ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. července 2011
o státní podpoře C 15/09 (ex N 196/09), kterou Německo poskytlo podniku Hypo Real Estate, popř. ji hodlá poskytnout
(oznámeno pod číslem K(2011) 5157)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/118/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 2. října 2008 Evropská komise schválila dočasně, tj. na dobu šesti měsíců, popř. až do předložení důvěryhodného a fundovaného restrukturalizačního plánu pro danou banku, státní podporu ve prospěch Hypo Real Estate Holding AG ve formě státní záruky překračující 35 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 44/08) (3). Toto opatření Německo Komisi oznámilo dne 30. září 2008.
(2)
Dne 1. dubna 2009 Německo oznámilo restrukturalizační plán skupiny Hypo Real Estate (dále jen „HRE“) (zaevidováno pod číslem N 196/09). Dopisem ze dne 17. dubna 2009 Německo doplnilo oznámení restrukturalizačního plánu tím, že informovalo Komisi o kapitálové injekci ve výši 60 milionů EUR a o prodloužení státního rámce záruk ve výši 52 miliard EUR, které bylo umožněno na základě schváleného záchranného balíčku pro úvěrové instituce (4).
(3)
Dopisem ze dne 7. května 2009 (5) Komise Německu sdělila, že zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto rozhodnutí („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (6).
(4)
Dne 3. července 2009 Německo oznámilo kapitálovou injekci ve výši 2,96 miliardy EUR (zaevidováno pod číslem N 333/09).
(5)
Dne 17. srpna 2009 Německo sdělilo Komisi, že chce ve prospěch HRE opětovně prodloužit záruky ve výši 52 miliard EUR, které byly poskytnuty prostřednictvím zvláštního fondu pro stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung, dále jen „SoFFin“) (zaevidováno pod číslem C 15/09) (viz 2. bod odůvodnění).
(6)
Ve dnech 20. a 21. října 2009 Německo znovu předložilo aktualizaci restrukturalizačního plánu, oznámilo Komisi další plánovaná opatření ve prospěch HRE (zřízení konsolidační agentury, poskytnutí dodatečných záruk) a informovalo Komisi o opětovném, tj. třetím prodloužení stávajících záruk SoFFin ve výši 52 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 557/09).
(7)
Dne 26. října 2009 Německo pod číslem N 557/09 oznámilo další kapitálovou injekci ve výši 3 miliard EUR a záruky SoFFin ve výši celkem 18 miliard EUR udělené HRE, jakož i záruku SoFFin ve výši 2 miliard EUR poskytnutou ve prospěch konsolidační agentury HRE (7). Komise tuto záruku SoFFin v rozsahu 2 miliard EUR neschválila.
(8)
Dne 13. listopadu 2009 Komise rozšířila rozsah formálního šetření a dočasně do doby, než vydá konečné rozhodnutí Komise o daném restrukturalizačním plánu, schválila kapitálové injekce ve výši 60 milionů EUR, 2,96 miliardy EUR a 3 miliard EUR (ve věcech C 15/09, N 333/09 a N 557/09). Toto rozhodnutí bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8).
(9)
Ve dnech 15., 16. a 17. prosince 2009 Německo doplnilo oznámení ze dne 26. října 2009 a předložilo další údaje ohledně záruk SoFFin ve výši 18 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 694/09).
(10)
Dne 21. prosince 2009 Komise tyto záruky SoFFin ve výši 18 miliard EUR dočasně schválila nanejvýš na jeden rok (věc N 694/09) (9).
(11)
Dne 30. dubna 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci SoFFin činící 1,85 miliard EUR (věc N 161/10).
(12)
Dne 19. května 2010 Komise tuto kapitálovou injekci ve výši 1,85 miliard EUR dočasně schválila do doby, než vydá závěrečné rozhodnutí o restrukturalizačním plánu (10).
(13)
Dne 2. září 2010 Německo oznámilo záruku likvidity SoFFin ve výši 20 miliard EUR (věc N 380/10).
(14)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo opatření na záchranu aktiv (tj. úmysl přenést aktiva HRE na FMS-Wertmanagement AöR (11), dále jen „FMS-WM“) a kapitálovou injekci až do výše asi 2,13 miliard EUR, jakož i dodatečnou záruku (tj. záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR) (věc N 380/10).
(15)
Dne 24. září 2010 Komise opětovně rozšířila formální vyšetřovací řízení a dočasně schválila dané opatření na záchranu aktiv, záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR a záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (12) spolu s výzvou k podání připomínek. Rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2010 se nevztahovalo na kapitálovou injekci ve výši až 2,13 miliard EUR, kterou Německou oznámilo dne 10. září 2010, tj. Komise tuto kapitálovou injekci neschválila.
(16)
Dne 14. června 2011 Německo předložilo konečnou aktualizaci restrukturalizačního plánu. Dne 15. června 2011 Německo předložilo seznam závazků, který byl ještě doplněn dne 1. července 2011.
(17)
Dne 14. června 2011 Německo vysvětlilo, že další kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliardy EUR, jak bylo oznámeno dne 10. září 2010, nýbrž pouze 2,08 miliardy EUR, a že tato nižší částka bude poskytnuta FMS-WM.
(18)
Mezitím proběhla řada setkání a audio konferencí, přičemž si útvary Komise, Německo a HRE vyměnily další korespondenci.
(19)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a předala je Německu, jež na ně reagovalo dopisem ze dne 24. března 2010.
II. PŘÍJEMCI PODPORY A JEJÍ OPATŘENÍ
II.1 Příjemce podpory
(20)
HRE vznikla v říjnu 2003 oddělením částí činných v komerčním financování nemovitostí skupiny HVB. V roce 2007 HRE převzala DEPFA Bank plc. se sídlem v Dublinu a rozšířila své podnikání o oblasti Public Sector Finance (financování veřejného sektoru) a Infrastructure Finance (financování infrastruktury). Skupinu podniků HRE (13) v současnosti tvoří Hypo Real Estate Holding AG („HRE Holding“) a tři dceřiné společnosti Deutsche Pfandbriefbank AG („PBB“), zmíněná DEPFA Bank plc. a Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., jež se nachází v konsolidaci („HRE Finance i.L.“). DEPFA Bank plc. a PBB vlastní řadu dalších dceřiných společností a účastí ve společnostech. PBB je přejmenovaná hlavní banka skupiny a jako jediná z daných tří dceřiných společností HRE Holding bude nadále vyvíjet nové obchody. Podniká v oblastech financování nemovitostí a veřejného financování investic. DEPFA Bank plc. v současnosti ukončuje činnost a počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat nové obchody. Podnikala především v oblasti státního financování, úvěrových obchodů a financování projektů infrastruktury (např. silnic, mostů, tunelů a veřejných budov). HRE Finance i.L. je, jak naznačuje už sám název, podnikem v likvidaci (14).
(21)
V roce 2010 byla pro HRE založena konsolidační agentura FMS-WM. Spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategicky významné nebo byly spojeny s nepřijatelnými riziky, popř. vyžadovaly mnoho kapitálu. Od svého založení převzala FMS-WM velkou část aktiv HRE. FMS-WM nemá bankovní licenci.
(22)
HRE vykázala v účetním období 2008 ztráty ve výši 5,5 miliardy EUR, v období 2009 ztráty 2,2 miliardy EUR a v období 2010 ztráty 0,9 miliardy EUR.
(23)
Prostřednictvím kapitálové injekce ve výši 3,02 miliardy EUR (60 milionů EUR v březnu 2009, 2,96 miliardy EUR v červnu 2009) se Německo stalo 90 % vlastníkem HRE. Na podzim roku 2009 následovalo vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“). Za zbývající podíly Německo zaplatilo 1,30 EUR/podíl; tím se Spolková republika Německo stala 100 % vlastníkem HRE. Následně byla zahájena její restrukturalizace.
II.2 Potíže HRE v kontextu finanční krize
(24)
Na konci září 2008 se HRE nedostávalo likvidity, takže hrozila okamžitá insolvence. HRE nebyla schopna získat na trzích krátkodobý kapitál, neboť krize na finančních trzích způsobila zhroucení některých peněžních trhů. Lehman Brothers požádala o ochranu věřitelů a následně v polovině září 2008 téměř zcela přestal fungovat zejména mezibankovní trh.
(25)
Obchodní model DEPFA Bank plc. (od října 2007 dceřiný podnik ve 100 % vlastnictví HRE), který vsadil především na financování prostřednictvím mezibankovního trhu a na jiné krátkodobé nezajištěné zdroje financování, se během krize kvůli nedostatku likvidity ukázal být extrémně křehkým, což způsobilo, že se banka dostala do existenčních problémů.
(26)
Krátkodobé potřeby likvidity DEFPA Bank plc musela pokrýt HRE. Objem úvěrových linek splatných ke 30. září 2008 ovšem překročil možnosti HRE. Navíc se většina společností skupiny HRE nacházela v důsledku transakcí a obchodů uvnitř skupiny HRE (např. pohledávky, záruky a doporučující dopisy) ve stejné situaci. Nedostatek likvidity tedy vážně ohrožoval existenci celé skupiny HRE.
(27)
Potíže HRE mj. způsobila rovněž zátěž z minulosti v podobě aktiv, které vzhledem k jejich skutečnému rizikovému profilu nepřinášely přiměřenou návratnost investic. Skupina HRE kromě toho vznikla ze spojení několika malých bankovních institutů, které používaly odlišné aplikace IT, […] (15).
II.3 Státní podpory
(28)
Celkem Německo ve prospěch HRE poskytlo, popř. poskytne kapitál ve výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu obdržela či obdrží FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR.
II.3.1 Kapitálové injekce
II.3.1.1 Kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR
(29)
Protože Německo chtělo prostřednictvím postupné akvizice veškerých akcií HRE získat úplnou kontrolu nad HRE, zakoupil SoFFin dne 30. března 2009 20 milionů nových akcií HRE za nominální hodnotu 3 EUR/akcie; HRE tak obdržel kapitálovou injekci 60 milionů EUR a SoFFin 8,65 % podíl v kapitálu HRE. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.2 Kapitálová injekce ve výši 2,96 miliard EUR
(30)
Dne 2. června 2009 se držitelé podílů v HRE dohodli na kapitálové injekci ve výši 2,96 miliardy EUR prostřednictvím emise nových akcí HRE, které následně koupil SoFFin. Důsledkem toho SoFFin vlastnil 90 % podílů HRE. Dne 8. června 2009 byly tyto nové podíly zapsány do obchodního rejstříku. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.3 Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR
(31)
Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR ohlášená dne 26. října 2009 byla strukturována takto:
a)
2 miliardy EUR byly vyplaceny do účelově nevázaných rezervních fondů (freie Rücklagen) HRE Holding a PBB. Po vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) se 100 % vlastníkem HRE stala Spolková republika Německo, popř. SoFFin;
b)
1 miliarda EUR byla jako vklad tichého společníka s kuponem závislém na zisku (10 % ročně) poskytnuta PBB.
(32)
Smlouvy o poskytnutí kapitálové injekce ve výši 3 miliard EUR byly podepsány dne 16. listopadu 2009. Komise tuto kapitálovou injekci dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.4 Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR
(33)
Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR vyplacená do účelově nevázaných rezervních fondů HRE byla rozdělena do dvou tranší:
a)
kapitálová injekce ve výši 1,4 miliardy EUR (tato tranše byla dne 19. května 2010 dočasně schválena Komisí a následně poskytnuta);
b)
kapitálová injekce ve výši až 450 milionů EUR (také tuto tranši Komise schválila dne 19. května 2010, schválení však podmínila určitými okolnostmi (16). Tato tranše nebyla doposud poskytnuta, neboť dané okolnosti zatím nenastaly).
(34)
Kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR je zahrnuta v celkové potřebě kapitálu popsané v restrukturalizačním plánu pro HRE. 1,4 miliardy EUR z této kapitálové injekce již bylo poskytnuto, aby byly z právního hlediska zohledněny požadavky dohledu ohledně vlastního kapitálu a aby byla k dispozici rezerva pro rizika. Smlouva o poskytnutí této kapitálové injekce ve výši 1,4 miliard EUR byla podepsána dne 20. května 2010. Zbývající část kapitálové injekce ve výši 1,85 miliardy EUR, tj. 450 milionů EUR, má být podle informací předložených Německem vyplacena ve třetím čtvrtletí roku 2011.
II.3.1.5 Kapitálová injekce ve výši 2,08 miliard EUR
(35)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci pro HRE ve výši až 2,13 miliard EUR. Dne 14. června 2011 Německo prohlásilo, že daná kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliard EUR, nýbrž 2,08 miliardy EUR, a že tuto částku (2,08 miliardy EUR) dostane k dispozici FMS-WM. Podle informací předložených Německem bude tato kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR vyplacena ve třetím čtvrtletí 2011. Tuto částku ve výši 2,08 miliardy EUR vyplatil SoFFin do kapitálové rezervy HRE Holding jako kapitálovou pohledávku pod podmínkou, že s ní bude souhlasit Evropská komise. HRE Holding tuto kapitálovou pohledávku postoupila FMS-WM dne 1. října 2010.
II.3.2 Záruky
II.3.2.1 Záruky ve výši 35 miliard EUR
(36)
Dne 13. listopadu 2008 Německo poskytlo státní záruky ve výši 35 miliard EUR za účelem překlenutí refinanční potřeby HRE. Komise tyto záruky dočasně schválila dne 2. října 2008.
(37)
Tyto záruky zajistily úvěrovou podporu likvidity ze strany Deutsche Bundesbank (20 miliard EUR) a zajištěné dluhové cenné papíry (15 miliard EUR), které převzalo konsorcium německých finančních institucí.
(38)
HRE poskytla státu za záruky činící 35 miliard EUR odměnu, kterou tvoří základní prémie a prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků. Základní prémie činila 1 % ohledně tzv. zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,5 % ročně ohledně tzv. zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag). Prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků, činila 1,25 % ročně ohledně zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,25 % ročně ohledně zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag).
II.3.2.2 Záruky ve výši 52 miliard EUR
(39)
Mezi listopadem 2008 a únorem 2009 obdržela HRE na základě schváleného německého záchranného balíčku pro úvěrové instituce (17) záruky SoFFin ve výši celkem 52 miliard EUR.
(40)
HRE zaplatila za skutečně využitou část záruky sloužící k zajištění dluhových cenných papírů provizi 0,5 % a za nevyužitou část záruk provizi za poskytnutí ve výši 0,1 %.
II.3.2.3 Záruka ve výši 8 miliard EUR
(41)
Zajištěné bankovní dluhové cenné papíry, jejichž platnost skončila dne 23. prosince 2009, SoFFin nahradil zárukou ve výši 8 miliard EUR. Komise danou záruku dočasně schválila dne 21. prosince 2009.
(42)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.4 Záruka ve výši 10 miliard EUR
(43)
Záruka Soffin, časově omezená na jeden rok a dne 21. prosince 2009 dočasně schválená Komisí činící 10 miliard EUR, byla nutná na pokrytí potřeby likvidity ze strany HRE.
(44)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.5 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(45)
HRE potřebovala další záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR, aby se mohla do doby, než budou na konsolidační agenturu FMS-WM převedena aktiva, vypořádat s nepříznivým vývojem na kapitálových a úrokových termínovaných trzích. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(46)
HRE zaplatila prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.6 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(47)
Kvůli trvající nejistotě, kterou způsobil složitý technický postup pro převedení aktiv na konsolidační agenturu, byla nutná záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(48)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.3 Převedení aktiv na konsolidační agenturu
(49)
Dne 10. září 2010 oznámilo Německo dále převedení nominální částky aktiv ve výši asi 210 miliard EUR a derivátů ve výši asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM. Konsolidační agentura FMS-WM („FMS-WM“) byla založena rozhodnutím představenstva ze dne 8. července 2010 na základě německého zákona o fondu pro stabilizaci finančních trhů (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetzes, § 8a FMStFG). Agentura spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategické nebo znamenaly nepřijatelné riziko a neúnosnou kapitálovou zátěž. FMS-WM působí nezávisle na HRE a je chráněna skutečností, že SoFFin má povinnost vyrovnávat její ztráty. FMS-WM však nemá bankovní licenci. V důsledku toho může být mnoho aktiv HRE převedeno pouze synteticky; v závislosti na konkrétních okolnostech byly vyvinuty různé mechanismy „převodu“, aby se srovnatelně regulačně pomohlo kapitálu PBB, popř. skupiny HRE.
(50)
Komise tento převod dočasně schválila dne 24. září 2010. V souvislosti s těmito opatřeními byla nestrategická a problematická aktiva, např. státní dluhopisy nebo problematické úvěry na nemovitosti (nebo pouze jejich potřeba vlastního kapitálu vyplývající z regulačních požadavků, viz 49. bod odůvodnění) převedena na státem podporovanou agenturu, která je má v průběhu let konsolidovat. Mezi převedenými nestrategickými aktivy byla také aktiva, která nelze využít k zajištění krytých dluhových cenných papírů.
(51)
K převodu došlo s účinností od 30. září 2010. V té době byla účetní hodnota portfolia určeného k převodu v důsledku odpisů 173 miliard EUR. V souladu se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (sdělení „Impaired-Asset“ neboli „IAC“) (18) Komise jmenovala externí odborníky, kteří jí měli pomoci při posouzení portfolia, určení prvku státní podpory a při zodpovězení otázky, zda se při převodu vycházelo z vyšší hodnoty, než jaká byla reálná ekonomická hodnota, případně v jakém rozsahu. V souladu s IAC pověřilo externího odborníka vypracováním nezávislého posouzení rovněž Německo.
(52)
Dané portfolio tvořily zeměpisně diversifikované komerční úvěry na nemovitosti ve výši asi 30 miliard EUR, které převážně sloužily k financování kancelářských budov a nákupních středisek, měly relativně krátkou dobu splatnosti (3 roky), avšak nízkou úvěrovou kvalitu.
