
převod přidělených bodů jakémukoli budoucímu držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo, je-li toto plavidlo prodáno, převedeno nebo změní-li jiným způsobem majitele, a
d)
vedení příslušných záznamů o bodech přidělených nebo převedených držiteli každé licence k rybolovu.
Článek 126
Přidělování sankčních bodů
1. Počet sankčních bodů za závažná porušení předpisů přiděluje v souladu s přílohou XXX držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo příslušný orgán členského státu vlajky.
2. Jsou-li během jedné inspekce zjištěna dvě či více závažných porušení předpisů u téže fyzické nebo právnické osoby, která je držitelem licence, přidělí se držiteli licence k rybolovu uvedenému v odstavci 1 za každé dotyčné závažné porušení předpisů body až do maximální výše 12 bodů.
3. Držitel licence k rybolovu musí být vyrozuměn, že mu byly body přiděleny.
4. Body se držiteli licence přidělují v den stanovený v rozhodnutí o jejich přidělení. Členské státy zajistí, aby použití vnitrostátních pravidel týkajících se odkladného účinku přezkumného řízení nečinilo bodový systém neúčinným.
5. Pokud je závažné porušení zjištěno v jiném členském státu než v členském státu vlajky, přidělí příslušné orgány členského státu vlajky uvedené v článku 125 tohoto nařízení body po oznámení podle čl. 89 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu.
Článek 127
Oznámení rozhodnutí
Pokud orgán určený v souladu s článkem 125 tohoto nařízení neodpovídá jedinému orgánu uvedenému v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu, musí být jediný orgán informován o všech rozhodnutích přijatých podle této hlavy.
Článek 128
Převod vlastnictví
V případě, že je rybářské plavidlo nabídnuto k prodeji nebo k jinému druhu převodu vlastnictví, informuje držitel licence k rybolovu možného budoucího držitele licence o počtu bodů, které má stále přiděleny, prostřednictvím ověřené kopie obdržené od příslušných orgánů.
Článek 129
Pozastavení a trvalé odnětí licence k rybolovu
1. Při nashromáždění 18, 36, 54 nebo 72 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k prvnímu, druhému, třetímu a čtvrtému pozastavení licence k rybolovu na příslušná období podle čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
2. Nashromážděním 90 bodů držitelem licence k rybolovu dojde automaticky k trvalému odnětí licence k rybolovu.
Článek 130
Následná opatření vyplývající z pozastavení a trvalého odnětí licence k rybolovu
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, příslušné orgány členského státu vlajky neprodleně informují držitele licence, že jeho licence k rybolovu byla pozastavena nebo trvale odňata.
2. Po obdržení informace uvedené v odstavci 1 držitel licence k rybolovu zajistí, aby rybolovná činnost dotyčného rybářského plavidla okamžitě skončila. Zajistí, aby plavidlo okamžitě pokračovalo do svého domovského přístavu nebo přístavu určeného příslušnými orgány členského státu vlajky. Během plavby musí být lovná zařízení přivázána a uložena v souladu s článkem 47 nařízení o kontrolním režimu. Držitel licence k rybolovu zajistí, aby se s případným úlovkem na palubě rybářského plavidla naložilo v souladu s pokyny příslušných orgánů členského státu vlajky.
Článek 131
Vyřazení licencí k rybolovu z příslušných seznamů
1. Jestliže je licence k rybolovu pozastavena nebo trvale odňata v souladu s čl. 129 odst. 1 nebo 2 tohoto nařízení, označí se rybářské plavidlo, na něž se pozastavená nebo trvale odňatá licence k rybolovu vztahuje, ve vnitrostátním rejstříku uvedeném v čl. 15 odst. 1 nařízení (ES) č. 2371/2002 jako plavidlo bez licence k rybolovu. Toto rybářské plavidlo se rovněž tímto způsobem označí v rejstříku rybářského loďstva EU uvedeného v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Trvalým odnětím licence k rybolovu v souladu s čl. 129 odst. 2 tohoto nařízení nejsou dotčeny referenční úrovně členského státu, který licenci vydal, podle článku 12 nařízení (ES) č. 2371/2002.
3. Příslušné orgány členských států neprodleně zaktualizují seznam uvedený v čl. 116 odst. 1 písm. d) nařízení o kontrolním režimu s uvedením všech přidělených sankčních bodů a výsledných pozastavení a trvalých odnětí licencí k rybolovu včetně dat, od kterých pozastavení či odnětí platí, a jejich trvání.
Článek 132
Protiprávní rybolov během doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu
1. Pokud rybářské plavidlo, jehož licence k rybolovu je pozastavena nebo byla trvale odňata v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, provádí rybolovné činnosti v průběhu doby pozastavení nebo po trvalém odnětí licence k rybolovu, přijmou příslušné orgány okamžitá donucovací opatření v souladu s článkem 91 nařízení o kontrolním režimu.
2. Rybářské plavidlo uvedené v odstavci 1 může být případně zařazeno do seznamu EU plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle článku 27 nařízení (ES) č. 1005/2008.
Článek 133
Vymazání sankčních bodů
1. Jestliže byla licence k rybolovu pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení, sankční body, na jejichž základě byla licence k rybolovu pozastavena, se nevymažou. Pro účely článku 129 tohoto nařízení se všechny nové body přidělené držiteli licence k rybolovu přidají ke stávajícím bodům.
2. Pokud byly body vymazány v souladu s čl. 92 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu, má se pro účely použití čl. 92 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu za to, že licence k rybolovu nebyla držiteli pozastavena v souladu s článkem 129 tohoto nařízení.
3. Dva body se vymažou za předpokladu, že celkový počet bodů přidělených držiteli licence k rybolovu pro dotyčné rybářské plavidlo překročí dva, jestliže:
a)
rybářské plavidlo použité při spáchání porušení předpisů, za něž byly body přiděleny, poté používá systém sledování plavidel nebo poté elektronicky zaznamenává a předává údaje z lodního deníku rybolovu, prohlášení o překládce a prohlášení o vykládce, přestože se na ně podle práva tyto technologie nevztahují; nebo
b)
držitel licence k rybolovu se po přidělení bodů dobrovolně zapojí do vědecké kampaně ke zlepšení selektivity rybolovných zařízení; nebo
c)
držitel licence k rybolovu je členem organizace producentů a držitel licence k rybolovu přijme plán rybolovu přijatý organizací producentů v roce následujícím po přidělení bodů a zahrnující snížení rybolovných práv pro tohoto držitele licence k rybolovu o 10 %; nebo
d)
držitel licence k rybolovu se zapojí do rybolovu, na který se vztahuje režim udělování ekoznačky, který slouží k osvědčování a propagaci značek pro produkty z řádně spravovaných mořských rybolovných úlovků a zaměřuje se na otázky spojené s udržitelným využíváním rybolovných zdrojů.
Za každé tříleté období od data posledního závažného porušení předpisů může držitel licence k rybolovu pouze jedenkrát využít jedné z možností v písmenech a), b), c) nebo d) a snížit počet přidělených bodů za předpokladu, že toto snížení nepovede k vymazání všech bodů v licenci k rybolovu.
4. Jestliže byly body vymazány v souladu s odstavcem 3, musí být držitel licence k rybolovu o tomto výmazu informován. Držitel licence k rybolovu musí být rovněž informován o zbývajícím počtu bodů.
Článek 134
Bodový systém pro velitele rybářských plavidel
Šest měsíců ode dne, od kterého se použije tato hlava, členské státy informují Komisi o vnitrostátních bodových systémech pro velitele uvedených v čl. 92 odst. 6 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA VIII
OPATŘENÍ PRO ZAJIŠTĚNÍ SOULADU ČLENSKÝCH STÁTŮ S CÍLI SPOLEČNÉ RYBÁŘSKÉ POLITIKY
KAPITOLA I
Pozastavení a zrušení finanční pomoci unie
Článek 135
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
1)
„platbou“ jakýkoli finanční příspěvek, který má být Komisí vyplacen v návaznosti na žádost o platbu předloženou členským státem v průběhu nebo na konci provádění operačního programu v rámci nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo projektu podle čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006;
2)
„přerušením“ přerušení běhu lhůty splatnosti;
3)
„pozastavením“ pozastavení plateb na základě zvláštních žádostí o platbu, jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu;
4)
„zrušením“ zrušení celého pozastaveného příspěvku Unie na operační program podle nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo na konkrétní projekt, na který se vztahuje čl. 8 písm. a) nařízení (ES) č. 861/2006, nebo jeho části.
Článek 136
Přerušení lhůty splatnosti
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (34) může přerušit lhůtu splatnosti na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud:
a)
existují zjištění o nedodržení pravidel společné rybářské politiky; nebo
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží zjištění, které ji upozorní na skutečnost, že existují nedostatky v kontrolním systému členského státu a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky.
2. Dotyčný členský stát je podle čl. 103 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu písemně vyrozuměn o důvodech pro přerušení lhůty splatnosti. Je požádán, aby do jednoho měsíce od obdržení uvedeného dopisu sdělil Komisi přijatá nápravná opatření a/nebo informace týkající se finanční pomoci poskytnuté na činnosti související s rybolovem, který je předmětem porušení předpisů, jak je stanoveno v příloze XXXI tohoto nařízení.
3. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v odstavci 2 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise zaslat upomínku povolující dodatečnou lhůtu v trvání nejvýše 15 dnů.
4. Přerušení lhůty splatnosti se ukončí, pokud členský stát ve své odpovědi prokáže, že přijal nápravná opatření k zajištění souladu s pravidly společné rybářské politiky nebo že zjištění naznačující, že existují nedostatky v jeho kontrolním systému a/nebo nesoulad rybolovu a s ním souvisejících činností s pravidly společné rybářské politiky, byla nepodložená.
Článek 137
Pozastavení plateb
1. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise ve lhůtě uvedené v článku 136 tohoto nařízení nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí pozastavit veškeré platby nebo část plateb finanční pomoci z Evropské unie danému členskému státu (dále jen „rozhodnutí o pozastavení“), jak je uvedeno v čl. 103 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. V rozhodnutí o pozastavení plateb jsou shrnuty relevantní faktické a právní otázky spolu s posouzením Komise s ohledem na podmínky uvedené v čl. 103 odst. 1 a 6 nařízení o kontrolním režimu a stanovením části platby, která je pozastavena. V rozhodnutí o pozastavení je dotyčný členský stát vyzván, aby přijal nápravná opatření ve stanovené lhůtě, která nesmí být delší než šest měsíců.
3. Výše plateb, které mají být pozastaveny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolní režimu.
Článek 138
Zrušení finanční pomoci
1. Pokud během období pozastavení členský stát nadále není schopen prokázat, že napravil situaci, která vedla k rozhodnutí o pozastavení podle čl. 103 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu, může jej Komise informovat o svém záměru přijmout rozhodnutí o zrušení. Ustanovení čl. 136 odst. 2 a 3 tohoto nařízení se použijí odpovídajícím způsobem.
2. Pokud dotyčný členský stát neodpoví na žádost Komise uvedenou v odstavci 1 nebo pokud poskytne neuspokojivou odpověď, může Komise na základě informací dostupných v dané době přijmout rozhodnutí zrušit veškeré pozastavené platby tomuto členskému státu nebo jejich část.
3. Rozhodnutí o zrušení podle odstavce 2 může zahrnovat vrácení části nebo celé již zaplacené případné zálohy na finanční příspěvek související s projekty podle čl. 8 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 861/2006, na které byly platby pozastaveny.
4. Výše pozastavených plateb, které mají být zrušeny, se určí použitím sazby, která se stanoví s přihlédnutím ke kritériím stanoveným v čl. 103 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu.
5. Výše zálohy na finanční příspěvek, která má být vrácena u projektů, na něž byly platby pozastaveny, musí být vrácena Komisi postupem stanoveným v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 861/2006 a článku 72 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
KAPITOLA II
Odpočet rybolovných práv
Článek 139
Obecná pravidla pro odpočet rybolovných práv z důvodu jejich přečerpání
1. Míra přečerpání rybolovných práv oproti dostupným kvótám a intenzitě rybolovu stanoveným pro dané období podle čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu se určí na základě údajů dostupných k patnáctému dni druhého měsíce po vypršení regulovaného období.
2. Míra přečerpání rybolovných práv se určí s ohledem na rybolovná práva, která má dotyčný členský stát ke konci každého daného období k dispozici, s přihlédnutím k výměnám rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002, převodům kvót v souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 847/96 (35), přerozdělení dostupných rybolovných práv v souladu s článkem 37 nařízení o kontrolním režimu a odpočtu rybolovných práv v souladu s články 105, 106 a 107 nařízení o kontrolním režimu.
3. Výměna rybolovných práv v souladu s čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002 pro dané období se nepovoluje po posledním dni prvního měsíce po vypršení uvedeného období.
Článek 140
Konzultace o snížení rybolovných práv
V případě odpočtu rybolovných práv podle čl. 105 odst. 4 a 5 a čl. 106 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu se Komise s dotyčným členským státem poradí o navrhovaných opatřeních. Dotyčný členský stát na tento dotaz Komise odpoví do 10 pracovních dnů.
KAPITOLA III
Odpočet kvót za nedodržení pravidel společné rybářské politiky
Článek 141
Pravidla pro odpočet kvót za nedodržení cílů společné rybářské politiky
1. Lhůta, ve které má členský stát prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat, uvedená v čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu se počítá ode dne dopisu Komise členskému státu.
2. Členské státy ve své odpovědi podle čl. 107 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu uvedou věcné důkazy, které mohou Komisi prokázat, že rybolov lze bezpečně využívat.
Článek 142
Stanovení množství, která se mají odečíst
1. Případný odpočet kvót podle článku 107 nařízení o kontrolním režimu musí být přiměřený rozsahu a povaze nedodržení pravidel o populacích, na které se vztahují víceleté plány, a závažnosti ohrožení zachování těchto populací. Musí zohlednit škody způsobené těmto populacím nedodržením pravidel týkajících se populací, na které se vztahují víceleté plány.
2. Pokud odpočet podle odstavce 1 nelze provést z kvóty, přídělu nebo podílu na populaci nebo skupině populací, které se nedodržení předpisů týká, protože danou kvótu, příděl nebo podíl na populaci nebo skupině populací nemá dotyčný členský stát k dispozici vůbec nebo v dostatečném množství, může Komise po konzultaci s dotyčným členským státem provést v souladu s odstavcem 1 odpočet v následujícím roce nebo následujících letech z kvót na jiné populace nebo skupiny populací, které jsou pro členský stát dostupné v téže zeměpisné oblasti nebo které mají stejnou komerční hodnotu.
HLAVA IX
ÚDAJE A INFORMACE
KAPITOLA I
Analýza a audit údajů
Článek 143
Předmět
Počítačový systém potvrzování údajů podle čl. 109 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu zahrnuje zejména:
a)
databázi nebo databáze s veškerými údaji, které mají být tímto systémem potvrzeny, uvedené v článku 144 tohoto nařízení;
b)
postupy potvrzování včetně kontrol kvality údajů, analýzy a křížových kontrol všech těchto údajů, uvedené v článku 145 tohoto nařízení;
c)
postupy pro přístup Komise nebo subjektu jí určeného ke všem těmto údajům, uvedené v článku 146 tohoto nařízení.
Článek 144
Potvrzované údaje
1. Pro účely počítačového systému potvrzování údajů členské státy zajistí, aby všechny údaje uvedené v čl. 109 odst. 2 nařízení o kontrolním režimu byly uloženy v počítačové databázi nebo databázích. Zahrnuty mají být alespoň položky uvedené v příloze XXIII, položky stanovené jako povinné v příloze XXVII, položky uvedené v příloze XII a položky uvedené v příloze XXXII. Systém potvrzování údajů může rovněž zohledňovat jakékoli další informace považované za nezbytné pro účely postupů potvrzování údajů.
2. Údaje v databázích uvedených v odstavci 1 musí být pro systém potvrzování přístupné průběžně a v reálném čase. Systém potvrzování musí mít přímý přístup ke všem těmto databázím bez jakéhokoli lidského zásahu. Za tímto účelem musí být všechny databáze nebo systémy v členském státě, které obsahují údaje uvedené v odstavci 1, navzájem propojeny.
3. Pokud se údaje uvedené v odstavci 1 neukládají do databáze automaticky, musí členské státy počítat s jejich ručním zadáváním do databází nebo s jejich digitalizací, která musí probíhat bezodkladně a při dodržení lhůt stanovených v příslušných právních předpisech. V databázi musí být řádně zaznamenáno datum přijetí údajů a datum jejich zadání do databáze.
Článek 145
Postupy potvrzování
1. Počítačový systém potvrzování průběžně systematicky a důkladně potvrzuje každý soubor údajů uvedený v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení na základě automatizovaných počítačových algoritmů a postupů. Potvrzování zahrnuje postupy pro kontrolu kvality základních údajů, kontrolu formátu údajů a minimálních požadavků na údaje, jakož i pokročilejší ověřování na základě podrobné analýzy několika záznamů souboru údajů pomocí statistických metod nebo křížovou kontrolu údajů z různých zdrojů.
2. Pro každý postup potvrzování musí být pracovní pravidlo nebo soubor pracovních pravidel, který vymezuje, která potvrzování daný postup provádí a kam se ukládají výsledky těchto potvrzování. Případně se uvede příslušný odkaz na právní předpisy, jejichž použití se ověřuje. Komise může na základě konzultace s členskými státy stanovit standardní soubor pracovních pravidel, která se mají používat.
3. Všechny výsledky automatizovaného systému potvrzování, a to jak kladné, tak i záporné, se ukládají do databáze. Musí být možné okamžitě identifikovat jakékoli nesrovnalosti nebo případy porušení předpisů zjištěné prostřednictvím postupů potvrzování, jakož i následná opatření vyplývající z těchto nesrovnalostí. Musí být také možné získat informace o identifikaci rybářských plavidel a totožnosti velitelů plavidel nebo provozovatelů, u nichž byly nesrovnalosti a případy možného porušení předpisů zjištěny opakovaně v průběhu posledních tří let.
4. Následná opatření vyplývající z nesrovnalostí zjištěných systémem potvrzování musí být spojena s výsledky potvrzování, přičemž se uvede datum potvrzení a následná opatření.
Pokud je zjištěná nesrovnalost identifikována jako důsledek nesprávného zadání údajů, příslušný údaj se v databázi opraví, přičemž se údaje jasně označí jako opravené, a zároveň se uvede původní hodnota nebo položka a důvod opravy údaje.
Pokud zjištěná nesrovnalost vede k přijetí následných opatření, výsledek potvrzování musí případně obsahovat odkaz na inspekční zprávu a následná opatření přijatá na jejím základě.
Článek 146
Přístup Komise
1. Členské státy zajistí, aby Komise nebo subjekt jí určený měl kdykoli přístup v reálném čase k:
a)
veškerým údajům uvedeným v čl. 144 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
veškerým pracovním pravidlům definovaným pro systém potvrzování, s uvedením definice, příslušných právních předpisů a místa, kde jsou uloženy výsledky potvrzování;
c)
veškerým výsledkům potvrzování a následným opatřením spolu s označením, zda byl údaj opraven, a případně s odkazem na příslušné řízení pro porušení právních předpisů.
2. Členské státy zajistí, aby údaje uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) byly přístupné pro automatizovanou výměnu údajů prostřednictvím zabezpečených internetových služeb vymezených v článku 147 tohoto nařízení.
3. Tyto údaje musí být k dispozici ke stažení v souladu s formátem pro výměnu údajů a všemi prvky údajů vymezenými v příloze XII a ve formátu XML. Další položky údajů, které musí být přístupné a nejsou vymezeny v příloze XII, musí být k dispozici ve formátu vymezeném v příloze XXXII.
4. Komise nebo subjekt jí určený musí mít možnost stahovat za libovolné období a pro jakoukoli zeměpisnou oblast údaje uvedené v odstavci 1, které se týkají jednotlivého rybářského plavidla nebo seznamu rybářských plavidel.
5. Na odůvodněnou žádost Komise dotyčný členský stát neprodleně opraví údaje, u kterých Komise zjistila nesrovnalosti. Dotyčný členský stát o této opravě neprodleně informuje ostatní příslušné členské státy.
KAPITOLA II
Internetové stránky členských států
Článek 147
Provozování internetových stránek a internetových služeb
1. Pro účely úředních internetových stránek podle článků 115 a 116 nařízení o kontrolním režimu vytvoří členské státy internetové služby. Tyto internetové služby generují dynamický obsah v reálném čase na úředních internetových stránkách a poskytují automatický přístup k údajům. V případě potřeby přizpůsobí členské státy své stávající databáze nebo vytvoří databáze nové s cílem poskytnout požadovaný obsah internetových služeb.
2. Tyto internetové služby umožní Komisi a subjektu jí určenému kdykoli stahovat všechny dostupné údaje uvedené v článcích 148 a 149 tohoto nařízení. Tento automatizovaný mechanismus stahování je založen na protokolu a formátu pro elektronickou výměnu údajů uvedeném v příloze XII. Internetové služby musí být vytvořeny v souladu s mezinárodními normami.
3. Každá podstránka na úředních internetových stránkách uvedených v odstavci 1 obsahuje na levé straně menu, ve kterém jsou uvedeny hypertextové odkazy ke všem ostatním podstránkám. Ve spodní části podstránky je rovněž uvedena definice souvisejících internetových služeb.
4. Internetové služby a internetové stránky jsou nasazeny centralizovaným způsobem a poskytují pouze jeden unikátní přístupový bod pro každý členský stát.
5. Komise může stanovit společné normy, technické specifikace a postupy pro rozhraní internetových stránek, technicky slučitelné počítačové systémy a internetové služby mezi členskými státy, Komisí a subjektem jí určeným. Komise koordinuje proces vytváření těchto specifikací a postupů na základě konzultací s členskými státy.
Článek 148
Veřejně přístupné internetové stránky a internetové služby
1. Veřejně přístupná část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Veřejná stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá veřejná podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 115 písm. a) až g) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXXIII.
Článek 149
Zabezpečené internetové stránky a internetové služby
1. Zabezpečená část internetových stránek obsahuje přehledovou stránku a jednotlivé podstránky. Zabezpečená stránka s přehledem obsahuje seznam hypertextových odkazů uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu a odkazujících na podstránky poskytující informace vyjmenované v uvedeném článku.
2. Každá zabezpečená podstránka obsahuje alespoň jednu z položek informací uvedených v čl. 116 odst. 1 písm. a) až h) nařízení o kontrolním režimu. Podstránky jakož i související internetové služby musí obsahovat alespoň informace stanovené v příloze XXIV.
3. Zabezpečené internetové stránky i zabezpečené internetové služby využívají elektronické certifikáty uvedené v čl. 116 odst. 3 nařízení o kontrolním režimu.
HLAVA X
PROVÁDĚNÍ
KAPITOLA I
Vzájemná pomoc
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 150
Oblast působnosti
1. Tato kapitola stanoví podmínky, za nichž probíhá správní spolupráce mezi členskými státy navzájem, s třetími zeměmi, Komisí a subjektem jí určeným k zajištění účinného uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení. Nebrání členským státům v zavedení jiných forem správní spolupráce.
2. Tato kapitola neukládá členským státům povinnost poskytovat si vzájemně pomoc, pokud by to bylo na újmu jejich vnitrostátnímu právnímu systému, veřejnému pořádku, bezpečnosti či jiným základním zájmům. Před zamítnutím žádosti o pomoc konzultuje dožádaný členský stát žádající členský stát, aby určil, zda lze pomoc poskytnout částečně s výhradou zvláštních podmínek. Nelze-li žádosti o pomoc vyhovět, jsou o této skutečnosti neprodleně vyrozuměny žádající členský stát a Komise nebo subjekt jí určený s uvedením důvodů.
3. Touto kapitolou není dotčeno uplatňování pravidel v oblasti trestního řízení a vzájemné pomoci v trestních věcech v jednotlivých členských státech, včetně pravidel týkajících se utajení soudního vyšetřování.
Článek 151
Náklady
Členské státy hradí vlastní náklady na vyřízení žádosti o pomoc a vzdávají se veškerých nároků na proplacení výdajů, které vznikly při uplatňování této hlavy.
Článek 152
Jediný orgán
Jediný orgán uvedený v čl. 5 odst. 5 nařízení o kontrolním režimu působí jako jediný styčný úřad odpovědný za uplatňování této kapitoly.
Článek 153
Následná opatření
1. Pokud vnitrostátní orgány v reakci na žádost o pomoc podle této kapitoly nebo na základě výměny informací z vlastního podnětu rozhodnou o přijetí opatření, která lze provést pouze se souhlasem nebo na žádost soudního orgánu, sdělí dotyčnému členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému veškeré informace o těchto opatřeních, které souvisí s porušením pravidel společné rybářské politiky.
2. Toto sdělení musí nejprve povolit soudní orgán, je-li toto povolení nutné podle vnitrostátních právních předpisů.
Oddíl 2
Informace bez předchozí žádosti
Článek 154
Informace bez předchozí žádosti
1. Pokud se určitý členský stát dozví o jakémkoli možném porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména o závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo má důvodné podezření, že k takovému porušení může dojít, neprodleně uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený. V oznámení jsou uvedeny veškeré nezbytné informace a toto oznámení je doručeno prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Přijme-li členský stát v souvislosti s porušením předpisů uvedeným v odstavci 1 donucovací opatření, uvědomí ostatní dotčené členské státy a Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
3. Veškerá oznámení podle tohoto článku je nutno učinit písemně.
Oddíl 3
Žádosti o pomoc
Článek 155
Definice
Pro účely tohoto oddílu se „žádostí o pomoc“ rozumí žádost zaslaná jedním členským státem jinému členskému státu nebo Komisí či subjektem jí určeným některému členskému státu, která se týká:
a)
informací včetně informací podle čl. 93 odst. 2 a 3 nařízení o kontrolním režimu;
b)
donucovacích opatření nebo
c)
doručení prostřednictvím správních orgánů.
Článek 156
Obecné požadavky
1. Žádající členský stát zajistí, aby veškeré žádosti o pomoc obsahovaly dostatečné informace, aby dožádaný členský stát mohl žádosti vyhovět, včetně případných důkazů, které lze získat na území žádajícího členského státu.
2. Žádosti o pomoc jsou omezeny na opodstatněné případy, kdy existuje přiměřený důvod pro domněnku, že došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a žádající členský stát není schopen získat požadované informace nebo přijmout požadovaná opatření vlastními prostředky.
Článek 157
Předávání žádostí a odpovědí
1. Žádosti zasílá pouze jediný orgán žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjekt jí určený jedinému orgánu dožádaného členského státu. Stejným způsobem jsou sdělovány veškeré odpovědi.
2. Žádosti o vzájemnou pomoc a příslušné odpovědi se podávají písemně.
3. Jazyky použité při podávání žádostí a odpovědí dohodnou dotyčné jediné orgány před podáním žádosti. Nebylo-li dosaženo dohody, žádosti jsou předávány v úředním jazyce (jazycích) žádajícího členského státu a odpovědi v úředním jazyce (jazycích) dožádaného členského státu.
Článek 158
Žádosti o informace
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného poskytne veškeré příslušné informace, které jsou nezbytné ke zjištění, zda došlo k porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména k závažným porušením předpisů uvedeným v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, nebo ke zjištění, zda existuje důvodné podezření, že by k nim mohlo dojít. Tyto informace jsou předávány prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
2. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu nebo Komise nebo subjektu jí určeného provede příslušná správní šetření týkající se činností, které představují nebo o nichž se žádající členský stát domnívá, že představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu. Dožádaný členský stát sdělí výsledky tohoto správního šetření žádajícímu členskému státu a Komisi nebo subjektu jí určenému.