(53)
Nekomerční podnikání s nemovitostmi v rámci portfolia zahrnovalo státní financování, popř. dluhové cenné papíry a půjčky veřejným institucím a veřejným zabezpečovacím službám. Větší část tohoto podnikání tvořily standardní dluhopisy (cenné papíry s fixním výnosem, „plain vanilla bonds“), týkal se však také „strukturovaných úvěrových nástrojů“ (31 miliard EUR) a veřejných dluhopisů (30 miliard EUR). Kvalita aktiv z této části portfolia byla výrazně vyšší než kvalita komerčních úvěrů na nemovitosti. Protože však tyto cenné papíry měly dlouhou dobu splatnosti a na trhu se po jejich nákupu zvětšilo úvěrové rozpětí, tržní ceny výrazně poklesly i v případě těchto cenných papírů.
(54)
Odborníci Komise dospěly k závěru, že na rozdíl od několika jiných případů státní podpory byly dané komplexní komerční úvěry na nemovitosti a strukturované úvěrové nástroje (především sekuritizace půjček studentům, sekuritizace půjček veřejnému sektoru a 5 miliard ze swapu celkových výnosů) celkově jisté. V těchto kategoriích očekávali pouze malé ztráty, třebaže jejich odhad ztrát byl v důsledku posouzení hotovostních půjček („cash bonds“) ve strukturách Halcyon a Pegasus, negativního základu a implicitních nákladů na financování swapu celkových výnosů vyšší než odhad německých odborníků. Oproti tomu byly cenné papíry „plain vanilla bonds“ převedeny za hodnotu swapu, jež byla téměř na úrovni parity, tj. za hodnotu výrazně vyšší než byla reálná ekonomická hodnota. Kromě toho se obchodovaly na trzích, které nebyly příliš zasaženy snížením hodnoty, takže jejich reálná ekonomická hodnota by tak jako tak měla přibližně odpovídat jejich tržní hodnotě. Z toho důvodu dospěli odborníci Komise k závěru, že je reálná ekonomická hodnota („real economic value“) této části portfolia výrazně nižší, než za jakou byla převedena z HRE na FMS-WM.
(55)
Pokud jde o derivátové portfolio, závěry odborníků Komise se do značné míry shodovaly se závěry odborníků Německa. Odborníci Komise navíc ohodnotili protihodnotu úvěrového rizika trochu výše než němečtí odborníci a zohlednili poznatky z jimi provedené náhodné zkoušky, jakož i celkovou zátěž „operačních rizik“, neboť vycházeli z opatrných předpokladů ohledně nedostatečné celkové účinnosti podnikání za účelem snížení rizika.
(56)
Následující tabulka shrnuje závěry odborníků Komise.
(v miliardách EUR)
Portfolio
Nominální hodnota
Převodní hodnota
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje Německa)
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje odborníků Komise)
Rozdíl
(Komise/Německo)
Dluhové cenné papíry
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Strukturované úvěry
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Komerční úvěry na nemovitosti
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Nekomerční úvěry na nemovitosti
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Deriváty
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Celkem
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Odborníci tedy stanovili, že částka státní podpory, která a priori není podle IAC slučitelná s vnitřním trhem, činí asi 16,2 miliardy EUR (tato částka je definována jako rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou). Celkovou částku státní podpory, tj. rozdíl mezi hodnotou při převodu a tržní hodnotou, lze jen obtížně vyčíslit, neboť pro tu část portfolia, jež tvoří půjčky, není k dispozici dostatečný počet snadno dostupných tržních cen. Pokud by se extrémně předpokládalo, že tržní hodnota úvěrového portfolia je nulová, došlo by se k částce celkové státní podpory ve výši 90 miliard EUR. Pokud by byly dluhopisy obchodovány jako likvidní dluhopisy s podobně dlouhou dobou splatnosti a úvěrovou kvalitou, celková částka státní podpory by byla asi 20 miliard EUR.
II.4 Důvody pro zahájení a rozšíření důkladného vyšetřování
(58)
Dne 7. května 2009 Komise zahájila důkladné vyšetřování státních podpor poskytnutých HRE, které především vycházelo ze skutečnosti, že Komise měla vzhledem ke strategii refinancování a potřeby refinancování ze strany HRE pochybnosti o její rentabilitě. V původním restrukturalizačním plánu, který byl Komisi předložen dne 1. dubna 2009, byly jako důvody finančních potíží HRE uvedeny pouze vnější faktory; cílem bylo snížení bilanční sumy pouze o 25 %, což znamenalo, že objem refinancování by byl zůstal vysoký. HRE hodlala tohoto snížení bilanční sumy skupiny dosáhnout prostřednictvím odprodeje aktiv na trhu, a nikoli jejich převodem na konsolidační agenturu. V restrukturalizačním plánu bylo mj. státní financování s nízkými maržemi označeno za jednu z hlavních oblastí podnikání HRE. Restrukturalizační plán ovšem obsahoval velmi málo informací o základních prvcích restrukturalizace, jako je reorganizace a integrace systémů IT. V té době Komise kromě toho pochybovala o tom, že plánovaná opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže jsou postačující a je zajištěno dostatečné sdílení nákladů.
(59)
Důkladná kontrola byla dne 13. listopadu 2009 rozšířena z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE v podobě kapitálové injekce 2,96 miliardy EUR (viz 30. bod odůvodnění), kapitálové injekce 3 miliard EUR (viz 31. a 32. bod odůvodnění), záruky 8 miliard EUR (viz 41. a 42. bod odůvodnění), záruky 10 miliard EUR (viz 43. a 44. bod odůvodnění) a záruky 2 miliardy EUR (19) na refinancování možného konsolidačního řešení, jakož i kapitálových injekcí v celkové výši až 4 miliard EUR (takto rozdělených: kapitálová injekce objasněná ve 33. a 34. bodě odůvodnění ve výši 1,85 miliard EUR a kapitálová injekce uvedená ve 35. bodě odůvodnění ve výši 2,08 miliard EUR) a
b)
Komise pochybovala o tom, že jsou daná restrukturalizační opatření v souladu se sdělením Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (20) (sdělení o restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru).
(60)
Dne 24. září 2010 bylo uvedené důkladné vyšetřování ještě více rozšířeno z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE, v jejichž případě se jednalo o záruku 20 miliard EUR (viz 45. a 46. bod odůvodnění), další záruku ve výši až 20 miliard EUR (viz 47. a 48. bod odůvodnění) a převedení aktiv na konsolidační agenturu (viz 49. až 57. bod odůvodnění) a
b)
Komise pochybovala o tom, že opatření na záchranu aktiv splňuje požadavky IAC, zejména pokud jde o transparentnost, ocenění, sdílení nákladů a protiplnění. Podle názoru Komise pak nebylo dostatečně prokázáno, že pomocí restrukturalizačního plánu bude zajištěno obnovení rentability, přiměřené sdílení nákladů a přiměřené omezení případného narušení hospodářské soutěže.
II.5 Hlavní body restrukturalizačního plánu
(61)
Německo dne 1. dubna 2009 oznámilo první návrh restrukturalizačního plánu HRE a po provedení několika změn předložilo Komisi dne 14. června 2011 aktualizaci tohoto plánu v konečném znění. Pokud nebude uveden jiný plán, vztahují se všechny další odkazy v tomto rozhodnutí na toto konečné znění ze dne 14. června 2011.
(62)
Podle restrukturalizačního plánu bude HRE poté, co se prostřednictvím převodu na konsolidační agenturu FMS-WM osvobodí od znehodnocených aktiv v nominální hodnotě 210 miliard EUR, koncipovat svou obchodní činnost tak, aby její hlavní banka PBB mohla pracovat na základě solidního konceptu financování a zlepšených interních kontrol. Objem jejích budoucích obchodních činností bude výrazně menší než jaký byl před krizí, to platí jak pro bilanční sumu, objem nových obchodů, počet zaměstnanců, síť poboček, tak i pro regionální priority HRE.
(63)
Oproti době před krizí bude strategická bilanční suma PBB očištěná o ukončované položky a položky, které byly synteticky převedeny na FMS-WM, na konci roku 2011 činit asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008. Tím se sníží objem nových obchodů v oblasti financování nemovitostí na 30 % úrovně z doby před krizí (nové obchody HRE v oblasti komerčního financování nemovitostí měly v roce 2007 hodnotu 32,1 miliardy EUR). Počet zaměstnanců byl snížen asi o 30 % a veškeré představenstvo HRE, které bylo ve funkci před krizí, bylo vyměněno. Více než třicet účastí, z toho třetina v neevropských zemích, bylo odprodáno nebo zlikvidováno, popř. se nachází v konsolidaci. Bylo zavřeno 26 z 32 poboček. Kromě toho byl zahájen víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT.
(64)
PBB bude i nadále působit ve dvou strategických oblastech podnikání - financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti se omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry - hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy. Veškeré jiné podnikatelské činnosti se zastavují, zejména obchodní činnosti v oblasti státního financování, financování infrastruktury, obchodů na kapitálových trzích a správy majetku.
(65)
Pokud jde o další dvě dceřiné společnosti HRE Holding, plánují se tyto kroky: DEPFA Bank plc. bude počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí ukončovat svou činnost a již nebude uskutečňovat nové obchody. Platí to rovněž pro její dceřiné společnosti. HRE Finance i.L. se nachází v likvidaci a také neuskutečňuje nové obchody.
(66)
Podle Německa představuje toto zásadní rozhodnutí - tj. provádět konzervativnější podnikatelskou strategii a soustředit se na německé zástavní listy jako na prioritní zdroj refinancování - kvalitativní zlepšení obchodu s půjčkami, neboť podléhá německému zákonu o zástavních listech (Pfandbriefgesetz), který klade zvláštní požadavky na řízení, dozor a kontrolu rizika a počítá s ochrannými opatřeními, jako je ukončení obstavení. Tato strategie financování výrazně snižuje dřívější závislost HRE na mezibankovním peněžním trhu, ta se poté omezí zejména na „skladovací“ období před vydáním krytých dluhových cenných papírů.
III. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(67)
Komise obdržela tyto připomínky zúčastněných stran shrnuté níže:
a)
shrnutí připomínek svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken („vdp“) (listopad 2009):
-
vdp je přesvědčen, že obchodní model zaměřený na podnikání s hypotečními zástavními listy je slibný a může zajistit dlouhodobou životaschopnost a rentabilitu banky bez státních záruk;
b)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (listopad 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds míní, že poskytnutí podpory porušuje práva určitých akcionářů; že plánované převzetí veškerých akcií HRE zvláštním fondem SoFFin za současného vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje další státní podporu, toto vyloučení je nevhodné a porušuje zásadu volného pohybu kapitálu;
c)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (únor 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds dále tvrdí, že vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, že taková podpora porušuje zásadu volného pohybu kapitálu a státní podpory ve prospěch HRE by měly být schváleny jen v případě, že HRE bude dále fungovat na základě solidního restrukturalizačního plánu;
d)
shrnutí připomínek pana Bohdana Kalwarowského (únor 2010):
-
Pan Kalwarowskyj zastává názor, že z posudku ocenění HRE, který byl v rámci „squeeze-out“ předložen ke dni 5. října 2009, lze jednoznačně odvodit životaschopnost a ziskovost HRE a že SoFFin se ve spolupráci s HRE snaží manipulačním způsobem snížit hodnotu tohoto podniku.
IV. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(68)
Komise dne 24. března 2010 obdržela stanovisko Německa k připomínkám zúčastněných stran:
a)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
podle Německa potvrzuje stanovisko vdp, že plánování obchodního modelu HRE je založeno na věrohodných předpokladech;
b)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky Heisse Kursawe Eversheds:
-
Německo zastává názor, že „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Protože dané „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu, je otázka, zda se jedná o porušení zásady volného pohybu kapitálu (podle Německa nikoli), pro důkladný přezkum daného případu bezpředmětná;
c)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky pana Bohdana Kalwarowského:
-
Německo sdílí názor pana Kalwarowského, že na základě plánovaných restrukturalizačních opatření bude zajištěna dlouhodobá životaschopnost HRE.
V. STANOVISKO NĚMECKA
(69)
Německo akceptuje, že opatření státní pomoci představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Německo dne 15. června 2011 předložilo seznam závazků, který byl doplněn dne 1. července 2011 (21), pomocí kterých se má zajistit, aby byl obchodní model popsaný v restrukturalizačním plánu realizován v praxi, náklady byly přiměřeně sdíleny a narušení hospodářské soutěže bylo omezeno na nezbytné minimum. Tento seznam závazků lze shrnout takto:
a) realizace restrukturalizačního plánu a závazků: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán realizován v jeho konečném znění a závazky byly provedeny v plném rozsahu;
b) trvání závazků: v zásadě závazky platí do skončení období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2015. Závazky vůči DEPFA Bank plc. a jejích dceřiných společností však v zásadě přestanou platit, jakmile bude DEPFA Bank plc. reprivatizována, pokud k tomu dojde dříve. V takovém případě by Německo prodej nejprve oznámilo Komisi a bez schválení ze strany Komise by ho nerealizovalo, pokud by k němu mělo dojít před 31. prosincem 2013. Závazky vůči PBB přestávají platit, jakmile bude PBB reprivatizována, v žádném případě však před 31. prosincem 2013;
c) oblasti podnikání: Německo zajistí, aby nové obchody uskutečňovala pouze PBB a aby tato činnost byla omezena na dvě oblasti podnikání (financování nemovitostí a veřejného financování investic), přičemž všechny ostatní obchodní činnosti budou zastaveny (portfolio státního financování zůstane v rozvaze PBB, avšak jako portfolio, které se ukončuje) a všechny ostatní společnosti HRE zastaví svou obchodní činnost;
d) reprivatizace PBB: Německo reprivatizuje PBB co nejrychleji, nejpozději však do 31. prosince 2015;
e) omezení růstu PBB: Německo zajistí, aby míra růstu PBB nepřekročila určité hranice; ať už ohledně výše bilanční sumy, nebo ohledně objemu nových obchodů;
f) konsolidační agentura: Německo zajistí, aby PBB po 30. září 2013 neposkytovala konsolidační agentuře FMS-WM žádné služby v oblasti správy majetku a refinancování a aby se organizačně zajistilo, aby tyto služby mohly převzít třetí strany;
g) postavení na trhu: Německo zajistí, aby PBB uzavírala nové obchodní kontrakty pouze na těchto zeměpisných trzích:
i)v případě financování nemovitostí:
-
hlavní trhy (22): Německo, Spojené království, Francie a Španělsko,
-
další trhy: Švédsko, Polsko, Česká republika, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko, Rakousko, Švýcarsko, Dánsko, Finsko, Norsko, Slovensko a Maďarsko,
ii)v případě veřejného financování investic:
-
hlavní trhy: Německo, Francie, Španělsko, Itálie,
-
další trhy: Švýcarsko, Rakousko, Polsko, Maďarsko, Česká republika, Slovensko, Švédsko, Norsko, Dánsko, Finsko, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko a Spojené království;
h) protiplnění za využití konsolidační agentury: Německo zajistí, aby HRE v rámci svých možností zaplatila přiměřenou odměnu jako protiplnění za využití konsolidační agentury FMS-WM. Zejména Německo zajistí, aby spolková agentura pro stabilizaci finančních trhů (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, „FMSA“) nařídila HRE zaplatit konsolidační agentuře FMS-WM částku ve výši 1,59 miliardy EUR, a to přímo nebo prostřednictvím jejích dceřiných společností. Tuto platbu musí provést dané společnosti HRE, které na konsolidační agenturu převedly položky aktiv a jejichž podíl základního kapitálu je vyšší než 15 %. PBB si ponechá zisky, aby splatila vklad tichého společníka;
i) omezení vyplácení úroků a výplat podílů na zisku: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti v rámci právních mezí nevyplácely úroky a podíly na zisku;
j) omezení splácení: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti nesplácely žádné nástroje vlastního kapitálu;
k) zákaz nákupu podniků: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti během realizace restrukturalizačního plánu nekoupily žádné jiné podniky;
l) Závazky ohledně informační technologie HRE/PBB: Německo zajistí, aby byl plně realizován projekt na zlepšení systémů IT dané banky;
m) závazek ohledně cílů minimalního zisku z nových obchodů (RAROC): Německo zajistí, aby PBB v rámci svých strategických nových obchodů neudělovala nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %;
n) správce zodpovědný za dozor: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán a všechny závazky obsažené v seznamu závazků správně provedeny a aby toto provádění průběžně sledoval dostatečně kvalifikovaný správce zodpovědný za dozor.
VI. POSOUZENÍ PODPOR
VI.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU a potenciální příjemci
(71)
Jednotlivá příslušná opatření buď přímo poskytlo Německo nebo fond SoFFin zřízený a kontrolovaný spolkovou vládou, tj. byla poskytnuta ze státních prostředků. Prostřednictvím těchto opatření se HRE dostane selektivní výhody tím, že se této finanční instituci umožní získat nový kapitál za výhodnějších podmínek, než jsou na trhu běžné, zajistit se pomocí záruk a využít opatření na záchranu aktiv. HRE působí v mezinárodním měřítku a konkuruje jiným bankám v Německu a jiných zemích. Z těchto důvodů se v případě daných opatření jedná o státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jak již bylo vysvětleno v předchozích rozhodnutích Komise ohledně HRE (23).
(72)
V rámci skupiny HRE provozuje nové obchody pouze PBB (včetně svých dceřiných společností), a je tedy aktivní na trzích. PBB je tedy podnikový subjekt, která pokračuje v podnikání HRE (ovšem pouze v omezeném rozsahu, viz 63. bod odůvodnění). Všechny ostatní podnikové subjekty patřící ke skupině HRE (tj. DEPFA Bank plc. a její dceřiné společnosti, jakož i HRE Finance i.L.) právě ukončují svou činnost, jejich aktivita je omezena na minimum nezbytné pro řádnou konsolidaci, nevytvářejí žádné nové obchody.
(73)
Konečným cílem a konečným účelem všech opatření podpory (nezávisle na tom, zda byly ve prospěch HRE, HRE Holding, PBB nebo DEPFA Bank plc. poskytnuty oficiálně) je zajistit, aby PBB mohla i nadále působit na trzích. Příčinou příslušného narušení hospodářské soutěže je tedy pokračující přítomnost PBB na trzích. DEPFA Bank plc. lze (ve srovnání s FMS-WM) považovat výlučně za agenturu konsolidující ta aktiva, která z různých důvodů nebyla převedena na FMS-WM (tzv. „špatnou banku“ - „bad bank“). DEPFA Bank plc. zhodnotí svá aktiva k datu jejich splatnosti nebo je prodá na trhu, avšak počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat žádné nové obchody (24).
(74)
Protože PBB pokračuje v obchodech HRE, bude PBB považována v souladu s rozhodovací praxí Komise (25) za příjemce podpory, to znamená, že se následný přezkum slučitelnosti podpory týká PBB.
(75)
V souvislosti se závěry Heisse Kursawe Eversheds, tj. že se v případě „squeeze-out“ jedná o státní podporu, Komise konstatuje, že kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch HRE sice představují státní podpory, avšak dané vyloučení menšinových akcionářů (tj. převzetí podílů těchto akcionářů za odpovídající úhradu v jejich prospěch) žádný prvek podpory per se neobsahuje, neboť daná banka neměla ze státních prostředků žádnou výhodu. V rámci daného „squeeze-out“ poskytl menšinovým akcionářům úhradu stát, tyto úhrady však pro HRE neměly žádné hospodářské důsledky. Pro HRE se pouze změnila struktura vlastníků. Z tohoto důvodu není nutné v tomto rozhodnutí řešit otázku, zda dané „squeeze-out“ porušuje ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu.
VI.2 Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
VI.2.1 Použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU
(76)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, považovat za slučitelné s vnitřním trhem. Protože by úpadek jedné ze systémově důležitých bank přímo poškodil finanční trhy a nepřímo celé hospodářství členského státu, Komise v současnosti při posuzování opatření státní pomoci v bankovním odvětví z právního hlediska vychází vzhledem k nestabilní situaci na finančních trzích z tohoto ustanovení.
(77)
Komise především nevidí - s ohledem na dřívější postavení HRE na německém trhu s hypotečními zástavními listy, na dřívější bilanční sumu HRE a rozsah dřívějších derivátů HRE - důvod zpochybnit hodnocení Německa, které HRE označilo za systémově důležitou banku.
(78)
Komise konstatuje, že HRE využila podpory na záchranu, které Komise označila za slučitelné s vnitřním trhem; tyto podpory je však nyní nutné přezkoumat z toho hlediska, zda je možné je považovat za státní podporu na restrukturalizaci, která je slučitelná s vnitřním trhem. Komise musí nyní na základě IAC a sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru přezkoumat slučitelnost těchto opatření, jakož i všech dalších restrukturalizačních opatření, tj. záruk ve výši 52 miliard EUR a kapitálové injekce činící 2,08 miliard EUR.
VI.2.2 Hodnocení na základě sdělení „Impaired-Asset“ („IAC“)
(79)
Veškeré převádění aktiv na konsolidační agenturu musí probíhat v souladu s IAC. Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se navíc uvádí, že přiměřené protiplnění za případnou státní intervenci je jedním z nejvhodnějších omezení narušení hospodářské soutěže, jelikož omezuje výši podpory. Kromě toho by mohlo být nutné omezit pro banku možnost expandovat v určitých oblastech podnikání nebo zeměpisných oblastech, např. prostřednictvím nápravných opatření zaměřených na trh (př. konkrétní kapitálové požadavky v případě, že by přímá omezení expanze měla oslabit trh), nebo omezit morální hazard.
(80)
Pokud jde o způsobilost pro poskytnutí podpory v případě aktiv, která připadla v úvahu pro převod, je podle 34. bodu odůvodnění IAC při výběru jednotlivých kategorií aktiv způsobilých pro poskytnutí podpory bezpodmíněčně nutné zvolit pragmatický a flexibilní přístup. Komise takto flexibilně přistupovala k jiným případům ve věci podpory a akceptovala převod aktiv, v jejichž případě se přísně vzato nejednalo o aktiva ohrožená ztrátou, nýbrž o aktiva, která nebyla s ohledem na zásadní změnu obchodního modelu dané banky strategicky významná.
(81)
Aby se zajistilo, aby se banka především zaměřila na obnovu své rentability a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz 46. bod odůvodnění) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Německo se proto zavázalo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených funkcí podnikání a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat.
(82)
Pokud jde o posouzení a sdílení nákladů, IAC ve 21. bodě odůvodnění uvádí, že součástí požadovaného sdílení nákladů je přiměřené protiplnění. Komise zkoumá, zda se v souladu s přílohou IV sdělení IAC při stanovení ceny za záchranu akvtiv počítá s protiplněním ve prospěch státu, které přiměřeně zohledňuje riziko budoucích ztrát, které překračuje riziko vyjádřené pomocí reálné ekonomické hodnoty aktiv. V souladu s rozhodovací praxí Komise v případě opatření na záchranu aktiv (26) vychází posouzení požadovaného protiplnění za záchranu vlastního kapitálu z převodu za reálnou ekonomickou hodnotu, a to i tehdy, že je tato hodnota nižší než převodní hodnota.
(83)
Podle 41. bodu odůvodnění sdělení IAC by měla převodní hodnota aktiv vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty. Pokud určitý členský stát považuje za nezbytné - zejména aby se předešlo technické insolvenci - použít převodní hodnotu aktiv, která překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, je takový postup přijatelný pouze tehdy, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdějším stádiu, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“).
(84)
Na základě toho Komise dospěla k závěru, že rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který lze požadovat k pozdějšímu datu a který byl určen s pomocí nezávislých odborníků, činí 16,2 miliardy EUR a vyžaduje obzvláště důkladnou restrukturalizaci a redukci dané banky. Podle 21. bodu odůvodnění sdělení IAC není nutné platit žádnou další odměnu, neboť se od opatření po předchozím odpočtu kapitálu ve výši 16,2 miliardy EUR neočekává žádná další záchrana vlastního kapitálu banky (27).
(85)
Komise konstatuje, že Německo se zpětným získáním této částky výslovně nepočítalo. Německo však přijalo doložky, které mají v co největší míře takové zpětné získání umožnit a počítají s následujícím:
a)
podmíněná platební povinnost skupiny HRE vůči konsolidační agentuře ve výši 1,59 miliardy EUR;
b)
PBB použije nevyplacené zisky na splacení vkladu tichého společníka, tj. Spolkové republiky Německo;
c)
Poté co bude v plné výši zaplacena částka 1,59 miliardy EUR, musí podskupina DEPFA Bank plc. (tj. mateřská společnost a všechny dceřiné společnosti) zaplatit Německu za jeho státní podporu přiměřené protiplnění;
d)
Ačkoli byla HRE zestátněna, Německo hodlá reprivatizovat PBB, aby obdrželo rovněž výnosy z případné reprivatizace. Protože byla daná banka převedena do veřejného vlastnictví a stát ji nyní plánuje reprivatizovat, lze navíc navíc souhlasit s tím, že se stát pokusí získat zpět co nevíce z částky, kterou do banky vložil, a že dřívější držitelé podílů přispěli k záchraně banky přiměřenou částkou.
Plánovaná restrukturalizace je navíc dalekosáhlá a předpokládá radikální redukci „dobré“ hlavní banky na asi 15 % velikosti HRE z období před koncem roku 2008. V kombinaci se závazky ohledně omezení růstu, omezení nabídky produktů, řízení podniku a reprivatizace prostřednictvím zadání veřejné zakázky lze celý balíček týkající se restrukturalizace označit za dostatečně rozsáhlý ve smyslu sdělení IAC.
(86)
Komise rovněž konstatuje, že díky údajům, které Komisi předal angažovaný tým zaměstnanců banky, byly rozptýleny její pochybnosti ohledně toho, že Německo a HRE možná nebudou ochotny či schopny zajistit neomezenou transparentnost a úplné poskytování informací o znehodnocení aktiv ex ante. HRE navíc - částečně na žádost Komise - nechala přezkoumat své údaje s ohledem na jejich soudržnost a kvalitu, což odborníkům Komise usnadnilo jejich konečný přezkum. Kromě toho se Německo a PBB zavázaly k tomu, že výrazně zlepší řízení rizik a systémy pro podávání zpráv, aby se rozptýlily pochybnosti Komise ohledně možného nedostatečného systému informací o řízení.
VI.2.3 Slučitelnost se sdělením o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru
(87)
Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se stanoví předpisy upravující podporu, které se uplatní na restrukturalizaci finančních institucí během současné krize. Podle tohoto sdělení musí restrukturalizace finanční instituce, která je plánována za současné finanční krize, zajistit obnovu dlouhodobé rentability dotčené banky, počítat s přiměřeným vlastním příspěvkem banky, která je příjemcem podpory (sdílení nákladů), a obsahovat dostatečná opatření k omezení narušení hospodářské soutěže (28), aby byla slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(88)
Již poskytnuté a ještě plánované kapitálové injekce, jakož i výše státní podpory, která vyplynula z převodu aktiv, celkem činí více než 20 % rizikově vážených aktiv HRE z období před krizí.
VI.2.3.1 Obnovení dlouhodobé rentability PBB
(89)
V souladu s odstavcem 2 sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru Německo předložilo obsáhlý a podrobný restrukturalizační plán, ve kterém vysvětlilo důvody finančních potíží HRE a podrobně popsalo daný obchodní model.
(90)
Z restrukturalizačního plánu, jakož i z doplňujících informací předložených Německem vyplývá, že potíže HRE způsobily především tyto faktory:
a)
HRE, a zejména společnost DEPFA Bank plc., byly jako banky, které se financovaly výlučně na peněžním a kapitálovém trhu bez franšízového financování, ve velké míře závislé na intaktním mezibankovním kapitálovém trhu, který se důsledkem insolvence Lehman Brothers dočasně zcela zhroutil;
b)
zátěž z minulosti v podobě aktiv, které s ohledem na jejich skutečný rizikový profil nepřinášely přiměřenou návratnost investic;
c)
skupina HRE vznikla sloučením více menších bank, které používaly různé IT aplikace, které nebyly integrovány do jednoho rozsáhlého, vzájemně sladěného systému řízení rizik.
(91)
Jak bylo vysvětleno výše, je cílem restrukturalizačního plánu a plánovaných opatření, která se týkají především financování banky a interních systémů kontroly, vyloučit, aby se opakovaly problémy s likviditou, kvůli kterým se banka téměř dostala do insolvence. Restrukturalizační plán zcela konkrétně řeší nejdůležitější problémové oblasti: staví na stabilnějším konceptu financování, který se opírá o hypoteční zástavní listy; odbourává dosavadní závislost na mezibankovním peněžním trhu; zlepšuje a integruje IT prostředí; omezuje rozsah regionálních priorit; zmenšuje síť poboček a omezuje absolutní rozsah podnikání. Skutečnost, že se ostatní obchodní činnosti zastavují a jedná se s nimi jako s portfoliem, které se v rozvaze PBB ukončuje, je logickým doplněním tohoto konceptu.
(92)
Obě zbývající oblasti podnikání PBB se tedy omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry (hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy). Tvrzení, že taková konzervativnější podnikatelská strategie by měla vést ke kvalitativnímu zlepšení poskytování úvěrů, je opodstatněné, zejména s ohledem na ustanovení německého zákona o zástavních listech („Pfandbriefgesetz“) ohledně řízení rizika, dozoru nad rizikem a jeho kontroly a s ohledem na ustanovení tohoto zákona týkající se ukončení obstavení (např. omezení obstavení).
(93)
V 92. bodě odůvodnění rozhodnutí o rozšíření vyšetřovacího řízení ze dne 24. září 2010 (viz 15. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že budoucí podnikatelské činnosti banky, zejména ty v oblasti „public finance“ (vyznačující se nízkými maržemi), přinesou dostatečně vysoké marže. Část činností v oblasti „public finance“, tzn. veřejné financování investic, má být uskutečňována i nadále. Podnikání v oblasti veřejného financování investic však zahrnuje pouze financování produktů, které souvisí s investicemi veřejného sektoru, a liší se tak od státního financování, tj. nevázaného financování státních orgánů, pro které jsou typické obzvláště nízké marže. Související pochybnosti Komise již nejsou tak velké, neboť v rámci upraveného obchodního modelu se zastavuje podnikání v oblasti státního financování, které představovalo asi 75 % dřívějších aktivit v oblasti „public finance“, a v rozvaze PBB se od něho jako ukončovaného portfolia upouští. Související pochyby Komise rovněž rozptyluje závazek Německa, podle kterého již PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %.
(94)
Komise kromě toho konstatuje, že přístup, který zachovává podnikání v oblasti veřejného financování investic jako druhou oblast podnikání PBB, rozptyluje pochybnosti účastníků trhu a ratingových agentur, které souvisí s nedostatečnou diverzifikací bank, které se omezují pouze na jednu oblast podnikání (tzv. „monoline banks“), a tím jsou silně závislé na jediné oblasti podnikání. Díky tomu, že PBB bude podnikat ve dvou oblastech, které nemají nutně stejné cykly obchodování, měla by být schopná zajistit si stabilnější a předvídatelnější příjmy a dosáhnout u institucionálních investorů potřebné viditelnosti.
(95)
Z restrukturalizačního konceptu vyplývá jasná organizační struktura, protože obchodní činnosti v oblastech, jako je např. „capital markets and asset management“, které dříve patřily k hlavní oblasti podnikání, již nebudou uskutečňovány a bude výrazně zredukována síť poboček. Mnoho poboček již bylo uzavřeno; v rámci tohoto obchodního modelu, který se vyznačuje výraznějším poměrným členěním úvěrových portfolií a podrobnějším členěním struktury portfolií, mají být znovu otevřeny čtyři z nich (v Berlíně, Hamburku, oblasti Porýní a Porúří a ve Stockholmu).
(96)
Restrukturalizační plán zajišťuje, aby si PBB nevybudovala nepřiměřeně silné postavení na trhu. Pokud jde o poskytování nových úvěrů, v případě obou oblastí podnikání jsou stanovené stropy. PBB hodlá na hlavních trzích získat 1 % až 2 % podíl na trhu v oblasti veřejného financování investic a v oblasti financování nemovitostí 2 % až 6 % podíl na trhu.
(97)
Komise bere na vědomí, že banka začala odstraňovat nedostatky svých IT systémů. Daná IT síť byla zpočátku velmi různorodá a vykazovala značné nedostatky, zejména pokud šlo o funkce a aplikace umožňující řízení rizika. HRE proto v roce 2009 zahájila víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT. Různá systémová zlepšení mají být zavedena postupně, v šesti fázích. Projekt mj. zahrnuje operační zlepšení: př. konsolidaci systémů správy úvěrů; zlepšení IT systémů v oblasti řízení rizika s ohledem na úvěrové, tržní a likvidní riziko; standardizaci systémů front office a zlepšení přesnosti, poměrného členění úvěrových portfolií a kvality informací a údajů. Z informací o obsahu a průběhu reorganizace IT systémů vyplývá, že počáteční problémy byly řešeny odborně a byly během restrukturalizace PBB v dostatečném rozsahu vyřešeny. Komise se domnívá, že budoucí IT systém bude platformou, která bude uzpůsobená organizaci vedení obchodů, bude funkční a výkonná a s její pomocí bude možné řídit riziko rychle a prozíravě. Rozhodující tedy je, aby se plány na reorganizaci IT systémů uskutečnily v plném rozsahu.
(98)
Likvidita, platební schopnost a ziskovost PBB (29) jsou nejdůležitějšími ukazateli rentability dané banky a budou podrobeny přezkumu jak v rámci základního scénáře, tak i v rámci pesimistického scénáře (30).
(99)
Podle restrukturalizačního plánu si PBB již nemá zajišťovat své refinancování pomocí státních záruk. PBB přesto zůstává finanční institucí, která se bez franšízového financování refinancuje na peněžním a kapitálovém trhu, přičemž však sleduje strategii výrazného zmenšování objemu nezajištěných zdrojů refinancování. Namísto toho hodlá vydávat zástavní listy, které se považují za stabilnější zdroj financování.
(100)
Protože akutní nedostatek likvidity byl jednou z hlavních příčin problémů HRE, což si nakonec vyžádalo státní podporu, je podle restrukturalizačního plánu k dispozici dostatečná hotovostní a likvidní rezerva, přičemž bude zřejmě nutné zohlednit důsledky vyplývající z požadavků Basel III. Tato rezerva bude největší při zahájení období restrukturalizace a postupně se bude snižovat. V případě základního scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [12-17] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 pak [7-17] %. V případě pesimistického scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [7-10] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 [7-10] %. Komise se domnívá, že situace ohledně likvidity je v případě základního i pesimistického scénáře přiměřená.
(101)
Díky podílu základního kapitálu (vypočítaného podle metody interního ratingu Basel II), který se na konci roku 2011 v případě základního scénáře odhaduje na 12,9 % a v případě pesimistického scénáře na 10,5 %, je PBB dostatečně vybavena vlastním kapitálem a během období restrukturalizace splní minimální kapitálové požadavky. Podle předpokladů použitých v restrukturalizačním plánu bude podíl základního kapitálu na konci roku 2015 v případě základního scénáře činit 12,4 %, popř. v případě pesimistického scénáře 11,3 %. Příčinou snížení podílu základního kapitálu nejsou v případě základního scénáře ztráty, nýbrž především předpokládaný nárůst rizikově vážených aktiv, který zase souvisí s plánovaným růstem (v případě základního scénáře vykazuje PBB po zdanění v letech 2011 až 2015 pozitivní výsledek, pouze v případě pesimistického scénáře by PBB v letech 2011 až 2012 vykazovala po zdanění negativní výsledek).
(102)
Očekává se, že se ziskovost PBB během období restrukturalizace zlepší. Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že v případě základního scénáře bude zisk po zdanění činit v roce 2011 [110-150] milionů EUR a v roce 2015 [280-320] milionů EUR. To by sice v roce 2011 odpovídalo rentabilitě vlastního kapitálu (po zdanění) pouze ve výši [3-6] %, na konci období restrukturalizace (v roce 2015) by to však bylo [8-11] % (po zdanění). Vytčenou rentabilitu vlastního kapitálu v případě základního scénáře lze vzhledem k obchodní činnosti banky, s jakou počítá restrukturalizační plán, i s ohledem na životaschopnost či reprivatizaci PBB považovat za uspokojivou. Podle Německa ztráty z předchozích let pohltí dané zisky po zdanění, což vzhledem k převodu ztrát znamená, že PBB bude do roku 201[…] vykazovat bilanční ztrátu; v souvislosti se splacením vkladu tichého společníka se to však změní v roce 201[…].