3. Na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného může dožádaný členský stát povolit, aby příslušný úředník žádajícího členského státu doprovázel úředníky dožádaného členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného v průběhu správních šetření uvedených v odstavci 2. Pokud vnitrostátní předpisy v oblasti trestního řízení omezují určité úkony na úředníky výhradně určené vnitrostátními právními předpisy, úředníci žádajícího členského státu se na těchto úkonech nepodílejí. V žádném případě se neúčastní prohlídek prostor nebo úředního výslechu osob podle trestního práva. Úředníci žádajícího členského státu přítomní v dožádaném členském státě musí být schopni kdykoli předložit písemné oprávnění potvrzující jejich totožnost a úřední funkci.
4. Na žádost žádajícího členského státu mu dožádaný členský stát poskytne veškeré doklady nebo ověřené opisy, které má k dispozici a které se týkají porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
5. Standardní formulář pro výměnu informací na základě žádosti je stanoven v příloze XXXIV.
Článek 159
Žádosti o donucovací opatření
1. Na základě důkazů podle článku 156 tohoto nařízení přijme dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu, Komise nebo subjektu jí určeného neprodleně veškerá nezbytná donucovací opatření s cílem dosáhnout na svém území nebo v námořních vodách, které patří pod jeho svrchovanost nebo do jeho jurisdikce, ukončení porušování pravidel společné rybářské politiky nebo závažných porušení uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Při přijímání donucovacích opatření uvedených v odstavci 1 může dožádaný členský stát konzultovat žádající členský stát, Komisi nebo subjekt jí určený.
3. Dožádaný členský stát informuje o přijatých opatřeních a jejich účinku žádající členský stát, ostatní dotčené členské státy, Komisi nebo subjekt jí určený prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení.
Článek 160
Lhůta pro odpověď na žádosti o informace a donucovací opatření
1. Dožádaný členský stát poskytne informace podle čl. 158 odst. 1 a čl. 159 odst. 3 tohoto nařízení co nejrychleji, nejpozději však do 4 týdnů ode dne obdržení žádosti. Dožádaný a žádající členský stát, Komise nebo subjekt jí určený mohou schválit jiné lhůty.
2. Není-li dožádaný členský stát schopen zaslat odpověď na žádost ve stanovené lhůtě, sdělí žádajícímu členskému státu, Komisi nebo subjektu jí určenému písemně důvod neposkytnutí odpovědi a uvede, do kdy bude podle svého názoru schopen odpovědět.
Článek 161
Žádosti o doručení prostřednictvím správních orgánů
1. Dožádaný členský stát na žádost žádajícího členského státu a v souladu se svými vnitrostátními pravidly upravujícími doručování podobných dokumentů a rozhodnutí doručí adresátovi veškeré dokumenty a rozhodnutí vydané v oblasti, na niž se vztahuje společná rybářská politika, zejména ohledně otázek upravených nařízením o kontrolním režimu nebo tímto nařízením, které pocházejí od správních orgánů žádajícího členského státu a mají být doručeny na území dožádaného členského státu.
2. Žádosti o doručení se podávají pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXV tohoto nařízení.
3. Dožádaný členský stát předá žádajícímu členskému státu svou odpověď neprodleně po doručení prostřednictvím jediného orgánu uvedeného v článku 152 tohoto nařízení. Odpověď se poskytuje pomocí standardního formuláře stanoveného v příloze XXXVI tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vztahy s Komisí nebo subjektem jí určeným
Článek 162
Komunikace mezi členskými státy a Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Každý členský stát sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve poté, co je má k dispozici, informace, které považuje za důležité a které se týkají metod, postupů nebo zjištěných trendů, jež jsou používány nebo ohledně nichž existuje podezření z používání v případech porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména při závažných porušeních uvedených v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu.
2. Komise nebo subjekt jí určený sdělí členským státům co nejdříve poté, co je získá, informace, které jim pomohou při vymáhání nařízení o kontrolním režimu nebo tohoto nařízení.
Článek 163
Koordinování Komisí nebo subjektem jí určeným
1. Pokud se členský stát dozví o činnostech, které představují nebo které se jeví jako porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména jako závažná porušení uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, a které mají zvláštní význam na úrovni Unie, sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému co nejdříve důležité informace potřebné ke zjištění příslušných skutečností. Komise nebo subjekt jí určený tyto informace předá ostatním dotčeným členským státům.
2. Pro účely odstavce 1 se činnosti, které představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, považují za zvláště významné na úrovni Evropské unie, zejména pokud:
a)
mají nebo by mohly mít spojitost v jednom nebo více členských státech nebo
b)
se členskému státu jeví jako pravděpodobné, že obdobné činnosti probíhají rovněž v jiných členských státech.
3. Pokud se Komise nebo subjekt jí určený domnívají, že se činnosti, jež představují porušení pravidel společné rybářské politiky, zejména závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu, uskutečňují v jednom či více členských státech, uvědomí o tom dotyčné členské státy, které co nejdříve provedou šetření. Dotyčné členské státy co nejdříve sdělí Komisi nebo subjektu jí určenému zjištění vyplývající z těchto šetření.
Oddíl 5
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 164
Výměna informací s třetími zeměmi
1. Pokud členský stát obdrží informace od třetí země nebo regionální organizace pro řízení rybolovu, které jsou důležité pro účinné uplatňování nařízení o kontrolním režimu a tohoto nařízení, sdělí tyto informace prostřednictvím jediného orgánu ostatním členským státům, Komisi nebo subjektu jí určenému, pokud mu to dovolují dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo pravidla dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu.
2. Informace obdržené podle ustanovení této kapitoly mohou být členským státem sděleny třetí zemi nebo regionální organizaci pro řízení rybolovu prostřednictvím jeho jediného orgánu na základě dvoustranné dohody s touto třetí zemí nebo v souladu s pravidly dotyčné regionální organizace pro řízení rybolovu. Toto sdělení se uskuteční po konzultaci s členským státem, který informace původně poskytl, a v souladu s právními předpisy EU a jednotlivých členských států týkajícími se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů.
3. Komise nebo subjekt jí určený může v rámci dohod o rybolovu uzavřených mezi Unií a třetími zeměmi nebo v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu či obdobných ujednání, jichž je Unie smluvní stranou nebo nesmluvní spolupracující stranou, sdělit příslušné informace týkající se porušení pravidel společné rybářské politiky nebo závažná porušení právních předpisů uvedená v čl. 90 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu ostatním stranám těchto dohod, organizací nebo ujednání s výhradou souhlasu členského státu, který informace poskytl.
KAPITOLA II
Povinnost podávat zprávy
Článek 165
Formát a lhůty pro zprávy
1. Při vypracování zprávy podávané jednou za pět let podle čl. 118 odst. 1 nařízení o kontrolním režimu používají členské státy údaje vymezené v příloze XXXVII.
2. Zprávu s uvedením pravidel použitých při vypracování zpráv o základních údajích podle čl. 118 odst. 4 nařízení o kontrolním režimu je nutno zaslat šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Členské státy zašlou novou zprávu, kdykoli se tato pravidla změní.
HLAVA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 166
Zrušení předpisů
1. Nařízení (EHS) č. 2807/83, nařízení (EHS) č. 3561/85, nařízení (EHS) č. 493/87, nařízení (EHS) č. 1381/87, nařízení (EHS) č. 1382/87, nařízení (EHS) č. 2943/95, nařízení (ES) č. 1449/98, nařízení (ES) č. 2244/2003, nařízení (ES) č. 1281/2005, nařízení (ES) č. 1042/2006, nařízení (ES) č. 1542/2007, nařízení (ES) č. 1077/2008 a nařízení (ES) č. 409/2009 se zrušují.
2. Nařízení (ES) č. 356/2005 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2012.
3. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 167
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie s výjimkou hlavy VII, která vstupuje v platnost dne 1. července 2011.
Hlava II kapitola III a hlava IV kapitola 1 se však použijí ode dne 1. ledna 2012. V souladu s čl. 124 písm. c) nařízení o kontrolním režimu a s předcházejícím odstavcem se hlava VII použije ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. dubna 2011.
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 404/2011 DE LA COMMISSION
du 8 avril 2011
portant modalités d’application du règlement (CE) no 1224/2009 du Conseil instituant un régime communautaire de contrôle afin d’assurer le respect des règles de la politique commune de la pêche
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1224/2009 du Conseil du 20 novembre 2009 instituant un régime communautaire de contrôle afin d’assurer le respect des règles de la politique commune de la pêche, modifiant les règlements (CE) no 847/96, (CE) no 2371/2002, (CE) no 811/2004, (CE) no 768/2005, (CE) no 2115/2005, (CE) no 2166/2005, (CE) no 388/2006, (CE) no 509/2007, (CE) no 676/2007, (CE) no 1098/2007, (CE) no 1300/2008, (CE) no 1342/2008 et abrogeant les règlements (CEE) no 2847/93, (CE) no 1627/94 et (CE) no 1966/2006 (1), et notamment son article 6, paragraphe 5, son article 7, paragraphe 5, son article 8, paragraphe 1, son article 9, paragraphe 5, son article 14, paragraphe 10, son article 15, paragraphe 9, son article 16, paragraphe 2, son article 21, paragraphe 7, son article 22, paragraphe 7, son article 23, paragraphe 5, son article 24, paragraphe 8, son article 25, paragraphe 2, son article 32, son article 37, paragraphe 4, son article 40, paragraphe 6, son article 55, paragraphe 5, son article 58, paragraphe 9, son article 60, paragraphe 7, son article 61, son article 64, paragraphe 2, son article 72, paragraphe 5, son article 73, paragraphe 9, son article 74, paragraphe 6, son article 75, paragraphe 2, son article 76, paragraphe 4, son article 78, paragraphe 2, son article 79, paragraphe 7, son article 92, paragraphe 5, son article 103, paragraphe 8, son article 105, paragraphe 6, son article 106, paragraphe 4, son article 107, paragraphe 4, son article 111, paragraphe 3, son article 116, paragraphe 6, son article 117, paragraphe 4, et son article 118, paragraphe 5,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1224/2009 (ci-après dénommé «le règlement de contrôle») prévoit l’adoption de modalités et de mesures aux fins de la mise en œuvre de certaines de ses dispositions.
(2)
En vue d'assurer une application cohérente de ces modalités, il est nécessaire d'adopter certaines définitions.
(3)
L'article 6, paragraphe 1, du règlement de contrôle dispose qu'un navire de pêche de l'UE ne peut être utilisé pour l’exploitation commerciale des ressources aquatiques vivantes que s’il détient une licence de pêche valable. L'article 7, paragraphe 1, du règlement de contrôle dispose qu'un navire de pêche de l'UE n’est autorisé à exercer des activités de pêche spécifiques que si celles-ci sont indiquées dans une autorisation de pêche valable. Il convient de fixer des règles communes pour la délivrance et la gestion de ces licences de pêche et autorisations de pêche afin d'assurer l'application d'une norme commune concernant les informations qu'elles contiennent.
(4)
Conformément à l'article 8, paragraphe 1, du règlement de contrôle, le capitaine d’un navire de pêche doit respecter les conditions et les restrictions relatives au marquage et à l’identification des navires de pêche et de leurs engins. Étant donné que ces conditions et restrictions s'appliquent aux eaux de l'UE, il est nécessaire de les mettre en place au niveau de l'Union européenne.
(5)
Conformément à l'article 9, paragraphe 1, du règlement de contrôle, les États membres utilisent un système de surveillance des navires par satellite afin de contrôler efficacement les activités de pêche exercées par leurs navires de pêche où qu’ils soient, ainsi que les activités de pêche menées dans leurs eaux. Il y a lieu de définir des spécifications communes au niveau de l'Union européenne pour ce type de système. Il convient que ces spécifications déterminent notamment les caractéristiques des dispositifs de repérage par satellite, les détails sur la transmission des données concernant la position des navires et les règles applicables en cas de défaillance technique ou de non-fonctionnement des dispositifs de repérage par satellite.
(6)
L'article 14, paragraphe 1, du règlement de contrôle dispose que les capitaines des navires de pêche de l'UE d’une longueur hors tout de 10 mètres au moins tiennent un journal de pêche de leurs activités. Il est nécessaire de déterminer les informations qui doivent être enregistrées dans le journal de pêche et leur format.
(7)
L'article 14, paragraphe 7, du règlement de contrôle prévoit que pour convertir le poids du poisson entreposé ou transformé en poids de poisson vif, les capitaines des navires de pêche de l'UE doivent appliquer les facteurs de conversion établis au niveau de l'UE. Il est donc nécessaire de déterminer ces facteurs de conversion.
(8)
L'article 15, paragraphe 1, du règlement de contrôle dispose que les capitaines des navires de pêche de l'UE d’une longueur hors tout de 12 mètres au moins doivent enregistrer sous forme électronique les informations du journal de pêche. Il convient de définir les exigences relatives à l'enregistrement et à la transmission électroniques de ces informations et de spécifier leur format.
(9)
L'article 21, paragraphe 1, et l'article 23, paragraphe 1, du règlement de contrôle prévoient que les capitaines des navires de pêche de l'UE d’une longueur hors tout de 10 mètres au moins doivent remplir et transmettre des déclarations de transbordement et de débarquement. Il y a lieu de déterminer les informations qui doivent figurer dans ces déclarations et de préciser les détails de leur communication.
(10)
L'article 22, paragraphe 1, et l'article 24, paragraphe 1, du règlement de contrôle prévoient l'enregistrement et la transmission électroniques des déclarations de transbordement et de débarquement. Il convient de définir les exigences relatives à l'enregistrement et à la transmission électroniques de ces informations et de spécifier leur format.
(11)
L'article 16, paragraphe 1, et l'article 25, paragraphe 1, du règlement de contrôle prévoient que chaque État membre doit contrôler par sondage les activités des navires de pêche qui ne sont pas soumis aux obligations relatives au journal de pêche et à la déclaration de débarquement. En vue d'assurer l'application de normes communes pour ces contrôles par sondage, il importe d'en fixer les modalités au niveau de l'Union européenne.
(12)
L'article 37 du règlement de contrôle prévoit que les mesures correctives nécessaires doivent être prises par la Commission, dans le cas où celle-ci a interdit les activités de pêche en raison de l’épuisement présumé des possibilités de pêche dont dispose un État membre, un groupe d’États membres ou l'Union européenne, et s'il apparaît qu’en fait, un État membre n’a pas épuisé ses possibilités de pêche. Il est nécessaire d'adopter des règles appropriées pour la redistribution de ces possibilités de pêche qui tiennent compte des situations dans lesquelles un total admissible des captures (TAC) pour l'UE est disponible ou non, ou dans lesquelles, en raison de la fixation annuelle des possibilités de pêche, les circonstances ne permettent pas cette redistribution.
(13)
Les articles 39 à 41 du règlement de contrôle prévoient des règles destinées à garantir que la puissance du moteur des navires de pêche n'est pas dépassée. Il est nécessaire d'établir les règles techniques des certifications et des vérifications appropriées à mettre en œuvre dans ce domaine.
(14)
L'article 55 du règlement de contrôle prévoit que les États membres veillent à ce que les activités de pêche récréative soient menées selon des modalités compatibles avec les objectifs de la politique commune de la pêche. Pour les stocks faisant l’objet d’un plan de reconstitution, il convient que les États membres collectent des données relatives aux captures effectuées dans le cadre de la pêche récréative. Lorsqu’il s’avère que ces activités de pêche ont un impact important sur les ressources, le Conseil peut adopter des mesures de gestion spécifiques. Il y a lieu de fixer les modalités pour l'établissement de plans de sondage, afin de permettre aux États membres de contrôler les captures dans les stocks soumis à des plans de reconstitution dans le cadre de la pêche récréative exercée par leurs navires, dans les eaux soumises à leur souveraineté ou juridiction.
(15)
Afin d'établir un régime de contrôle complet, il convient que la totalité de la chaîne de production et de commercialisation soit couverte par ledit régime. L'article 58 du règlement de contrôle prévoit un système cohérent permettant de garantir que la traçabilité de tous les lots de produits de la pêche et de l’aquaculture est assurée à tous les stades de la production, de la transformation et de la distribution, depuis la capture ou la récolte jusqu’au stade de la vente au détail. Il est nécessaire de fixer des règles communes pour les procédures d'identification du produit concerné.
(16)
L'article 60 du règlement de contrôle prévoit que tous les produits de la pêche doivent être pesés au moyen de systèmes agréés par les autorités compétentes, à moins que celles-ci n'aient adopté un plan de sondage approuvé par la Commission. Il est nécessaire de fixer des règles communes dans tous les États membres pour la pesée des produits de la pêche frais et congelés, ainsi que pour la pesée des produits de la pêche transbordés, et pour celle des produits de la pêche après leur transport à partir du lieu du débarquement.
(17)
L'article 61 du règlement de contrôle prévoit la possibilité que la pesée des produits de la pêche soit effectuée après le transport, à condition que l'État membre ait adopté un plan de contrôle ou, lorsque les produits de la pêche sont transportés vers un autre État membre, que ces États membres aient adopté un programme de contrôle commun approuvé par la Commission et fondé sur la méthodologie basée sur le risque arrêtée par la Commission. Cette méthodologie doit encore être définie.
(18)
La pêche du hareng, du maquereau et du chinchard présente des caractéristiques particulières. Pour cette raison, il convient de définir des règles spéciales concernant la pesée et des éléments connexes afin de tenir compte de ces caractéristiques spécifiques.
(19)
L'article 64 du règlement de contrôle prévoit que les modalités applicables au contenu des notes de vente doivent être adoptées. Il est opportun d'inclure ces règles dans le présent règlement.
(20)
Les articles 71 et 72 du règlement de contrôle prévoient que les États membres assurent la surveillance des eaux de l'UE et prennent les mesures nécessaires si les informations obtenues par l’observation ne correspondent pas aux informations dont ils disposent. Il est nécessaire de fixer des règles communes concernant le contenu d'un rapport de surveillance et ses moyens de transmission.
(21)
L'article 73 du règlement de contrôle prévoit la possibilité pour le Conseil d'établir des programmes d’observation en matière de contrôle et définit dans les grandes lignes le profil et les tâches des observateurs chargés du contrôle à bord des navires de pêche. Par conséquent, il y a lieu de définir les modalités du déploiement et des tâches des observateurs chargés du contrôle.
(22)
Conformément au titre VII, chapitre I, du règlement de contrôle, des règles doivent être établies pour la conduite des inspections afin de favoriser une approche normalisée des activités de contrôle effectuées par les États membres. Il importe d'arrêter des règles pour le comportement des agents chargés des inspections et les obligations des États membres concernant le comportement de leurs agents autorisés à mener ces inspections. Dans le même temps, il y a lieu de préciser les tâches des opérateurs pendant l'inspection. Il est également nécessaire de fixer des principes communs pour les procédures d'inspection en mer, au port, pendant le transport et sur les lieux de commercialisation et concernant les rapports d'inspection et leur transmission.
(23)
L'article 79 du règlement de contrôle prévoit que les inspecteurs de l'Union peuvent effectuer des inspections dans les eaux de l'UE et à bord de navires de pêche de l'UE en dehors des eaux de l'UE. Il convient d'élaborer des règles concernant la nomination des inspecteurs de l'Union, leurs tâches et obligations, ainsi que le type de suivi à donner à leur rapport.
(24)
L'article 92 du règlement de contrôle prévoit la mise en œuvre d'un système de points pour les infractions graves en vue de garantir le respect des règles de la politique commune de la pêche ainsi que la mise en place de conditions équitables dans toutes les eaux de l'UE. Pour ce faire, il est nécessaire de fixer des règles communes au niveau de l'Union européenne pour l'application de ce système de points, et notamment une liste de points à attribuer pour chaque infraction grave.
(25)
Conformément à l'article 5, paragraphe 6, et à l'article 103 du règlement de contrôle, l'aide financière accordée dans le cadre du règlement (CE) no 1198/2006 du Conseil du 27 juillet 2006 relatif au Fonds européen pour la pêche (2) et du règlement (CE) no 861/2006 du Conseil du 22 mai 2006 portant mesures financières communautaires relatives à la mise en œuvre de la politique commune de la pêche et au droit de la mer (3) est subordonnée au respect, par les États membres, de leurs obligations en matière de conservation et de contrôle de la pêche, la Commission ayant la possibilité, dans certaines conditions, de suspendre et d'annuler le versement de cette aide financière. Il est nécessaire de fixer des modalités d'application de ces mesures.
(26)
L'article 107 du règlement de contrôle prévoit que la Commission peut procéder à une déduction de quotas lorsqu’il est avéré que les règles relatives aux stocks faisant l’objet de plans pluriannuels n'ont pas été respectées par un État membre et qu’il peut en résulter une menace grave pour la conservation de ces stocks. Il convient donc d'adopter des règles concernant l'ampleur de la déduction en prenant en considération la nature de la non-conformité, l'étendue de son incidence, ainsi que la gravité de la menace pour la ressource.
(27)
Le titre XII, chapitre I, du règlement de contrôle fixe des règles relatives à l'utilisation des données enregistrées aux fins dudit règlement, et notamment l'obligation pour les États membres de mettre en place une base de données informatique et un système de validation ainsi que des dispositions concernant l'accès aux données et l'échange de celles-ci. Il est nécessaire de fixer des règles communes établissant les procédures pour traiter ces données et veiller à ce que la Commission y ait accès, et définissant les exigences relatives à l'échange des données.
(28)
L'article 110 du règlement de contrôle traite de l’accès à distance par la Commission ou l’organisme désigné par celle-ci aux fichiers informatiques contenant les données enregistrées par les centres de surveillance des pêches des États membres. Afin d'assurer cet accès, il convient de définir des règles claires sur les conditions et les procédures qu'il y a lieu de respecter.
(29)
Les articles 114 à 116 du règlement de contrôle prévoient que les États membres doivent mettre en place des sites internet officiels. En vue d'assurer l'harmonisation de leur accessibilité dans tous les États membres, il y a lieu d'adopter des règles au niveau de l'UE concernant ces sites internet.
(30)
Conformément à l'article 117 du règlement de contrôle, un système d'assistance mutuelle devrait être prévu aux fins de la coopération administrative entre les États membres et la Commission. Cette coopération administrative est essentielle pour garantir la mise en œuvre de conditions équitables dans l'UE et que les activités illégales soient correctement examinées et sanctionnées. Il convient donc de prévoir des règles aux fins de l’échange systématique d’informations, soit sur demande soit de manière spontanée, ainsi que pour établir la possibilité de demander à un autre État membre la mise en œuvre de mesures exécutoires ou l’envoi d’une notification administrative.
(31)
La protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les États membres est régie par la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 1995 relative à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (4). La protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par la Commission est régie par le règlement (CE) no 45/2001 du Parlement européen et du Conseil du 18 décembre 2000 relatif à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel par les institutions et organes communautaires et à la libre circulation de ces données (5), en particulier en ce qui concerne les exigences relatives à la confidentialité et à la sécurité des traitements, le transfert de données à caractère personnel des systèmes nationaux des États membres vers la Commission, la licéité du traitement et les droits des personnes concernées en matière d’information, d’accès à leurs données à caractère personnel et de rectification de celles-ci.
(32)
Pour faciliter la mise en œuvre du système de contrôle de la pêche, il y a lieu de concentrer les modalités dans un règlement unique. Il convient en conséquence d'abroger les règlements de la Commission suivants:
-
règlement (CEE) no 2807/83 (6) définissant les modalités particulières de l'enregistrement des informations relatives aux captures de poisson par les États membres,
-
règlement (CEE) no 3561/85 (7) relatif aux informations concernant les inspections des activités de pêche effectuées par les autorités de contrôle nationales,
-
règlement (CEE) no 493/87 (8) établissant des règles détaillées visant à réparer le préjudice causé du fait de l'arrêt de certaines activités de pêche,
-
règlement (CEE) no 1381/87 (9) établissant les modalités particulières relatives au marquage et à la documentation des navires de pêche,
-
règlement (CEE) no 1382/87 (10) établissant des modalités d'application en ce qui concerne l'inspection de navires de pêche,
-
règlement (CE) no 2943/95 (11) portant modalités d'application du règlement (CE) no 1627/94 du Conseil établissant les dispositions générales relatives aux permis de pêche spéciaux,
-
règlement (CE) no 1449/98 (12) fixant les règles détaillées pour l'application du règlement (CEE) no 2847/93 du Conseil en ce qui concerne les relevés de l'effort,
-
règlement (CE) no 356/2005 (13) établissant les modalités d’application pour le marquage et l'identification des engins de pêche dormants et des chaluts à perche,
-
règlement (CE) no 2244/2003 (14) établissant les modalités d'application du système de surveillance des navires par satellite,
-
règlement (CE) no 1281/2005 (15) concernant la gestion des licences de pêche et les informations minimales qu'elles doivent contenir,
-
règlement (CE) no 1042/2006 (16) fixant les modalités d’application de l’article 28, paragraphes 3 et 4, du règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil relatif à la conservation et à l’exploitation durable des ressources halieutiques dans le cadre de la politique commune de la pêche,
-
règlement (CE) no 1542/2007 (17) relatif aux procédures de débarquement et de pesée en ce qui concerne les harengs, les maquereaux et les chinchards,
-
règlement (CE) no 1077/2008 (18) portant modalités d’application du règlement (CE) no 1966/2006 du Conseil concernant l’enregistrement et la communication électroniques des données relatives aux activités de pêche et les dispositifs de télédétection, et abrogeant le règlement (CE) no 1566/2007, et
-
règlement (CE) no 409/2009 (19) établissant des coefficients de conversion et des codes de présentation communautaires afin de convertir le poids de poisson transformé en poids de poisson vif, et modifiant le règlement (CEE) no 2807/83 de la Commission.
(33)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de la pêche et de l’aquaculture,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
TITRE I
DISPOSITIONS GÉNÉRALES
CHAMP D’APPLICATION
Article premier
Objet
Le présent règlement établit les modalités d'application du système de contrôle de l'Union européenne mis en place par le règlement de contrôle.
Article 2
Définitions
Aux fins du présent règlement, on entend par:
1)
«navire de pêche de l'UE», un navire défini à l’article 3, point d), du règlement (CE) no 2371/2002 du Conseil (20);
2)
«eaux de l'UE», les eaux définies à l’article 3, point a), du règlement (CE) no 2371/2002;
3)
«titulaire d'une licence de pêche», une personne physique ou morale à laquelle a été délivrée une licence de pêche au sens de l'article 6 du règlement de contrôle;
4)
«inspecteurs de l'Union», les inspecteurs définis à l'article 4, point 7, du règlement de contrôle;
5)
«dispositif de concentration de poissons», tout équipement flottant à la surface de la mer ou ancré et servant à attirer le poisson;
6)
«engin dormant», tout engin de pêche qui ne doit pas être mis en mouvement pour procéder à l'opération de capture, et notamment
a)
les filets maillants, les filets emmêlants, les trémails, les filets pièges;
b)
les filets maillants dérivants et les trémails dérivants, pouvant être munis d'équipements d'ancrage, de flottaison et de balisage;
c)
les palangres, les nasses, les casiers et les pièges;
7)
«chalut à perche», un chalut remorqué dont l’ouverture du chalut est assurée par une perche ou un dispositif semblable et qui peut être soutenu ou non lorsqu'il est remorqué sur le fond marin;
8)
«système de surveillance des navires» (VMS), au sens de l'article 9, paragraphe 1, du règlement de contrôle, un système de surveillance par satellite des navires de pêche fournissant aux autorités des données à intervalles réguliers sur la position, la route et la vitesse des navires;
9)
«dispositif de repérage par satellite», au sens de l'article 4, paragraphe 12, du règlement de contrôle, un dispositif installé à bord d'un navire de pêche qui assure la transmission automatique de la position et des données connexes au centre de surveillance des pêches conformément aux exigences légales et qui permet la détection et l'identification du navire de pêche à tout moment;
10)
«sortie de pêche», tout voyage d'un navire de pêche pendant lequel des activités de pêche sont menées et qui commence au moment où le navire de pêche quitte un port et se termine lors de son arrivée dans un port;
11)
«opération de pêche», toutes les activités liées à la localisation de poisson, la mise à l’eau, le déploiement et la remontée d'engins de pêche actifs, le placement, l'immersion, le retrait ou la remise en place d'engins dormants et l'enlèvement des captures éventuelles de l'engin, des filets ou leur transfert d'une cage de transport aux cages d'engraissement et d'élevage;
12)
«journal de pêche électronique», l'enregistrement informatisé des détails de l'opération de pêche par le capitaine d'un navire de pêche transmis aux autorités de l'État membre;
13)
«présentation du produit», une description, à l'état transformé, du produit de la pêche ou d'une partie de celui-ci conformément aux codes et descriptions figurant à l'annexe I;
14)
«Agence européenne de contrôle des pêches», l'agence telle que définie à l'article 1er du règlement (CE) no 768/2005 du Conseil (21);
15)
«observation», l'observation d'un navire de pêche par toute autorité compétente d'un État membre;
16)
«informations confidentielles sur le plan commercial», les informations dont la divulgation est susceptible de porter préjudice aux intérêts commerciaux d'un opérateur;
17)
«système de validation informatique», un système susceptible de vérifier que toutes les données enregistrées dans les bases de données des États membres sont correctes, complètes et communiquées dans les délais;
18)
«service internet», un logiciel destiné à assurer une interaction interopérable machine-machine sur un réseau.