(103)
Tabulka 1: Plánování zisků a ztrát v případě PBB, IFRS (základní scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Jako nejdůležitější faktory růstu ziskovosti PBB lze uvést tyto dva zdroje: 1. zisky PBB z jejího komerčního podnikání porostou, 2. operační náklady se sníží.
(105)
V souvislosti s dosažením vyšších zisků obsahuje restrukturalizační plán v případě úvěrů zlepšení průměrné marže, a to zejména díky převzetí odpovědnosti za nové a ziskovější podnikání. Pokud jde o podnikání v oblasti financování nemovitostí, na základě současných portfolií se očekává zlepšení čistých marží z [85-100] bps na [105-120] bps (v roce 2011), na [105-110] bps (v roce 2012) a konečně na [95-100] bps. V případě podnikání v oblasti veřejného financování investic bude na celé období restrukturalizace stanovena čistá marže ve výši [27-35] bps, což představuje výrazné zlepšení v porovnání s čistou marží, tj. [6-12] bps, vypočítanou ohledně stávajícího portfolia pro státní financování (31). Příčinou tohoto zlepšení je především skutečnost, že se nebude pokračovat v podnikání v oblasti státního financování.
(106)
Protože se musí zajistit, aby se docílilo dostatečně vysokých marží, je závazek Německa, že PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %, přiměřený a nutný.
(107)
V letech 2011 a 2012 představují protiplnění, která PBB získá za poskytnutí služeb v oblasti správy aktiv pro FMS-WM („bad bank“ HRE), důležitý zdroj příjmů PBB. Aby se zajistilo, že se banka zaměří především na obnovu své rentability, a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz sdělení IAC) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Na základě toho Německo přislíbilo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených obchodních funkcí a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat. Totéž platí pro refinancování FMS-WM. Tento závazek má rovněž zajistit, že se rentabilita ve střednědobém horizontu udrží sama o sobě a nebude potřebovat prostředky z protiplnění, která souvisí s převodem znehodnocených aktiv.
(108)
Komise bere na vědomí, že PBB hodlá výrazně snížit své provozní náklady. Během období restrukturalizace se výrazně zlepší poměr nákladů a zisků, a to v případě základního scénáře z [64-79] % (v roce 2011) na [32-42] % (v roce 2015).
(109)
PBB zahájila několik zásadních restrukturalizačních opatření, které ovlivní její nákladovou základnu. PBB konkrétně uzavřela mnoho poboček a počet svých zaměstnanců snížila asi o 30 % (na konci roku 2010 měla 1 366 zaměstnanců, v porovnání s koncem roku 2007, kdy měla 2 000 zaměstnanců (32)). Tato opatření ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pozitivně ovlivní provozní náklady, v krátkodobém horizontu však v důsledku restrukturalizace vzniknou mimořádné náklady, zejména z důvodu vyplácení odškodného a v souvislosti s předčasnými odchody do důchodu, jakož i kvůli nákladům na právní zástupce a poradenství. Předpoklad, že se provozní náklady po ukončení restrukturalizace ustálí na výrazně nižší úrovni, je podle názoru Komise opodstatněný.
(110)
Po převedení znehodnocených aktiv na FMS-WM, které způsobilo značné snížení bilanční sumy, se zdá, že v případě základního scénáře je zabezpečení úvěrového rizika PBB na období restrukturalizace stabilní.
(111)
Komise považuje plánovanou rentabilitu vlastního kapitálu PBB za dostatečně solidní i při zohlednění předpokladů pesimistického scénáře, neboť by nebyla ohrožena ani životaschopnost banky ani vyhlídky na reprivatizaci PBB. Podle restrukturalizačního plánu by PBB v roce 2011 v případě pesimistického scénáře zaznamenala ztráty ve výši [100-125] milionů EUR; po ukončení období restrukturalizace v roce 2015 se však očekávají zisky ve výši [270-310] milionů EUR. Rentabilita vlastního kapitálu (po zdanění) by byla v roce 2011 (- [2,8-3,8] %) a v roce 2012 negativní; v případě tohoto scénáře by však v roce 2015 dosáhla téměř [9-12] %.
(112)
Tabulka 2: Plánování zisků a ztrát PBB, IFRS (pesimistický scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
Vzhledem ke zlepšení obchodního modelu, technické infrastruktury a organizační struktury a vzhledem k tomu, jak tato zlepšení ovlivní očekávanou likviditu, platební schopnost a ziskovost PBB, zastává Komise názor, že restrukturalizační plán splňuje kritéria sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru týkající se obnovy dlouhodobé rentability.
VI.2.3.2 Vlastní příspěvek / sdílení nákladů
(114)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí příjemce přispět na náklady na restrukturalizaci přiměřeným vlastním příspěvkem. Oddíl 3 uvedeného sdělení ohledně vlastního příspěvku stanoví tyto zásady:
a)
pomoc na restrukturalizaci by měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti;
b)
aby se výše podpory omezila na nezbytné minimum, měly by banky použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje. To může zahrnovat například prodej aktiv;
c)
náklady spojené s restrukturalizací nenese pouze stát, ale i ti, kteří do banky investovali, a to převzetím ztrát dostupným kapitálem a zaplacením přiměřené náhrady za státní intervence. Daný požadavek na sdílení nákladů sleduje dva cíle: omezit případné narušení hospodářské soutěže a zabránit morálnímu hazardu (33).
(115)
Pochybnosti Komise o tom, že se dané podpory možná neomezily pouze na nutné minimum pro obnovení dlouhodobé rentability, se podařilo rozptýlit. Německo do HRE celkem investuje téměř 10 miliard EUR. Část těchto kapitálových injekcí, tj. 2,08 miliardy EUR, poslouží k financování rekapitalizace konsolidační agentury FMS-WM, další 1,59 miliardy EUR má být na FMS-WM převedena během restrukturalizace. Asi 63 % z těchto necelých 10 miliard EUR zůstanou ve skupině HRE.
(116)
PBB je v rámci skupiny HRE jediný subjekt, který bude v budoucnu realizovat nové obchody, a proto je aktivním účastníkem hospodářské soutěže. V případě základního scénáře je na konec roku 2011 stanovený podíl základního kapitálu (vypočítaný podle metody IRB Basel II) na 12,9 %, tento podíl se během období restrukturalizace do konce roku 2015 mírně sníží na 12,4 %. Restrukturalizační plán nedává důvod k pochybám, že by daná banka neměla během období restrukturalizace splnit minimální kapitálové požadavky. Předpovídaný podíl základního kapitálu je vysoký, každopádně však odpovídá podílům kapitálu konkurentů. Z důvodů finanční krize se v současnosti od bank obecně očekává, že budou mít vyšší podíly kapitálu, než jaké měly před krizí. Dále je třeba vzít v úvahu, že PBB potřebuje kvůli svým problémům během krize solidní kapitálové krytí, aby se mezi účastníky trhu mohla prosadit jako spolehlivý obchodní partner. Podle názoru Komise je proto výše poskytnutého kapitálu a z toho plynoucí podíly kapitálu přiměřená a omezuje se na nutné minimum.
(117)
HRE dále obdržela záruky v celkové výši 145 miliard EUR, z nichž využila 124 miliard EUR. Tyto záruky byly nutné, aby banka mohla dále podnikat v situaci, kdy jí hrozila insolvence, a to alespoň do té doby, než bude schopná převést na FMS-WM svá znehodnocená aktiva. Všechny záruky, které skupina HRE využila a které celkem činí 124 miliard EUR, byly s účinností od 1. října 2010 převedeny na FMS-WM. PBB se tedy již v rámci své obchodní činnosti nespoléhá na státní záruky. Daný převod přispěl k tomu, že se podpora ve formě záruk časově omezila na nezbytné minimum.
(118)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru by měly banky, které přijaly podporu, použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje, což obvykle obnáší prodej aktiv. HRE se převodem aktiv v nominální hodnotě asi 210 miliard EUR a převodem derivátů v hodnotě asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM zbavila značné části svých aktiv a tímto způsobem snížila svou bilanční sumu na polovinu. Tím však nevznikl žádný účetní zisk, který by mohl být využit k financování nákladů na restrukturalizaci. Daný převod je nutné spíše také považovat za státní podporu, neboť cena, jež byla ve prospěch HRE zaplacena za tato aktiva, překračovala reálnou ekonomickou hodnotou těchto aktiv asi o 16,2 miliardy EUR. Přesto skupina již odprodává, popř. odprodala, účasti v podnicích (např. podíly v Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Švýcarsko), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) a v Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE zaplatila za všechny záruky, které jí poskytlo Německo, úroky ve prospěch zvláštního fondu SoFFin, které se pohybovaly mezi 0,5 % a 0,8 % ročně. Pokud jde o tuto část státní pomoci, zaplatila HRE tímto způsobem přiměřenou odměnu ve smyslu sdělení - Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí („sdělení o bankovnictví“) (34). Naproti tomu banka doposud nezaplatila protiplnění ani za poskytnutý kapitál ani za záchranu vlastního kapitálu, která vyplynula z opatření na záchranu aktiv; dále není schopna stanovit přiměřený mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“) pro státní podporu, která spočívala v tom, že převodní hodnota aktiv byla vyšší než jejich reálná ekonomická hodnota.
(120)
Vzhledem k obecné hospodářské situaci HRE lze dojít k závěru, že banka jednoduše nebyla schopna přispět na náklady restrukturalizace dalším významným vlastním příspěvkem (35). Daný nedostatečný vlastní příspěvek banky musí být proto zohledněn v restrukturalizačním plánu prostřednictvím dalekosáhlých strukturálních opatření, aby se zajistilo, že banka a vlastníci podílů budou přiměřeně sdílet náklady, které si vyžádala záchrana banky. Restrukturalizační plán počítá s redukcí banky, pokud jde o velikost skupiny, postavení na trhu, rozsah obchodní činnosti a bilanční sumu - vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu Komise tato opatření považuje za přiměřenou náhradu za nedostatečný vlastní příspěvek banky.
(121)
Rovněž je nutné zohlednit, že banka byla zestátněna a bývalí vlastníci podílů byli na základě hodnoty skupiny odškodněni bez podpory ze strany státu (36). Z hlediska státní podpory je to pozitivní aspekt a znamená to, že dřívější vlastníci podílů přišli o všechny podíly, a proto je nutné vycházet z toho, že náklady na restrukturalizace HRE sdíleli dostatečně.
(122)
Pokud jde o majitele podřízených dluhových cenných papírů HRE, Německo se zavázalo, že HRE nebude třetím stranám vyplácet žádné podíly na zisku z finančních nástrojů závislých na zisku a že se tím zajistí, že vlastníci kapitálu Tier 2 neobdrží za své investice žádné (nebo pouze nízké) vyrovnání - tak budou tito vlastníci sdílet část nákladů stejně jako vlastníci kapitálu Tier 1.
(123)
Komise proto dospěla k závěru, že vlastníci podílů HRE přispěli k nákladům na restrukturalizaci přiměřeně, a že tedy bylo přiměřeně zohledněno nebezpečí morálního hazardu.
VI.2.3.3 Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(124)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí Komise při přezkumu opatření omezujících narušení hospodářské soutěže zohlednit výši podpory, rozsah sdílení nákladů a budoucí postavení dané finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. Na základě tohoto přezkumu je pak nutné přijmout příslušná opatření.
(125)
HRE způsobila významné narušení hospodářské soutěže. Německo ve prospěch HRE poskytne kapitál v celkové výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu přijme FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu státní podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR. Vzhledem k této významné podpoře ze strany státu musí následovat důkladná restrukturalizace HRE.
(126)
PBB bude jako následnická banka HRE dobře finančně vybavena a nezatížena dřívějšími riskantními úvěrovými obchody HRE. Bylo zapotřebí významné podpory, aby se zachovala způsobilost PBB k právním úkonům a usnadnilo se oddělení bank. PBB je však mnohem menší banka a Německo navíc přijalo přiměřená opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže.
(127)
Zaprvé, PBB se bude jako podnikatelský subjekt od dřívější HRE významně odlišovat. Byla zestátněna a je nyní důkladně restrukturalizována; v důsledku toho je PBB významně menší bankou, než byla bývalá HRE. Po převodu řady aktiv na FMS-WM činí strategická bilanční suma PBB, která nezahrnuje žádné rozvahové položky, které se jako ukončované portfolio v rozvaze PBB ukončují nebo které byly synteticky převedeny na FMS-WM, asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008.
(128)
Zadruhé, Německo předložilo Komisi několik závazků, jejichž cílem je omezit přítomnost PBB na trhu (k tomu podrobněji viz oddíl V). PBB bude realizovat nové obchody pouze ve dvou oblastech podnikání - v oblasti financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti podnikání porostou během období restrukturalizace pouze omezeně, neboť ohledně nových obchodů, bilanční sumy i rozsahu portfolia byly stanoveny stropy, takže možnosti PBB expandovat na trhu, a tím narušit hospodářskou soutěž, jsou malé. Dané omezení růstu platí minimálně do 31. prosince 2013 a potenciálně ještě déle, pokud PBB nebude do té doby reprivatizována. Všechny ostatní subjekty skupiny HRE musí zastavit své obchodní činnosti a ukončit svá portfolia; to platí především pro oblasti podnikání „infrastructure finance“, „capital markets & asset management“ a státního financování.
(129)
Zatřetí, Německo se zavázalo, že PBB v rámci svých nových strategických obchodů nebude poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %. Mají se tím rozptýlit pochybnosti Komise, že by PBB příliš agresivní cenovou politikou mohla poškodit hospodářskou soutěž a konkurenty. Komise se domnívá, že se jedná o další účinné opatření na omezení nepřiměřeně silného narušení hospodářské soutěže.
(130)
Začtvrté, obchodní činnosti PBB budou omezovat pravidla pro účast v hospodářské soutěži, která budou zahrnovat zákaz převzetí a zákaz poukazovat v reklamě na danou banku na poskytnutou státní podporu.
(131)
Německo se navíc zavázalo, že PBB co nejrychleji reprivatizuje, tj. nejpozději do 31. prosince 2015. Díky odprodeji PBB bude moci Spolková republika Německo získat (částečně) zpět kapitál, který investovala do HRE. Komise dále konstatuje, že reprivatizace realizovaná k co nejdřívějšímu datu zajistí, že třetí strany budou moci koupit PBB.
VII. DOZOR
(132)
Německo se zavázalo, že nad realizací restrukturalizačního plánu HRE a splnění závazků ze seznamu závazků bude dohlížet správce zodpovědný za dozor. Správce bude Komisi každé čtvrtletí podávat zprávu.
VIII. ZÁVĚR
(133)
Komise došla k závěru, že výše přezkoumaná opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(134)
Komise kromě toho dospěla k názoru, že podpora na restrukturalizaci je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, pod podmínkou, že bude realizován restrukturalizační plán, jehož konečné znění bylo aktualizováno dne 14. června 2011, a pod podmínkou, že budou splněny závazky ze seznamu závazků uvedené v příloze tohoto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Německo poskytlo a ještě hodlá poskytnout ve prospěch skupiny Hypo Real Estate a kterou tvoří:
-
kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 2,96 miliardy EUR (oznámeno dne 3. června 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR (oznámeno dne 30. dubna 2010), z níž bude 450 milionů EUR poskytnuto pouze tehdy, pokud nastanou určité okolnosti,
-
kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR (oznámeno dne 10. září 2010),
-
záruky ve výši 35 miliard EUR (oznámeno dne 30. září 2008),
-
záruky ve výši 52 miliard EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
záruka ve výši 8 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
záruka ve výši 10 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
likvidní záruka ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 2. září 2010),
-
záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 10. září 2010) a
-
převod aktiv na konsolidační agenturu FMS Wertmanagement AöR (oznámeno dne 10. září 2010),
je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na seznam závazků uvedený v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby po zveřejnění tohoto rozhodnutí byly Komisi předkládány podrobné čtvrtletní zprávy o opatřeních, která byla přijata, s cílem provést toto rozhodnutí v souladu s časovým harmonogramem uvedeným v příloze v seznamu závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 18. července 2011.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 18 juillet 2011
concernant l’aide d’État C 15/09 (ex N 196/09) que l’Allemagne a mise à exécution ou envisagé de mettre à exécution en faveur de Hypo Real Estate
[notifiée sous le numéro C(2011) 5157]
(Le texte en langue allemande est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2012/118/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 108, paragraphe 2, premier alinéa (1),
vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
après avoir, conformément aux articles susmentionnés (2), mis les intéressés en demeure de présenter leurs observations, et vu ces observations,
considérant ce qui suit:
I. PROCÉDURE
(1)
Le 2 octobre 2008, la Commission européenne a autorisé temporairement, c’est-à-dire pour une durée de six mois ou jusqu’à la présentation d’un plan de restructuration crédible et motivé pour la banque, une aide d’État en faveur de Hypo Real Estate Holding AG, sous la forme d’une garantie d’État de 35 milliards EUR (enregistrée sous le numéro N 44/08). (3) L’Allemagne avait notifié la mesure le 30 septembre 2008.
(2)
Le 1er avril 2009, l’Allemagne a notifié un plan de restructuration pour le groupe Hypo Real Estate (ci-après «HRE») (enregistré sous le numéro N 196/09). Par lettre du 17 avril 2009, l’Allemagne a complété la notification du plan de restructuration en ce qu’elle a informé la Commission d’une injection de capital à hauteur de 60 millions EUR et du prolongement du cadre de la garantie d’État de 52 milliards EUR qui avait été octroyé sur la base des mesures de sauvetage en faveur des établissements financiers (4) approuvé.
(3)
Par courrier du 7 mai 2009 (5), la Commission a fait savoir à l’Allemagne qu’elle avait ouvert la procédure au titre de l’article 108, paragraphe 2, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne. Cette décision (ci-après «la décision d’ouverture») a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (6), les parties intéressées étant invitées à présenter leurs observations.
(4)
Le 3 juin 2009, l’Allemagne a notifié une injection de capital de 2,96 milliards EUR (enregistré sous le numéro N 333/09).
(5)
Le 17 août 2009, l’Allemagne a fait savoir à la Commission qu’elle entendait à nouveau prolonger les garanties de 52 milliards EUR octroyées à HRE par le biais du fonds spécial de stabilisation des marchés financiers (ci-après le «SoFFin») (enregistré sous le numéro C 15/09) (voir considérant 2).
(6)
Les 20 et 21 octobre 2009, l’Allemagne a présenté une nouvelle mise à jour du plan de restructuration, a annoncé à la Commission les nouvelles mesures envisagées pour HRE (mise en place d’une structure de défaisance, octroi de garanties supplémentaires) et l’a informée d’une nouvelle prolongation - la troisième - des garanties existantes du SoFFin, à concurrence de 52 milliards EUR (enregistré sous le numéro N 557/09).
(7)
Le 26 octobre 2009, l’Allemagne a annoncé, sous le numéro N 557/09, une injection de capital supplémentaire de 3 milliards EUR et des garanties du SoFFin en faveur de HRE pour un montant de 18 milliards EUR, de même qu’une garantie du SoFFin de 2 milliards EUR au profit de la structure de défaisance de HRE (7). La Commission n’a pas autorisé cette garantie du SoFFin d’un montant de 2 milliards EUR.
(8)
Le 13 novembre 2009, la Commission a étendu la procédure formelle d’examen et autorisé temporairement, jusqu’à l’adoption d’une décision finale de la Commission sur le plan de restructuration, les injections de capital à concurrence de 60 millions EUR, 2,96 milliards EUR et 3 milliards EUR (dans les affaires C 15/09, N 333/09 et N 557/09). Cette décision a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (8), les parties intéressées étant invitées à présenter leurs observations.
(9)
Les 15, 16 et 17 décembre 2009, l’Allemagne a transmis, en complément à sa notification du 26 octobre 2009, des informations supplémentaires sur les garanties SoFFin de 18 milliards EUR (enregistré sous le numéro N 694/09).
(10)
Le 21 décembre 2009, la Commission a autorisé les garanties SoFFin de 18 milliards EUR à titre temporaire, pour une durée maximale d’un an (affaire N 694/09) (9).
(11)
Le 30 avril 2010, l’Allemagne a notifié une injection de capital de SoFFin de 1,85 milliard EUR (affaire N 161/10).
(12)
Le 19 mai 2010, la Commission a autorisé l’injection de capital d’un montant de 1,85 milliard EUR, temporairement, jusqu’à l’adoption d’une décision finale sur le plan de restructuration (10).
(13)
Le 2 septembre 2010, l’Allemagne a notifié une garantie de liquidités SoFFin d’un montant de 20 milliards EUR (affaire N 380/10).
(14)
Le 10 septembre 2010, l’Allemagne a notifié une mesure de sauvetage des actifs dépréciés [c’est-à-dire l’intention de transférer des actifs de HRE à l’établissement de droit public FMS-Wertmanagement (11) (ci-après «FMS-WM»)] et une injection de capital de maximum 2,13 milliards EUR, ainsi qu’une garantie supplémentaire, c’est-à-dire une garantie de liquidation d’un montant maximum de 20 milliards EUR (affaire N 380/10).
(15)
Le 24 septembre 2010, la Commission a à nouveau étendu la procédure formelle d’examen et octroyé une autorisation temporaire pour la mesure de sauvetage, la garantie de liquidité de 20 milliards EUR et la garantie de liquidation d’un montant maximum de 20 milliards EUR. Cette décision (12) a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne, les parties intéressées étant invitées à présenter leurs observations. La décision de la Commission du 24 septembre 2010 ne couvrait pas l’injection de capital de maximum 2,13 milliards EUR que l’Allemagne avait notifiée le 10 septembre 2010; en d’autres termes, cette injection de capital n’a pas été approuvée par la Commission.
(16)
Le 14 juin 2011, l’Allemagne a présenté une ultime actualisation du plan de restructuration. Elle a transmis le 15 juin 2011 une liste d’engagements, qui a été complétée le 1er juillet 2011.
(17)
Le 14 juin 2011, l’Allemagne a déclaré que l’injection de capital suivante ne s’élèverait pas à 2,13 milliards EUR, comme annoncé dans la notification du 10 septembre 2010, mais seulement à 2,08 milliards EUR, et que ce montant réduit serait mis à la disposition de FMS-WM.
(18)
Durant toute cette période se sont tenues une série de rencontres et de téléconférences, de même qu’une correspondance entre les services de la Commission, l’Allemagne et HRE.
(19)
La Commission a transmis à l’Allemagne les observations de tiers qui lui sont parvenues, et elle a reçu les observations de l’Allemagne par lettre du 24 mars 2010.
II. LE BÉNÉFICIAIRE ET LES MESURES D’AIDE
II.1. Le bénéficiaire
(20)
HRE est né en octobre 2003 de la séparation de branches du financement de l’immobilier commercial du groupe HVB. En 2007, il a repris DEPFA Bank plc., ayant son siège à Dublin, et a étendu sa base d’activités aux domaines du financement du secteur public et des infrastructures. Le groupe HRE (13) comprend actuellement Hypo Real Estate Holding AG (ci-après «HRE Holding») et les trois filiales Deutsche Pfandbriefbank AG (ci-après «PBB»), DEPFA Bank plc. et Hypo Real Estate Finance B.V. i.L. (ci-après «HRE Finance i.L.»), en liquidation. DEPFA Bank plc. et PBB possèdent toutes les deux d’autres filiales et participations dans des sociétés. PBB est le nouveau nom de la banque centrale du groupe; elle est la seule des trois filiales de HRE Holding qui continuera de réaliser de nouvelles opérations. Ses domaines d’activité sont le financement de l’immobilier et le financement des investissements publics. DEPFA Bank plc. est en liquidation et n’effectuera plus d’opérations nouvelles à partir de la date de la notification de la présente décision. Son activité principale est centrée sur le financement du secteur public et les crédits budgétaires, ainsi que le financement de projets d’infrastructures (p. ex. routes, ponts, tunnels et bâtiments publics). HRE Finance i.L. est, comme son nom l’indique, une société en liquidation (14).
(21)
En 2010, la structure de défaisance FMS-WM a été constituée pour HRE. Elle gère les actifs et les dérivés qu’elle a repris au groupe HRE parce que ceux-ci n’étaient plus stratégiques ou qu’ils comportaient des risques ou une charge pour le capital qui n’étaient plus acceptables. FMS-WM a repris au cours du temps une grande partie des actifs de HRE. FMS-WM ne possède pas de licence bancaire.
(22)
HRE a enregistré des pertes de 5,5 milliards EUR pour l’exercice 2008, de 2,2 milliards EUR en 2009 et de 0,9 milliard EUR en 2010.
(23)
Par l’injection de capital de 3,02 milliards EUR (60 millions EUR en mars 2009 et 2,96 milliards EUR en juin 2009), l’Allemagne a acquis 90 % des parts de HRE. L’exclusion des actionnaires minoritaires («squeeze out») a eu lieu à l’automne 2009. L’Allemagne a acheté les actions résiduelles à un prix unitaire de 1,30 EUR; HRE est ainsi devenu intégralement la propriété de la République fédérale d’Allemagne; une restructuration a ensuite été entamée.
II.2. Les difficultés de HRE dans le contexte de la crise financière
(24)
Fin septembre 2008, HRE a rencontré des problèmes de liquidités qui menaçaient de le mettre en faillite. HRE n’était pas en mesure de lever des capitaux à court terme sur les marchés, car la crise des marchés financiers avait conduit à l’effondrement de certains marchés de capitaux. Après que Lehman Brothers avait demandé d’être protégé de ses créanciers, le marché interbancaire en particulier s’est retrouvé presque entièrement paralysé à la mi-septembre 2008.
(25)
Durant cette crise de liquidités, le modèle économique de DEPFA Bank plc., filiale à 100 % de HRE depuis octobre 2007, qui était surtout basé sur un financement sur le marché interbancaire et sur d’autres sources de financement non garanties à court terme, s’est révélé extrêmement fragile, si bien que la banque a fait face à des problèmes menaçant son existence même.
(26)
HRE a dû couvrir les besoins de liquidités à court terme de DEPFA Bank plc. Le volume des lignes de crédit échues au 30 septembre 2008 excédait cependant les capacités de HRE. De plus, la plupart des sociétés du groupe HRE étaient, compte tenu de transactions et d’opérations au sein du groupe HRE (p. ex. créances, garanties et déclarations de patronages), dans la même situation. Les problèmes de liquidités menaçaient donc sérieusement l’existence du groupe HRE.
(27)
Les difficultés de HRE étaient également imputables, entre autres, à des charges anciennes dues à des valeurs d’actifs qui, vu leur profil de risque réel, ne rapportaient plus un rendement approprié. En outre, le groupe HRE est issu de l’alliance avec plusieurs petites banques qui utilisaient différentes applications informatiques, […] (15).
II.3. Les aides d’État
(28)
Au total, l’Allemagne a injecté ou injecte du capital pour HRE pour un montant allant jusqu’à environ 9,95 milliards EUR (dont une partie est destinée à FMS-WM) et a accordé ou accorde des garanties pour un montant de 145 milliards EUR. De plus, une mesure d’exonération, comportant un élément d’aide d’État pour environ 20 milliards EUR, a été mise en œuvre au profit de HRE.
II.3.1. Injections de capital
II.3.1.1. Injection de capital de 60 millions EUR
(29)
Sachant que l’Allemagne entendait, par l’acquisition échelonnée de l’ensemble des actions HRE, prendre le contrôle intégral de HRE, le SoFFin a acheté le 30 mars 2009 20 millions de nouvelles actions HRE au prix nominal de 3 EUR par action; de cette manière, HRE a reçu une injection de capital de 60 millions EUR et le SoFFin a acquis une part de 8,65 % dans le capital de HRE. Cette injection de capital a été autorisée à titre provisoire par la Commission le 13 novembre 2009.
II.3.1.2. Injection de capital de 2,96 milliards EUR
(30)
Le 2 juin 2009, les actionnaires de HRE ont décidé d’une injection de capital d’un montant de 2,96 milliards EUR par l’émission de nouvelles actions HRE, qui ont ensuite été achetées par le SoFFin. Le SoFFin détenait ainsi 90 % des actions de HRE. Ces nouvelles actions ont été inscrites le 8 juin 2009 au registre du commerce. L’injection de capital a été autorisée à titre provisoire par la Commission le 13 novembre 2009.
II.3.1.3. Injection de capital de 3 milliards EUR
(31)
L’injection de capital d’un montant total de 3,0 milliards EUR, annoncée le 26 octobre 2009, était structurée comme suit:
a)
2 milliards EUR ont été versés aux réserves libres de HRE Holding et de PBB. Après l’exclusion des actionnaires minoritaires («squeeze out»), HRE est devenu intégralement la propriété de la République fédérale d’Allemagne, à travers le SoFFin.
b)
1 milliard EUR a été apporté en tant que prise de participation passive avec un intéressement au bénéfice de 10 % par an de PBB.
(32)
Les contrats relatifs à l’injection de capital de 3 milliards EUR ont été signés le 16 novembre 2009. L’autorisation provisoire de cette injection de capital a été donnée par la Commission le 13 novembre 2009.
II.3.1.4. Injection de capital jusqu’à 1,85 milliard EUR
(33)
L’injection de capital de maximum 1,85 milliard EUR dans les réserves libres de HRE a été divisée en deux tranches:
a)
une injection de capital d’un montant de 1,4 milliard EUR (cette tranche a été autorisée à titre provisoire par la Commission le 19 mai 2010 et ensuite versée);
b)
une injection de capital jusqu’à 450 millions EUR (pour cette tranche également, la Commission a donné son autorisation provisoire le 19 mai 2010, mais uniquement si certaines circonstances se présentent (16). Cette tranche n’a pas encore été versée car ces circonstances n’ont pas encore été réunies).
(34)
L’injection de capital de 1,85 milliard EUR correspond aux besoins généraux en capitaux présentés dans le plan de restructuration pour HRE. 1,4 milliard EUR de cette injection de capital ont été versés afin de tenir compte des règles prudentielles en matière de surveillance financière et de bénéficier d’une capacité d’amortissement face aux risques. Le contrat relatif à cette injection de capital d’un montant de 1,4 milliard EUR a été signé le 20 mai 2010. Le solde de l’injection de capital de 1,85 milliard EUR, c’est-à-dire 450 millions EUR, doit être versé au troisième trimestre de 2011, selon les autorités allemandes.
II.3.1.5. Injection de capital de 2,08 milliards EUR
(35)
Le 10 septembre 2010, l’Allemagne a notifié une injection de capital allant jusqu’à 2,13 milliards EUR pour HRE. Le 14 juin 2011, l’Allemagne a déclaré que l’injection de capital ne s’élèverait pas à 2,13 milliards EUR, mais à 2,08 milliards EUR, et que ce montant réduit serait mis à la disposition de FMS-WM. Cette injection de capital de 2,08 milliards EUR sera effectuée au troisième trimestre de 2011, selon les autorités allemandes. Le SoFFin a, sous réserve de l’approbation de la Commission européenne, a versé le montant de 2,08 milliards EUR en tant que droit de dépôt dans les réserves de capital de HRE Holding. HRE Holding a cédé ce droit de dépôt à FMS-WM au 1er octobre 2010.
II.3.2. Garanties
II.3.2.1. Garanties de 35 milliards EUR
(36)
Le 13 novembre 2008, l’Allemagne a octroyé des garanties d’État à concurrence de 35 milliards EUR pour surmonter les besoins de refinancement de HRE. Ces garanties ont été autorisées à titre provisoire par la Commission le 2 octobre 2008.
(37)
Ces garanties ont couvert une aide de la Banque centrale allemande sous forme d’un crédit de liquidités de 20 milliards EUR ainsi que l’émission d’obligations assurées pour un montant de 15 milliards EUR, qui ont été acquises par un consortium d’établissements financiers allemands.
(38)
HRE a payé à l’État pour ces garanties de 35 milliards EUR une rémunération consistant en une prime de base et en un intéressement aux bénéfices. La prime de base s’élève à 1 % par an sur les montants de garantie dits «de première perte» et à 0,5 % par an sur la tranche «de deuxième perte». L’intéressement aux bénéfices s’élève à 1,25 % par an sur la tranche «de première perte» et à 0,25 % par an sur la tranche «de deuxième perte».
II.3.2.2. Garanties à concurrence de 52 milliards EUR
(39)
Entre novembre 2008 et février 2009, HRE a reçu, sur la base du paquet allemand de sauvetage des établissements financiers approuvé (17), des garanties du SoFFin pour un montant total de 52 milliards EUR.
(40)
HRE a payé une provision de 0,5 % pour la partie de la garantie utilisée pour assurer des obligations et une provision de mise à disposition de 0,1 % pour la partie des garanties non utilisée.
II.3.2.3. Garantie de 8 milliards EUR
(41)
Le SoFFin a remplacé les obligations bancaires assurées, qui venaient à échéance le 23 décembre 2009, par une garantie de 8 milliards EUR. L’autorisation provisoire a été donnée par la Commission le 21 décembre 2009.
(42)
HRE a payé au SoFFin une prime de garantie annuelle de 0,5 % du montant de la garantie. Une redevance pour mise à disposition de 0,1 % par an était à verser pour la partie de la garantie non utilisée.
II.3.2.4. Garantie de 10 milliards EUR
(43)
La garantie du SoFFin de 10 milliards EUR, limitée à un an maximum et autorisée provisoirement par la Commission le 21 décembre 2009, était nécessaire pour couvrir les besoins de liquidités de HRE.
(44)
HRE a payé au SoFFin une prime de garantie de 0,5 % par an du montant de la garantie. Une redevance pour mise à disposition, de 0,1 % par an, était à verser pour la partie de la garantie non utilisée.
II.3.2.5. Garantie de 20 milliards EUR
(45)
HRE avait besoin d’une garantie en liquidités supplémentaires pour un montant de 20 milliards EUR en raison des mouvements défavorables sur les marchés des capitaux et des contrats à terme sur taux d’intérêt, auxquels HRE devait faire face jusqu’au transfert des actifs vers la structure de défaisance FMS-WM. La garantie a été autorisée à titre provisoire par la Commission le 24 septembre 2010.
(46)
HRE payait une prime de garantie de 0,8 % par an. Une redevance pour mise à disposition de 0,1 % par an était à verser pour la partie de la garantie non utilisée.
II.3.2.6. Garantie de maximum 20 milliards EUR
(47)
En raison des incertitudes toujours présentes en lien avec les procédures techniques complexes de transfert d’actifs vers la structure de défaisance, une garantie de liquidation de maximum 20 milliards EUR était nécessaire. L’autorisation provisoire de cette garantie a été accordée par la Commission le 24 septembre 2010.
(48)
HRE payait au SoFFin une prime de garantie de 0,8 % par an. Une redevance pour mise à disposition de 0,1 % par an était à verser pour la partie de la garantie non utilisée.
II.3.3. Transfert d’actifs vers une structure de défaisance
(49)
Le 10 septembre 2010, l’Allemagne notifiait également le transfert d’actifs pour un montant nominal d’environ 210 milliards EUR et de dérivés pour environ 280 milliards EUR vers la structure de défaisance FMS-WM. FMS-WM a été créée par décision du comité directeur du 8 juillet 2010 sur la base de la loi allemande sur le fonds de stabilisation des marchés financiers (article 8 FMStFG). Elle gère les actifs et les dérivés du groupe HRE qu’elle a repris parce qu’ils n’étaient plus stratégiques ou qu’ils comportaient des risques ou une charge en capital devenus inacceptables. FMS-WM agit indépendamment de HRE et est protégée par l’engagement de couverture des pertes du SoFFin. FMS-WM ne possède toutefois pas de licence bancaire. Au final, un grand nombre d’actifs de HRE n’ont pu être transférés que de façon synthétique; en fonction des circonstances spécifiques, différents mécanismes de «transfert» ont été développés afin de produire un effet de régulation analogue permettant de soulager le capital de PBB ou du groupe HRE.
(50)
Le transfert a été autorisé à titre provisoire par la Commission le 24 septembre 2010. Dans le cadre de cette mesure, des actifs non stratégiques et de mauvaise qualité comme des obligations souveraines ou des crédits immobiliers de mauvaise qualité (ou, comme cela est expliqué au point 49, uniquement leurs besoins en capitaux propres réglementaires) ont été transférés vers une structure bénéficiant du soutien de l’État pour être liquidée dans les années qui suivent. Les actifs qui ne peuvent pas être utilisées pour garantir des obligations sécurisées faisaient également partie des actifs non stratégiques transférés.