TITRE II
CONDITIONS GÉNÉRALES D'ACCÈS AUX EAUX ET AUX RESSOURCES
CHAPITRE I
Licences de pêche
Article 3
Délivrance et gestion des licences de pêche
1. Une licence de pêche visée à l'article 6 du règlement de contrôle est valable pour un seul navire de pêche de l'UE.
2. Les licences de pêche visées à l'article 6 du règlement de contrôle sont délivrées, gérées et retirées par les États membres pour leurs navires de pêche conformément au présent règlement.
3. Les licences de pêche visées à l'article 6 du règlement de contrôle contiennent au minimum les informations énoncées à l'annexe II.
4. Les licences de pêche délivrées conformément au règlement (CE) no 1281/2005 sont considérées comme des licences de pêche délivrées conformément au présent règlement si elles contiennent au minimum les informations requises au paragraphe 3 du présent article.
5. Une licence de pêche n'est valable que si les conditions sur la base desquelles elle a été délivrée sont encore réunies.
6. Si une licence de pêche a été suspendue temporairement ou retirée définitivement, les autorités de l'État membre du pavillon en informent immédiatement le titulaire de la licence de pêche.
7. La capacité totale correspondant aux licences de pêche délivrées par un État membre, exprimée en GT ou en kW, n'est à aucun moment supérieure aux niveaux de capacité maximaux pour cet État membre établis conformément aux articles 12 et 13 du règlement (CE) no 2371/2002 et au règlement (CE) no 1438/2003 de la Commission (22), au règlement (CE) no 639/2004 du Conseil (23) et au règlement (CE) no 2104/2004 de la Commission (24).
CHAPITRE II
Autorisations de pêche
Article 4
Autorisations de pêche
1. Une autorisation de pêche visée à l'article 7 du règlement de contrôle est valable pour un seul navire de pêche de l'UE.
2. Les autorisations de pêche visées à l'article 7 du règlement de contrôle contiennent au minimum les informations énoncées à l'annexe III. L'État membre du pavillon veille à ce que les informations contenues dans l'autorisation de pêche soient exactes et compatibles avec les règles de la politique commune de la pêche.
3. Les permis de pêche spéciaux délivrés conformément au règlement (CE) no 1627/94 du Conseil (25) sont considérés comme des autorisations de pêche délivrées conformément au présent règlement si elles contiennent au minimum les informations requises au paragraphe 2 du présent article.
4. Une autorisation de pêche au sens du paragraphe 2 et une licence de pêche au sens de l'article 3, paragraphe 2, du présent règlement peuvent figurer dans le même document.
5. Sans préjudice des règles particulières, les navires de pêche de l'UE dont la longueur totale hors tout est inférieure à 10 mètres, qui pêchent exclusivement dans les eaux territoriales de l'État membre de leur pavillon, sont exemptés de l'obligation de détenir une autorisation de pêche.
6. Les dispositions de l'article 3, paragraphes 2 et 5, du présent règlement s'appliquent mutatis mutandis.
Article 5
Liste des autorisations de pêche
1. Sans préjudice des règles particulières, lorsque les sites internet visés à l'article 114 du règlement de contrôle sont opérationnels, et au plus tard le 1er janvier 2012, les États membres publient sur la partie sécurisée de leur site internet officiel la liste de leurs navires de pêche qui ont obtenu les autorisations de pêche visées à l'article 7 du règlement de contrôle avant le début de leur validité. Ils actualisent leur liste en cas de modifications apportées à cette liste avant qu'elles ne soient applicables.
2. Pour la période comprise entre le 1er janvier 2011 et le 31 décembre 2011, sur demande, les États membres mettent à disposition de la Commission la liste de leurs navires de pêche qui ont reçu une autorisation de pêche pour 2011. Ils informent la Commission de toute modification apportée à cette liste avant que cette modification ne soit applicable.
CHAPITRE III
Marquage et identification des navires de pêche de l'UE et de leurs engins
Section 1
Marquage et identification des navires de pêche
Article 6
Marquage de navires de pêche
Un navire de pêche de l'UE est marqué comme suit:
a)
la (les) lettre(s) du port ou de la circonscription dans lequel (laquelle) le navire de pêche de l'UE est immatriculé et le (les) numéro(s) d'immatriculation sont peints ou indiqués des deux côtés de l'avant du navire, aussi haut que possible au-dessus de l'eau de manière à être visibles de la mer et des airs, dans une couleur contrastant avec celle du fond sur lequel ils sont peints;
b)
dans le cas des navires de pêche de l'UE d'une longueur hors tout supérieure à 10 mètres mais inférieure à 17 mètres, la hauteur des lettres et des numéros n'est pas inférieure à 25 centimètres, avec une épaisseur de trait d'au moins 4 centimètres. Dans le cas des navires de pêche de l'UE d'une longueur hors d'au moins 17 mètres, la hauteur des lettres et des numéros n'est pas inférieure à 45 centimètres, avec une épaisseur du trait d'au moins 6 centimètres;
c)
l'État membre du pavillon peut exiger que l'indicatif international d'appel radio (IRCS) ou les lettres et numéros externes d'immatriculation soient peints sur le toit de la timonerie de façon à être bien visibles des airs, dans une couleur contrastant avec le fond sur lequel ils sont peints;
d)
les couleurs contrastantes sont le blanc et le noir;
e)
les lettres et numéros externes d'immatriculation peints ou indiqués sur la coque du navire de pêche de l'UE ne peuvent être enlevés, effacés, modifiés, rendus illisibles, recouverts ou cachés.
Article 7
Documents détenus à bord d'un navire de pêche de l'UE
1. Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE d'une longueur hors tout d'au moins 10 mètres détient à bord des documents délivrés par l'autorité compétente de l'État membre où il est immatriculé et qui comportent au moins les éléments suivants concernant le navire:
a)
son nom, s'il y en a un;
b)
la (les) lettre(s) du port ou de la circonscription dans lequel (laquelle) le navire est immatriculé et le (les) numéro(s) d'immatriculation;
c)
l'indicatif international d'appel radio, s'il y en a un;
d)
les noms et adresses du (des) propriétaires(s) et, le cas échéant, de l'affréteur (des affréteurs);
e)
la longueur hors tout, la puissance du moteur de propulsion, la jauge brute et, pour les navires de pêche de l'UE mis en service à partir du 1er janvier 1987, la date de mise en service.
2. Sur les navires de pêche de l'UE d'une longueur hors tout d'au moins 17 mètres comportant des cales à poisson, le capitaine conserve à bord le plan précis et la description des cales à poisson, y compris de tous les points d'accès, et l'indication de leur capacité de stockage en mètres cubes.
3. La capitaine d'un navire de l'UE comportant des réservoirs d'eau de mer réfrigérés conserve à bord un document tenu à jour indiquant l'étalonnage de leurs réservoirs en mètres cubes à intervalles de 10 centimètres.
4. Les documents visés aux paragraphes 2 et 3 sont certifiés par l'autorité compétente de l’État membre du pavillon. Toute modification des caractéristiques figurant dans les documents visés aux paragraphes 1 à 3 est certifiée par une autorité compétente de l'État membre du pavillon.
5. Les documents visés au présent article sont produits aux fins de contrôle et de l'inspection, sur demande des agents.
Section 2
Marquage et identification des engins de pêche et des embarcations
Article 8
Marquage des embarcations et des dispositifs de concentration de poissons
Toute embarcation transportée à bord des navires de pêche de l'UE et tout dispositif de concentration des poissons comportent les lettres et numéros externes d'immatriculation du ou des navires de pêche de l'UE qui les utilise(nt).
Article 9
Règles générales applicables aux engins de pêche dormants et aux chaluts à perche
1. Les dispositions figurant aux articles 9 à 12 du présent règlement s'appliquent aux navires de pêche de l'UE opérant dans toutes les eaux de l'UE et les dispositions figurant aux articles 13 à 17 du présent règlement s'appliquent aux eaux de l'UE au-delà de 12 milles marins mesurés depuis les lignes de base des États membres côtiers.
2. Il est interdit, dans les eaux de l'UE définies au paragraphe 1, d'exercer des activités de pêche avec des engins dormants, des bouées et des chaluts à perche qui ne sont pas marqués et identifiables conformément aux dispositions des articles 10 à 17 du présent règlement.
3. Il est interdit, dans les eaux de l'UE définies au paragraphe 1, de détenir à bord:
a)
des perches d'un chalut à perche qui n’indiquent pas les lettres ou numéros externes d'immatriculation conformément à l’article 10 du présent règlement;
b)
des engins dormants qui ne sont pas étiquetés conformément à l’article 11, paragraphe 2, du présent règlement;
c)
des bouées qui ne sont pas marquées conformément à l’article 13, paragraphe 2, du présent règlement.
Article 10
Règles concernant les chaluts à perche
Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE ou son représentant veille à ce que chaque perche d'un chalut à perche transportée à bord ou utilisée pour la pêche porte clairement, sur la perche de chaque chalut à perche, les lettres et numéros externes d'immatriculation du navire de pêche.
Article 11
Règles concernant les engins dormants
1. Le capitaine d’un navire de pêche de l'UE ou son représentant veille à ce que chaque engin dormant transporté à bord ou utilisé pour la pêche soit clairement marqué et identifiable conformément aux dispositions du présent article.
2. Chaque engin dormant utilisé pour la pêche porte en permanence les lettres et numéros externes d'immatriculation figurant sur la coque du navire de pêche auquel il appartient:
a)
pour les filets, sur une étiquette fixée au premier rang supérieur;
b)
pour les nasses et les palangres, sur une étiquette au point de contact avec la bouée d'amarrage;
c)
pour les casiers et les pièges, sur une étiquette fixée au bourrelet;
d)
pour un engin dormant dont la longueur dépasse un mille marin, sur des étiquettes fixées conformément aux points a), b) et c) à intervalles réguliers ne dépassant pas un mille marin, de telle sorte qu'aucune partie de l'engin dépassant un mille marin ne reste sans marquage.
Article 12
Règles concernant les étiquettes
1. Chaque étiquette est:
a)
faite dans une matière durable;
b)
solidement fixée à l'engin;
c)
d'une largeur minimale de 65 millimètres;
d)
d’une longueur minimale de 75 millimètres.
2. L'étiquette ne peut être enlevée, effacée, modifiée, rendue illisible, recouverte ou cachée.
Article 13
Règles concernant les bouées
1. Le capitaine d’un navire de pêche de l'UE ou son représentant veille à ce que deux bouées de marquage des extrémités de l'engin et des bouées de marquage intermédiaires, équipées conformément à l'annexe IV, soient fixées à chaque engin de pêche dormant utilisé pour la pêche et déployées suivant les dispositions de la présente section.
2. Chaque bouée de marquage placée aux extrémités de l'engin et chaque bouée intermédiaire portent les lettres et numéros externes d'enregistrement indiqués sur la coque du navire de pêche de l'UE auquel elle appartient et qui a déployé ces bouées comme suit:
a)
les lettres et numéros sont indiqués le plus haut possible au-dessus de l'eau, de manière à être clairement visibles;
b)
les lettres et les numéros sont d'une couleur qui tranche avec la surface sur laquelle ils sont indiqués.
3. Les lettres et numéros indiqués sur la bouée de marquage ne peuvent être effacés, modifiés ni devenus illisibles.
Article 14
Règles concernant les cordages
1. Les cordages avec lesquels les bouées sont amarrées aux engins dormants sont fabriqués dans une matière submersible ou sont lestés.
2. Les cordages reliant les bouées de marquage des extrémités de chaque engin sont fixés aux extrémités dudit engin.
Article 15
Règles concernant les bouées de marquage des extrémités de l'engin
1. Les bouées de marquage des extrémités sont déployées de telle sorte que chaque extrémité de l'engin de pêche puisse être localisée à tout moment.
2. Le mât de chaque bouée de marquage des extrémités a une hauteur minimale de 1 mètre au-dessus du niveau de la mer, la mesure étant effectuée depuis le sommet du flotteur jusqu'au bord inférieur du fanion inférieur du mât.
3. Les bouées de marquage des extrémités sont colorées mais elles ne peuvent être ni rouges ni vertes.
4. Chaque bouée de marquage des extrémités comprend:
a)
un ou deux fanions(s) rectangulaire(s); lorsque deux fanions sont requis sur la même bouée, la distance entre eux est d'au moins 20 centimètres, les fanions indiquant les extrémités du même engin sont de la même couleur, qui ne peut pas être la couleur blanche, et de la même dimension;
b)
une ou deux lumières, de couleur jaune, produisant un éclair toutes les cinq secondes (F1 Y 5s) et visible(s) à une distance d'au moins deux milles marins.
5. Chaque bouée de marquage placée aux extrémités peut comporter un signal placé au sommet de la bouée, avec une ou deux bandes lumineuses rayées, ni rouge(s) ni verte(s) et ayant une largeur d'au moins 6 centimètres.
Article 16
Règles concernant la fixation des bouées de marquage des extrémités
1. Les bouées de marquage des extrémités sont fixées aux engins dormants de la manière suivante:
a)
la bouée du secteur ouest (c'est-à-dire la zone délimitée au compas par le demi-cercle qui s'étend du sud au nord en passant par l'ouest) est équipée de deux fanions, de deux bandes lumineuses rayées, de deux feux et d'une étiquette conformément à l’article 12 du présent règlement;
b)
la bouée du secteur est (c'est-à-dire la zone délimitée au compas par le demi-cercle qui s'étend du nord au sud en passant par l'est) est équipée d'un fanion, d'une bande lumineuse rayée, d'une lumière et d'une étiquette conformément à l'article 12 du présent règlement.
2. L’étiquette comporte les informations figurant à l’article 13, paragraphe 2, du présent règlement.
Article 17
Bouées de marquage intermédiaires
1. Des bouées de marquage intermédiaires sont fixées à l'engin dormant dont la longueur dépasse cinq milles marins de la manière suivante:
a)
des bouées de marquage intermédiaires sont déployées à des distances ne dépassant pas cinq milles marins de telle sorte qu'aucune partie de l'engin à cinq milles marins ou plus ne reste sans marquage;
b)
les bouées de marquage intermédiaires sont équipées d’un feu clignotant de couleur jaune, produisant un éclair toutes les cinq secondes (F1 Y 5s) et visible à une distance d'au moins deux milles marins. Elles ont les mêmes caractéristiques que celles de la bouée de marquage des extrémités du secteur est, sauf le fait que le fanion est blanc.
2. Par dérogation au paragraphe 1, dans la mer Baltique, les bouées de marquage intermédiaires sont fixées à l'engin dormant dont la longueur dépasse un mille marin. Des bouées de marquage intermédiaires sont déployées à des distances ne dépassant pas un mille marin de telle sorte qu'aucune partie de l'engin à un mille marin ou plus ne reste sans marquage.
Les bouées de marquage intermédiaires ont les mêmes caractéristiques que celles des bouées de marquage des extrémités de secteur est, à l’exception des points suivants:
a)
les fanions sont blancs;
b)
une bouée de marquage intermédiaire sur cinq est équipée d’un réflecteur radar dont l'écho est perceptible à une distance d’au moins deux milles marins.
CHAPITRE IV
Système de surveillance des navires
Article 18
Obligation pour les navires de pêche de l'UE d'être équipés d'un dispositif de repérage par satellite
1. Sans préjudice de l'article 25, paragraphe 3, du présent règlement, un navire de pêche de l'UE soumis au VMS n'est pas autorisé à appareiller s'il n'est équipé d'un dispositif de repérage par satellite pleinement opérationnel.
2. Lorsqu'un navire de pêche de l'UE est au port, il est autorisé à déconnecter son dispositif de repérage par satellite pour autant que:
a)
les centres de surveillance des pêches (CSP) de l'État membre du pavillon et de l'État membre côtier en soient préalablement informés; et
b)
que le relevé suivant montre que la position du navire de pêche de l'UE n'a pas changé depuis le dernier relevé transmis.
Les autorités compétentes de l’État membre du pavillon peuvent permettre le remplacement de la notification préalable visée au point a) par un message VMS automatique ou une alarme automatique générées par le système, indiquant que le navire de pêche de l'UE se trouve dans une zone géographique prédéterminée d'un port.
3. Le présent chapitre ne s'applique pas aux navires de pêche de l'UE utilisés exclusivement pour l'exploitation de l'aquaculture.
Article 19
Caractéristiques des dispositifs de repérage par satellite
1. Le dispositif de repérage par satellite installé à bord des navires de pêche de l'UE assure, à intervalles réguliers, la transmission automatique au CSP de l'État membre du pavillon des données concernant:
a)
l'identification du navire de pêche;
b)
la position géographique la plus récente du navire de pêche, avec une marge d'erreur inférieure à 500 mètres et un intervalle de confiance de 99 %;
c)
la date et l'heure [en temps universel coordonné (TUC)] de la détermination de ladite position du navire;
d)
la vitesse instantanée et la route du navire de pêche.
2. Les États membres font en sorte que les dispositifs de repérage par satellite sont protégés contre la réception ou la transmission de positions erronées et contre tout dérèglement manuel.
Article 20
Responsabilités des capitaines concernant les dispositifs de repérage par satellite
1. Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE veille à ce que les dispositifs de repérage par satellite soient en permanence pleinement opérationnels et assurent bien la transmission des données visées à l'article 19, paragraphe 1, du présent règlement.
2. Sans préjudice de l'article 26, paragraphe 1, du présent règlement, le capitaine d'un navire de pêche de l'UE veille en particulier à ce que:
a)
les données ne soient en rien modifiées;
b)
rien ne fasse obstruction à l'antenne ou aux antennes reliées aux dispositifs de repérage par satellite et que celles-ci ne soient pas déconnectées ni bloquées en aucune manière;
c)
l'alimentation électrique des dispositifs de repérage par satellite ne soit interrompue à aucun moment; et à ce que
d)
le dispositif de repérage par satellite ne soit pas retiré du navire de pêche.
3. Il est interdit de détruire, d’endommager ou de mettre hors d’usage un dispositif de repérage par satellite ou de porter atteinte de quelque manière que ce soit à son fonctionnement, sauf si les autorités compétentes de l’État membre du pavillon ont autorisé sa réparation ou son remplacement.
Article 21
Mesures de contrôle à adopter par les États membres du pavillon
Chaque État membre du pavillon veille au suivi et au contrôle continu et systématique de l'exactitude des données visées à l'article 19 du présent règlement et agit promptement chaque fois qu'une information inexacte ou incomplète est constatée.
Article 22
Périodicité de la transmission des données
1. Chaque État membre veille à ce que son CSP reçoive par VMS, au minimum une fois toutes les deux heures, les renseignements visés à l'article 19 du présent règlement, en ce qui concerne ses navires de pêche. Le CSP peut exiger de recevoir ces informations à intervalles plus rapprochés.
2. Le CSP a la capacité d'identifier la position effective de chacun de ses navires de pêche.
Article 23
Surveillance de l'entrée dans certaines zones et de la sortie de celles-ci
Tous les États membres font en sorte que leur CSP contrôle, par l'intermédiaire du VMS, la date et l'heure auxquelles leurs navires de pêche accèdent aux zones suivantes et sortent de celles-ci:
a)
toute zone maritime soumise à des règles particulières concernant l'accès aux eaux et aux ressources;
b)
les zones de pêche à accès limité visées à l'article 50 du règlement de contrôle;
c)
les zones de réglementation des organisations régionales de gestion de la pêche auxquelles l'Union européenne ou certains États membres sont parties;
d)
les eaux sous la souveraineté ou la juridiction d'un pays tiers.
Article 24
Transmission de données à l'État membre côtier
1. Le VMS mis en place par chaque État membre assure la transmission automatique au CSP d'un État membre côtier des données à fournir en application de l'article 19 du présent règlement au sujet de ses navires de pêche, aussi longtemps que ses navires se trouvent dans les eaux de l'État membre côtier. Ces données sont transmises en même temps que celles qui sont destinées au CSP de l'État membre du pavillon et selon le format défini à l'annexe V.
2. Les États membres côtiers assurant la surveillance commune d'une zone peuvent désigner un destinataire unique pour la transmission des données à fournir en application de l'article 19 du présent règlement. Ils en informent la Commission et les autres États membres.
3. Chaque État membre transmet aux autres États membres et à la Commission, si possible dans un format électronique compatible avec le système géodésique mondial de 1984 (WGS 84), la liste exhaustive des coordonnées (latitude et longitude) délimitant sa zone économique exclusive ou sa zone de pêche exclusive. Il communique également aux autres États membres et à la Commission toute modification de ces coordonnées. Les États membres peuvent aussi publier cette liste sur le site internet visé à l'article 115 du règlement de contrôle.
4. Les États membres assurent une coordination efficace entre leurs autorités compétentes en ce qui concerne la transmission des données VMS conformément à l'article 9, paragraphe 3, du règlement de contrôle, notamment en mettant en place des procédures claires et documentées à cette fin.
Article 25
Défaillance technique ou non-fonctionnement du dispositif de repérage par satellite
1. En cas de défaillance technique ou de non-fonctionnement du dispositif de repérage par satellite installé à bord d'un navire de pêche de l'UE, le capitaine ou son représentant communique toutes les quatre heures les coordonnées de la dernière position géographique du navire de pêche au CSP de l'État membre du pavillon par un moyen de télécommunication approprié, à partir du moment de la détection du problème ou du moment auquel il a été informé conformément au paragraphe 4 ou à l'article 26, paragraphe 1, du présent règlement. Les États membres décident quels moyens de télécommunication doivent être utilisés et les indiquent sur le site internet visé à l'article 115 du règlement de contrôle.
2. Le CSP de l'État membre du pavillon introduit les positions géographiques visées au paragraphe 1 dans la base de données VMS sans tarder dès leur réception. Les données VMS introduites manuellement doivent pouvoir être clairement différenciées des messages automatiques dans une base de données. Le cas échéant, ces données VMS manuelles sont transmises dans les meilleurs délais aux États membres côtiers.
3. Lorsque le dispositif de repérage par satellite installé à son bord a connu une défaillance technique ou un épisode de non-fonctionnement, le navire de pêche de l'UE ne peut quitter le port avant que les autorités compétentes de l'État du pavillon n'aient constaté que le dispositif fonctionne à nouveau correctement. Par dérogation, le CSP de l'État membre du pavillon peut autoriser ses navires de pêche à quitter le port avec un dispositif de repérage par satellite qui n'est pas en état de fonctionnement en vue de sa réparation ou de son remplacement.
4. S'il apparaît que le dispositif de repérage par satellite installé à bord d'un navire de pêche ne fonctionne pas ou montre des signes de défaillance, les autorités compétentes de l’État membre du pavillon ou, le cas échéant, de l'État membre côtier, en avertissent le capitaine ou la personne responsable du navire de pêche de l'UE, ou leur représentant.
5. L'enlèvement du dispositif de repérage par satellite en vue de sa réparation ou de son remplacement est subordonné à l'approbation des autorités compétentes de l’État membre du pavillon.
Article 26
Non-réception des données
1. Lorsque le CSP d'un État membre du pavillon ne reçoit pas, pendant une période de douze heures consécutives, les données à transmettre conformément à l'article 22 ou à l'article 25, paragraphe 1, du présent règlement, il en informe le plus rapidement possible le capitaine ou l'opérateur du navire de pêche de l'UE ou leur(s) représentant(s). Si, pour un navire de pêche de l'UE particulier, cette situation vient à se répéter plus de trois fois dans une année civile, l'État membre du pavillon veille à ce que le dispositif de repérage par satellite du navire de pêche en question soit soumis à un contrôle approfondi. L'État membre du pavillon ouvre une enquête afin de déterminer si l'appareil a subi manipulation frauduleuse. Par dérogation à l'article 20, paragraphe 2, point d), du présent règlement, pour les besoins de cette enquête, l'appareil peut être emporté pour examen.
2. Lorsque le CSP d'un État membre du pavillon ne reçoit pas, pendant une période de douze heures, les données à transmettre conformément à l'article 22 ou à l'article 25, paragraphe 1, du présent règlement et que la dernière position communiquée était située dans les eaux d'un autre État membre, il en informe le plus rapidement possible le CSP de cet État membre côtier.
3. Lorsque les autorités compétentes d'un État membre côtier constatent la présence d'un navire de pêche de l'UE dans ses eaux sans avoir reçu de données conformément à l'article 24, paragraphe 1, ou à l'article 25, paragraphe 2, du présent règlement, elles en informent le capitaine du navire de pêche et le CSP de l'État membre du pavillon.
Article 27
Surveillance et enregistrement des activités de pêche
1. Les États membres utilisent les données qui leur ont été communiquées conformément à l'article 22, à l'article 24, paragraphe 1, et à l'article 25 du présent règlement pour assurer une surveillance efficace des activités des navires de pêche.
2. L'État membre du pavillon:
a)
veille à ce que les données reçues en application du présent chapitre soient enregistrées sous forme électronique, et conservées en toute sécurité dans des bases de données informatiques pendant au moins trois ans;
b)
prend toutes les mesures nécessaires pour qu'elles ne soient utilisées qu'à des fins officielles; et
c)
prend toutes les mesures techniques nécessaires pour protéger ces données contre toute destruction accidentelle ou illicite, perte accidentelle, détérioration, diffusion ou consultation non autorisée.
Article 28
Accès de la Commission aux données
La Commission peut demander aux États membres, conformément à l'article 111, paragraphe 1, point a), du règlement de contrôle, d'assurer la transmission automatique, à la Commission ou à l’organisme qu’elle désigne, des données à fournir en application de l'article 19 du présent règlement au sujet d'un groupe spécifique de navires de pêche et pendant une durée déterminée. La transmission de ces données se fait en même temps que leur réception au CSP de l'État membre du pavillon et selon le format défini à l'annexe V.
TITRE III
CONTRÔLE DE LA PÊCHE
CHAPITRE I
Journal de pêche, déclaration de transbordement et déclaration de débarquement sur papier
Section 1
Établissement et transmission d'un journal de pêche, d'une déclaration de débarquement et d'une déclaration de transbordement sur papier
Article 29
Navires de pêche de l'UE soumis à l'établissement et à la transmission d'un journal de pêche, d'une déclaration de transbordement/débarquement sur papier
1. Sans préjudice des dispositions particulières figurant dans des plans pluriannuels, le capitaine d'un navire de pêche de l'UE d’une longueur hors tout de 10 mètres au moins qui n'est pas soumis à l'établissement et à la transmission électroniques des données du journal de pêche, des déclarations de transbordement et déclarations de débarquement établit et transmet sur papier les données du journal de pêche, les déclarations de transbordement et déclarations de débarquement visées aux articles 14, 21 et 23 du règlement de contrôle. Ces déclarations de transbordement et de débarquement peuvent également être établies et transmises par le représentant au nom du capitaine.
2. L'obligation d'établir et de transmettre les données du journal de pêche, les déclarations de transbordement et les déclarations de débarquement sur papier s'applique également aux navires de pêche de l'UE dont la longueur totale hors tout est inférieure à 10 mètres lorsque l'État membre de leur pavillon impose la tenue d'un journal de pêche et la transmission des déclarations de transbordement et/ou de débarquement conformément à l'article 16, paragraphe 3, et à l'article 25, paragraphe 3, du règlement de contrôle.
Article 30
Modèles de journal de pêche, de déclaration de transbordement et de déclaration de débarquement sur papier
1. Pour toutes les zones de pêche, excepté la sous-zone 1 de l'OPANO et les divisions CIEM V a et XIV, le journal de pêche, la déclaration de transbordement et la déclaration de débarquement sur papier sont établis et transmis par les capitaines des navires de pêche de l'UE conformément au modèle figurant à l'annexe VI. Toutefois, le modèle figurant à l'annexe VII peut être utilisé pour les opérations de pêche réalisées exclusivement dans la mer Méditerranée par les capitaines des navires de pêche de l'UE qui ne sont pas soumis à l'obligation de transmission électronique des données du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement, et qui effectuent des sorties de pêche quotidiennes dans une seule zone de pêche.
2. Pour la sous-zone 1 de l'OPANO et les divisions CIEM V a et XIV, le format figurant à l'annexe VIII est utilisé pour le journal de pêche sur papier et celui figurant à l'annexe IX pour les déclarations de transbordement et de débarquement sur papier.
3. Le journal de pêche, la déclaration de transbordement et la déclaration de débarquement établis sur papier selon le format figurant aux annexes VI et VII sont également tenus conformément au paragraphe 1 et à l'article 31 du présent règlement lorsque ces navires de pêche de l'UE exercent des activités de pêche dans les eaux d'un pays tiers, dans les eaux réglementées par une organisation régionale de gestion de la pêche, ou dans des eaux situées en dehors des eaux de l'UE non réglementées par une organisation régionale de gestion de la pêche, à moins que le pays tiers ou les règles de l'organisation régionale de gestion de la pêche concernée exigent spécifiquement l'établissement et la transmission d'un type différent de journal de pêche, de déclaration de transbordement ou de déclaration de débarquement. Si le pays tiers ne spécifie pas un journal de pêche particulier mais exige des éléments de données différents de ceux requis par l'Union européenne, ces éléments de données sont enregistrés.
4. Les États membres peuvent continuer à utiliser des journaux de pêche sur papier en conformité avec le règlement (CEE) no 2807/83 pour les navires de pêche de l'UE non soumis à l'établissement et à la transmission électroniques des données du journal de pêche conformément à l'article 15 du règlement de contrôle, jusqu'à l'épuisement des stocks de journaux de pêche sur papier.
Article 31
Instructions pour l'établissement et la transmission des journaux de pêche, des déclarations de transbordement et des déclarations de débarquement sur papier
1. Le journal de pêche, la déclaration de transbordement et la déclaration de débarquement sur papier sont établis et transmis conformément aux instructions énoncées à l'annexe X.
2. Lorsque les instructions figurant à l'annexe X prévoient que l'application d'une règle est facultative, l'État membre du pavillon peut la rendre obligatoire.
3. Toutes les mentions figurant dans le journal de pêche, la déclaration de transbordement ou la déclaration de débarquement sont lisibles et indélébiles. Aucune mention n'est effacée ou modifiée. Si une erreur est commise, la mention inexacte est biffée par une ligne unique et la nouvelle mention correcte est écrite de la main du capitaine et paraphée par ce dernier. Chaque ligne est paraphée par le capitaine.
4. Le capitaine du navire de pêche de l'UE ou, pour les déclarations de transbordement et déclarations de débarquement, son représentant, certifie avec son paraphe ou sa signature que les mentions figurant dans le journal de pêche, la déclaration de transbordement et la déclaration de débarquement sont correctes.
Article 32
Délais pour la transmission d'un journal de pêche, d'une déclaration de transbordement et d'une déclaration de débarquement sur papier
1. Lorsqu'un navire de pêche de l'UE a procédé à un débarquement dans un port ou à un transbordement dans un port ou dans un lieu proche du rivage de l'État membre de son pavillon, son capitaine soumet l'original du journal de pêche, de la déclaration de transbordement ou de la déclaration de débarquement dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après la fin du transbordement ou du débarquement aux autorités compétentes de l'État membre concerné. L'exemplaire ou les exemplaires originaux de ces déclarations de transbordement et de débarquement peu(ven)t également être soumis et transmis par le représentant du capitaine, au nom de ce dernier.
2. Si aucune capture n'est débarquée à la suite d'une sortie de pêche, le capitaine soumet l'exemplaire ou les exemplaires originaux du journal de pêche et de la déclaration de transbordement, dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après l'arrivée au port. L'exemplaire ou les exemplaires originaux de cette déclaration de transbordement peu(ven)t également être soumis par le représentant du capitaine au nom de ce dernier.
3. Lorsqu'un navire de pêche de l'UE a procédé à un transbordement dans un port ou dans un lieu proche du rivage ou à un débarquement dans un port d'un État membre autre que celui de son pavillon, il transmet la ou les premières copies du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après le transbordement ou le débarquement aux autorités compétentes de l'État membre dans lequel le transbordement ou le débarquement a lieu. Le ou les exemplaires originaux du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement sont expédiés dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après le transbordement ou le débarquement aux autorités compétentes de l'État membre du pavillon.
4. Lorsqu'un navire de pêche de l'UE a procédé à un transbordement dans un port, dans les eaux d'un pays tiers ou en haute mer, ou à un débarquement dans un port d'un pays tiers, il transmet le ou les exemplaires originaux du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après le transbordement ou le débarquement aux autorités compétentes de l'État membre du pavillon.
5. Lorsqu'un pays tiers ou les règles d'une organisation régionale de gestion de la pêche exigent un type de journal de pêche, de déclaration de transbordement ou de déclaration de débarquement différent de celui figurant à l'annexe VI, le capitaine du navire de pêche de l'UE transmet une copie de ce document à ses autorités compétentes dès que possible et au plus tard quarante-huit heures après le transbordement ou le débarquement.
Section 2
Règles spécifiques applicables au journal de pêche sur papier
Article 33
Établissement du journal de pêche sur papier
1. Toutes les informations obligatoires sont inscrites dans le journal de pêche sur papier, même si aucune capture n'est effectuée:
a)
quotidiennement, au plus tard à 24 heures et avant l'entrée au port;
b)
lors de toute inspection en mer;
c)
lors d’événements définis dans la législation de l'Union ou par l’État membre du pavillon.
2. Une nouvelle ligne du journal de pêche sur papier est complétée:
a)
pour chaque jour passé en mer;
b)
lors d'une activité de pêche dans une nouvelle division CIEM ou une autre zone de pêche, le même jour;
c)
lors de l'introduction des données relatives à l'effort de pêche.
3. Une nouvelle page est complétée dans le journal de pêche sur papier:
a)
lors de l'utilisation d'un engin différent ou d'un filet d'un maillage différent de celui de l'engin utilisé précédemment;
b)
pour toute pêche opérée après un transbordement ou après un débarquement intermédiaire;
c)
si le nombre de colonnes est insuffisant;
d)
lors du départ d'un port lorsqu'aucun débarquement n'a été effectué.
4. Au départ d'un port ou après l'achèvement d'une opération de transbordement et lorsque les captures restent à bord, les quantités de chaque espèce sont indiquées sur une nouvelle page du journal de pêche.
5. Les codes figurant à l'annexe XI s'appliquent pour indiquer, sous les rubriques appropriées du journal de pêche sur papier, l'engin de pêche utilisé.
Section 3
Règles spécifiques applicables à la déclaration de transbordement et à la déclaration de débarquement sur papier
Article 34
Remise d'une déclaration de transbordement sur papier
1. Lorsqu'une opération de transbordement entre deux navires de pêche de l'UE est achevée, le capitaine du navire de pêche opérant le transbordement ou son représentant remet une copie sur papier de la déclaration de transbordement de son navire au capitaine du navire receveur ou à son représentant. Lors de l'achèvement de l'opération de transbordement, le capitaine du navire receveur ou son représentant remet également une copie sur papier de la déclaration de transbordement de son navire au capitaine du navire procédant au transbordement ou à son représentant.
2. Les copies visées au paragraphe 1 sont produites à des fins de contrôle et d'inspection, sur demande d'un agent.
Article 35
Signature de la déclaration de débarquement
Chaque page de la déclaration de débarquement est signée avant transmission par le capitaine ou son représentant.
CHAPITRE II
Journal de pêche, déclaration de débarquement et déclaration de transbordement sous forme électronique
Section 1
Établissement et transmission des données du journal de pêche, de la déclaration de débarquement et de la déclaration de transbordement sous forme électronique
Article 36
Exigence d'un système d'enregistrement et de communication électroniques sur les navires de pêche de l'UE
1. Sans préjudice de l'article 39, paragraphe 4, du présent règlement, un navire de pêche de l'UE soumis à l'établissement et à la transmission électroniques du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement conformément aux articles 15, 21 et 24 du règlement de contrôle n'est pas autorisé à quitter le port s'il n'est pas équipé d'un système d'enregistrement et de communication électroniques pleinement opérationnel installé à bord.
2. Le présent chapitre ne s'applique pas aux navires de pêche de l'UE utilisés exclusivement pour l'exploitation de l'aquaculture.
Article 37
Format applicable à la transmission des données par un navire de pêche de l'UE à l'autorité compétente de l'État membre de son pavillon
Les États membres déterminent le format à utiliser entre navires de pêche de l'UE battant leur pavillon et leurs autorités compétentes aux fins de l'établissement et de la transmission des données du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement visés aux articles 15, 21 et 24 du règlement de contrôle.
Article 38
Accusés de réception
1. Un message de réception est délivré aux navires de pêche de l'UE pour chaque transmission de données relatives au journal de pêche, au transbordement, à la notification préalable et au débarquement. Ce message contient un accusé de réception.
2. Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE conserve l'accusé de réception jusqu'à la fin de la sortie de pêche.
Article 39
Dispositions applicables en cas de défaillance technique ou de non-fonctionnement des systèmes d’enregistrement et de communication électroniques
1. En cas de défaillance technique ou de non-fonctionnement du système d’enregistrement et de communication électroniques installé à bord d'un navire de pêche de l'UE, le capitaine du navire de pêche, ou son représentant, communique les données du journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement aux autorités compétentes de l’État membre du pavillon, sur une base quotidienne et au plus tard à 24 heures, même en l’absence de captures, par un moyen de télécommunication approprié, à partir du moment de la détection de la panne ou du moment auquel il a été informé conformément à l'article 40, paragraphe 1, du présent règlement. Les États membres décident quels moyens de télécommunication doivent être utilisés et les indiquent sur le site internet visé à l'article 115 du règlement de contrôle.
2. En cas de défaillance technique ou de non-fonctionnement du système d'enregistrement et de communication électroniques, les données du journal de pêche et de la déclaration de transbordement sont également transmises:
a)
à la demande de l'autorité compétente de l’État du pavillon;
b)
immédiatement après l’achèvement de la dernière opération de pêche ou après le transbordement;
c)
avant l’entrée au port;
d)
lors de toute inspection en mer;
e)
lors d’événements définis dans la législation de l'Union ou par l’État du pavillon.
Une notification préalable et les données de la déclaration de débarquement sont également envoyées dans les cas visés aux points a) et e).
3. Les autorités compétentes de l'État membre du pavillon introduisent les données visées au paragraphe 1 dans la base de données électronique sans tarder dès leur réception.
4. À la suite d’une défaillance technique ou du non-fonctionnement de son système d'enregistrement et de communication électroniques, un navire de pêche de l'UE ne peut quitter le port que lorsque les autorités compétentes de l’État membre du pavillon ont constaté que ledit système installé à bord fonctionne parfaitement ou que les autorités compétentes de l'État membre du pavillon l’ont autorisé à le faire. Lorsqu’il a autorisé l'un de ses navires de pêche à quitter un port d’un État membre côtier avec un système d'enregistrement et de communication électroniques défaillant, l’État membre du pavillon en informe immédiatement l’État membre côtier concerné.
5. L'enlèvement du système d'enregistrement et de communication électroniques en vue de sa réparation ou de son remplacement est subordonné à l'approbation des autorités compétentes de l’État membre du pavillon.
Article 40
Non-réception des données
1. Lorsque les autorités compétentes d’un État membre du pavillon n’ont pas reçu les données transmises conformément aux articles 15, 22 et 24 du règlement de contrôle, elles en avisent dès que possible le capitaine ou l'opérateur du navire de pêche de l'UE concerné ou leur(s) représentant(s). Si, pour un navire de pêche de l'UE particulier, cette situation vient à se répéter plus de trois fois dans une année civile, l'État membre du pavillon veille à ce que le système d'enregistrement et de communication électroniques du navire de pêche en question soit soumis à un contrôle approfondi. L’État membre du pavillon cherche à déterminer les raisons expliquant la non-réception des données et prend les mesures appropriées.
2. Lorsque les autorités compétentes d’un État membre du pavillon n’ont pas reçu les données transmises conformément aux articles 15, 22 et 24 du règlement de contrôle et que la dernière position fournie par le système de surveillance des navires se situait dans les eaux d'un État membre côtier, elles en avisent les autorités compétentes de cet État membre côtier dès que possible.
3. Le capitaine ou l'opérateur d’un navire de pêche de l'UE, ou leur représentant, transmet aux autorités compétentes de l’État membre du pavillon toutes les données qui n'ont pas encore été transmises et pour lesquelles une notification a été reçue conformément au paragraphe 1, dès réception de ladite notification.
Article 41
Impossibilité d’accéder aux données
1. Lorsque les autorités compétentes d’un État membre côtier observent dans leurs eaux un navire de pêche de l'UE d’un autre État membre et qu’elles ne peuvent pas accéder aux données du journal de pêche ou de la déclaration de transbordement conformément à l’article 44 du présent règlement, elles demandent aux autorités compétentes de l’État membre du pavillon de leur donner accès auxdites données.
2. Si l’accès visé au paragraphe 1 n’est pas disponible dans les quatre heures suivant la demande, l’État membre côtier en avise l’État membre du pavillon. Dès la réception de cet avis, l’État membre du pavillon transmet les données à l’État membre côtier par tout moyen électronique disponible.
3. Si l’État membre côtier ne reçoit pas les données visées au paragraphe 2, le capitaine ou l'opérateur du navire de pêche de l'UE, ou leur représentant, transmet aux autorités compétentes de l’État membre côtier, à sa demande et par tout moyen disponible, si possible électronique, les données ainsi qu'une copie de l'accusé de réception visé à l’article 38 du présent règlement. Les États membres décident quels moyens doivent être utilisés et les indiquent sur le site internet visé à l'article 115 du règlement de contrôle.
4. Si le capitaine ou l'opérateur du navire de pêche de l'UE, ou leur représentant, ne peut transmettre aux autorités compétentes de l'État membre côtier une copie de l'accusé de réception visé à l’article 38 du présent règlement, les activités de pêche du navire concerné dans les eaux de cet État sont interdites jusqu'à ce que le capitaine ou l'opérateur du navire, ou leur représentant, puisse fournir auxdites autorités une copie de l'accusé de réception ou les informations visées à l’article 14, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
Article 42
Données sur le fonctionnement du système d'enregistrement et de communication électroniques
1. Les États membres gèrent des bases de données relatives au fonctionnement de leur système d'enregistrement et de communication électroniques. Ces bases de données contiennent au moins les informations ci-après et sont capables de les générer automatiquement:
a)
la liste de leurs navires de pêche dont les systèmes d'enregistrement et de communication électroniques ont connu des défaillances techniques ou une interruption de fonctionnement;
b)
le nombre de navires qui n'ont pas procédé à une transmission électronique quotidienne du journal de pêche et le nombre moyen de transmissions électroniques de journaux de pêche reçues par navire de pêche, ventilés par État membre du pavillon;
c)
le nombre de déclarations de transbordement, de débarquement et de prise en charge communiquées ainsi que le nombre de notes de vente reçues, ventilés par État membre du pavillon.
2. Un récapitulatif des informations générées conformément au paragraphe 1 est envoyé à la Commission, à sa demande. Ces informations peuvent également être introduites sur la partie sécurisée du site internet dans un format et à des intervalles que détermine la Commission, après consultation des États membres.
Article 43
Format à utiliser pour l’échange d’informations entre États membres
1. Les informations visées dans la présente section sont échangées entre États membres au moyen du format défini à l’annexe XII, dont un fichier XML (extensible mark-up language) est dérivé. Le standard XML à utiliser pour tous les échanges électroniques de données entre les États membres et entre les États membres, la Commission et l'organisme désigné par celle-ci, est décidé par la Commission, après consultation des États membres.
2. Les modifications apportées au format visées au paragraphe 1 sont clairement signalées et accompagnées de la date de leur actualisation. Ces modifications prennent effet au plus tôt six mois après leur décision.
3. Lorsqu’un État membre reçoit des informations électroniques d’un autre État membre, il s’assure qu’un message de réception est transmis aux autorités compétentes de cet autre État. Ce message contient un accusé de réception.
4. Les éléments de données de l’annexe XII que les capitaines ont l’obligation de consigner dans leur journal de pêche conformément aux règles de l'Union sont également obligatoires dans les échanges entre États membres.
Article 44
Accès aux données
1. L’État membre du pavillon veille en temps réel à l'échange électronique d'informations visés à l'article 111, paragraphe 1, du règlement de contrôle avec un État membre côtier en ce qui concerne les données du journal de pêche, de la déclaration de transbordement, des notifications préalables et de la déclaration de débarquement de ses navires de pêche lorsque ceux-ci effectuent des opérations de pêche dans les eaux relevant de la souveraineté ou de la juridiction de cet État membre côtier ou entrent dans un de ses ports.
2. Sans préjudice du paragraphe 1, l’État membre du pavillon peut, sur demande, veiller en temps réel à l'échange électronique d'informations visé à l'article 111, paragraphe 1, du règlement de contrôle, en ce qui concerne les données du journal de pêche et de la déclaration de transbordement de ses navires de pêche, avec un État membre effectuant, conformément à l'article 80 du règlement de contrôle, des inspections des navires de pêche d'un autre État membre dans les eaux de l'UE situées en dehors des eaux de l'État membre demandeur, dans les eaux internationales ou dans les eaux de pays tiers.
3. Les données visées aux paragraphes 1 et 2 portant sur les douze derniers mois sont fournies sur demande par l'État membre du pavillon.
4. Les données visées au paragraphe 1 couvrent au moins la période comprise entre le dernier départ du port et l’achèvement du débarquement. Les données visées au paragraphe 2 couvrent au moins la période comprise entre le dernier départ du port et le moment de la demande. Les données visées aux paragraphes 1 et 2 portant sur des sorties de pêche menées au cours des douze derniers mois sont fournies sur demande.
5. Le capitaine d’un navire de pêche de l'UE dispose à tout moment d’un accès sécurisé aux informations de son propre journal de pêche, de la déclaration de transbordement et de la déclaration de débarquement stockées dans la base de données de l’État membre du pavillon.
6. Dans le cadre d’un plan de déploiement commun ou d'autres activités communes d'inspection, un État membre côtier donne, à un patrouilleur d’un autre État membre par l'intermédiaire du CSP de cet État membre, un accès en ligne à sa base de données relatives au journal de pêche, à la déclaration de transbordement, à la notification préalable et à la déclaration de débarquement.
Article 45
Échange de données entre États membres
1. L’accès aux données visé à l’article 44 du présent règlement se fait par une connexion internet sécurisée, disponible en permanence.
2. Les États membres échangent les informations techniques nécessaires pour garantir un accès mutuel et l'échange des données relatives au journal de pêche, à la déclaration de transbordement et à la déclaration de débarquement électroniques.
3. Les États membres:
a)
veillent à ce que les données reçues en application du présent chapitre soient enregistrées sous forme électronique, et conservées en toute sécurité dans des bases de données informatiques pendant au moins trois ans;
b)
prennent toutes les mesures nécessaires pour qu'elles ne soient utilisées qu'à des fins officielles; et
c)
prennent toutes les mesures techniques nécessaires pour protéger ces données contre toute destruction accidentelle ou illicite, perte accidentelle, détérioration, diffusion ou consultation non autorisée.
Article 46
Autorité unique
1. Dans chaque État membre, l'autorité unique visée à l'article 5, paragraphe 5, du règlement de contrôle est chargée de la transmission, de la réception, de la gestion et du traitement de l’ensemble des données couvertes par le présent chapitre.
2. Les États membres échangent les coordonnées des autorités visées au paragraphe 1 et en informent la Commission ainsi que l'organisme désigné par celle-ci dans un délai de trois mois suivant la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
3. Toute modification des informations visées aux paragraphes 1 et 2 est communiquée à la Commission, à l'organisme désigné par celle-ci et aux autres États membres, avant qu'elle ne soit effective.
Section 2
Règles spécifiques applicables au journal de pêche électronique
Article 47
Fréquence de transmission des données
1. Lorsqu'il est en mer, le capitaine d'un navire de pêche de l'UE transmet les informations du journal de pêche électronique aux autorités compétentes de l’État membre du pavillon au moins une fois par jour, au plus tard à 24 heures, même en l’absence de toute capture. Il transmet également ces données:
a)
à la demande de l'autorité compétente de l’État membre du pavillon;
b)
immédiatement après l’achèvement de la dernière opération de pêche;
c)
avant l’entrée au port;
d)
lors de toute inspection en mer;
e)
lors d’événements définis dans la législation de l'UE ou par l’État du pavillon.
Lorsque la dernière opération de pêche est intervenue une heure au plus avant l'entrée au port, les transmissions visées aux points b) et c) peuvent être envoyées par un seul message.
2. Le capitaine peut communiquer des corrections apportées au journal de pêche et à la déclaration de transbordement électroniques jusqu’à la dernière transmission visée au paragraphe 1, point c). Les corrections doivent être facilement identifiables. Toutes les données originales des journaux de pêche électroniques et les corrections qui y sont apportées sont conservées par les autorités compétentes de l’État membre du pavillon.
3. Le capitaine conserve à bord du navire de pêche une copie des informations visées au paragraphe 1, pendant toute la durée de l’absence du port et jusqu’à ce que la déclaration de débarquement ait été transmise.
4. Lorsqu'un navire de pêche de l'UE est au port, qu’il ne transporte pas de produits de la pêche à bord et que le capitaine a présenté la déclaration de débarquement pour toutes les opérations de pêche de la dernière sortie de pêche, la transmission prévue au paragraphe 1 du présent article peut être suspendue, sous réserve d'une notification préalable au centre de surveillance des pêches de l’État membre du pavillon. La transmission reprend lorsque le navire de pêche de l'UE quitte le port. Une notification préalable n’est pas nécessaire lorsque le navire de pêche de l'UE est équipé d’un système de surveillance des navires (VMS) et qu’il l’utilise pour transmettre ses données.
CHAPITRE III
Règles communes pour les journaux de pêche, les déclarations de transbordement et les déclarations de débarquement sur papier ou sous forme électronique
Section 1
Règles communes pour la détermination du poids vif
Article 48
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
1)
«présentation», la forme sous laquelle le poisson est transformé à bord du navire de pêche et avant son débarquement, selon la description figurant à l'annexe I;
2)
«présentation collective», une présentation comprenant au moins deux parties extraites d'un même poisson.
Article 49
Facteurs de conversion
1. Pour l'établissement et la transmission du journal de pêche au sens des articles 14 et 15 du règlement de contrôle, les facteurs de conversion de l'UE fixés aux annexes XIII, XIV et XV s'appliquent pour convertir le poids de poisson stocké ou transformé en poids vif. Ils s'appliquent aux produits de la pêche détenus à bord, transbordés ou débarqués par des navires de pêche de l'UE.
2. Par dérogation au paragraphe 1, lorsque des facteurs de conversion ont été établis par des organisations régionales de gestion de la pêche auxquelles l'Union européenne est partie contractante ou partie coopérante non contractante pour leur zone de réglementation, ou par un pays tiers avec lequel l'Union européenne a conclu un accord l'autorisant à pêcher dans les eaux relevant de sa souveraineté ou de sa juridiction, ces facteurs s'appliquent.
3. Lorsqu'il n'existe pas de facteurs de conversion au sens des paragraphes 1 et 2 pour une espèce ou une présentation donnée, c'est le facteur de conversion adopté par l'État membre du pavillon qui s'applique.
4. Sans préjudice du paragraphe 2, les autorités compétentes des États membres utilisent les facteurs de conversion de l'UE visés au paragraphe 1, lorsqu'ils calculent le poids vif des transbordements et des débarquements pour surveiller le taux d’utilisation des quotas.
Article 50
Méthode de calcul
1. Le poids vif de poisson est obtenu en multipliant le poids de poisson transformé par les facteurs de conversion auxquels il est fait référence à l'article 49 du présent règlement pour chaque espèce et présentation.
2. En cas de présentation collective, un seul facteur de conversion correspondant à l'une des parties de la présentation collective d'un poisson est utilisé.
Section 2
Règles communes pour l'établissement et la transmission du journal de pêche
Article 51
Règles générales applicables au journal de pêche
1. La marge de tolérance visée à l'article 14, paragraphe 3, du règlement de contrôle en vue de l'estimation des quantités en kilogrammes de poids vif de chaque espèce détenue à bord est exprimée en pourcentage des chiffres du journal de pêche.
2. Pour les captures qui doivent être débarquées sans tri préalable, la marge de tolérance peut être calculée sur la base d'un ou de plusieurs échantillons représentatifs des quantités totales détenues à bord.
3. Aux fins de l'application de l'article 14 du règlement de contrôle, les espèces capturées pour être utilisées comme appâts vivants sont considérées comme des espèces capturées et détenues à bord.
4. Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE traversant une zone d'effort où il est autorisé à pêcher enregistre et communique les informations applicables, visées à l'article 14, paragraphe 5, du règlement de contrôle, même s'il n'exerce aucune activité de pêche dans cette zone.
Section 3
Règles communes pour l'établissement et la transmission des déclarations de transbordement/de débarquement
Article 52
Marge de tolérance dans la déclaration de transbordement
La marge de tolérance visée à l'article 21, paragraphe 3, du règlement de contrôle en vue de l'estimation des quantités en kilogrammes de poids vif de chaque espèce débarquée ou reçue est exprimée en pourcentage des chiffres des déclarations de transbordement.
Article 53
Différence dans les captures transbordées
En cas de différence entre les quantités de captures transbordées du navire transbordeur et les quantités embarquées par le navire receveur, la quantité plus élevée est considérée comme ayant été transbordée. Les États membres veillent à ce que des mesures de suivi soient prises pour déterminer le poids réel des produits de la pêche transbordés entre le navire transbordeur et le navire receveur.
Article 54
Achèvement d'une opération de débarquement
Lorsque, conformément à l'article 61 du règlement de contrôle, les produits de la pêche sont transportés du lieu de débarquement avant d'avoir été pesés, l'opération de débarquement est considérée comme étant terminée aux fins de l'application de l'article 23, paragraphe 3, et de l'article 24, paragraphe 1, du règlement de contrôle, après la pesée des produits.