(51)
Le transfert est devenu effectif le 30 septembre 2010. À cette date, la valeur comptable, après amortissement, du portefeuille destiné au transfert était de 173 milliards EUR. Conformément à la communication de la Commission concernant le traitement des actifs dépréciés dans le secteur bancaire de la Communauté (ci-après «la communication sur les actifs dépréciés») (18), la Commission a désigné des experts externes chargés de l’aider pour évaluer le portefeuille, identifier l’élément d’aide et répondre à la question de savoir si et dans quelle mesure une valeur plus élevée que la valeur économique réelle a été prise pour base lors du transfert. Comme le prévoit la communication sur les actifs dépréciés, l’Allemagne a également mandaté un expert externe pour procéder à une évaluation indépendante.
(52)
Le portefeuille comprenait des crédits immobiliers commerciaux diversifiés pour un montant d’environ 30 milliards EUR, qui servaient essentiellement au financement d’immeubles de bureaux et de centres commerciaux, avaient une durée relativement courte (3 ans), mais étaient de moindre qualité.
(53)
La branche immobilière non commerciale du portefeuille comprenait des financements du secteur public, à savoir des obligations et des prêts au profit d’institutions publiques et de services d’intérêt général. Une grande partie de cette branche était constituée d’obligations standard (obligations vanille), mais il comprenait aussi des «instruments de crédit structurés» (31 milliards EUR) et des emprunts publics (30 milliards EUR). La qualité des actifs de cette partie du portefeuille était nettement plus élevée que les crédits immobiliers commerciaux. Cependant, sachant que ces titres étaient à longue échéance et que l’écart de rendement noté sur le marché s’agrandissait après leur achat, il a fallu enregistrer, dans ce cas également, d’importantes décotes sur le prix de marché.
(54)
Les experts de la Commission sont parvenus à la conclusion que, contrairement à d’autres cas d’aides d’État, les crédits immobiliers commerciaux complexes et les instruments de crédit structurés (pour l’essentiel, des titrisations de prêts d’études, des titrisations de prêts du secteur public et 5 milliards EUR provenant d’un total return swap) étaient sûrs dans leur ensemble. Ils ne tablaient que sur des pertes limitées dans ces catégories, mais avaient toutefois estimé ces pertes à un niveau plus élevé que les experts allemands, en raison de l’évaluation des obligations en liquide (Cash Bonds) dans les structures Halcyon et Pegasus, mais aussi de la base négative et des coûts de financement implicites pour le total return swap. Les obligations vanille ont par contre été transférées à une valeur très proche de la parité avec le swap et donc bien au-dessus de leur valeur économique réelle. De plus, elles ont été échangées sur des marchés qui n’étaient pas particulièrement concernés par les diminutions de valeur, de sorte que leur valeur économique réelle aurait dû correspondre à peu près à leur valeur de marché. Les experts de la Commission en ont donc conclu que la valeur économique réelle (real economic value - REV) de ce portefeuille était située bien en dessous de la valeur à laquelle HRE l’avait transféré à FMS-WM.
(55)
S’agissant du portefeuille de dérivés, les conclusions des experts de la Commission coïncident largement avec celles des experts allemands. De plus, ils ont estimé la contre-valeur du risque de crédit à un niveau légèrement supérieur à celui calculé par les experts allemands et ont tenu compte de certains résultats de leur échantillon ainsi que d’une charge générale pour les «risques opérationnels», dans la mesure où ils ont pris pour base des approches prudentes concernant les insuffisances au niveau de l’efficacité générale des opérations de garantie des risques.
(56)
Les conclusions des experts de la Commission sont résumées dans le tableau suivant:
(en milliards EUR)
Portefeuille
Valeur nominale
Valeur de transfert (VT)
Δ REV - VT
(Chiffres de l’Allemagne)
Δ REV - VT
(Chiffres des experts de la Commission)
Différence
(Commission/Allemagne)
Obligations
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Crédits structurés
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Crédits immobiliers commerciaux
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Crédits immobiliers non commerciaux
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Dérivés
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Total
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Par conséquent, le montant de l’aide, défini comme la différence entre la valeur économique réelle et la valeur de transfert, qui n’est a priori pas compatible avec le marché intérieur selon la communication sur les actifs dépréciés, est estimé par les experts à environ 16,2 milliards EUR. Le montant total de l’aide, c’est-à-dire la différence entre la valeur de transfert et la valeur de marché, n’est que difficilement calculable, car l’on ne dispose pas de prix de marché aisément disponibles pour la partie du portefeuille en crédits. En prenant l’hypothèse extrême que la valeur de marché des crédits est nulle, il en résulterait une aide d’État d’un montant total de 90 milliards EUR. Si les crédits sont négociés en tant que crédits liquides avec une durée et une qualité de crédit analogues, le montant total de l’aide d’État serait d’environ 20 milliards EUR.
II.4. Motifs de l’introduction et de l’extension de l’enquête approfondie
(58)
Le 7 mai 2009, la Commission a ouvert une enquête approfondie sur les aides d’État en faveur de HRE, qui s’appuyait essentiellement sur le fait que la Commission émettait des doutes visant particulièrement la rentabilité de la stratégie et le besoin de refinancement. Dans le tout premier plan de restructuration, qui a été présenté à la Commission le 1er avril 2009, seuls des facteurs externes ont été indiqués comme motif des difficultés financières de HRE, et l’objectif fixé se limitait à une réduction de 25 % du chiffre d’affaires, ce qui signifie que le volume de refinancement serait resté élevé. HRE projetait d’atteindre cette réduction du bilan du groupe par la vente d’actifs sur le marché et non par leur transfert vers une structure de défaisance. Le plan de restructuration mentionnait entre autres le financement du secteur public, qui n’offre que de faibles marges, comme l’une des activités phares de HRE. Le plan de restructuration contenait toutefois peu d’informations sur des aspects essentiels du processus de restructuration, tels que la transformation et l’intégration des systèmes informatiques et de communication. À cette époque, la Commission doutait que les mesures prévues pour limiter d’éventuelles distorsions de concurrence soient suffisantes et qu’une répartition des charges suffisante soit garantie.
(59)
L’enquête approfondie a été étendue le 13 novembre 2009 pour les motifs suivants:
a)
Les mesures étatiques supplémentaires en faveur de HRE sous forme d’une injection de capital de 2,96 milliards EUR (voir considérant 30), d’une injection de capital de 3 milliards EUR (voir considérants 31 et 32), d’une garantie de 8 milliards EUR (voir considérants 41 et 42), d’une garantie de 10 milliards EUR (voir considérants 43 et 44), et d’une garantie de 2 milliards EUR (19) pour le refinancement d’une possible solution de défaisance, ainsi que les injections de capital pour un total allant jusqu’à 4 milliards EUR (répartis comme suit: injection de capital de 1,85 milliard EUR exposée aux considérants 33 et 34 et injection de capital de 2,08 milliards EUR mentionnée au considérant 35), devaient faire l’objet de l’enquête; et
b)
la Commission avait des doutes sur la compatibilité des mesures de restructuration avec la communication de la Commission sur le retour à la viabilité et l’appréciation des mesures de restructuration prises dans le secteur financier dans le contexte de la crise actuelle, conformément aux règles relatives aux aides d’État (20) (ci-après «la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier»).
(60)
L’enquête approfondie a été une nouvelle fois étendue le 24 novembre 2010 pour les motifs suivants:
a)
Les mesures étatiques supplémentaires en faveur de HRE, consistant en une garantie de 20 milliards EUR (voir considérants 45 et 46), une autre garantie jusqu’à 20 milliards EUR (voir considérants 47 et 48) et le transfert d’actifs vers une structure de défaisance (voir considérants 49 à 57) devaient faire l’objet de l’enquête; et
b)
la Commission doutait que la mesure de sauvetage satisfasse aux exigences de la communication sur les actifs dépréciés, en particulier en matière de transparence, d’évaluation, de répartition des charges et de rémunération; de plus, pour la Commission, il n’avait pas été suffisamment démontré que le retour à la rentabilité, une répartition des charges appropriée et une limitation adéquate des éventuelles distorsions de concurrence pouvaient être garanties avec le plan de restructuration.
II.5. Les points centraux du plan de restructuration
(61)
L’Allemagne a communiqué le 1er avril 2009 la première version du projet de plan de restructuration pour HRE et, après plusieurs modifications, elle a présenté à la Commission la mise à jour finale de ce plan le 14 juin 2011. Sauf mention expresse d’un autre plan, tous les renvois présents dans la présente décision se réfèrent à cette version finale du 14 juin 2011.
(62)
Selon ce plan de restructuration, après que HRE se sera défait de ses actifs dépréciés d’une valeur nominale de 210 milliards EUR par transfert vers la structure de défaisance FMS-WM, il concevra son activité de telle sorte que sa banque principale PBB pourra travailler sur la base d’un concept de financement solide et de contrôles internes améliorés. Ses futures activités seront d’une portée largement plus réduite que celles de HRE avant la crise, tant au niveau du total de bilan, du volume des nouvelles opérations, du personnel, du réseau d’agences que des priorités régionales de HRE.
(63)
Par rapport à la période d’avant la crise, le total du bilan de PBB à la fin 2011, débarrassé des positions venant à échéance et des positions transférées synthétiquement vers FMS-WM, représentera environ 15 % du total du bilan du groupe HRE à la fin 2008. Les nouvelles opérations de financement de l’immobilier seront ramenées à 30 % de leur niveau d’avant la crise (les nouvelles opérations de HRE dans le financement de l’immobilier commercial représentaient 32,1 milliards EUR en 2007). Le personnel a vu ses effectifs réduits d’environ 30 % et l’ensemble du comité directeur de HRE qui était en fonction avant la crise a été remplacé. Plus de trente participations, dont un tiers hors d’Europe, ont été vendues ou liquidées, ou se trouvent en défaisance. 26 des 32 agences ont été fermées. En outre, «New Évolution», projet pluriannuel de transformation du paysage informatique à l’échelle du groupe doté de 180 millions EUR, a été lancé.
(64)
PBB continuera d’exploiter deux domaines d’activité stratégiques: le financement de l’immobilier et le financement des investissements du secteur public. Ces deux domaines se limitent à des actifs visés par des obligations allemandes sécurisées - obligations hypothécaires ou obligations publiques. Toutes les autres activités, notamment le financement du secteur public, le financement des infrastructures, les opérations sur les marchés des capitaux et la gestion d’actifs, sont arrêtées.
(65)
Pour les deux autres filiales de HRE Holding, il est prévu ce qui suit: DEPFA Bank plc sera en liquidation et n’effectuera plus d’opérations nouvelles à partir de la date de notification de la présente décision. C’est le cas également pour ses filiales. HRE Finance i.L. est en liquidation et n’effectue plus d’opérations nouvelles.
(66)
Selon l’Allemagne, la décision fondamentale de poursuivre une stratégie d’activité plus conservatrice et de se concentrer sur des obligations allemandes comme source prioritaire de refinancement constitue une amélioration qualitative des opérations de crédit puisque celles-ci sont soumises à la loi allemande sur les obligations, qui contient des exigences particulières en matière de gestion, surveillance et contrôle du risque et prévoit des mesures de protection telles que la limitation du ratio prêt-valeur. Cette stratégie de financement réduirait considérablement l’ancienne dépendance de HRE vis-à-vis du marché interbancaire, qui se limite dès lors surtout à la phase de dépôt avant l’émission d’obligations sécurisées.
III. OBSERVATIONS DE TIERS
(67)
La Commission a reçu les observations de tiers suivantes, qui sont résumées ci-après:
a)
Résumé des observations du Verband deutscher Pfandbriefbanken (VDP) (novembre 2009):
-
Le VDP est convaincu qu’un modèle d’activité orienté sur des opérations capables de garantir des obligations sécurisées est prometteur et peut assurer la capacité de survie à long terme et la rentabilité d’une banque sans garanties d’État.
b)
Résumé des observations de Heisse Kursawe Eversheds (novembre 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds est d’avis que l’octroi d’aides d’État viole les droits de certains actionnaires, que le projet de reprise de toutes les actions HRE par le SoFFin moyennant exclusion des actionnaires minoritaires («squeeze out») constitue une aide d’État supplémentaire et que cette exclusion est inappropriée et enfreint le principe de libre circulation des capitaux.
c)
Résumé des observations de Heisse Kursawe Eversheds (février 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds fait également valoir que l’exclusion des actionnaires minoritaires («squeeze out») constitue une aide d’État au sens des articles 107 et suiv. TFUE, qu’une telle aide enfreint la libre circulation des capitaux et que les aides d’État au profit de HRE ne devraient être approuvées que si HRE poursuit ses activités sur la base d’un plan de restructuration solide.
d)
Résumé des observations de Bohdan Kalwarowskyj (février 2010):
-
M. Kalwarowskyj est d’avis que l’expertise d’évaluation de HRE remise le 5 octobre 2009 dans le cadre du «squeeze out» permet clairement de conclure à la viabilité et à la rentabilité de HRE et démontre que le SoFFin s’est employé, avec la collaboration de HRE, à manipuler à la baisse la valeur de l’entreprise.
IV. OBSERVATIONS DE L’ALLEMAGNE SUR LES OBSERVATIONS DE TIERS
(68)
La Commission a reçu le 24 mars 2010 les observations de l’Allemagne concernant les observations de tiers:
a)
Résumé des observations de l’Allemagne concernant le Verband deutscher Pfandbriefbanken (VDP):
-
Selon l’Allemagne, les observations du VDP confirment que les plans du modèle économique de HRE reposent sur des hypothèses plausibles.
b)
Résumé des observations de l’Allemagne concernant Heisse Kursawe Eversheds:
-
L’Allemagne est d’avis que le «squeeze out» ne constitue pas une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, TFUE. Dès lors que le «squeeze out» n’est pas une aide d’État, la question de savoir s’il y a infraction au principe de la libre circulation des capitaux (ce qui n’est de toute façon pas le cas pour l’Allemagne) est sans importance pour l’examen approfondi de la présente affaire.
c)
Résumé des observations de l’Allemagne concernant Bohdan Kalwarowskyj:
-
L’Allemagne partage l’avis de M. Kalwarowskyj selon lequel la viabilité à long terme de HRE est garantie sur la base des mesures de restructuration envisagées.
V. POSITION DE L’ALLEMAGNE
(69)
L’Allemagne admet que les mesures constituent des aides d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, TFUE.
(70)
L’Allemagne a présenté le 15 juin 2011 une liste d’engagements, complétée le 1er juillet 2011 (21), qui doit assurer que le modèle économique présenté dans le plan de restructuration sera mis en œuvre dans la pratique, que les charges seront réparties de manière appropriée et que les distorsions de concurrence seront limitées au minimum nécessaire. Cette liste d’engagements peut être résumée comme suit:
a) Exécution du plan de restructuration et des engagements: l’Allemagne garantit que le plan de restructuration, dans sa version finale, et les engagements seront exécutés intégralement.
b) Durée des engagements: en principe, les engagements sont valables jusqu’à la fin de la période de restructuration, c’est-à-dire jusqu’au 31 décembre 2015. Les engagements relatifs à DEPFA Bank plc. et à ses filiales cessent toutefois d’exister, en principe, dès que DEPFA Bank plc. sera reprivatisée, si cette reprivatisation a lieu plus tôt. Dans ce cas, l’Allemagne notifiera anticipativement la vente à la Commission et si cette vente doit avoir lieu avant le 31 décembre 2013, elle n’y procéderait pas sans autorisation de la Commission. Les engagements relatifs à PBB cessent d’exister dès que PBB est reprivatisée, mais en aucun cas avant le 31 décembre 2013.
c) Domaines d’activité: l’Allemagne assure que seule PBB réalisera de nouvelles opérations et que celles-ci ce limiteront aux domaines du financement immobilier et du financement d’investissements du secteur public; tous les autres domaines d’activités sont gelés (le portefeuille de financement public reste inscrit au bilan de PBB, mais en tant que portefeuille en liquidation) et toutes les autres sociétés HRE arrêtent leur activité commerciale.
d) Reprivatisation de PBB: l’Allemagne reprivatise PBB aussi vite que possible, mais au plus tard le 31 décembre 2015.
e) Limitation de la croissance de PBB: l’Allemagne assure que les taux de croissance de PBB se maintiendront dans des limites déterminées, tant du point de vue de la taille des totaux du bilan que du volume des nouvelles opérations.
f) Structure de défaisance: l’Allemagne assure que PBB n’offrira plus après le 30 septembre 2013 de services de gestion d’actifs et des services de refinancement pour la structure de défaisance FMS-WM et qu’il est garanti du point de vue organisationnel que ces services pourront être repris par des tiers.
g) Présence sur le marché: l’Allemagne assure que PBB ne conclura des contrats sur de nouvelles opérations que sur les marchés géographiques suivants:
i)Dans le domaine du financement immobilier:
-
Marchés principaux (22): Allemagne, Grande-Bretagne, France et Espagne
-
Autres marchés: Suède, Pologne, République tchèque, Belgique, Pays-Bas, Luxembourg, Autriche, Suisse, Danemark, Finlande, Norvège, Slovaquie et Hongrie
ii)Dans le domaine du financement d’investissements du secteur public:
-
Marchés principaux: Allemagne, France, Espagne, Italie
-
Autres marchés: Suisse, Autriche, Pologne, Hongrie, République tchèque, Slovaquie, Suède, Norvège, Danemark, Finlande, Belgique, Pays-Bas, Luxembourg et Grande-Bretagne
h) Contrepartie pour le recours à la structure de défaisance: l’Allemagne assure que HRE verse, dans le cadre de ses possibilités, une rémunération adéquate en contrepartie de l’utilisation de la structure de défaisance FMS-WM. Elle garantit en particulier que l’Office fédéral de stabilisation des marchés financiers (ci-après le «FMSA») donne instruction à HRE de payer, directement ou par l’intermédiaire de ses filiales, un montant de 1,59 milliard EUR à FMS-WM. Le paiement doit être effectué par les sociétés HRE qui ont transféré des actifs vers la structure de défaisance et dont la part dans le capital principal dépasse 15 %. PBB retient ses bénéfices pour rembourser la prise de participation passive.
i) Limitation des paiements d’intérêt et des versements de participations bénéficiaires: l’Allemagne assure que HRE et ses sociétés s’abstiennent, dans les limites légales, de verser des intérêts et des participations bénéficiaires.
j) Limitation des remboursements: l’Allemagne assure que HRE et ses sociétés n’effectuent pas de remboursements pour d’autres instruments de fonds propres.
k) Pas d’acquisition d’entreprises: l’Allemagne garantit que HRE et ses sociétés n’acquièrent pas d’autres entreprises pendant la mise en œuvre du plan de restructuration.
l) Engagements relatifs aux technologies de l’information chez HRE/PBB: l’Allemagne assure que le projet d’amélioration des systèmes informatiques de la banque sera intégralement exécuté.
m) Engagement relatif aux objectifs de rendement minimum des nouvelles opérations (RAROC): l’Allemagne assure que, dans ses nouvelles opérations stratégiques, PBB n’octroiera pas de nouveaux prêts ayant un RAROC (risk-adjusted return on capital, rendement du capital ajusté en fonction des risques) inférieur à 10 % sur la base de chaque transaction.
n) Mandataire: l’Allemagne assure que le plan de restructuration et tous les engagements de la liste sont correctement mis en œuvre et qu’un mandataire suffisamment qualifié surveillera cette mise en œuvre en permanence.