Article 55
Opérations de pêche impliquant deux navires de pêche de l'UE ou plus
Sans préjudice des règles particulières, dans le cas des opérations de pêche impliquant deux navires de pêche de l'UE ou plus
-
d'États membres différents, ou
-
du même État membre, mais lorsque les captures sont débarquées dans un État membre dont ils ne battent pas le pavillon,
les captures débarquées sont imputées au navire de pêche de l'UE débarquant les produits de la pêche.
CHAPITRE IV
Plans de sondage et collecte des données concernant les navires de pêche de l'UE non soumis aux obligations liées au journal de pêche et à la déclaration de débarquement
Article 56
Établissement de plans de sondage
Les plans de sondage visés à l'article 16, paragraphe 2, et à l'article 25, paragraphe 2, du règlement de contrôle pour le contrôle des navires de pêche de l'UE non soumis aux exigences concernant le journal de pêche et la déclaration de débarquement sont établis par les États membres, conformément au présent chapitre, afin de déterminer les débarquements d'un stock ou groupe de stocks prélevés par ces navires de pêche et, le cas échéant, leur effort de pêche. Ces données sont utilisées pour l'enregistrement des captures et, le cas échéant, de l'effort de pêche comme prévu à l'article 33 du règlement de contrôle.
Article 57
Méthode de sondage
1. Les plans de sondage visés à l'article 56 du présent règlement sont établis conformément à l'annexe XVI.
2. La taille de l'échantillon à inspecter est déterminée sur la base du risque comme suit:
a)
risque «très faible»: 3 % de l'échantillon;
b)
risque «faible»: 5 % de l'échantillon;
c)
risque «moyen»: 10 % de l'échantillon;
d)
risque «élevé»: 15 % de l'échantillon;
e)
risque «très élevé»: 20 % de l'échantillon.
3. Les captures par jour d'un secteur de la flotte pour un stock donné sont estimées en multipliant le nombre total de navires de pêche de l'UE en service du secteur de la flotte concerné par les captures moyennes journalières par stock et par navire de pêche de l'UE sur la base des captures de l'échantillon des navires de pêche de l'UE inspectés.
4. Les États membres qui collectent systématiquement au moins une fois par mois, pour chacun de leurs navires de pêche non soumis aux obligations relatives au journal de pêche et à la déclaration de débarquement, des données:
a)
sur tous les débarquements de captures de toutes les espèces en kilogrammes, y compris les débarquements à taux nul;
b)
sur les rectangles statistiques où les captures ont été prélevées; sont considérés comme ayant satisfait à l'exigence d'un plan de sondage au sens de l'article 56 du présent règlement.
CHAPITRE V
Contrôle de l'effort de pêche
Article 58
Relevé de l’effort de pêche
1. Le relevé de l'effort de pêche visé à l'article 28 du règlement de contrôle est envoyé conformément à l'annexe XVII.
2. Lorsque le capitaine d'un navire de pêche de l'UE transmet un message par radio aux autorités compétentes conformément à l'article 28, paragraphe 1, du règlement de contrôle, les États membres décident par quelles stations radio la transmission doit se faire et les mentionnent sur le site internet visé à l'article 115 du règlement de contrôle.
CHAPITRE VI
Mesures correctives
Article 59
Principes généraux
Pour bénéficier des mesures correctives visées à l'article 37 du règlement de contrôle, les États membres notifient à la Commission l'ampleur du préjudice subi, dès que possible et en tout cas dans le délai d'un mois suivant la date de publication au Journal officiel de la fermeture d'une pêcherie opérée conformément à l'article 36 du règlement de contrôle.
Article 60
Attribution des possibilités de pêche disponibles
1. Lorsque le préjudice n'a pas été éliminé entièrement ou en partie par une action prise conformément à l'article 20, paragraphe 5, du règlement (CE) no 2371/2002, la Commission prend les mesures nécessaires, dès que possible après la réception des informations visées à l'article 59 du présent règlement, dans le but de remédier au préjudice causé.
2. La mesure visée au paragraphe 1 précise:
a)
les États membres qui ont subi un préjudice et l'ampleur du préjudice, compte tenu de tout échange de quotas;
b)
le cas échéant, les États membres qui ont dépassé leurs possibilités de pêche (ci-après dénommés «les États membres qui ont dépassé leurs possibilités») et l'importance du dépassement des possibilités de pêche [réduites en tenant compte des échanges conformément à l'article 20, paragraphe 5, du règlement (CE) no 2371/2002];
c)
le cas échéant, les déductions à effectuer sur les possibilités de pêche des États membres qui ont dépassé leurs possibilités proportionnellement au dépassement des possibilités de pêche;
d)
le cas échéant, les ajouts à effectuer aux possibilités de pêche des États membres qui ont subi un préjudice proportionnellement au préjudice subi;
e)
le cas échéant, la ou les dates auxquelles les ajouts et déductions prennent effet;
f)
le cas échéant, toute autre mesure nécessaire visant à remédier au préjudice subi.
CHAPITRE VII
Puissance du moteur
Article 61
Certification de la puissance du moteur de propulsion
1. La certification de la puissance maximale continue d'un nouveau moteur de propulsion, d'un moteur de propulsion de remplacement et d'un moteur de propulsion qui a été modifié techniquement, au sens de l'article 40, paragraphes 1 et 2, du règlement de contrôle, est fournie conformément au règlement (CEE) no 2930/86 du Conseil (26).
2. Un moteur de propulsion est considéré comme ayant été modifié techniquement au sens du paragraphe 1 lorsque l'une de ses principales composantes (pièces), et notamment, mais pas seulement, l'équipement d'injection, les soupapes, le turbocompresseur, les pistons, les chemises de cylindres, les bielles ou les culasses ont été modifiés ou remplacés par de nouvelles pièces ayant des spécifications techniques différentes entraînant une modification des données de puissance ou lorsque des réglages du moteur, tels que les paramètres d'injection, la configuration du turbocompresseur ou les caractéristiques de distribution, ont été modifiés. La nature de la modification technique est clairement expliquée dans la certification visée au paragraphe 1.
3. Le titulaire de la licence de pêche informe préalablement les autorités compétentes qu'un nouveau moteur de propulsion va être installé ou que le moteur de propulsion existant sera remplacé ou modifié techniquement.
4. Le présent article s'applique aux navires de pêche soumis à un régime d'effort de pêche à compter du 1er janvier 2012. Pour les autres navires de pêche, il s'applique à compter du 1er janvier 2013. Il s'applique uniquement aux navires de pêche sur lesquels de nouveaux moteurs de propulsion ont été installés ou à ceux dont les moteurs de propulsion existants ont été remplacés ou modifiés techniquement après l'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 62
Vérification et plan de sondage
1. Pour vérifier la puissance du moteur conformément à l'article 41 du règlement de contrôle, les États membres établissent un plan de sondage afin de recenser les navires de pêche ou groupes de navires de pêche dans leur flotte qui présentent un risque de sous-déclaration de la puissance du moteur de propulsion. Au minimum, le plan de sondage est basé sur les critères à haut risque suivants:
a)
les navires de pêche opérant dans les pêcheries soumises à des régimes d'effort de pêche, notamment les navires de pêche auxquels une répartition individuelle de l'effort en kW-jours a été allouée;
b)
les navires de pêche soumis à des limitations de la puissance du navire résultant de la législation nationale ou de celle de l'Union européenne;
c)
les navires de pêche pour lesquels le rapport entre la puissance du navire (kW) et le tonnage du navire (GT) est de 50% inférieur au rapport moyen pour le même type de navire de pêche, type d'engin et espèces ciblées. Aux fins de cette analyse, les États membres peuvent diviser la flotte selon un ou plusieurs des critères suivants:
i)
segmentation de la flotte ou unités de gestion définies en droit interne;
ii)
catégories de longueur;
iii)
catégories de tonnage;
iv)
engins utilisés;
v)
espèces ciblées.
2. Les États membres peuvent tenir compte de critères de risque supplémentaires selon leur propre évaluation.
3. Les États membres dressent une liste de leurs navires de pêche qui remplissent un ou plusieurs des critères de risque visés au paragraphe 1 et, le cas échéant, des critères de risque visés au paragraphe 2.
4. Dans chaque groupe de navires de pêche correspondant à l'un des critères de risque visés aux paragraphes 1 et 2, les États membres procèdent à un échantillonnage aléatoire de navires de pêche. La taille de l'échantillon est égale à la racine carrée arrondie au nombre entier le plus proche de navires de pêche dans le groupe concerné.
5. Pour chaque navire de pêche inclus dans l'échantillon aléatoire, les États membres vérifient tous les documents techniques visés à l'article 41, paragraphe 1, du règlement de contrôle qui sont en leur possession. Parmi les autres documents visés à l'article 41, paragraphe 1, point g), du règlement de contrôle, les États membres accordent une attention particulière aux spécifications du catalogue du fabricant du moteur, lorsqu'elles sont disponibles.
6. Le présent article s'applique à compter du 1er janvier 2012. Les vérifications physiques visées à l'article 41, paragraphe 2, du règlement de contrôle portent en priorité sur les chalutiers opérant dans une pêcherie soumise à un régime d'effort de pêche.
Article 63
Vérification physique
1. Lorsque les mesures de la puissance de propulsion sont effectuées à bord d'un navire de pêche dans le cadre de la vérification physique de la puissance du moteur de propulsion visée à l'article 41, paragraphe 2, du règlement de contrôle, la puissance du moteur de propulsion peut être mesurée au point le plus accessible entre l'hélice et le moteur.
2. Si la puissance du moteur de propulsion est mesurée après le démultiplicateur, une correction appropriée est appliquée à la mesure afin de calculer la puissance du moteur de propulsion à l'élément de la sortie du raccordement du moteur au sens de la définition figurant à l'article 5, paragraphe 1, du règlement (CEE) no 2930/86. Cette correction tient compte des pertes de puissance résultant du réducteur sur la base des données techniques officielles fournies par le fabricant.
CHAPITRE VIII
Contrôle de la pêche récréative
Article 64
Établissement de plans de sondage
1. Sans préjudice de l'utilisation des données visées au paragraphe 5, les plans de sondage établis par les États membres conformément à l'article 55, paragraphe 3, du règlement de contrôle, aux fins du contrôle des captures effectuées par des navires dans le cadre de la pêche récréative dans les stocks soumis à des plans de reconstitution, prévoient la collecte de données biennales.
2. Les méthodes utilisées dans les plans de sondage sont établies clairement et sont, dans la mesure du possible:
a)
stables dans le temps;
b)
normalisées au sein des régions;
c)
conformes aux normes de qualité établies par les organismes scientifiques internationaux compétents et, le cas échéant, par les organisations régionales de gestion de la pêche concernées auxquelles l'Union européenne est partie contractante ou observateur.
3. Le plan de sondage comporte un plan d'échantillonnage pour l'estimation des captures dans les stocks soumis à des plans de reconstitution et précise l'engin utilisé et la zone géographique du plan de reconstitution concerné où ces captures ont été effectuées.
4. Les États membres évaluent systématiquement l'exactitude et la précision des données collectées.
5. Aux fins des plans de sondage visés au paragraphe 1, les États membres peuvent utiliser les données collectées conformément au programme communautaire pluriannuel prévu par le règlement (CE) no 199/2008 du Conseil (27) dans la mesure où ces données sont disponibles.
6. La présente disposition ne s'applique pas lorsqu'un État membre a interdit la pêche récréative dans les stocks soumis à un plan de reconstitution.
Article 65
Notification et évaluation des plans de sondage
1. Les États membres notifient leurs plans de sondage à la Commission douze mois après l'entrée en vigueur d'un plan de reconstitution. Pour les plans de reconstitution qui sont déjà en vigueur lors de l'entrée en vigueur du présent règlement, le plan de sondage est notifié dans les douze mois suivant l'entrée en vigueur du présent règlement. Les modifications du plan de sondage sont notifiées avant qu'elles prennent effet.
2. En plus de l'évaluation prévue à l'article 55, paragraphe 4, du règlement de contrôle, le comité scientifique, technique et économique de la pêche évalue également:
a)
après la notification visée au paragraphe 1 et ensuite tous les cinq ans, la conformité des plans de sondage notifiés avec les critères et les exigences mentionnées à l'article 64, paragraphes 2 et 3, du présent règlement;
b)
la conformité de toute modification d'un plan d'échantillonnage visée au paragraphe 1 avec les critères et les exigences mentionnés à l'article 64, paragraphes 2 et 3, du présent règlement.
3. Le cas échéant, le comité scientifique, technique et économique de la pêche fait des recommandations pour améliorer le plan de sondage.
TITRE IV
CONTRÔLE DE LA COMMERCIALISATION
CHAPITRE I
Traçabilité
Article 66
Définition
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
«produits de la pêche et de l'aquaculture», tout produit relevant du chapitre 03 et des positions tarifaires 1604 et 1605 de la nomenclature combinée établie par le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil du 23 juillet 1987 relatif à la nomenclature tarifaire et statistique et au tarif douanier commun (28).
Article 67
Informations sur les lots
1. Les opérateurs fournissent les informations sur les produits de la pêche et de l'aquaculture visées à l'article 58, paragraphe 5, du règlement de contrôle au moment où ils sont répartis en lots et au plus tard lors de la première vente.
2. Outre les dispositions du paragraphe 1, les opérateurs actualisent les informations visées à l'article 58, paragraphe 5, du règlement de contrôle qui découlent de la fusion ou de la division des lots de produits de la pêche et de l'aquaculture après la première vente, au stade où elles deviennent disponibles.
3. Au cas où, à la suite de la fusion ou de la division des lots, après la première vente, des produits de la pêche et de l'aquaculture provenant de plusieurs navires de pêche ou unités de production aquacole sont mélangés, les opérateurs doivent être capables d'identifier chaque lot d'origine, au moins à l'aide de son numéro d'identification visé à l'article 58, paragraphe 5, point a), du règlement de contrôle et permettre de remonter jusqu'au stade de la capture ou de la récolte, conformément à l'article 58, paragraphe 3, du règlement de contrôle.
4. Les systèmes et procédures visés à l'article 58, paragraphe 4, du règlement de contrôle permettent aux opérateurs d'identifier le ou les fournisseurs immédiats et, sauf lorsqu'il s'agit des consommateurs finaux, l'acheteur ou les acheteurs immédiats des produits de la pêche et de l'aquaculture.
5. Les informations sur les produits de la pêche et de l'aquaculture visées à l'article 58, paragraphe 5, du règlement de contrôle sont fournies sur l'étiquette ou l'emballage du lot ou à l'aide d'un document commercial accompagnant physiquement le lot. Elles peuvent être apposées sur le lot par un moyen d'identification du type code, code-barres, puce électronique ou dispositif semblable, ou par un système de marquage. Les informations sur le lot doivent rester disponibles à tous les stades de la production, de la transformation et de la distribution de telle sorte que les autorités compétentes des États membres y aient accès à tout moment.
6. Les opérateurs apposent les informations sur les produits de la pêche et de l'aquaculture visées à l'article 58, paragraphe 5, du règlement de contrôle par un moyen d'identification du type code, code-barres, puce électronique ou dispositif semblable, ou par un système de marquage:
a)
à partir du 1er janvier 2013, pour ce qui concerne les produits des pêcheries soumises à un plan pluriannuel;
b)
à partir du 1er janvier 2015, pour ce qui concerne les autres produits de la pêche et de l'aquaculture.
7. Lorsque les informations visées à l'article 58, paragraphe 5, du règlement de contrôle sont fournies à l'aide d'un document commercial accompagnant physiquement le lot, au minimum le numéro d'identification est apposé sur le lot correspondant.
8. Les États membres coopèrent entre eux pour veiller à ce que les informations apposées sur le lot et/ou accompagnant physiquement le lot puissent être accessibles aux autorités compétentes d'un autre État membre que celui où les produits de la pêche et de l'aquaculture ont été introduits dans le lot, notamment lorsque les informations sont apposées sur le lot par un moyen d'identification du type code, code-barres, puce électronique ou dispositif semblable. Les opérateurs ayant recours à ces instruments font en sorte qu'ils soient élaborés sur la base de normes et spécifications internationalement reconnues.
9. Les informations concernant la date des captures visées à l'article 58, paragraphe 5, point d), du règlement de contrôle peuvent inclure plusieurs jours civils ou une période correspondant à plusieurs dates de captures.
10. Les informations sur les fournisseurs visées à l'article 58, paragraphe 5, point f), du règlement de contrôle concernent le ou les fournisseurs immédiats de l'opérateur visés au paragraphe 4 du présent article. Ces informations peuvent être fournies, le cas échéant, à l'aide de la marque d'identification visée à l'annexe II, section I, du règlement (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant des règles spécifiques d’hygiène applicables aux denrées alimentaires d’origine animale (29).
11. Les informations énumérées à l'article 58, paragraphe 5, points a) à f), du règlement de contrôle ne s'appliquent pas:
a)
aux produits de la pêche et de l'aquaculture importés, exclus du champ d'application du certificat de capture conformément à l'article 12, paragraphe 5, du règlement (CE) no 1005/2008 du Conseil (30);
b)
aux produits de la pêche et de l'aquaculture capturés ou élevés en eau douce; et
c)
aux poissons, crustacés et mollusques d'ornement.
12. Les informations énumérées à l'article 58, paragraphe 5, points a) à h), du règlement de contrôle ne s'appliquent pas aux produits de la pêche et de l'aquaculture relevant des positions tarifaires 1604 et 1605 de la nomenclature combinée.
13. Aux fins de l'article 58 du règlement de contrôle, les informations concernant la zone géographique concernée sont:
a)
la zone géographique concernée, telle que définie à l'article 4, point 30, du règlement de contrôle, pour les captures dans les stocks ou groupes de stocks soumis à un quota et/ou à une taille minimale dans la législation de l'UE; ou
b)
la zone de capture conformément à l'article 5 du règlement (CE) no 2065/2001 de la Commission (31), pour les autres stocks ou groupes de stocks.
14. La valeur des petites quantités de produits de la pêche et de l'aquaculture visées à l'article 58, paragraphe 8, du règlement de contrôle, est applicable aux ventes directes par un navire de pêche, par jour civil et par consommateur final.
Article 68
Information du consommateur
1. Les États membres veillent à ce que les informations visées à l'article 58, paragraphe 6, du règlement de contrôle concernant la dénomination commerciale, le nom scientifique de l'espèce et la zone de capture visée à l'article 5 du règlement (CE) no 2065/2001, et la méthode de production soient indiquées sur l'étiquette ou une marque appropriée des produits de la pêche et de l'aquaculture proposés à la vente au détail, y compris les produits importés.
2. Par dérogation au paragraphe 1, le nom scientifique de l'espèce peut être communiqué aux consommateurs au niveau de la vente au détail à l'aide d'informations commerciales telles que des panneaux d'affichage ou des affiches.
3. Lorsqu'un produit de la pêche et de l'aquaculture a fait l'objet d'une congélation antérieure, le terme «décongelé» est également indiqué sur l'étiquette ou la marque appropriée visées au paragraphe 1. L'absence de ces termes au niveau de la vente au détail est considérée comme signifiant que les produits de la pêche et de l'aquaculture n'ont pas été congelés au préalable puis décongelés.
4. Par dérogation au paragraphe 3, le terme «décongelé» ne doit pas figurer sur:
a)
les produits de la pêche et de l'aquaculture congelés préalablement à des fins de sécurité sanitaire conformément à l'annexe III, section VIII, du règlement (CE) no 853/2004; et
b)
les produits de la pêche et de l'aquaculture qui ont été décongelés avant le processus de fumage, salage, cuisson, saumurage, séchage ou une combinaison de ces processus.
5. Le présent article ne s'applique pas aux produits de la pêche et de l'aquaculture relevant des positions tarifaires 1604 et 1605 de la nomenclature combinée.
6. Les produits de la pêche et de l'aquaculture et les emballages étiquetés ou marqués avant la date d'entrée en vigueur du présent article qui ne sont pas conformes à l'article 58, paragraphe 5, point g), en ce qui concerne le nom scientifique, et point h), du règlement de contrôle, et aux paragraphes 1, 2 et 3, du présent article, peuvent être commercialisés jusqu'à l'épuisement de ces stocks.
CHAPITRE II
Pesée des produits de la pêche
Section 1
Règles générales concernant la pesée
Article 69
Champ d’application
Sans préjudice des articles 78 à 89 du présent règlement, les dispositions figurant dans le présent chapitre s'appliquent aux débarquements de navires de pêche de l'UE intervenant dans un État membre et aux transbordements impliquant des navires de pêche de l'UE intervenant dans des ports ou des lieux proches du rivage d'un État membre, ainsi qu'à la pesée des produits de la pêche à bord de navires de pêche de l'UE dans les eaux de l'UE.
Article 70
Enregistrements des pesées
1. Les acheteurs et criées enregistrés ou les autres organismes ou personnes responsables de la première commercialisation ou du stockage avant la première commercialisation des produits de la pêche ou, le cas échéant, le capitaine du navire de pêche de l'UE enregistrent la pesée effectuée conformément aux articles 60 et 61 du règlement de contrôle en indiquant les informations suivantes:
a)
le code alpha-3 de la FAO de l’espèce pesée;
b)
le résultat de la pesée pour chaque quantité de chaque espèce en kilogrammes de poids du produit;
c)
le numéro d'identification externe et le nom du navire de pêche dont provient la quantité pesée;
d)
la présentation des produits de la pêche pesés;
e)
la date de la pesée (AAAA-MM-JJ).
2. Les acheteurs enregistrés, les criées enregistrées ou les autres organismes ou personnes responsables de la première commercialisation ou du stockage avant la première commercialisation des produits de la pêche ou, le cas échéant, le capitaine du navire de pêche de l'UE conservent les relevés visés au paragraphe 1 pendant une période de trois ans.
Article 71
Moment de la pesée
1. Lorsque les produits de la pêche sont transbordés entre des navires de pêche de l'UE et que le premier débarquement des produits de la pêche transbordés doit avoir lieu dans un port situé en dehors de l'Union européenne, les produits de la pêche sont pesés avant d'être transportés à partir du port ou du lieu du transbordement.
2. Lorsque les produits de la pêche sont pesés à bord d'un navire de pêche de l'UE conformément à l'article 60, paragraphe 3, du règlement de contrôle et qu'ils font l'objet d'une nouvelle pesée à terre après le débarquement, le chiffre de la pesée à terre est utilisé aux fins de l'application de l'article 60, paragraphe 5, du règlement de contrôle.
3. Sans préjudice des dispositions particulières applicables aux navires de pêche de l'UE non soumis à l'établissement et à la transmission électroniques des données du journal de pêche visés à l'article 15 du règlement de contrôle, l'État membre peut exiger que le capitaine remette une copie du feuillet du journal de pêche aux autorités compétentes de l'État membre du débarquement avant la pesée.
Article 72
Systèmes de pesée
1. Tous les systèmes de pesée sont étalonnés et scellés conformément aux systèmes nationaux par les autorités compétentes de l'État membre.
2. La personne physique ou morale responsable du système de pesée conserve un relevé de l'étalonnage.
3. Lorsque la pesée est effectuée par un système de convoyeur à bande, celui-ci est équipé d'un compteur visible qui enregistre le poids total cumulé. La lecture du compteur au début de l'opération de pesée ainsi que du total cumulé est enregistrée. Toute utilisation du système est enregistrée par la personne physique ou morale responsable de la pesée dans le relevé des pesées.
Article 73
Pesée des produits de la pêche congelés
1. Sans préjudice des dispositions particulières, et notamment des articles 70 et 74 du présent règlement, lorsque des quantités débarquées de produits de la pêche congelés sont pesées, le poids des produits de la pêche congelés débarqués dans des caisses ou des blocs est déterminé par espèce et, le cas échéant, par présentation, en multipliant le nombre total de caisses ou de blocs par le poids moyen net d'une caisse ou d'un bloc calculé selon la méthode définie à l'annexe XVIII.
2. La personne physique ou morale pesant les produits de la pêche tient un registre par débarquement dans lequel sont indiqués:
a)
le nom, les lettres et numéros externes d'immatriculation du navire duquel les produits de la pêche ont été débarqués;
b)
l'espèce et, le cas échéant, la présentation du poisson débarqué;
c)
la taille du lot et de l'échantillon de palettes par espèce et, le cas échéant, la présentation conformément aux dispositions de l'annexe XVIII, point 1;
d)
le poids de chaque palette contenue dans l'échantillon et le poids moyen des palettes;
e)
le nombre de caisses ou de blocs sur chaque palette contenue dans l'échantillon;
f)
le poids à vide de chaque caisse, dans le cas où il diffère du poids à vide précisé à l'annexe XVIII, point 4;
g)
le poids moyen d'une palette vide conformément aux dispositions de l'annexe XVIII, point 3 b);
h)
le poids moyen des produits de la pêche par caisse ou bloc, par espèce et, le cas échéant, par présentation.
Article 74
Glace et eau
1. Avant la pesée, l'acheteur enregistré, la criée enregistrée ou les autres organismes ou personnes responsables de la première commercialisation des produits de la pêche s'assurent que lesdits produits sont raisonnablement débarrassés de la glace sans causer de détérioration ni réduire la qualité.
2. Sans préjudice des règles particulières applicables aux espèces pélagiques visées aux articles 78 à 89 du présent règlement, qui sont débarquées en vrac, en vue de leur transfert vers le lieu de première commercialisation, stockage ou transformation, la déduction de l'eau et de la glace du poids total ne dépasse pas 2 %. Dans tous les cas, le pourcentage de déduction de l'eau et de la glace est enregistré sur le bordereau de pesée avec la mention du poids. Pour les espèces non-pélagiques, il n'est procédé à aucune déduction d'eau ou de glace.
Article 75
Accès des autorités compétentes
Les autorités compétentes ont pleinement accès à tout moment aux systèmes de pesée, aux enregistrements des pesées, aux déclarations écrites et à tous les locaux dans lesquels les produits de la pêche sont stockés ou transformés.
Article 76
Plans de sondage
1. Le plan de sondage visé à l'article 60, paragraphe 1, du règlement de contrôle et toute modification substantielle apportée à celui-ci sont adoptés par les États membres conformément à la méthodologie fondée sur le risque décrite à l'annexe XIX.
2. Le plan de sondage visé à l'article 60, paragraphe 3, du règlement de contrôle et toute modification substantielle apportée à celui-ci sont adoptés par les États membres conformément à la méthodologie fondée sur le risque décrite à l'annexe XX. Si les captures sont pesées à bord, la marge de tolérance visée à l'article 14, paragraphe 3, et à l'article 21, paragraphe 3, du règlement de contrôle ne s'applique pas lorsque le chiffre résultant de la pesée après le débarquement est supérieur au chiffre correspondant résultant de la pesée à bord.
3. Lorsque les États membres envisagent d'adopter des plans de sondage au sens de l'article 60, paragraphes 1 et 3, du règlement de contrôle, ils soumettent de préférence un plan de sondage unique couvrant toutes les procédures de pesée concernées pour une période de trois ans, dans les six mois suivant l'entrée en vigueur du présent règlement. Ce plan de sondage peut comporter des parties différentes pour les différentes pêcheries.
4. Tout nouveau plan de sondage adopté après la date visée au paragraphe 3 et toute modification apportée à ces plans sont soumis pour approbation trois mois avant la fin de l'année concernée.
Article 77
Plans et programmes de contrôle de la pesée des produits de la pêche après le transport à partir du lieu de débarquement
1. Le plan de contrôle visé à l'article 61, paragraphe 1, du règlement de contrôle et toute modification substantielle apportée à celui-ci sont adoptés par les États membres conformément à la méthodologie fondée sur le risque décrite à l'annexe XXI.
2. Lorsque les États membres envisagent d'adopter les plans de contrôle visés à l'article 61, paragraphe 1, du règlement de contrôle, ils soumettent un plan de contrôle unique par État membre couvrant tous les transports des produits de la pêche devant être pesés après le transport. Ce plan de contrôle est présenté dans les six mois suivant l'entrée en vigueur du présent règlement. Ce plan de contrôle unique peut comporter des parties différentes pour les différentes pêcheries.