VI. APPRÉCIATION DES AIDES
VI.1. Existence d’une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, TFUE et bénéficiaires potentiels
(71)
Les différentes mesures en cause ont été accordées soit directement par l’Allemagne, soit par le SoFFin, créé et contrôlé par le gouvernement fédéral et, à ce titre, au moyen de fonds publics. Un avantage sélectif a été octroyé à HRE par ces mesures, en ce qu’elles ont permis à l’établissement financier de lever de nouveaux capitaux à des conditions plus favorables, non courantes sur le marché, d’être protégé par des garanties et de recourir à des mesures de sauvetage. HRE est actif à l’international et se trouve en concurrence avec d’autres banques en Allemagne et dans d’autres pays. Pour les mêmes raisons que celles qui ont été préalablement exposées dans les précédentes décisions de la Commission relatives à HRE (23), les mesures constituent donc des aides d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, TFUE.
(72)
Au sein du groupe HRE, seule PBB (y compris ses filiales) réalise de nouvelles opérations et est donc active sur les marchés. PBB constitue donc une unité d’entreprise qui poursuit les activités de HRE (même si ces dernières, comme indiqué au considérant 63, sont d’une portée limitée). Toutes les autres unités d’entreprise appartenant au groupe HRE (c’est-à-dire DPEF Bank plc. et ses filiales ainsi que HRE Finance i.L.) sont en liquidation; leurs activités se limitent au minimum nécessaire pour une liquidation ordonnée et ne génèrent pas d’opérations nouvelles.
(73)
L’objectif et le but ultimes de toutes les mesures d’aide (qu’elles aient été octroyées officiellement à HRE, à HRE Holding, à PBB ou à DEPFA Bank plc.) est d’assurer que PBB puisse rester active sur les marchés. La raison de la distorsion de concurrence dont il est ici question est donc le maintien de la présence de PBB sur le marché. DEPFA Bank plc. peut être considérée (de façon comparable à FMS-WM) comme une structure de défaisance pure pour les actifs qui, pour les motifs les plus variés, n’ont pas été transférés vers FMS-WM (la «bad bank»). Elle mettra à profit ses actifs à leur échéance ou elle les vendra sur le marché, mais elle n’effectuera plus de nouvelles opérations à partir du jour de la notification de la présente décision (24).
(74)
PBB constituant dès lors la continuation économique de HRE, elle sera considérée, conformément à la pratique décisionnelle de la Commission (25), comme la bénéficiaire de l’aide, de sorte que l’analyse de compatibilité qui suit se concentrera sur PBB.
(75)
S’agissant des considérations de Heisse Kursawe Eversheds, selon lesquelles le «squeeze out» constituerait une aide d’État, la Commission constate que les injections de capital en faveur de HRE représentent certes des aides d’État, mais que le «squeeze out» des actionnaires minoritaires comme tel (c’est-à-dire le rachat de leurs parts à ces actionnaires contre un paiement adéquat) ne contient pas d’élément d’aide d’État puisqu’il n’a produit pour la banque aucun avantage provenant de moyens financiers de l’État. Des paiements de la part de l’État pour les actionnaires minoritaires ont eu lieu dans le cadre du «squeeze out», mais ils n’ont pas eu de conséquences économiques pour HRE. Pour cette dernière, seule la structure de ses propriétaires a été modifiée. La question de savoir si le «squeeze out» enfreint les dispositions du traité relatives à la libre circulation des capitaux ne doit dès lors pas être traitée dans la présente décision.
VI.2. Compatibilité de l’aide avec le marché intérieur
VI.2.1. Application de l’article 107, paragraphe 3, point b), TFUE
(76)
Selon l’article 107, paragraphe 3, point b), TFUE, des aides destinées à remédier à une perturbation grave de l’économie d’un État membre peuvent être jugées compatibles avec le marché commun. Sachant que l’effondrement d’une banque d’importance systémique est préjudiciable directement aux marchés financiers et indirectement à l’économie tout entière d’un État membre, la Commission s’appuie actuellement, compte tenu de la fragilité qui perdure sur les marchés financiers, sur cette disposition pour apprécier au regard du droit des aides d’État les mesures d’aide prises dans le secteur bancaire.
(77)
Vu la position que HRE a occupée sur le marché allemand des obligations sécurisées, vu le total du bilan qui a été celui de HRE et vu l’étendue des produits dérivés jadis détenus par HRE, la Commission ne voit aucune raison de mettre en cause la qualification par l’Allemagne de HRE en tant que banque d’importance systémique.
(78)
La Commission maintient que HRE a eu recours à des aides au sauvetage que la Commission a jugées compatibles avec le marché intérieur; ces mesures doivent être à présent examinées afin de déterminer si elles peuvent être considérées comme des aides à la restructuration compatibles avec le marché intérieur. La Commission doit donc procéder, sur la base de la communication sur les actifs dépréciés et de la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, à une analyse de la compatibilité de ces mesures, ainsi que de toutes les autres mesures de restructuration, c’est-à-dire des garanties pour un montant de 52 milliards EUR et de l’injection de capital de 2,08 milliards EUR.
VI.2.2. Appréciation sur la base de la communication sur les actifs dépréciés
(79)
Tout transfert d’actif vers une structure de défaisance doit avoir lieu conformément à la communication sur les actifs dépréciés. De plus, selon la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, une rémunération appropriée des mesures de soutien par l’État est l’un des meilleurs moyens pour limiter les distorsions de concurrence puisque cela diminue le montant de l’aide d’État. En outre, il pourrait être nécessaire de réduire les possibilités d’expansion de la banque dans certains domaines d’activité ou zones géographiques, par exemple à travers des mesures correctives conformes au fonctionnement du marché, telles que des exigences concrètes en matière de fonds propres, dans le cas où le marché serait affaibli par des restrictions directes de l’expansion, ou par des restrictions visant à limiter l’aléa moral.
(80)
S’agissant de l’éligibilité aux mesures d’aide des actifs pris en considération pour un transfert, il est indispensable, conformément au point 34 de la communication sur les actifs dépréciés, de mettre en œuvre une stratégie pragmatique et flexible dans la sélection des différentes catégories d’actifs éligibles. La Commission a adopté cette approche flexible dans d’autres affaires concernant des aides d’État et elle a accepté le transfert d’actifs qu’étaient pas menacés de pertes au sens strict, mais d’actifs qui ne revêtaient plus une importance stratégique pour la banque concernée compte tenu de la modification en profondeur de son modèle économique.
(81)
Pour faire en sorte que la banque se concentre prioritairement sur le rétablissement de sa viabilité et pour éviter d’éventuels conflits d’intérêts, il est nécessaire, comme l’explique le point 46 de la communication sur les actifs dépréciés, de prévoir une séparation fonctionnelle et organisationnelle clairement établie entre la banque bénéficiaire et ses actifs dépréciés. La Commission sait que lors de la création de la structure de défaisance, il n’a pas été possible, notamment pour des raisons techniques, de scinder sans délai les liens entre PBB et FMS-WM. Cette scission devrait cependant se faire aussi vite que possible. L’Allemagne s’est dès lors engagée à ce que PBB veille à assurer une indépendance organisationnelle totale des fonctions opérationnelles liées et qu’elle n’assume plus ces dernières pour le compte de FMS-WM après le 30 septembre 2013.
(82)
Dans l’appréciation de la répartition des charges, il faut, conformément au point 21 de la communication sur les actifs dépréciés, qu’une rémunération adéquate fasse partie de la répartition des charges exigée. La Commission vérifie si, en accord avec l’annexe IV de la communication sur les actifs dépréciés, la fixation du prix pour la liquidation des actifs prévoit une rémunération pour l’État qui tienne compte de manière appropriée du risque de pertes futures, qui dépasse le risque exprimé par la valeur économique réelle. Suivant la pratique décisionnelle de la Commission en matière de mesures de sauvetage (26), l’appréciation de la rémunération nécessaire pour un sauvetage d’actifs se fait sur la base du transfert à la valeur économique réelle, même si celle-ci est inférieure à la valeur de transfert.
(83)
Selon le point 41 de la communication sur les actifs dépréciés, la valeur de cession devrait correspondre à la valeur économique réelle. Si un État membre estime nécessaire - notamment pour éviter une faillite technique - de se baser sur une valeur de cession supérieure à la valeur économique réelle, il n’est autorisé à le faire que si, dans le même temps, une vaste restructuration est prévue et que des dispositions sont introduites afin de permettre une récupération ultérieure de ces aides supplémentaires, par exemple à travers un mécanisme de reprise.
(84)
Sur cette base, la Commission parvient à la conclusion que la différence, à réclamer ultérieurement, entre la valeur économique réelle et la valeur de cession, telle qu’elle a été calculée avec le soutien d’experts indépendants, s’élève à 16,2 milliards EUR et qu’elle nécessite une restructuration profonde et une réduction de la taille de la banque. Selon le point 21 de la communication sur les actifs dépréciés, il n’y a pas de rémunération supplémentaire à payer puisqu’aucun autre sauvetage d’actifs n’est attendu au départ de la mesure suivant le prélèvement de capital préalable de 16,2 milliards EUR (27).
(85)
La Commission constate que l’Allemagne n’a pas prévu expressément le recouvrement de ce montant. L’Allemagne a cependant adopté des clauses qui permettent autant que possible un recouvrement et prévoient ce qui suit:
a)
Une obligation conditionnelle au groupe HRE de verser la somme de 1,59 milliard EUR à la structure de défaisance.
b)
PBB n’utilise pas les participations bénéficiaires pour rembourser la prise de participation passive de la République fédérale d’Allemagne.
c)
Après que le montant de 1,59 milliard EUR est payé intégralement, la branche du groupe DEPFA Bank plc (c’est-à-dire la société mère et toutes les filiales) versent à l’Allemagne une rémunération appropriée pour le soutien de l’État.
d)
Bien que HRE ait été nationalisé, l’Allemagne a l’intention de reprivatiser PBB de manière à percevoir également les bénéfices d’une éventuelle reprivatisation. Puisque la banque est passée sous propriété de l’État et que l’État projette à présent de la reprivatiser, il est également possible d’invoquer le fait que l’État tentera de récupérer la plus grande part possible de sa mise et que les anciens actionnaires ont apporté une contribution appropriée.
La restructuration planifiée est en outre très vaste et prévoit une réduction radicale de la «bonne» banque principale à 15 % environ de la taille de HRE avant la fin 2008. Eu égard aux engagements en matière de limitation de l’expansion, de restrictions de l’offre de produits, de gouvernance d’entreprise et de reprivatisation sous forme d’une souscription publique, l’ensemble du paquet de restructuration peut être qualifié de largement suffisant au sens de la communication sur les actifs dépréciés.
(86)
La Commission observe également que les réserves qu’elle a émises sur le fait que l’Allemagne et HRE pourraient ne pas être disposés ni en mesure de garantir ex ante une transparence illimitée et une divulgation totale des dépréciations d’actifs ont été levées grâce à des données complètes transmises par une équipe de collaborateurs engagés de la banque. De plus, HRE a fait vérifier, en partie à la demande de la Commission, la cohérence et la qualité de ses ensembles de données, ce qui a facilité leur vérification finale par les experts de la Commission. Enfin, l’Allemagne et PBB ont pris l’engagement d’améliorer de manière significative les systèmes de gestion des risques et d’élaboration des rapports afin de lever les doutes de la Commission quant à de possibles lacunes du futur système informatique de gestion.
VI.2.3. Compatibilité avec la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier
(87)
La communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier présente les dispositions en matière d’aides d’État qui doivent être appliquées pour la restructuration d’établissements financiers dans le cadre de la crise actuelle. Selon cette communication, pour être compatible avec le marché intérieur selon l’article 107, paragraphe 3, point b), du TFUE, une restructuration d’un établissement financier envisagée dans le cadre de la crise financière actuelle doit garantir le rétablissement de la viabilité à long terme de la banque concernée, prévoir une contribution propre appropriée de la banque bénéficiaire (partage des charges) et contenir des mesures suffisantes pour limiter les distorsions de concurrence (28).
(88)
Les injections de capital déjà octroyées et celles qui sont encore planifiées, ainsi que le montant de l’aide d’État résultant du transfert d’actifs représentent, additionnés, plus de 20 % des actifs à risque dont disposait HRE avant la crise.
VI.2.3.1. Rétablissement de la viabilité à long terme de PBB
(89)
Conformément au point 2 de la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, l’Allemagne a présenté un plan de restructuration complet et détaillé expliquant les raisons des difficultés financières de HRE et exposant dans le détail le modèle économique.
(90)
Le plan de restructuration ainsi que les notes explicatives complémentaires de l’Allemagne laissent apparaître que les difficultés de HRE sont imputables essentiellement aux facteurs suivants:
a)
HRE et en particulier sa société DEPFA Bank plc, en tant que banques se finançant exclusivement sur le marché monétaire et sur le marché des capitaux, sans financement en franchise, étaient hautement dépendantes d’un marché interbancaire intact, lequel a connu un effondrement total et temporaire avec la faillite de Lehman Brothers.
b)
Charges anciennes dues à des valeurs d’actifs qui, vu leur profil de risque réel, ne rapportent plus un rendement approprié.
c)
Le groupe HRE résultait de la fusion entre plusieurs plus petites banques utilisant des applications informatiques différentes qui n’avaient pas été intégrées dans un système de gestion de risque global et coordonné.
(91)
Comme cela a été expliqué plus en détail ci-avant, la restructuration et les mesures prévues, qui se concentrent surtout sur la dotation en capital de la banque et sur les systèmes de contrôle interne, doivent empêcher la répétition des problèmes de liquidité qui ont failli causer la faillite de la banque. En se fondant sur un concept de financement plus stable et reposant sur des obligations sécurisées, lequel met fin à la dépendance au marché monétaire interbancaire qui était de mise auparavant, améliore et intègre le paysage informatique, renforce l’ancrage régional, réduit le réseau des agences et diminue la taille absolue des opérations, le plan de restructuration s’attaque très concrètement aux problématiques les plus importantes. L’arrêt des autres activités et leur traitement en tant que portefeuille en liquidation dans le bilan de PBB est le complément logique de ce concept.
(92)
Par conséquent, les deux domaines d’activité résiduels de PBB sont limités aux actifs visés par des obligations allemandes sécurisées (obligations hypothécaires ou obligations publiques). L’argument selon lequel une telle stratégie plus prudente pourrait entraîner une amélioration qualitative des crédits octroyés est sérieuse, notamment au regard des dispositions de la loi allemande sur les sécurités qui concernent la gestion, la surveillance et le contrôle du risque ainsi que des critères de cette loi en matière de ratio prêt-valeur (p. ex. limites du ratio).
(93)
Au considérant 92 de la décision d’extension de la procédure du 24 septembre 2010 (voir considérant 15 de la présente décision), la Commission a exprimé des doutes quant au fait que la banque puisse dégager des marges suffisantes dans le cadre de ses activités futures, notamment celles du financement du secteur public, aux faibles marges. Une partie des anciennes activités de financement du secteur public doit être poursuivie, à savoir celle du financement des investissements publics. Les opérations de financement des investissements publics ne contiennent toutefois que le financement de produits qui sont en relation avec les investissements effectués par les pouvoirs publics et se distinguent donc du financement du secteur public lui-même, c’est-à-dire du financement sans engagements d’organismes publics, qui se caractérise par des marges particulièrement faibles. Dans la mesure où, dans le modèle économique adapté, les opérations de financement du secteur public, aux faibles marges, qui représentaient environ 75 % des activités «Finances publiques», sont mises à l’arrêt et liquidées en tant que portefeuille en liquidation au bilan de PBB, les réserves de la Commission sur cette question s’en trouvent atténuées. De même, l’engagement de l’Allemagne selon lequel, dans ses nouvelles opérations stratégiques, PBB n’octroiera pas de nouveaux prêts ayant un RAROC inférieur à 10 % sur la base de chaque transaction, contribue aussi à réduire les réserves de la Commission.
(94)
Cette dernière constate en outre que l’approche consistant à maintenir le secteur du financement des investissements du secteur public comme deuxième secteur d’activité de PBB diminue les réserves des acteurs du marché et des agences de notation concernant une diversification insuffisante des banques qui se limitent à un seul domaine d’activité (les banques «monoline») et sont donc trop fortement dépendantes d’un secteur d’activité. Avec deux domaines d’activité qui ne reposent pas nécessairement sur les mêmes cycles d’exploitation, PBB devrait être en situation de s’assurer des recettes plus stables et mieux planifiables et d’atteindre la visibilité nécessaire auprès des investisseurs institutionnels.
(95)
Le concept de restructuration produit une structure organisationnelle plus claire, puisque des domaines d’activité qui ne font plus partie des activités principales de la banque, comme les marchés des capitaux et la gestion d’actifs, sont arrêtés et que le réseau d’agences est sensiblement réduit. Un nombre considérable d’agences a déjà été fermé sur la base de ce modèle économique sensiblement plus granulaire et reposant sur des entités plus petites, quatre de ces agences devraient être rouvertes (Berlin, Hambourg, région Rhin-Ruhr et Stockholm).