3. Le programme de contrôle commun visé à l'article 61, paragraphe 2, du règlement de contrôle et toute modification substantielle apportée à celui-ci sont adoptés par les États membres conformément à la méthodologie fondée sur le risque décrite à l'annexe XXII.
4. Lorsque les États membres envisagent d'adopter les programmes de contrôle communs visés à l'article 61, paragraphe 2, du règlement de contrôle, ils les présentent dans les six mois suivant l'entrée en vigueur du présent règlement.
5. Tout nouveau plan de contrôle visé du paragraphe 2 ou programme de contrôle commun visé au paragraphe 4 est adopté après la date visée aux paragraphes 2 et 4, et toute modification apportée à ces plans ou programmes est présentée trois mois avant la fin de l'année précédant la date d'entrée en vigueur de ce plan ou programme.
Section 2
Règles particulières pour la pesée de certaines espèces pélagiques
Article 78
Champ d'application des procédures de pesée pour les captures de hareng, de maquereau et de chinchard
Les règles figurant dans la présente section s'appliquent à la pesée des captures débarquées dans l'Union européenne ou par des navires de pêche de l'UE dans des pays tiers, de hareng (Clupea harengus), de maquereau (Scomber scombrus) et de chinchard (Trachurus spp.), ou une combinaison de ces espèces, capturées:
a)
pour le hareng dans les zones CIEM I, II, III a, IV, V b, VI et VII;
b)
pour le maquereau dans les zones CIEM II a, III a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, XII, XIV et dans les eaux UE de la Copace;
c)
pour le chinchard: dans les zones CIEM II a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV et dans les eaux UE de la Copace,
lorsque les quantités par débarquement dépassent 10 tonnes.
Article 79
Ports de pesée des captures de hareng, de maquereau et de chinchard
1. Les captures des espèces visées à l'article 78 du présent règlement sont pesées immédiatement lors du débarquement. Toutefois, les captures de ces espèces peuvent être pesées après le transport lorsque:
-
pour une destination située dans un État membre, l'État membre concerné a adopté un plan de contrôle au sens de l'article 61, paragraphe 1, du règlement de contrôle conformément à la méthodologie basée sur le risque décrite à l'annexe XXI;
-
pour une destination située dans un autre État membre, les États membres concernés ont adopté un programme de contrôle commun au sens de l'article 61, paragraphe 2, du règlement de contrôle conformément à la méthodologie basée sur le risque décrite à l'annexe XXII;
et lorsque ce plan de contrôle ou programme de contrôle commun a été approuvé par la Commission.
2. Chaque État membre concerné établit dans quels ports la pesée des espèces visées à l'article 78 du présent règlement est réalisée et fait en sorte que tous les débarquements de ces espèces soient réalisés dans ces ports. Dans ces ports:
a)
des horaires de débarquement et de transbordement sont fixés;
b)
des lieux de débarquement et de transbordement sont fixés;
c)
des procédures d’inspection et de surveillance sont fixées.
3. Les États membres concernés communiquent à la Commission la liste de ces ports ainsi que les procédures d'inspection et de surveillance applicables dans ceux-ci, y compris les modalités et les conditions d'enregistrement et de transmission des quantités de ces espèces lors de chaque débarquement.
4. Toute modification apportée aux listes de ports et aux procédures d'inspection et de surveillance visées au paragraphe 3 est transmise à la Commission, au moins quinze jours avant son entrée en vigueur.
5. Les États membres veillent à ce que tous les débarquements des espèces visées à l'article 78 du présent règlement par leurs navires en dehors de l'Union européenne soient effectués dans les ports expressément retenus aux fins de la pesée par les pays tiers qui ont conclu des accords avec l'Union européenne concernant ces espèces.
6. La Commission transmet à tous les États membres concernés les informations visées aux paragraphes 3 et 4 ainsi que la liste des ports retenus par les pays tiers.
7. La Commission et les États membres concernés publient la liste des ports désignés et des modifications apportées à cette liste sur leurs sites internet respectifs.
Article 80
Entrée dans le port d'un État membre
1. Aux fins de la pesée, le capitaine d'un navire de pêche ou son représentant notifie aux autorités compétentes de l'État membre dans lequel le débarquement doit être effectué, au moins quatre heures avant l'entrée au port de débarquement concerné:
a)
le port qu'il a l'intention de gagner, le nom du navire ainsi que ses lettres et numéros externes d'immatriculation;
b)
l'heure probable d'arrivée au port;
c)
les quantités en kilogrammes de poids vif de hareng, de maquereau et de chinchard détenues à bord;
d)
la ou les zones géographiques où les captures ont été effectuées; la zone fait référence à la sous-zone et à la division ou la sous-division soumises à des limitations de captures en vertu du droit de l'Union.
2. Le capitaine d'un navire de pêche de l'UE qui est soumis à l'obligation d'enregistrer électroniquement les données du journal de pêche envoie, par voie électronique, les informations visées au paragraphe 1 à l'État membre de son pavillon. Les États membres transmettent ces informations dans les meilleurs délais à l'État membre où le débarquement doit avoir lieu. Les données électroniques du journal de pêche visées à l'article 15 du règlement de contrôle et les informations visées au paragraphe 1 peuvent faire l'objet d'une seule transmission électronique.
3. Les États membres peuvent prévoir un délai de notification plus court que celui défini au paragraphe 1. Dans ce cas, les États membres concernés informent la Commission quinze jours avant l'entrée en vigueur du délai de notification plus court. La Commission et les États membres concernés publient cette information sur leur site internet.
Article 81
Déchargement
Les autorités compétentes de l'État membre concerné exigent que le déchargement des captures visées à l'article 78 du présent règlement ne commence pas avant d'avoir été explicitement autorisé. Si le déchargement est interrompu, une autorisation est exigée avant qu'il puisse recommencer.
Article 82
Journal de pêche
1. Dès l'arrivée au port et avant que le déchargement ne commence, le capitaine d'un navire de pêche qui n'est pas soumis à l'obligation d'enregistrer électroniquement les données du journal de pêche présente la ou les pages complétées du journal de pêche pour inspection par l'autorité compétente de l'État membre au port de débarquement.
2. Les quantités de hareng, de maquereau et de chinchard détenues à bord, notifiées avant le débarquement au sens de l'article 80, paragraphe 1, point c), du présent règlement, sont égales aux quantités enregistrées dans le journal de pêche qui a été complété.
Article 83
Installations publiques de pesée du hareng, maquereau et chinchard frais
Sans préjudice des dispositions de l'article 72 du présent règlement, lorsque des installations publiques de pesée sont utilisées, les personnes physiques ou morales pesant des captures visées à l'article 78 du présent règlement fournissent à l'acheteur un bordereau de pesée indiquant la date et l'heure de la pesée et le numéro d'identification du camion-citerne. Une copie du bordereau de pesée est annexée à la note de vente ou à la déclaration de prise en charge.
Article 84
Installations privées de pesée du poisson frais
1. En plus des dispositions de l'article 72 du présent règlement, l'utilisation d'installations de pesée privées est également soumise aux exigences du présent article.
2. Les personnes physiques ou morales pesant des captures visées à l'article 78 du présent règlement conservent, pour chaque système de pesée, un relevé relié et paginé. Il est complété immédiatement après la pesée d'un débarquement donné et au plus tard à 23 h 59, heure locale, le jour de la pesée. Ce relevé indique:
a)
le nom et les lettres et numéros externes d'immatriculation du navire duquel les captures visées à l'article 78 du présent règlement ont été débarquées;
b)
le numéro d'identification unique des camions-citernes et leur charge dans les cas où des captures visées à l'article 78 du présent règlement ont été transportées du port de débarquement avant la pesée conformément à l'article 79 du présent règlement. Chaque chargement est pesé et enregistré séparément. Toutefois, le poids total de tous les chargements provenant d'un même navire peut être enregistré comme un tout lorsque ces derniers sont pesés consécutivement et sans interruption;
c)
les espèces de poisson;
d)
le poids du poisson pour chaque débarquement;
e)
la date et l'heure du début et de la fin de la pesée.
3. Sans préjudice de l'article 72, paragraphe 3, du présent règlement, lorsque la pesée est effectuée par un système de convoyeur à bande, toute utilisation du système est enregistrée dans le relevé de pesée relié et paginé.
Article 85
Pesée du poisson congelé
Lorsque des quantités débarquées de hareng, de maquereau et de chinchard congelés sont pesées, le poids du poisson congelé débarqué dans des caisses est déterminé par espèce conformément à l’article 73 du présent règlement.
Article 86
Conservation des relevés de pesée
Tous les relevés de pesée visés à l'article 84, paragraphe 3, et à l'article 85 du présent règlement ainsi que les documents de transport éventuels, dans le cadre d'un plan de contrôle ou d'un programme de contrôle commun visé à l'article 79, paragraphe 1, du présent règlement sont conservés pendant une durée de six ans.
Article 87
Note de vente et déclaration de prise en charge
Les personnes physiques ou morales responsables de la présentation des notes de ventes et des déclarations de prise en charge présentent ces déclarations pour les espèces visées à l'article 78 du présent règlement aux autorités compétentes de l'État membre concerné, sur demande.
Article 88
Contrôles croisés
Jusqu'à la mise en place d'une base de données informatique conformément à l'article 109 du règlement de contrôle, les autorités compétentes effectuent des contrôles croisés administratifs sur tous les débarquements entre les éléments suivants:
a)
les quantités par espèces de hareng, de maquereau et de chinchard indiquées dans la notification préalable au débarquement visée à l'article 80, paragraphe 1, point c), du présent règlement et les quantités enregistrées dans le journal de pêche;
b)
les quantités par espèces de hareng, de maquereau et de chinchard enregistrées dans le journal de pêche et les quantités enregistrées dans la déclaration de débarquement;
c)
les quantités par espèce de hareng, de maquereau et de chinchard enregistrées dans la déclaration de débarquement et celles mentionnées dans la déclaration de prise en charge ou la note de vente;
d)
la zone de capture indiquée dans le journal de pêche du navire et les données VMS pour le navire concerné.
Article 89
Contrôle de la pesée
1. La pesée des captures de hareng, de maquereau et de chinchard d'un navire est contrôlée pour chaque espèce. Dans le cas des navires débarquant leurs captures par aspiration, la pesée du déchargement entier est contrôlée. Dans le cas de débarquements de hareng, maquereau ou chinchard congelé, toutes les caisses sont comptées et la méthode de calcul du poids net moyen des caisses, prévue à l'annexe XVIII, est contrôlée.
2. Outre celles visées à l'article 88 du présent règlement, les données suivantes font l'objet d'un contrôle croisé:
a)
les quantités par espèce de hareng, de maquereau et de chinchard inscrites dans les enregistrements de pesée dans des installations publiques ou privées et les quantités par espèce indiquées dans la déclaration de prise en charge ou la note de vente;
b)
les quantités par espèce de hareng, de maquereau et de chinchard enregistrées dans les documents de transport dans le cadre d'un plan de contrôle ou d'un programme de contrôle commun visé à l'article 79, paragraphe 1, du présent règlement;
c)
les numéros uniques d'identification des camions-citernes indiqués sur le relevé conformément à l'article 84, paragraphe 2, point b), du présent règlement.
3. Une vérification vise à établir qu'une fois le déchargement terminé, plus aucun poisson ne se trouve sur le navire.
4. Toutes les activités de contrôle couvertes par le présent article et l'article 107 du présent règlement sont consignées dans des documents qui sont conservés pendant six ans.
CHAPITRE III
Notes de vente
Article 90
Règles générales
1. Dans la note de vente, le nombre d'individus visés à l'article 64, paragraphe 1, point f), du règlement de contrôle est indiqué si le quota concerné est géré sur la base des individus.
2. Le type de présentation visé à l'article 64, paragraphe 1, point g), du règlement de contrôle inclut l'état de présentation indiqué à l'annexe I.
3. Le prix visé à l'article 64, paragraphe 1, point l), du règlement de contrôle est indiqué dans la monnaie applicable dans l'État membre où la vente a lieu.
Article 91
Format des notes de vente
1. Les États membres déterminent le format à utiliser aux fins de l'établissement et de la transmission électroniques des notes de vente visées à l'article 63 du règlement de contrôle.
2. Les informations visées dans le présent chapitre sont échangées entre États membres au moyen du format défini à l’annexe XII, dont un fichier XML (extensible mark-up language) est dérivé. Le standard XML à utiliser pour tous les échanges électroniques de données entre les États membres et entre les États membres, la Commission et l'organisme désigné par celle-ci, est décidé par la Commission, après consultation des États membres.
3. Les modifications apportées au format visé au paragraphe 1 sont clairement signalées et accompagnées de la date d'actualisation. Ces modifications prennent effet au plus tôt six mois après leur décision.
4. Lorsqu’un État membre reçoit des informations électroniques d’un autre État membre, il s’assure qu’un message de réception est transmis aux autorités compétentes de cet autre État. Ce message contient un accusé de réception.
5. Les éléments de données de l’annexe XII qui sont obligatoires pour les acheteurs enregistrés, criées enregistrées ou autres organismes ou personnes autorisés par les États membres à enregistrer leurs notes de vente conformément aux règles de l'UE sont également obligatoires dans les échanges entre États membres.
6. Les États membres:
a)
veillent à ce que les données reçues en application du présent chapitre soient enregistrées sous forme électronique, et conservées en toute sécurité dans des bases de données informatiques pendant au moins trois ans;
b)
prennent toutes les mesures nécessaires pour qu'elles ne soient utilisées qu'à des fins officielles; et
c)
prennent toutes les mesures techniques nécessaires pour protéger ces données contre toute destruction accidentelle ou illicite, perte accidentelle, détérioration, diffusion ou consultation non autorisée.
7. Dans chaque État membre, l'autorité unique visée à l'article 5, paragraphe 5, du règlement de contrôle est chargée de la transmission, de la réception, de la gestion et du traitement de l’ensemble des données couvertes par le présent chapitre.
8. Les États membres échangent les coordonnées des autorités visées au paragraphe 7 et en informent la Commission ainsi que l'organisme désigné par celle-ci dans un délai de trois mois suivant la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
9. Toute modification des informations visées aux paragraphes 7 et 8 est communiquée à la Commission, à l'organisme désigné par celle-ci et aux autres États membres avant qu'elle ne soit applicable.
10. Le format des notes de vente non soumises à l'établissement et à la transmission par voie électronique est décidé par les États membres. Ces notes de vente contiennent au minimum les informations énoncées à l'article 64, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
TITRE V
MESURES DE SURVEILLANCE
CHAPITRE I
Rapports de surveillance
Article 92
Informations à enregistrer dans le rapport de surveillance
1. Les rapports de surveillance visés à l'article 71, paragraphes 3 et 4, du règlement de contrôle sont établis conformément à l'annexe XXIII du présent règlement.
2. Les États membres introduisent les données contenues dans leurs rapports de surveillance dans la base de données électronique visée à l'article 78 du règlement de contrôle et prévoient les fonctionnalités visées à l'annexe XXIV, point 2, du présent règlement. Les informations minimales enregistrées dans cette base de données sont celles indiquées à l'annexe XXIII. Les rapports de surveillance sur papier peuvent en outre être scannés dans la base de données.
3. Les données des rapports restent disponibles dans la base de données pendant au moins trois ans.
4. Dès la réception d'un rapport de surveillance visé au paragraphe 1, l'État membre du pavillon ouvre, aussi rapidement que possible, une enquête sur les activités de ses navires de pêche auxquels le rapport de surveillance fait référence.
5. Le paragraphe 1 s'applique sans préjudice des règles adoptées par les organisations régionales de gestion de la pêche auxquelles l'Union européenne est partie contractante.
CHAPITRE II
Observateurs chargés du contrôle
Article 93
Règles générales concernant les observateurs chargés du contrôle
1. Sans préjudice des règles particulières fixées par une organisation régionale de gestion de la pêche ou convenues avec un pays tiers, les navires de pêche de l'UE recensés aux fins de l'application d'un régime d'observation de contrôle embarquent au moins un observateur chargé du contrôle pendant la durée fixée par le régime.
2. Les États membres désignent les observateurs chargés du contrôle et font en sorte qu'ils puissent exercer leurs tâches. Les États membres veillent notamment au déploiement des observateurs chargés du contrôle jusqu'au navire de pêche de l'UE concerné et à leur retour de celui-ci.
3. Les observateurs chargés du contrôle n'effectuent pas d'autres tâches que celles définies à l'article 73 du règlement de contrôle et à l'article 95 du présent règlement, à moins que d'autres tâches ne doivent être effectuées conformément au programme d'observation de l'UE en matière de contrôle ou dans le cadre d'un programme d'observation relevant d'une organisation régionale de gestion de la pêche ou mis en œuvre dans le cadre d'un accord bilatéral avec un pays tiers.
4. Les autorités compétentes veillent à ce qu'aux fins de leur mission de contrôle les observateurs chargés du contrôle disposent de moyens de communication indépendants du système de communication du navire de pêche.
5. Ces règles ne portent pas atteinte aux pouvoirs du capitaine du navire de pêche qui est seul responsable des opérations du navire.
Article 94
Indépendance des observateurs chargés du contrôle
Afin d'être indépendants du propriétaire, de l'opérateur, du capitaine du navire de pêche de l'UE et de tout membre d'équipage, comme prescrit par l'article 73, paragraphe 2, du règlement de contrôle, les observateurs chargés du contrôle ne sont pas:
-
un parent ou un employé du capitaine du navire de pêche de l'UE ou de tout autre membre d'équipage, le représentant du capitaine ou du propriétaire ou de l'opérateur du navire de pêche de l'UE auquel ils sont affectés,
-
un employé d'une société contrôlée par le capitaine, un membre d'équipage, le représentant du capitaine ou du propriétaire ou de l'opérateur du navire de pêche de l'UE auquel ils sont affectés.
Article 95
Tâches des observateurs chargés du contrôle
1. Les observateurs chargés du contrôle vérifient les documents appropriés et enregistrent les activités de pêche mentionnées à l'annexe XXV du navire de pêche de l'UE dans lequel ils sont embarqués.
2. Les observateurs chargés du contrôle à bord d'un navire de pêche de l'UE informent, le cas échéant, les agents qui sont sur le point de procéder à une inspection de ce navire de pêche lors de leur arrivée à bord. Si les installations à bord du navire de pêche de l'UE le permettent, le cas échéant, cette information peut se faire à l'occasion d'une réunion à huis clos.
3. Les observateurs chargés du contrôle établissent le rapport visé à l'article 73, paragraphe 5, du règlement de contrôle en utilisant le format établi à l'annexe XXVI. Ils transmettent ce rapport dans les meilleurs délais, et en tout cas dans les trente jours suivant la fin de leur affectation, à leurs autorités et aux autorités compétentes de l'État membre du pavillon. Leurs autorités compétentes mettent le rapport à disposition, sur demande de l'État membre côtier, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne. Les copies des rapports mis à la disposition des autres États membres ne peuvent indiquer les lieux où les captures ont été prélevées pour ce qui concerne les positions initiales et finales de chaque opération de pêche, mais peuvent inclure les totaux journaliers des captures en kilogrammes d'équivalent poids vif par espèce et division CIEM ou autre zone, selon le cas.
Article 96
Projets pilotes
L'Union peut fournir une assistance financière pour réaliser des projets pilotes impliquant le déploiement d'observateurs chargés du contrôle conformément à l'article 8, point a) iii), du règlement (CE) no 861/2006.
TITRE VI
INSPECTION
CHAPITRE I
Conduite des inspections
Section 1
Dispositions générales
Article 97
Agents autorisés à mener des inspections en mer ou à terre
1. Les agents chargés des inspections au sens de l'article 74 du règlement de contrôle sont autorisés par les autorités compétentes des États membres. À cet effet, les États membres fournissent à leurs agents une carte de service attestant leur identité et leur qualité. Chaque agent en service porte cette carte de service et la présente, à la première occasion, au cours d'une inspection.
2. Les États membres confèrent à leurs agents les pouvoirs nécessaires au contrôle, à l'inspection et à l'exécution conformément au présent règlement et pour assurer le respect des règles de la politique commune de la pêche.
Article 98
Principes généraux
1. Sans préjudice des dispositions prévues dans les plans pluriannuels, les autorités compétentes des États membres adoptent une approche basée sur le risque pour la sélection des objectifs de l'inspection, en utilisant toutes les informations disponibles. Conformément à cette approche, les agents effectuent des inspections suivant les règles fixées dans le présent chapitre.
2. Sans préjudice des dispositions prévues dans les plans pluriannuels, les États membres coordonnent leurs activités de contrôle, d'inspection et d'exécution. À cet effet, ils adoptent et exécutent des programmes de contrôle nationaux au sens de l'article 46 du règlement de contrôle et des programmes de contrôle communs au sens de l'article 94 du règlement de contrôle couvrant les activités en mer et à terre, selon le cas, pour assurer la conformité avec les règles de la politique commune de la pêche.
3. Dans le cadre d'une stratégie de contrôle et d'exécution basée sur le risque, chaque État membre met en œuvre les activités d'inspection nécessaires d'une manière objective afin de prévenir la détention à bord, le transbordement, le débarquement, le transfert dans des cages et des exploitations, la transformation, le transport, le stockage et la commercialisation de produits de la pêche provenant d'activités qui ne sont pas conformes aux règles de la politique commune de la pêche.
4. Les inspections sont menées de façon à prévenir, dans la mesure du possible, tout effet négatif sur l'hygiène et la qualité des produits de la pêche inspectés.
5. Les États membres veillent à ce que les systèmes nationaux d'information relatifs à la pêche prévoient l'échange électronique direct d'informations sur les inspections de l'État du port entre eux, avec d'autres États membres, la Commission et l'organisme qu'elle désigne, selon le cas, conformément à l'article 111 du règlement de contrôle.
Article 99
Tâches des agents pendant la phase préalable à l'inspection
Pendant la phase préalable à l'inspection, dans la mesure du possible, les agents collectent toutes les informations appropriées, et notamment:
a)
les licences de pêche et les autorisations de pêche;
b)
les informations du VMS correspondant à la sortie de pêche en cours;
c)
la surveillance aérienne et autres observations;
d)
les enregistrements des inspections précédentes et les informations disponibles sur la partie sécurisée du site internet de l'État membre du pavillon sur le navire de pêche de l'UE concerné.
Article 100
Tâches des agents autorisés à mener des inspections
1. Les agents autorisés à mener des inspections vérifient et notent les points prévus, définis dans le module approprié du rapport d'inspection figurant à l'annexe XXVII. À cet effet, ils peuvent prendre des photos, des enregistrements vidéo et audio, conformément au droit national et, le cas échéant, prélever des échantillons.
2. Les agents n'interfèrent pas dans le droit d'un opérateur de communiquer avec les autorités compétentes de l'État du pavillon pendant les opérations d'inspection.
3. Les agents prennent en considération toute information fournie conformément à l'article 95, paragraphe 2, du présent règlement par un observateur chargé du contrôle à bord du navire de pêche à inspecter.
4. À la fin d'une inspection, les agents renseignent les opérateurs, selon le cas, sur les règlements de pêche applicables aux circonstances.
5. Les agents quittent dès que possible le navire de pêche ou le local inspecté après l'inspection si aucune preuve d'infraction apparente n'est trouvée.
Article 101
Obligations des États membres, de la Commission et de l'Agence européenne de contrôle des pêches
1. Les autorités compétentes des États membres et, le cas échéant, la Commission et l'Agence européenne de contrôle des pêches, veillent à ce que leurs agents, tout en étant courtois et raisonnables, mènent des inspections professionnelles et de haut niveau.
2. Les autorités compétentes de chaque État membre établissent des procédures pour faire en sorte que toute plainte déposée par les opérateurs concernant la conduite des inspections effectuées par leurs agents soit examinée d'une façon équitable et approfondie conformément au droit national.
3. Les États membres côtiers peuvent, sous réserve d'accords appropriés conclus avec l'État membre du pavillon d'un navire de pêche, inviter les agents des autorités compétentes de cet État membre à participer aux inspections des navires de pêche de cet État membre, lorsque ces navires opèrent dans les eaux de l'État membre côtier ou procèdent à des débarquements dans ses ports.
Section 2
Inspections en mer
Article 102
Dispositions générales concernant les inspections en mer
1. Tout navire utilisé à des fins de contrôle comprenant la surveillance déploie, pour être clairement visible, un fanion ou un symbole comme indiqué à l'annexe XXVIII.
2. Un canot d'accostage utilisé pour faciliter le transfert des agents effectuant des inspections bat un pavillon ou fanion semblable d'une dimension appropriée à celle du canot pour indiquer qu'il procède à des tâches d'inspection des activités de pêche.
3. Les personnes responsables des navires d'inspection tiennent dûment compte des règles de navigation et de manœuvre à une distance de sécurité du navire de pêche conformément aux règles internationales pour la prévention des collisions en mer.
Article 103
Montée à bord des navires de pêche en mer
1. Les agents responsables de la conduite de l'inspection veillent à ce qu'aucune mesure prise ne puisse compromettre la sécurité du navire de pêche et de son équipage.
2. Les agents n'ordonnent pas au capitaine d'un navire de pêche faisant l'objet d'un embarquement ou d'un débarquement de stopper ou de manœuvrer au cours d'une opération de pêche, ni de stopper la mise à l'eau ou la remontée d'un engin de pêche. Les agents peuvent néanmoins exiger l'interruption ou le report de la mise à l'eau de l'engin afin de permettre l'embarquement ou le débarquement en toute sécurité jusqu'à ce qu'ils soient montés à bord du navire de pêche ou qu'ils l'aient quitté. En cas d'embarquement, ce report ne dépasse pas trente minutes après la montée à bord des agents, à moins qu'une infraction n'ait été détectée. La présente disposition ne préjuge pas de la possibilité pour les agents d'exiger la remontée de l'engin en vue d'une inspection.
Article 104
Activités à bord
1. Lors de la mise en œuvre de leur inspection, les agents vérifient et notent tous les éléments appropriés prévus dans le module approprié du rapport d'inspection figurant à l'annexe XXVII du présent règlement.
2. Les agents peuvent exiger la remontée d'un engin de pêche en vue d'une inspection.
3. Les équipes d'inspection sont normalement composées de deux agents. Des agents supplémentaires peuvent compléter les équipes d'inspection en cas de besoin.
4. La durée d'une inspection n'excède pas quatre heures ou ne se prolonge pas au-delà du temps nécessaire pour remonter et inspecter le filet et les captures, si celui-ci est supérieur. Cette limitation ne s'applique pas dans le cas où une infraction apparente est constatée ou lorsque les agents ont besoin d'informations supplémentaires.
5. Dans le cas d'une infraction apparente, des marques d'identification et des scellés peuvent être apposés solidement à toute partie de l'engin de pêche ou du navire de pêche, y compris les conteneurs de produits de la pêche et le ou les compartiments dans lesquels ils peuvent être arrimés, et le ou les agents peuvent rester à bord pendant le temps nécessaire pour prendre les mesures appropriées visant à assurer la sécurité et la permanence de toutes les preuves de l'infraction apparente.
Section 3
Inspections au port
Article 105
Préparation des inspections
1. Sans préjudice des critères définis dans les programmes spécifiques de contrôle et d'inspection et à l'article 9 du règlement (CE) no 1005/2008, l'inspection d'un navire de pêche a lieu dans le port ou lors du débarquement, dans les circonstances suivantes:
a)
de manière routinière selon une méthode de sondage reposant sur une gestion fondée sur les risques; ou
b)
lorsqu'il est suspecté de ne pas se conformer aux règles de la politique commune de la pêche.
2. Dans les cas visés au paragraphe 1, point b), et sans préjudice de la dernière phrase de l'article 106, paragraphe 2, du présent règlement, les autorités compétentes des États membres font en sorte que leurs agents soient présents à l'arrivée du navire de pêche devant être inspecté dans un port.
3. Le paragraphe 1 n'exclut pas la possibilité pour les États membres de procéder à des inspections aléatoires.
Article 106
Inspections au port
1. Lors de la mise en œuvre d'une inspection, les agents vérifient et notent tous les éléments appropriés, énumérés dans le module correspondant du rapport d'inspection figurant à l'annexe XXVII du présent règlement. Les agents tiennent dûment compte de toute exigence spécifique s'appliquant au navire de pêche inspecté, notamment aux dispositions appropriées figurant dans les plans pluriannuels.
2. Lorsqu'ils procèdent à l'inspection d'un débarquement, les agents contrôlent tout le processus, du début à la fin de l'opération considérée. Un contrôle croisé est effectué entre les quantités par espèce enregistrées dans la notification préalable de l'arrivée à terre des produits de la pêche, les quantités par espèce enregistrées dans le journal de pêche et les quantités par espèce débarquées ou transbordées, selon le cas. La présente disposition n'exclut pas la possibilité d'une inspection après le commencement du débarquement.
3. Les États membres assurent une inspection et un contrôle efficaces des locaux utilisés en liaison avec les activités de pêche et la transformation ultérieure des produits de la pêche.
Article 107
Inspection des débarquements de certaines espèces pélagiques
Pour les débarquements de hareng, de maquereau et de chinchard visés au titre IV, chapitre II, section 2, du présent règlement, les autorités compétentes d'un État membre veillent à ce qu'au moins 15 % des quantités de ces poissons débarquées et au moins 10 % des débarquements desdits poissons soient inspectés.
Section 4
Inspections du transport
Article 108
Principes généraux
1. Sans préjudice des dispositions prévues dans les plans pluriannuels, des inspections du transport peuvent avoir lieu n'importe où et à n'importe quel moment entre le lieu de débarquement et le lieu d'arrivée des produits de la pêche sur le lieu de la vente ou de la transformation. Pendant les inspections, les mesures nécessaires sont prises pour assurer la chaîne du froid des produits de la pêche inspectés.
2. Sans préjudice des dispositions prévues dans les plans pluriannuels et les programmes nationaux de contrôle ou des programmes spécifiques de contrôle et d'inspection, les inspections du transport comprennent, dans la mesure du possible, un examen physique des produits transportés.
3. L'examen physique des produits de la pêche transportés comporte le prélèvement d'un échantillon représentatif des différentes sections du lot ou des lots transportés.
4. Lors d'une inspection du transport, les agents vérifient et prennent note de tous les éléments visés à l'article 68, paragraphe 5, du règlement de contrôle et de tous les éléments appropriés dans le module du rapport figurant à l'annexe XXVII du présent règlement. Ils vérifient notamment que les quantités de produits de la pêche transportés correspondent aux données figurant sur le document de transport.
Article 109
Véhicules de transport scellés
1. Lorsqu'un véhicule ou un conteneur a été scellé pour éviter une manipulation de la cargaison, les autorités compétentes des États membres veillent à ce que les numéros de série des scellés soient notés sur le document de transport. Les agents vérifient que les scellés sont intacts et que les numéros de série correspondent aux données du document de transport.
2. Lorsque les scellés sont retirés pour faciliter l'inspection de la cargaison avant qu'elle n'arrive à la destination finale, les agents remplacent le scellé original par un nouveau scellé, en indiquant les détails du scellé dans le document de transport et les motifs du retrait du scellé initial.
Section 5
Inspections des marchés
Article 110
Principes généraux
Les agents vérifient et notent tous les éléments appropriés, énumérés dans le module d'inspection correspondant figurant à l'annexe XXVII du présent règlement, lors de la visite des entrepôts frigorifiques, des marchés au détail et de gros, des restaurants ou de tout autre lieu où le poisson est stocké et/ou vendu après son débarquement.
Article 111
Méthodes et technologies supplémentaires
Outre les éléments énumérés à l'annexe XXVII, les États membres peuvent utiliser les méthodes et technologies disponibles pour l'identification et la validation des produits de la pêche, de leur source ou origine ainsi que des fournisseurs et navires de capture ou unités de production.
Article 112
Contrôle des produits de la pêche retirés du marché
Les agents vérifient que les produits de la pêche retirés de la vente conformément à l'article 17 du règlement (CE) no 104/2000 du Conseil (32) sont écoulés conformément aux dispositions du règlement (CE) no 2493/2001 de la Commission (33).
CHAPITRE II
Obligations des opérateurs
Article 113
Obligations générales incombant aux opérateurs
1. Tous les opérateurs agissant sous la juridiction d'un État membre peuvent être soumis à une inspection concernant leurs obligations en vertu des règles de la politique commune de la pêche.
2. Tous les opérateurs soumis à une inspection:
a)
facilitent le travail et fournissent aux agents, sur demande, les informations et les documents nécessaires, y compris, si possible, des copies de ceux-ci, ou donnent accès aux bases de données pertinentes, concernant les activités de pêche qui doivent être établis et conservés sous forme électronique ou sur papier conformément aux règles de la politique commune de la pêche;
b)
facilitent l'accès à toutes les parties des navires, locaux et à tout moyen de transport, y compris les aéronefs et aéroglisseurs utilisés en liaison avec les activités de pêche et de transformation ou liés à ces activités;
c)
assurent à tout moment la sécurité des agents et assistent activement et coopèrent avec les agents dans l'exécution de leurs tâches d'inspection;
d)
ne font pas obstruction, n'intimident pas ou n'interfèrent pas, ne chargent pas une autre personne de faire obstruction, d'intimider ou d'interférer et empêchent toute autre personne de faire obstruction, d'intimider ou d'interférer dans les tâches des agents chargés de l'inspection;
e)
fournissent, si possible, un lieu de réunion isolé en vue d'une réunion d'information des agents par un observateur chargé du contrôle au sens de l'article 95, paragraphe 2, du présent règlement.
Article 114
Obligations du capitaine pendant les inspections
1. Le capitaine d'un navire de pêche qui est inspecté ou son représentant:
a)
facilite un embarquement efficace et en toute sécurité des agents selon les règles de navigation lorsque le signal approprié lui est donné conformément au code international des signaux ou lorsque l'intention d'embarquer est établie par radiocommunication par un navire ou un hélicoptère transportant un agent;
b)
fournit une échelle d'embarquement répondant aux exigences de l'annexe XXIX pour faciliter un accès sûr et commode à tout navire qui impose de franchir une hauteur égale à 1,5 mètre ou plus;
c)
assiste les agents dans l'exécution de leurs tâches d'inspection en fournissant l'aide raisonnable demandée;
d)
permet aux agents de communiquer avec les autorités de l'État du pavillon, de l'État côtier et de l'État d'inspection;
e)
prévient les agents de risques particuliers en matière de sécurité à bord des navires de pêche;
f)
donne accès aux agents à toutes les parties du navire, à toutes les captures transformées ou non, à tous les engins de pêche et à tous les documents et informations appropriés;
g)
facilite le débarquement en toute sécurité des agents à la fin de l'inspection.
2. Les capitaines ne sont pas tenus de révéler des informations confidentielles sur le plan commercial sur les canaux radio ouverts.
CHAPITRE III
Rapport d'inspection
Article 115
Règles communes concernant les rapports d'inspection
1. Sans préjudice de règles particulières prévues dans le cadre des organisations régionales de gestion de la pêche, les rapports d'inspection visés à l'article 76 du règlement de contrôle contiennent les informations prévues figurant dans le module approprié établi à l'annexe XXVII. Les rapports sont complétés par les agents pendant l'inspection ou dès que possible après la fin de l'inspection.
2. Lorsqu'une infraction apparente est constatée au cours d'une inspection, les éléments juridiques et matériels ainsi que toute autre information concernant l'infraction sont inclus dans le rapport d'inspection. Lorsque plusieurs infractions sont constatées au cours d'une inspection, les éléments appropriés de chaque infraction sont notés dans le rapport d'inspection.
3. Les agents communiquent leurs observations à la personne physique ayant la responsabilité du navire de pêche, du véhicule, de l'aéronef, de l'aéroglisseur ou des locaux inspectés (opérateur) à la fin de l'inspection. L'opérateur a la possibilité de présenter des observations sur l'inspection et ses résultats. Les observations de l'opérateur sont notées dans le rapport d'inspection. Au cas où les agents ne parlent pas la même langue que l'opérateur inspecté, ils prennent les mesures appropriées pour rendre leurs résultats compréhensibles.
4. S'il y a lieu, l'opérateur a le droit de prendre contact avec son représentant ou avec les autorités compétentes de l'État de son pavillon, si des difficultés graves surgissent concernant la compréhension des résultats de l'inspection et du rapport en découlant.
5. Le format de la transmission électronique visée à l'article 76, paragraphe 1, du règlement de contrôle est décidé après une consultation entre les États membres et la Commission.
Article 116
Établissement des rapports d'inspection
1. Lorsque le rapport d'inspection est établi manuellement sur papier, il doit être lisible, indélébile et clairement enregistré. Aucune mention dans le rapport n'est effacée ou modifiée. Si une erreur est commise dans un rapport établi manuellement, la mention incorrecte est biffée proprement et paraphée par l'agent concerné.
2. L'agent responsable de l'inspection signe le rapport. L'opérateur est invité à signer le rapport. Sans préjudice de son droit national, sa signature constitue un accusé de réception du rapport et n'est pas considérée comme une acceptation de son contenu.
3. Les agents peuvent établir les rapports d'inspection visés à l'article 115 du présent règlement sous forme électronique.
Article 117
Copie du rapport d'inspection
Une copie du rapport d'inspection visé à l'article 116 du présent règlement est envoyée à l'opérateur au plus tard quinze jours ouvrables après la fin de l'inspection et conformément au droit national de l'État membre ayant la souveraineté ou la juridiction sur le lieu de l'inspection. Si une infraction est constatée, la divulgation du rapport est soumise aux lois concernant la divulgation d'informations dans l'État membre concerné.
CHAPITRE IV
Base de données électronique
Article 118
Base de données électronique
1. Les États membres incluent dans leurs programmes nationaux de contrôle des procédures applicables à l'enregistrement par leurs agents des rapports d'inspection sur papier ou sous forme électronique. Ces rapports sont introduits dans la base de données électronique visée à l'article 78 du règlement de contrôle et prévoient les fonctionnalités visées à l'annexe XXIV, point 2, du présent règlement. Les informations minimales contenues dans la base de données électronique sont les éléments notés conformément à l'article 115, paragraphe 1, du présent règlement et indiqués comme étant obligatoires à l'annexe XXVII. Les rapports d'inspection sur papier sont également scannés dans la base de données.
2. La base de données est accessible à la Commission et à l'organisme qu'elle désigne, conformément aux procédures décrites aux articles 114, 115 et 116 du règlement de contrôle. Les données appropriées dans la base de données sont également accessibles à d'autres États membres dans le cadre d'un plan de déploiement commun.
3. Les données des rapports d'inspection restent disponibles dans la base de données pendant au moins trois ans.
CHAPITRE V
Inspecteurs de l'Union
Article 119
Notification des inspecteurs de l'Union
1. Les États membres et l'Agence européenne de contrôle des pêches notifient à la Commission par voie électronique, dans les trois mois suivant l'entrée en vigueur du présent règlement, les noms de leurs agents à inscrire sur la liste des inspecteurs de l'Union visés à l'article 79 du règlement de contrôle.
2. Les agents à inscrire sur la liste:
a)
disposent d’une solide expérience dans le domaine du contrôle et de l’inspection de la pêche;
b)
ont une connaissance approfondie de la législation de l'Union européenne dans le domaine de la pêche;
c)
ont une maîtrise parfaite d'une des langues officielles de l'Union européenne et une connaissance satisfaisante d'une autre de ces langues;
d)
ont les aptitudes physiques requises pour l'exercice de leurs fonctions;
e)
ont reçu, le cas échéant, la formation requise en matière de sécurité en mer.
Article 120
Liste des inspecteurs de l'Union
1. Sur la base des notifications des États membres et de l'Agence européenne de contrôle des pêches, la Commission adopte une liste d'inspecteurs de l'Union six mois après l'entrée en vigueur du présent règlement.
2. Après l'établissement de la liste initiale, les États membres et l'Agence européenne de contrôle des pêches notifient à la Commission, au plus tard en octobre chaque année, toute modification de la liste qu'ils souhaitent introduire pour l'année civile suivante. La Commission modifie la liste en conséquence au plus tard le 31 décembre de chaque année.
3. La liste et ses modifications sont publiées sur le site internet officiel de l'Agence européenne de contrôle des pêches.
Article 121
Communication des inspecteurs de l'Union aux organisations régionales de gestion de la pêche
L'organisme désigné par la Commission communique au secrétariat d'une organisation régionale de gestion de la pêche la liste des inspecteurs de l'Union qui vont effectuer des inspections dans le cadre de cette organisation.
Article 122
Compétences et obligations des inspecteurs de l'Union
1. Dans l'accomplissement de leurs tâches, les inspecteurs de l'Union se conforment à la législation de l'Union européenne et, dans la mesure où il est applicable, au droit interne de l'État membre où a lieu l'inspection ou, lorsque l'inspection est effectuée en dehors des eaux de l'UE, de l'État membre du pavillon du navire de pêche inspecté ainsi qu'aux règles internationales applicables.
2. Les inspecteurs de l'Union présentent une carte de service attestant leur identité et leur qualité. À cet effet, ils sont en possession d'un document d'identification délivré par la Commission ou l'Agence européenne de contrôle des pêches attestant leur identité et qualité.
3. Les États membres facilitent l'exécution des tâches des inspecteurs de l'Union et leur fournissent l'assistance nécessaire pour accomplir celles-ci.
4. Les autorités compétentes des États membres peuvent permettre aux inspecteurs de l'Union d'assister les inspecteurs nationaux dans l'exécution de leurs tâches.
5. Les dispositions des articles 113 et 114 du présent règlement s'appliquent mutatis mutandis.
Article 123
Rapports
1. Les inspecteurs de l'Union présentent un résumé quotidien de leurs activités d'inspection, qui indique le nom et le numéro d'identification de chaque navire de pêche ou embarcation inspectés et le type d'inspection effectuée, aux autorités compétentes de l'État membre dans les eaux ou sur le territoire duquel l'inspection a eu lieu ou, lorsque l'inspection a été réalisée en dehors des eaux de l'UE, à l'État membre du pavillon du navire de pêche de l'UE inspecté et à l'Agence européenne de contrôle des pêches.
2. Si les inspecteurs de l'Union constatent une infraction au cours d'une inspection, ils présentent dans les meilleurs délais un rapport d'inspection résumé aux autorités compétentes de l'État membre côtier ou, lorsque l'inspection a été réalisée en dehors des eaux de l'UE, aux autorités compétentes de l'État membre du pavillon du navire de pêche inspecté et à l'Agence européenne de contrôle des pêches. Ce rapport d'inspection résumé précise au minimum la date et le lieu de l'inspection, l'identification de la plate-forme d'inspection, l'identification du navire inspecté et le type d'infraction constaté.
3. Les inspecteurs de l'Union remettent une copie du rapport d'inspection complet reprenant les éléments prévus dans le module d'inspection approprié du rapport d'inspection figurant à l'annexe XXVII aux autorités compétentes de l'État du pavillon du navire de pêche ou de l'embarcation inspectés et de l'État membre dans les eaux ou sur le territoire duquel l'inspection a eu lieu, dans un délai de sept jours à compter de la date de l'inspection. Si les inspecteurs de l'Union ont constaté une infraction, une copie du rapport d'inspection complet est également envoyée à l'Agence européenne de contrôle des pêches.
4. Les rapports quotidiens et les rapports d'inspection visés dans le présent article sont transmis, sur demande, à la Commission.
Article 124
Suivi des rapports
1. Les États membres traitent les rapports présentés par les inspecteurs de l'Union conformément à l'article 123 du présent règlement de la même manière que les rapports de leurs propres agents.
2. L'État membre ayant désigné l'inspecteur de l'Union ou, le cas échéant, la Commission ou l'Agence européenne de contrôle des pêches coopère avec l'État membre agissant à la suite d'un rapport soumis par l'inspecteur de l'Union afin de faciliter les travaux judiciaires et administratifs.
3. Sur demande, un inspecteur de l'Union fournit une aide et des preuves dans le cadre des procédures d'infraction engagées par un État membre.
TITRE VII
EXÉCUTION
SYSTÈME DE POINTS POUR LES INFRACTIONS GRAVES
Article 125
Mise en place et fonctionnement d'un système de points pour les infractions graves
Chaque État membre désigne les autorités nationales compétentes qui sont responsables de:
a)
la mise en place du système destiné à l'attribution de points pour les infractions graves visé à l'article 92, paragraphe 1, du règlement de contrôle;
b)
l'attribution du nombre de points approprié au titulaire d'une licence de pêche;
c)
du transfert des points attribués à tout futur titulaire d'une licence de pêche pour le navire de pêche concerné lorsque celui-ci fait l'objet d'une vente, d'un transfert ou d'un autre type de changement de propriété; et
d)
de la tenue des relevés de points attribués ou transférés au titulaire de chaque licence de pêche.
Article 126
Attribution des points
1. Le nombre de points pour les infractions graves est attribué conformément à l'annexe XXX au titulaire de la licence de pêche pour le navire de pêche concerné par l'autorité compétente de l'État membre du pavillon.
2. Lorsque deux infractions graves ou plus commises par la même personne physique ou morale titulaire de la licence sont détectées au cours d'une inspection, les points concernant chaque infraction grave concernée sont attribués au titulaire de la licence de pêche visé au paragraphe 1 jusqu'à concurrence de douze points.
3. Le titulaire de la licence de pêche est informé que les points lui ont été attribués.
4. Les points sont attribués au titulaire de la licence à la date fixée dans la décision d'attribution des points. Les États membres font en sorte que l'application des règles nationales concernant les effets suspensifs des procédures de recours ne rende pas le système de points inefficace.
5. Lorsque l'infraction grave est détectée dans un État membre autre que celui du pavillon, les points sont attribués par les autorités compétentes de l'État membre du pavillon visées à l'article 125 du présent règlement à la suite de la notification faite conformément à l'article 89, paragraphe 4, du règlement de contrôle.
Article 127
Notification des décisions
Si l'autorité désignée conformément à l'article 125 du présent règlement n'est pas la même que l'autorité unique visée à l'article 5, paragraphe 5, du règlement de contrôle, cette dernière est informée de toute décision prise en vertu du présent titre.
Article 128
Transfert de propriété
Lorsque le navire de pêche est mis en vente ou fait l'objet d'un autre type de transfert de propriété, le titulaire de la licence de pêche informe le futur titulaire potentiel de la licence de pêche du nombre de points qui lui restent attribués, au moyen d'une copie certifiée obtenue auprès des autorités compétentes.
Article 129
Suspension et retrait définitif d'une licence de pêche
1. L'accumulation de 18, 36, 54 ou 72 points par le titulaire d'une licence de pêche déclenche automatiquement la première, deuxième, troisième ou quatrième suspension de la licence de pêche pour les périodes de référence concernées, visées à l'article 92, paragraphe 3, du règlement de contrôle.
2. L'accumulation de 90 points par le titulaire de la licence de pêche déclenche automatiquement le retrait définitif de la licence.
Article 130
Suivi de la suspension et du retrait définitif de la licence de pêche
1. Si une licence de pêche a été suspendue ou retirée définitivement conformément à l'article 129 du présent règlement, l'autorité compétente de l'État membre du pavillon informe immédiatement le titulaire de la licence de pêche que sa licence a été suspendue ou retirée définitivement.
2. Lors de la réception des informations visées au paragraphe 1, le titulaire de la licence de pêche veille à ce que l'activité de pêche du navire concerné cesse immédiatement. Il fait en sorte que le navire de pêche concerné retourne immédiatement vers son port d'attache ou un port indiqué par les autorités compétentes de l'État membre du pavillon. Pendant le voyage, l'engin de pêche est arrimé et rangé conformément à l’article 47 du règlement de contrôle. Le titulaire de la licence de pêche veille à ce que toute capture se trouvant à bord du navire de pêche soit traitée conformément aux instructions des autorités compétentes de l'État membre du pavillon.
Article 131
Suppression des licences de pêche des listes concernées
1. Si la licence de pêche est suspendue ou retirée définitivement conformément à l'article 129, paragraphes 1 ou 2, du présent règlement, le navire de pêche auquel est liée la licence suspendue ou retirée définitivement est indiqué comme étant dépourvu de licence de pêche dans le fichier national visé à l'article 15, paragraphe 1, du règlement (CE) no 2371/2002. Ce navire de pêche est également identifié de cette manière dans le fichier de la flotte de pêche de l'UE visé à l'article 15, paragraphe 3, du règlement (CE) no 2371/2002.
2. Le retrait définitif d'une licence de pêche conformément à l'article 129, paragraphe 2, du présent règlement ne met pas en cause les niveaux de référence des États membres délivrant la licence au sens de l'article 12 du règlement (CE) no 2371/2002.
3. Les autorités compétentes des États membres actualisent immédiatement la liste visée à l'article 116, paragraphe 1, point d), du règlement de contrôle en indiquant tous les points attribués et les suspensions et retraits définitifs de licences de pêche qui en découlent, ainsi que la date à laquelle ils sont devenus applicables et leur durée.
Article 132
Pêche illégale pendant la période de suspension ou après le retrait définitif d'une licence de pêche
1. Si un navire de pêche dont la licence de pêche a été suspendue ou retirée définitivement conformément à l'article 129 du présent règlement exerce des activités de pêche au cours de la période de suspension ou après le retrait définitif de la licence de pêche, les autorités compétentes prennent des mesures exécutoires immédiates conformément à l'article 91 du règlement de contrôle.
2. Le navire de pêche visé au paragraphe 1 peut, le cas échéant, être inscrit sur la liste de l'UE des navires INN conformément à l'article 27 du règlement (CE) no 1005/2008.
Article 133
Suppression des points
1. Si une licence de pêche a été suspendue conformément à l'article 129 du présent règlement, les points sur la base desquels la licence de pêche a été suspendue ne sont pas supprimés. Les nouveaux points attribués, le cas échéant, au titulaire de la licence de pêche sont ajoutés aux points existants aux fins de l'application de l'article 129 du présent règlement.
2. Aux fins de l'application de l'article 92, paragraphe 3, du règlement de contrôle, si des points ont été supprimés conformément à l'article 92, paragraphe 4, du règlement de contrôle, le titulaire de la licence de pêche est considéré comme si sa licence de pêche n'avait pas été suspendue conformément à l'article 129 du présent règlement.
3. Deux points sont supprimés, pour autant que le nombre total de points attribués au titulaire de la licence de pêche pour le navire de pêche concerné soit supérieur à deux, si:
a)
le navire de pêche qui a été utilisé pour commettre l'infraction à la suite de laquelle les points ont été attribués utilise par la suite un VMS ou procède à l'enregistrement et à la transmission électroniques des données du journal de pêche et de la déclaration de transbordement et de débarquement sans être légalement soumis à l'obligation d'utiliser ces technologies; ou
b)
le titulaire de la licence de pêche participe volontairement après l'attribution des points à une campagne scientifique pour l'amélioration de la sélectivité des engins de pêche; ou
c)
le titulaire de la licence de pêche est membre d'une organisation de producteurs et accepte un plan de pêche adopté par l'organisation de producteurs au cours de l'année suivant l'attribution des points comportant une réduction de 10 % des possibilités de pêche pour le titulaire de la licence de pêche; ou
d)
le titulaire de la licence de pêche participe à une pêche couverte par un programme d'étiquetage écologique destiné à certifier et promouvoir la labellisation des produits issus de captures marines bien gérées et axé sur les questions relatives à l'utilisation durable des ressources halieutiques.
Pour chaque période triennale suivant la date de la dernière infraction grave, le titulaire d'une licence de pêche ne peut invoquer qu'une seule fois l'une des options figurant aux points a), b), c) ou d) pour réduire le nombre de points attribués, et pour autant que cette réduction n'entraîne pas la suppression de tous les points de la licence de pêche.
4. Si les points ont été supprimés conformément au paragraphe 3, le titulaire de la licence de pêche est informé de cette suppression. Le titulaire de la licence de pêche est également informé du nombre de points restants attribués.
Article 134
Système de points pour les capitaines des navires de pêche
Les États membres communiquent à la Commission, six mois après la date de mise en application du présent titre, leur système national de points pour les capitaines visé à l'article 92, paragraphe 6, du règlement de contrôle.
TITRE VIII
MESURES VISANT À ASSURER LE RESPECT DES OBJECTIFS DE LA POLITIQUE COMMUNE DE LA PÊCHE PAR LES ÉTATS MEMBRES
CHAPITRE I
Suspension et annulation de l'aide financière de l'Union
Article 135
Définitions
Aux fins du présent chapitre, on entend par:
1)
«paiement», toute contribution financière de la Commission à la suite d'une demande de paiement présentée par un État membre pendant ou à la fin de la mise en œuvre d'un programme opérationnel au titre du règlement (CE) no 1198/2006 ou d'un projet couvert par l'article 8, point a), du règlement (CE) no 861/2006;
2)
«interruption», l'interruption du délai de paiement;
3)
«suspension», la suspension des paiements correspondant aux demandes de paiement spécifiques visées à l'article 103, paragraphe 1, du règlement de contrôle;
4)
«annulation», l'annulation de la totalité ou d'une partie de la contribution suspendue de l'Union à un programme opérationnel relevant du règlement (CE) no 1198/2006 ou à un projet spécifique couvert par l'article 8, point a), du règlement (CE) no 861/2006.
Article 136
Interruption du délai de paiement
1. Le délai d'un paiement peut être interrompu par l'ordonnateur, par une délégation telle que définie dans le règlement (CE, Euratom) no 1605/2002 du Conseil (34), pour une période maximale de six mois si:
a)
des constatations suggèrent un non-respect des règles de la PCP; ou
b)
l'ordonnateur ayant reçu délégation doit effectuer des vérifications supplémentaires à la suite de constatations indiquant des lacunes dans le système de contrôle d'un État membre et/ou un non-respect des règles de la PCP dans le cadre d'activités de pêche ou liées à la pêche.
2. L'État membre concerné est informé par écrit comme prévu à l'article 103, paragraphe 3, du règlement de contrôle, des raisons de l'interruption du délai de paiement. Il est invité à communiquer à la Commission, dans un délai d'un mois suivant la réception de cette lettre, les mesures correctives prises et/ou des informations concernant l'aide financière accordée aux activités liées à la pêche qui font l'objet des mesures découlant du non-respect conformément à l'annexe XXXI du présent règlement.
3. Lorsque l'État membre concerné ne répond pas à la demande de la Commission dans le délai mentionné au paragraphe 2 ou lorsqu'il donne une réponse insatisfaisante, la Commission peut envoyer un rappel accordant un délai supplémentaire d'un maximum de quinze jours.
4. L'interruption prend fin lorsque l'État membre démontre dans sa réponse qu'il a pris des mesures correctives pour assurer le respect des règles de la PCP ou que les constatations indiquant des lacunes dans son système de contrôle et/ou un non-respect de règles de la PCP dans le cadre d'activités de pêche ou liées à la pêche étaient non fondées.
Article 137
Suspension des paiements
1. Lorsque l'État membre concerné ne répond pas à la demande de la Commission dans le délai mentionné à l'article 136 du présent règlement ou lorsqu'il fournit une réponse insatisfaisante, la Commission peut décider, sur la base des informations dont elle dispose à ce moment-là, de suspendre la totalité ou une partie des paiements de l'aide financière de l'Union à cet État membre (ci-après dénommée la «décision de suspension») visée à l'article 103, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
2. La décision de suspension résume les points de fait et de droit pertinents, inclut l'évaluation de la Commission en ce qui concerne les conditions visées à l'article 103, paragraphes 1 et 6, du règlement de contrôle et détermine la partie du paiement qui est suspendue. La décision de suspension invite l'État membre concerné à prendre des mesures correctives dans un délai prescrit qui ne dépasse pas six mois.
3. Le montant des paiements à suspendre est décidé en appliquant un taux déterminé en prenant en considération les critères figurant à l'article 103, paragraphe 5, du règlement de contrôle.
Article 138
Annulation de l'aide financière
1. Lorsque, durant la période de suspension, l'État membre ne démontre toujours pas qu'il a remédié à la situation qui a débouché sur la décision de suspension, comme prévu à l'article 103, paragraphe 2, du règlement de contrôle, la Commission peut l'informer de son intention d'adopter une décision d'annulation. Les dispositions de l'article 136, paragraphes 2 et 3, du présent règlement s'appliquent mutatis mutandis.
2. Lorsque l'État membre concerné ne répond pas à la demande de la Commission visée au paragraphe 1, ou lorsqu'il fournit une réponse insatisfaisante, la Commission peut décider, sur la base des informations dont elle dispose à ce moment-là, d'annuler la totalité ou une partie des paiements suspendus à cet État membre.
3. La décision d'annulation visée au paragraphe 2 peut impliquer le recouvrement d'une partie ou de la totalité de l'avance éventuelle sur la contribution financière déjà versée en faveur des projets couverts par l'article 8, point a), du règlement (CE) no 861/2006 pour lesquels les paiements ont été suspendus.
4. Le montant des paiements suspendus qui doit être annulé est déterminé en appliquant un taux fixé suivant les critères figurant à l'article 103, paragraphe 5, du règlement de contrôle.
5. Le montant de l'avance sur la contribution financière à récupérer sur les projets pour lesquels les paiements ont été suspendus est remboursé à la Commission conformément à la procédure de recouvrement prévue à l'article 28, paragraphe 2, du règlement (CE) no 861/2006 et à l'article 72 du règlement (CE, Euratom) no 1605/2002.
CHAPITRE II
Déduction de possibilités de pêche
Article 139
Règles générales concernant la déduction de possibilités de pêche pour dépassement d'utilisation
1. L'importance du dépassement des possibilités de pêche en ce qui concerne les quotas disponibles et l'effort de pêche établis pour une période donnée, au sens de l'article 105, paragraphe 1, et de l'article 106, paragraphe 1, du règlement de contrôle est déterminée sur la base des chiffres disponibles le quinzième jour du deuxième mois suivant l'expiration de la période réglementée.
2. L'importance du dépassement des possibilités de pêche est déterminée en ce qui concerne les possibilités de pêche disponibles à la fin de chaque période donnée pour l'État membre concerné en tenant compte des échanges des possibilités de pêche conformément à l'article 20, paragraphe 5, du règlement (CE) no 2371/2002, des transferts de quotas conformément à l'article 4, paragraphe 2, du règlement (CE) no 847/96 du Conseil (35), de la redistribution des possibilités de pêche disponibles conformément à l'article 37 du règlement de contrôle, et de la déduction des possibilités de pêche conformément aux articles 105, 106 et 107 du règlement de contrôle.
3. L'échange de possibilités de pêche conformément à l'article 20, paragraphe 5, du règlement (CE) no 2371/2002 pour une période donnée n'est pas permis après le dernier jour du premier mois suivant l'expiration de cette période.
Article 140
Consultation sur la déduction de possibilités de pêche
Pour les déductions des possibilités de pêche effectuées conformément à l'article 105, paragraphes 4 et 5, et à l'article 106, paragraphe 3, du règlement de contrôle, la Commission consulte l'État membre concerné sur les mesures suggérées. L'État membre concerné répond dans un délai de dix jours ouvrables à cette consultation par la Commission.
CHAPITRE III
Déduction de quotas pour non-respect des règles de la politique commune de la pêche
Article 141
Règles applicables à la déduction de quotas pour non-respect des objectifs de la politique commune de la pêche
1. Le délai imparti à l'État membre pour démontrer que la pêcherie peut être exploitée en toute sécurité, au sens de l'article 107, paragraphe 2, du règlement de contrôle, s'applique à partir de la date de la lettre adressée par la Commission à l'État membre.
2. Les États membres incluent, dans leur réponse au titre de l'article 107, paragraphe 2, du règlement de contrôle, les preuves matérielles qu'ils sont capables de démontrer à la Commission que la pêcherie peut être exploitée en toute sécurité.
Article 142
Détermination des quantités à déduire
1. Toute déduction de quotas conformément à l'article 107 du règlement de contrôle est proportionnelle à l'étendue et à la nature de la non-conformité aux règles concernant les stocks soumis à des plans pluriannuels et à la gravité de la menace pour la conservation de ces stocks. Elle prend en considération les dommages causés à ces stocks par la non-conformité aux règles concernant les stocks soumis à des plans pluriannuels.
2. Si une déduction conformément au paragraphe 1 ne peut être effectuée sur le quota, l’allocation ou la part d'un stock ou d'un groupe de stocks qui ont fait l’objet d’une non-conformité parce que l’État membre concerné ne dispose pas d’un quota, d’une allocation ou d’une part de stock ou d'un groupe de stocks, ou qu'il n'en dispose pas en quantité suffisante, la Commission peut, conformément au paragraphe 1 et après consultation de l’État membre concerné, procéder à des déductions imputées sur les quotas d'autres stocks ou groupes de stocks dont dispose cet État membre dans la même zone géographique ou de la même valeur commerciale, pour l’année ou les années suivantes.
TITRE IX
DONNÉES ET INFORMATIONS
CHAPITRE I
Analyse et contrôle des données
Article 143
Objet
Le système de validation informatique visé à l'article 109, paragraphe 1, du règlement de contrôle comporte notamment:
a)
une ou plusieurs bases de données où sont stockées toutes les données à valider par ce système visées à l'article 144 du présent règlement;
b)
les procédures de validation, notamment les contrôles de qualité des données, l'analyse et des recoupements de toutes ces données, visées à l'article 145 du présent règlement;
c)
des procédures d'accès à toutes ces données par la Commission ou par un organisme qu'elle désigne, au sens de l'article 146 du présent règlement.
Article 144
Données à valider
1. Aux fins du système de validation informatique, les États membres veillent à ce que toutes les données visées à l'article 109, paragraphe 2, du règlement de contrôle soient stockées dans une ou plusieurs bases de données informatiques. Les éléments minimaux à inclure sont énumérés à l'annexe XXIII, les éléments indiqués comme obligatoires à l'annexe XXVII, ceux de l'annexe XII et ceux de l'annexe XXXII. Le système de validation peut également tenir compte de toute autre donnée jugée nécessaire aux fins des procédures de validation.
2. Les données figurant dans les bases de données visées au paragraphe 1 peuvent être consultées par le système de validation de façon continue et en temps réel. Le système de validation a un accès direct à toutes ces bases de données sans aucune intervention humaine. À cet effet, toutes les bases de données et tous les systèmes dans un État membre contenant les données visées au paragraphe 1 sont reliés entre eux.
3. Si les données visées au paragraphe 1 ne sont pas stockées automatiquement dans une base de données, les États membres prévoient leur introduction manuelle ou leur numérisation dans les bases de données dans les meilleurs délais, et en respectant les échéances fixées dans la législation applicable. La date de réception des données et de saisie des données est enregistrée correctement dans la base de données.
Article 145
Procédures de validation
1. Le système de validation informatique valide chaque ensemble de données visé à l'article 144, paragraphe 1, du présent règlement au moyen d'algorithmes informatiques et de procédures automatiques d'une façon continue, systématique et complète. La validation contient des procédures pour contrôler la qualité de données de base, vérifier le format de données et les exigences minimales en matière de données, ainsi qu'une vérification plus poussée par l'analyse détaillée de plusieurs enregistrements d'un ensemble de données, à l'aide de méthodes statistiques ou en faisant des recoupements des données issues de différentes sources.
2. Pour chaque procédure de validation, une règle de conduite ou un ensemble de règles de conduite définit quelles validations sont exécutées par la procédure, ainsi que l'endroit où les résultats de ces validations sont stockés. Le cas échéant, la référence appropriée à la législation dont l'application est vérifiée est indiquée. La Commission peut définir, après consultation avec les États membres, un ensemble type de règles de conduite à adopter.
3. Tous les résultats du système de validation informatique, à la fois positifs et négatifs, sont stockés dans une base de données. Il doit être possible de mettre en évidence immédiatement toute incohérence et tout problème de non-conformité constatés par les procédures de validation, ainsi que le suivi de ces incohérences. Il doit être possible également de retrouver l'identification des navires de pêche, des capitaines de navires ou des opérateurs pour lesquels des incohérences et des problèmes éventuels de non-conformité ont été constatés à plusieurs reprises au cours des trois dernières années.
4. Le suivi des incohérences constatées par le système de validation est relié aux résultats de la validation, avec indication de la date de la validation et du suivi.
Si l'incohérence constatée résulte d'une saisie erronée de données, cette saisie de données est corrigée dans la base de données et il est indiqué clairement que les données ont été corrigées, quelle était la valeur ou la mention initiale et quel était le motif de la correction de ces données.
Si l'incohérence constatée donne lieu à un suivi, le résultat de la validation contient un lien avec le rapport d'inspection, le cas échéant, et son suivi.
Article 146
Accès de la Commission aux données
1. Les États membres veillent à ce que la Commission ou l'organisme qu'elle désigne ait accès à tout moment et en temps réel à:
a)
toutes les données visées à l'article 144, paragraphe 1, du présent règlement;
b)
toutes les règles de conduite définies pour le système de validation, y compris la définition, la législation applicable et l'endroit où les résultats de validation sont stockés;
c)
tous les résultats de la validation et les mesures de suivi, comportant éventuellement une marque indicative si l'élément de donnée a été corrigé et un lien vers les procédures d'infraction, s'il y a lieu.
2. Les États membres veillent à ce que les données visées au paragraphe 1, points a), b), et c), puissent être accessibles dans le cadre de l'échange automatisé des données par les services internet sécurisés visés à l'article 147 du présent règlement.
3. Les données sont mises à disposition pour leur téléchargement en format XML selon le format d'échange de données et conformément à tous les éléments de données tels que définis à l'annexe XII. D'autres éléments de données qui sont accessibles et ne sont pas définis à l'annexe XII sont disponibles au format défini à l'annexe XXXII.
4. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne a la possibilité de télécharger les données visées au paragraphe 1 pour n'importe quelle période et zone géographique pour un navire de pêche particulier ou une liste de navires de pêche.
5. Sur demande motivée de la Commission, l'État membre concerné corrige dans les meilleurs délais les données pour lesquelles la Commission a constaté des incohérences. L'État membre concerné informe les autres États membres concernés de cette correction dans les meilleurs délais.
CHAPITRE II
Sites internet des États membres
Article 147
Fonctionnement des sites internet et des services internet
1. Aux fins des sites internet officiels visés aux articles 115 et 116 du règlement de contrôle, les États membres mettent en place des services internet. Ces services internet produisent un contenu dynamique et en temps réel pour les sites internet officiels et fournissent l'accès automatisé aux données. S'il y a lieu, les États membres adaptent leurs bases de données existantes ou créent de nouvelles bases de données afin de fournir le contenu nécessaire des services internet.
2. Ces services internet permettent à la Commission et à l'organisme qu'elle désigne d'obtenir à tout moment toutes les données disponibles visées aux articles 148 et 149 du présent règlement. Ce mécanisme de retrait automatique est basé sur le protocole d'échange électronique de données et sur le format visé à l'annexe XII. Les services internet sont créés selon les normes internationales.
3. À la gauche de chaque page du site internet officiel visé au paragraphe 1 figure un menu comportant des hyperliens vers toutes les autres pages. Il contient également la définition du service internet concerné en bas de page.
4. Les services et sites internet sont déployés de manière centralisée, avec un point d'accès unique par État membre.
5. La Commission peut définir des normes, des spécifications techniques et des procédures communes pour l'interface des sites internet, des systèmes informatiques et des services internet techniquement compatibles entre les États membres, la Commission et l'organisme qu'elle désigne. La Commission coordonne le processus de création de ces spécifications et procédures après consultation avec les États membres.
Article 148
Site et services internet accessibles au public
1. La partie du site internet accessible au public contient une page donnant une vue d'ensemble et différentes pages. La page publique donnant une vue d'ensemble fournit des liens hypertextes contenant les références à l'article 115, points a) à g), du règlement de contrôle et faisant référence aux pages fournissant les informations visées dans cet article.
2. Chaque page publique contient au moins l'un des éléments d'information énumérés à l'article 115, points a) à g), du règlement de contrôle. Les pages, ainsi que les services internet connexes, contiennent au moins les informations figurant à l'annexe XXXIII.
Article 149
Site et services internet sécurisés
1. La partie sécurisée du site internet contient une page donnant une vue d'ensemble et différentes pages. La page sécurisée donnant une vue d'ensemble fournit des liens hypertextes contenant les références à l'article 116, paragraphe 1, points a) à h), du règlement de contrôle et faisant référence aux pages fournissant les informations visées dans cet article.
2. Chaque page sécurisée contient au moins l'un des éléments d'information énumérés à l'article 116, paragraphe 1, points a) à h), du règlement de contrôle. Les pages, ainsi que les services internet connexes, contiennent au moins les informations figurant à l'annexe XXIV.
3. Le site internet sécurisé et les services internet sécurisés utilisent les certificats électroniques visés à l'article 116, paragraphe 3, du règlement de contrôle.
TITRE X
MISE EN ŒUVRE
CHAPITRE I
Assistance mutuelle
Section 1
Dispositions générales
Article 150
Champ d’application
1. Le présent chapitre établit les conditions dans lesquelles les États membres coopèrent entre eux sur le plan administratif, ainsi qu’avec les pays tiers, la Commission et l’organisme qu’elle désigne, afin d’assurer une bonne application du règlement de contrôle et du présent règlement. Il n'empêche pas les États membres de prévoir d'autres formes de coopération administrative.
2. Le présent chapitre n’impose pas aux États membres de se prêter assistance lorsque celle-ci est susceptible de porter préjudice à l’ordre juridique interne, à l’ordre public, à la sécurité ou à d’autres intérêts essentiels des États concernés. Avant de rejeter une demande d’assistance, l’État membre requis consulte l’État membre requérant pour déterminer si l’assistance peut être accordée en partie, sous réserve de certaines conditions spécifiques. Lorsqu’il ne peut être donné suite à une demande d’assistance, l’État membre requérant et la Commission ou l'organisme qu'elle désigne sont informés dans les meilleurs délais de cette situation, ainsi que des raisons ayant motivé le refus.
3. Le présent chapitre ne met pas en cause l’application dans les États membres des règles relatives à la procédure pénale et à l’entraide judiciaire en matière pénale, y compris celles relatives au secret de l’instruction.
Article 151
Coûts
Les États membres supportent leurs propres coûts liés à l’exécution des demandes d’assistance et renoncent à toute demande portant sur le remboursement des frais résultant de l’application du présent titre.
Article 152
Autorité unique
L'autorité unique visée à l'article 5, paragraphe 5, du règlement de contrôle agit en tant que bureau de liaison unique chargé de l’application du présent chapitre.
Article 153
Mesures de suivi
1. Lorsque les autorités nationales décident, en réponse à une demande d’assistance fondée sur le présent chapitre ou à la suite d’un échange d’informations spontané, de prendre des mesures qui peuvent être mises en œuvre uniquement avec l’autorisation ou à la demande d’une autorité judiciaire, elles communiquent à l’État membre concerné et à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne toute information sur ces mesures liée au non-respect des règles de la politique commune de la pêche.
2. Toute communication de ce type est subordonnée à l’autorisation préalable de l’autorité judiciaire si la nécessité d’une telle autorisation résulte du droit national.
Section 2
Communication d’informations sans demande préalable
Article 154
Communication d’informations sans demande préalable
1. Lorsqu’un État membre apprend l’existence possible d'un non-respect des règles de la politique commune de la pêche, et en particulier d’une infraction grave visée à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle, ou lorsqu’il a de bonnes raisons de suspecter qu'une telle infraction pourrait être commise, il le notifie dans les meilleurs délais aux autres États membres concernés et à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne. Toutes les informations nécessaires sont fournies dans cette notification, qui est envoyée par l’intermédiaire de l’autorité unique visée à l’article 152 du présent règlement.
2. Lorsqu’un État membre prend des mesures exécutoires liées à un cas de non-respect ou à une infraction visés au paragraphe 1, il le notifie aux autres États membres concernés et à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, par l’intermédiaire de l’autorité unique visée à l’article 152 du présent règlement.
3. Toutes les notifications prévues au présent article sont transmises par écrit.
Section 3
Demandes d’assistance
Article 155
Définition
Aux fins de la présente section, on entend par «demande d’assistance» une demande adressée par un État membre à un autre État membre ou par la Commission ou l'organisme qu'elle désigne à un État membre et portant sur:
a)
des informations, et notamment des informations au sens de l'article 93, paragraphes 2 et 3, du règlement de contrôle;
b)
des mesures exécutoires; ou
c)
une notification administrative.
Article 156
Exigences générales
1. L’État membre requérant veille à ce que toute demande d’assistance contienne des informations suffisantes pour permettre à l’État membre requis de donner suite à la demande, y compris tout élément de preuve nécessaire pouvant être obtenu sur le territoire de l’État membre requérant.
2. Les demandes d’assistance sont limitées aux cas justifiés dans lesquels il existe des raisons suffisantes de penser que les règles de la politique commune de la pêche n'ont pas été respectées, et en particulier que des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle ont été commises, et aux cas où l’État membre requérant n’est pas en mesure d’obtenir les informations voulues ou de prendre les mesures requises par ses propres moyens.
Article 157
Transmission des demandes et des réponses
1. Les demandes ne sont transmises à l’autorité unique de l’État membre requis que par l’autorité unique de l’État membre requérant ou par la Commission ou l'organisme qu'elle désigne. Toutes les réponses à une demande sont communiquées de la même façon.
2. Les demandes d’assistance mutuelle et les réponses correspondantes sont transmises par écrit.
3. Les autorités uniques concernées conviennent des langues à utiliser pour les demandes et les réponses avant la présentation des demandes. Faute d’accord, les demandes sont communiquées dans la ou les langues officielles de l’État membre requérant et les réponses dans la ou les langues officielles de l’État membre requis.
Article 158
Demandes d’informations
1. L’État membre requis fournit, à la demande de l’État membre requérant, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne, toute information utile pour établir si les règles de la politique commune de la pêche n'ont pas été respectées, et en particulier si des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle ont été commises ou pour déterminer s’il existe des raisons suffisantes de suspecter que ce puisse être le cas. Ces informations sont communiquées par l’intermédiaire de l’autorité unique visée à l’article 152 du présent règlement.
2. L’État membre requis procède, à la demande de l’État membre requérant, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne, aux enquêtes administratives nécessaires en ce qui concerne les opérations constituant, ou semblant constituer pour l’État membre requérant, un cas de non-respect des règles de la politique commune de la pêche, et en particulier des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle. L’État membre requis communique les résultats de ces enquêtes administratives à l’État membre requérant et à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne.
3. À la demande de l’État membre requérant, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne, l’État membre requis peut autoriser un agent compétent de l’État membre requérant à accompagner les agents de l’État membre requis, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne, lors des enquêtes administratives visées au paragraphe 2. Dans la mesure où les dispositions nationales en matière de procédure pénale réservent certains actes à des agents spécifiquement désignés par le droit interne, les agents de l’État membre requérant ne participent pas à ces actes. Ils ne participent en aucun cas aux perquisitions ou aux interrogatoires officiels relevant du droit pénal. Les agents des États membres requérants se trouvant dans l’État membre requis doivent en toutes circonstances être en mesure de présenter un mandat écrit attestant leur identité et leurs fonctions officielles.
4. À la demande de l’État membre requérant, l’État membre requis lui fournit tout document ou toute copie certifiée conforme en sa possession concernant un non-respect des règles de la politique commune de la pêche, et en particulier des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
5. Le formulaire type à utiliser pour les échanges d’informations sur demande figure à l’annexe XXXIV.
Article 159
Demandes de mesures exécutoires
1. À la demande de l’État membre requérant, de la Commission ou de l'organisme qu'elle désigne, l’État membre requis prend, sur la base des éléments de preuve visés à l’article 156 du présent règlement, toutes les mesures exécutoires nécessaires pour faire cesser sans délai, sur son territoire ou dans les eaux maritimes relevant de sa souveraineté ou de sa juridiction, tout cas de non-respect des règles de la politique commune de la pêche ou des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
2. L’État membre requis peut consulter l’État membre requérant, la Commission ou l'organisme qu'elle désigne, lorsqu’il adopte les mesures exécutoires visées au paragraphe 1.
3. L’État membre requis rend compte des mesures prises et de leurs résultats à l’État membre requérant, aux autres États membres concernés et à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, par l’intermédiaire de l’autorité unique visée à l’article 152 du présent règlement.
Article 160
Délai de réponse aux demandes d’informations et de mesures exécutoires
1. L’État membre requis fournit les informations visées à l’article 158, paragraphe 1, et à l’article 159, paragraphe 3, du présent règlement le plus rapidement possible et au plus tard quatre semaines après la date de réception de la demande. Des délais différents peuvent être fixés d’un commun accord entre l’État membre requis et l’État membre requérant, la Commission ou l'organisme qu'elle désigne.
2. Lorsque l’État membre requis n’est pas en mesure de répondre à la demande dans le délai prévu, il informe par écrit l’État membre requérant, la Commission ou l'organisme qu'elle désigne des motifs qui s’opposent au respect de ce délai et indique la date à laquelle il estime pouvoir répondre à la demande.
Article 161
Demandes de notification administrative
1. L’État membre requis notifie au destinataire, à la demande de l’État membre requérant et conformément à ses règles nationales régissant la notification d’actes et de décisions similaires, tous les actes et décisions relevant du domaine couvert par la politique commune de la pêche, et notamment pour les points qui sont régis par le règlement de contrôle ou le présent règlement, qui émanent des autorités administratives de l’État membre requérant et qui sont destinés à être appliqués sur le territoire de l’État membre requis.
2. Les demandes de notification sont effectuées au moyen du formulaire type figurant à l’annexe XXXV du présent règlement.
3. L’État membre requis transmet sa réponse à l’État membre requérant immédiatement après la notification, par l’intermédiaire de l’autorité unique visée à l’article 152 du présent règlement. La réponse est établie au moyen du formulaire type figurant à l'annexe XXXVI.
Section 4
Relations avec la Commission ou l'organisme qu'elle désigne
Article 162
Communication entre les États membres et la Commission ou l'organisme qu'elle désigne
1. Les États membres communiquent à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, dès qu’elles entrent en leur possession, toutes les informations qu’ils jugent utiles en ce qui concerne les méthodes, les pratiques ou les tendances ayant cours ou suspectées d’avoir cours eu égard au non-respect des règles de la politique commune de la pêche, et en particulier aux infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle.
2. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne communique aux États membres, dès qu’elles entrent en sa possession, toutes les informations susceptibles de les aider à garantir l'application du règlement de contrôle ou du présent règlement.
Article 163
Coordination par la Commission ou l'organisme qu'elle désigne
1. Lorsqu’un État membre apprend l’existence d’opérations constituant, ou semblant constituer, des activités non conformes aux règles de la politique commune de la pêche, et en particulier des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle, et présentant une importance particulière au niveau de l'Union, il communique dans les meilleurs délais, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, toutes les informations utiles à l’instruction des faits. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne fait suivre ces informations aux autres États membres concernés.
2. Aux fins du paragraphe 1, les opérations constituant des activités non conformes aux règles de la politique commune de la pêche, et en particulier les infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle, sont considérées comme présentant une importance particulière au niveau de l'Union européenne, en particulier:
a)
lorsqu’elles ont ou pourraient avoir des ramifications dans un ou plusieurs États membres; ou
b)
lorsqu’il semble probable à l’État membre que des opérations similaires ont également eu lieu dans d’autres États membres.
3. Lorsque la Commission ou l'organisme qu'elle désigne considère que des opérations constituant des activités non conformes aux règles de la politique commune de la pêche, et en particulier des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle, ont été menées dans un ou plusieurs États membres, elle ou il en informe les États membres concernés, qui procèdent à une enquête dans les meilleurs délais. Les États membres concernés communiquent le plus rapidement possible à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne les résultats de ces enquêtes.
Section 5
relations avec les pays tiers
Article 164
Échange d’informations avec les pays tiers
1. Lorsqu’un État membre reçoit d’un pays tiers ou d'une organisation régionale de gestion de la pêche des informations utiles pour garantir la bonne application du règlement de contrôle et du présent règlement, il communique ces informations aux autres États membres concernés, à la Commission ou à l'organisme qu'elle désigne, par l’intermédiaire de l’autorité unique, pour autant que les accords bilatéraux conclus avec ce pays tiers ou les règles de l'organisation régionale de gestion de la pêche l’y autorisent.
2. Les informations reçues en vertu du présent chapitre peuvent être communiquées à un pays tiers ou à une organisation régionale de gestion de la pêche par un État membre, par l’intermédiaire de son autorité unique, dans le cadre d’un accord bilatéral avec ce pays tiers ou conformément aux règles de l'organisation régionale de gestion de la pêche. Cette communication est effectuée après consultation de l’État membre ayant à l’origine transmis les informations et conformément à la législation de l'UE et à la législation nationale concernant la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel.
3. La Commission ou l'organisme qu'elle désigne peut, dans le cadre des accords de pêche conclus entre l'Union et les pays tiers ou dans le cadre des organisations régionales de gestion des pêches ou d’arrangements similaires auxquels l'Union est partie contractante ou partie coopérante non contractante, communiquer toute information utile concernant des activités non conformes aux règles de la politique commune de la pêche ou des infractions graves visées à l’article 90, paragraphe 1, du règlement de contrôle aux autres parties à ces accords, organisations ou arrangements, sous réserve du consentement de l'État membre ayant fourni les informations.
CHAPITRE II
Obligations en matière de rapports
Article 165
Format et délais applicables aux rapports
1. Pour le rapport à transmettre tous les cinq ans, visé à l'article 118, paragraphe 1, du règlement de contrôle, les États membres utilisent les données définies à l'annexe XXXVII.
2. Le rapport précisant les règles utilisées pour établir les rapports à partir des données factuelles visé à l'article 118, paragraphe 4, du règlement de contrôle est envoyé six mois après l'entrée en vigueur du présent règlement. Les États membres envoient un nouveau rapport lorsque ces règles sont modifiées.
TITRE XI
DISPOSITIONS FINALES
Article 166
Abrogations
1. Les règlements (CEE) no 2807/83, (CEE) no 3561/85, (CEE) no 493/87, (CEE) no 1381/87, (CEE) no 1382/87, (CEE) no 2943/95, (CE) no 1449/98, (CE) no 2244/2003, (CE) no 1281/2005, (CE) no 1042/2006, (CE) no 1542/2007, (CE) no 1077/2008 et (CE) no 409/2009 sont abrogés.
2. Le règlement (CE) no 356/2005 est abrogé avec effet à compter du 1er janvier 2012.
3. Les références aux règlements abrogés s'entendent comme faites au présent règlement.
Article 167
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne, à l'exception du titre VII, qui entre en vigueur le 1er juillet 2011.
Toutefois, le titre II, chapitre III, et le titre IV, chapitre I, s'appliquent à compter du 1er janvier 2012. Conformément à l'article 124, point c), du règlement de contrôle et au paragraphe précédent, le titre VII s'applique à compter du 1er janvier 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 8 avril 2011.