(96)
Le plan de restructuration garantit que PBB n’étendra pas sa présence sur le marché de manière disproportionnée. L’octroi de nouveaux crédits est plafonné pour les deux domaines d’activité. Pour chacun de ces marchés principaux, PBB vise une part de marché de 1 % à 2 % pour les opérations de financement des investissements publics et de 2 % à 6 % pour le financement immobilier.
(97)
La Commission prend acte de ce que la banque a commencé à apporter une solution aux les faiblesses de son système informatique; le réseau informatique était initialement très hétérogène et accusait des lacunes considérables notamment au niveau des fonctionnalités et des applications de gestion du risque. C’est pourquoi HRE a lancé en 2009 «New Évolution», projet pluriannuel de transformation du paysage informatique à l’échelle du groupe doté de 180 millions EUR. Plusieurs améliorations doivent être successivement apportées au système par l’intermédiaire de six déploiements informatiques. Le projet englobe entre autres des améliorations opérationnelles comme la consolidation des systèmes de gestion du crédit, des améliorations apportées aux systèmes informatiques dans la gestion du risque relativement aux risques de crédit, de marché et de liquidités, une standardisation des systèmes front-office et des améliorations en termes de précision, de granularité et de qualité des informations et données. Les informations fournies sur le contenu et l’état d’avancement de la transformation du système informatique permettent de conclure que les problèmes initiaux ont été abordés avec professionnalisme et qu’ils peuvent être résolus de manière appropriée au cours de la restructuration de PBB. Selon la Commission, le futur système informatique constitue une plateforme adaptée aux processus opérationnels, fonctionnelle et efficace pour une gestion du risque prudente et rapide. Une mise en œuvre complète des plans de transformation du paysage informatique est donc d’une importance décisive.
(98)
La trésorerie, la solvabilité et la rentabilité de PBB (29) sont les plus importants indicateurs de viabilité et seront soumis à un scénario de base et à un scénario de crise (30).
(99)
Selon le plan de restructuration, PBB ne fera plus assurer ses refinancements au moyen de garanties d’État. Elle reste cependant un établissement financier qui se refinance sur le marché monétaire et sur le marché des capitaux sans financement en franchise; elle poursuit donc une stratégie visant à diminuer drastiquement le volume de refinancements non sécurisés et à émettre en lieu en place des obligations, qui sont considérées comme une source de financement plus stable.
(100)
Puisque des problèmes de liquidités aigus ont été l’une des causes principales des problèmes de HRE, qui ont finalement rendu nécessaire un soutien par l’État, le plan de restructuration prévoit une réserve de trésorerie suffisante; il doit également être tenu compte des conséquences découlant éventuellement des critères de Bâle III. Cette réserve atteindra son niveau le plus élevé au début de la phase de restructuration, pour ensuite diminuer progressivement. Dans le scénario de base, la réserve de trésorerie se situerait, fin 2011, aux environs de [12-17] % du total du bilan de PBB, pour atteindre ensuite, fin 2015, le niveau de [7-17] %. Dans le scénario de crise, la réserve de trésorerie fin 2011 serait d’environ [7-10] % du total du bilan de PBB, et de [7-10] % fin 2015. La situation de la trésorerie est, de l’avis de la Commission, appropriée tant dans le scénario de base que dans le scénario de crise.
(101)
Avec une part de fonds propres (calculée suivant l’approche basée sur la notation financière interne de Bâle II), estimée pour la fin 2011 à 12,9 % dans le scénario de base et à 10,5 % dans le scénario de crise, PBB dispose de fonds propres suffisants et remplira les exigences relatives au minimum de fonds propres durant la phase de restructuration. Selon les hypothèses du plan de restructuration, la part de fonds propres s’élèvera, fin 2015, à 12,4 % dans le scénario de base et à 11,3 % dans le scénario de crise. Le recul de la part des fonds propres dans le scénario de base n’est pas dû à des pertes, mais surtout à l’augmentation prévue des actifs à risques pondérés, elle-même liée à l’objectif de croissance (dans le scénario de base, PBB présente un résultat positif après impôts durant les années 2011 à 2015; le scénario de crise prévoit, quant à lui, un résultat négatif après impôts en 2011 et 2012 uniquement).
(102)
La rentabilité de PBB devrait s’améliorer durant la phase de restructuration. Selon le plan de restructuration, le bénéfice après impôt sera, dans le scénario de base, de [110-150] millions EUR en 2011 et de [280-320] millions EUR en 2015. Cela correspondrait certes à une rentabilité sur fonds propres (après impôt) de [3-6] % seulement en 2011, mais de [8-11] % (après impôt) au terme de la phase de restructuration (2015). Dans le contexte d’une banque exerçant des activités tel que prévu dans le plan de restructuration, la rentabilité sur fonds propres visée dans le scénario de base peut donc être considérée comme satisfaisante au regard de la viabilité et de la reprivatisation prévue de PBB. Selon l’Allemagne, les bénéfices après impôt seront absorbés par les pertes des années précédentes, ce qui signifie, compte tenu des reports de pertes, que PBB inscrira des pertes à son bilan jusqu’en 201[…]; toutefois, compte tenu du remboursement de la prise de participation passive, ce ne sera plus le cas en 201[…].
(103)
Tableau 1: prévisions de bénéfices et des pertes pour PBB, IFRS (scénario de base), d’après le plan de restructuration
2011
2012
2013
2014
2015
Marge d’intérêts et bénéfices similaires
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Surplus de provision
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Bénéfices opérationnels
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provision pour risque de crédit
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Charges administratives
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Solde autres bénéfices/dépenses
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Résultat avant impôt
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Impôt sur les bénéfices
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Résultat après impôt
Millions EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Deux sources peuvent être identifiées comme les facteurs de croissance les plus importants de la rentabilité de PBB: premièrement, les bénéfices des opérations commerciales de PBB augmenteront et deuxièmement, les coûts opérationnels diminueront.
(105)
En ce qui concerne la réalisation de bénéfices plus élevés, le plan de restructuration contient une amélioration de la marge moyenne pour les crédits, notamment par la réalisation d’opérations nouvelles et plus rentables. S’agissant des opérations de financement immobilier, sur la base du portefeuille actuel, les marges nettes devraient s’améliorer, passant de [85-100] à [105-120] points de base en 2011, [105-110] points de base en 2012 et enfin [95-100] points de base. Pour la branche du financement des investissements du secteur public, une marge nette de [27-35] points de base est escomptée pour toute la période de restructuration, ce qui représente une amélioration considérable par rapport à la marge nette de [6-12] points de base calculée pour le portefeuille actuel de financements publics (31). Cette amélioration est due essentiellement au fait que les opérations de financement public, aux marges particulièrement faibles, ne sont pas poursuivies.
(106)
Compte tenu de la nécessité de s’assurer que des marges suffisamment élevées seront réalisées, l’engagement de l’Allemagne selon lequel, dans ses nouvelles opérations stratégiques, PBB n’octroiera pas de nouveaux prêts ayant un RAROC inférieur à 10 % sur la base de chaque transaction, apparaît approprié et nécessaire.
(107)
Pour les années 2011 et 2012, les rémunérations que perçoit PBB pour la mise à disposition de services de gestions d’actifs pour le compte de FMS-WM («bad bank» de HRE) constituent une importante source de rentrées pour PBB. Pour permettre à la banque de se concentrer en priorité sur le rétablissement de sa rentabilité et pour éviter d’éventuels conflits d’intérêts, il est nécessaire, comme l’explique la communication sur les actifs dépréciés, de prévoir une séparation fonctionnelle et organisationnelle clairement établie entre la banque bénéficiaire et ses actifs dépréciés. La Commission sait que lors de la création de la structure de défaisance, il n’a pas été possible, notamment pour des raisons techniques, de couper immédiatement les liens entre PBB et FMS-WM. Cette scission devrait cependant se faire aussi rapidement que possible. L’Allemagne s’est dès lors engagée à ce que PBB veille à assurer une indépendance organisationnelle totale des fonctions opérationnelles liées et qu’elle n’assume plus ces dernières pour le compte de FMS-WM après le 30 septembre 2013. Il en va de même pour le refinancement de FMS-WM. Cet engagement impliquait également la nécessité de veiller à ce que la viabilité de PBB se maintienne d’elle-même à moyen terme et ne doive plus être alimentée par des rémunérations en rapport avec le transfert d’actifs dépréciés.
(108)
La Commission prend acte de ce que PBB a l’intention de réduire sensiblement ses frais de fonctionnement. Durant la phase de restructuration, le rapport coûts-bénéfices s’améliorera considérablement, à savoir de [64-79] % (2011) à [32-42] % (2015) dans le scénario de base.
(109)
PBB a engagé certaines mesures de restructuration radicales qui produiront des effets sur sa base de coûts. Elle a ainsi fermé de nombreuses agences et réduit son personnel d’environ 30 % [1 366 employés fin 2010 contre 2 000 employés fin 2007 ( (32))]. Si ces mesures ont des effets positifs à moyen et à long terme sur les frais de fonctionnement, les coûts extraordinaires liés à la restructuration augmenteront à court terme, notamment les paiements d’indemnités de licenciement et de mise à la retraite anticipée, ainsi que les frais d’avocats et de conseils. Pour la Commission, l’hypothèse selon laquelle les frais de fonctionnement se stabiliseront à un niveau sensiblement inférieur après la fin de la restructuration est fondée.
(110)
Après le transfert des actifs dépréciés à FMS-WM, qui entraînera une diminution importante du total du bilan, la provision pour risque de crédit de PBB apparaît stable dans le scénario de base.
(111)
L’objectif de rentabilité sur fonds propres de PBB est suffisamment solide aux yeux de la Commission, même pour les hypothèses à la base du scénario de crise, dans la mesure où ni la viabilité de la banque, ni les perspectives de reprivatisation de PBB ne seraient menacées. Selon le plan de restructuration, PBB inscrirait des pertes à concurrence de [100-125] millions EUR en 2011 dans le scénario de crise; toutefois, au terme de la phase de restructuration en 2015, des bénéfices sont toutefois attendus à concurrence de [270-310] millions EUR. La rentabilité sur fonds propres (après impôt) serait de (- [2,8-3,8] %) en 2011 et négative en 2012; elle s’établirait cependant à près de [9-12] % en 2015 dans ce scénario.
(112)
Tableau 2: prévisions de bénéfices et des pertes pour PBB, IFRS (scénario de crise), d’après le plan de restructuration
2011
2012
2013
2014
2015
Marge d’intérêts et bénéfices similaires
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Surplus de provision
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Bénéfices opérationnels
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provision pour risque de crédit
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Charge administrative
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Solde autres bénéfices/dépenses
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Résultat avant impôt
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Impôt sur les bénéfices
Millions EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Résultat après impôt
Millions EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
Eu égard aux améliorations apportées au modèle économique, à l’infrastructure technique et à la structure organisationnelle, ainsi qu’aux effets de ces améliorations sur la trésorerie, la solvabilité et la rentabilité escomptées de PBB, la Commission est d’avis que le plan de restructuration remplit les critères de sa communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier concernant le rétablissement de la rentabilité à long terme.
VI.2.3.2. Contribution propre/Répartition des charges
(114)
Selon la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, le bénéficiaire doit apporter une contribution propre appropriée aux coûts de restructuration. La section 3 de la communication énonce à cet égard les principes suivants:
a)
Les aides à la restructuration doivent être limitées à la couverture des coûts nécessaires au recouvrement de la viabilité.
b)
Afin de limiter le montant d’aide au minimum nécessaire, les banques doivent d’abord utiliser leurs ressources propres pour financer leur restructuration. Cela peut impliquer, par exemple, la vente d’actifs.
c)
Les coûts liés à la restructuration sont supportés non seulement par l’État, mais également par ceux qui ont investi dans la banque, les pertes étant absorbées par le capital disponible et une rémunération appropriée étant payée pour les interventions publiques. L’exigence d’une répartition des charges poursuit un double objectif: limiter les distorsions de concurrence et traiter le problème de l’aléa moral (33).
(115)
Les doutes de la Commission quant au fait que les aides d’État n’étaient peut-être pas limitées au minimum nécessaire pour le rétablissement de la viabilité à long terme ont pu être levés. L’Allemagne aura investi au total près de 10 milliards EUR dans HRE. Une partie de ces injections de capital, à savoir 2,08 milliards EUR, servira à la recapitalisation de la structure de défaisance FMS-WM; 1,59 milliard EUR supplémentaire doit être transféré à FMS-WM durant la restructuration. Près de 63 % de ces quelque 10 milliards EUR restent au sein du groupe HRE.
(116)
PBB est l’unique entité du groupe HRE qui réalisera de nouvelles opérations dans le futur et sera donc activement présente dans le jeu de la concurrence. Le scénario de base évalue pour 2011 la part de fonds propres (calculée suivant l’approche basée sur la notation financière interne de Bâle II) à 12,9 % pour fin 2011, laquelle se réduira légèrement pendant la phase de restructuration pour atteindre 12,4 % fin 2015. Le plan de restructuration ne laisse subsister aucun doute quant au fait que la banque remplit les exigences relatives au minimum de fonds propres, même durant la phase de restructuration. La part de fonds propres envisagée est élevée, mais elle correspond essentiellement à la part de fonds propres des concurrents. Actuellement, compte tenu de la crise financière, on attend généralement des banques qu’elles possèdent une part de fonds propres plus élevée qu’avant la crise. De plus, il convient de tenir compte du fait, vu les problèmes qu’elle a connus durant la crise, que PBB a besoin d’une solide couverture en capitaux pour pouvoir se positionner en tant que partenaire commercial fiable auprès des acteurs du marché. La Commission est par conséquent d’avis que le montant du capital mis à disposition et les parts de fonds propres qui en découlent sont appropriés et limités au minimum nécessaire.
(117)
De plus, HRE s’est vu octroyer des garanties pour un montant total de 145 milliards EUR, dont 124 milliards sont destinés à la banque. Ces garanties étaient nécessaires pour permettre la poursuite des opérations de la banque lorsqu’elle était menacée de faillite, du moins jusqu’à ce que HRE soit en mesure de transférer ses actifs dépréciés à FMS-WM. Toutes les garanties auxquelles le groupe HRE a dû faire appel, qui s’élèvent à 124 milliards EUR en tout, ont été transférées à FMS-WM avec effet au 1er octobre 2010. PBB n’a donc plus recours à des garanties d’État dans ses activités opérationnelles. Ce transfert a contribué à limiter le soutien sous forme de garanties au minimum nécessaire.
(118)
Selon la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, les banques bénéficiaires doivent affecter d’abord leurs propres ressources au financement de leur restructuration, ce qui passe généralement par la vente d’actifs. En transférant des positions d’actifs d’un montant nominal d’environ 210 milliards EUR et des dérivés pour environ 280 milliards EUR à la structure de défaisance FMS-WM, HRE s’est séparé d’une part importante de ses actifs et, ce faisant, a réduit le total de son bilan de moitié. L’opération n’a cependant produit aucun bénéfice comptable qui aurait pu être utilisé pour le financement des coûts de la restructuration. Le transfert doit, bien davantage, être considéré comme une aide d’État lui aussi, puisque le prix payé à HRE pour ces actifs a dépassé de près de 16,2 milliards EUR la valeur économique réelle de ces actifs. Toutefois, le groupe vend ou a déjà vendu des participations dans des entreprises (p. ex. des participations dans Arsago ACM GmbH (Francfort), Arsago Holding AG (Suisse), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) et Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE a payé au SoFFin des intérêts oscillant entre 0,5 % et 0,8 % par an pour toutes les garanties avancées par l’Allemagne. Elle a ainsi payé pour cette partie de l’aide d’État une rémunération appropriée au sens de la communication de la Commission - Application des règles en matière d’aides d’État aux mesures prises en rapport avec les institutions financières dans le contexte de la crise financière mondiale (ci-après la «communication sur les institutions financières») (34). Cependant, la banque n’a jusqu’à présent payé aucune rémunération, ni pour le capital injecté ni pour le sauvetage d’actifs résultant des mesures de sauvetage; de plus, elle n’est pas en mesure de prévoir un mécanisme de reprise approprié pour l’aide d’État qui consistait à relever la valeur de transfert des actifs à un niveau plus élevé que leur valeur économique réelle.
(120)
Au vu de la situation économique générale de HRE, on peut conclure que la banque n’était tout simplement pas en mesure d’apporter une contribution propre supplémentaire significative aux coûts de la restructuration (35). Il convient par conséquent de tenir compte de cette contribution propre insuffisante en incluant des mesures structurelles étendues dans le plan de restructuration afin d’assurer une répartition appropriée, entre la banque et les actionnaires, des charges liées au sauvetage de la banque. Compte tenu des circonstances spécifiques du présent dossier, la Commission considère les mesures de réduction prévues dans le plan de restructuration, qui concernent la taille du groupe, sa présence sur le marché, l’étendue de ses activités commerciales et le total de son bilan, comme une compensation adéquate pour la contribution propre insuffisante de la banque.
(121)
Il faut également tenir compte du fait que la banque a été nationalisée et que ses anciens actionnaires ont été dédommagés sur la base de la valeur du groupe, sans le soutien de l’État (36). Du point de vue du droit relatif aux aides d’État, il s’agit d’un aspect positif, qui signifie que les anciens actionnaires n’ont plus de participations et que l’on peut donc estimer qu’ils ont suffisamment contribué aux coûts de la restructuration de HRE.
(122)
Concernant les détenteurs de titres de dettes de HRE subordonnés, l’Allemagne s’est engagée à ce que HRE ne distribue pas à des tiers des participations bénéficiaires sur les instruments de financement avec intéressement aux bénéfices; il est donc garanti que les détenteurs de capitaux Tier 2 ne recevront qu’une compensation réduite ou ne recevront aucune compensation pour leurs investissements et qu’ils supporteront de cette manière une partie des charges au même titre que les détenteurs de capitaux Tier 1.
(123)
La Commission conclut par conséquent que les actionnaires de HRE ont contribué de manière appropriée aux coûts de la restructuration et qu’il a par conséquent été suffisamment tenu compte du danger de l’aléa moral.
VI.2.3.3. Mesures de limitation des distorsions de concurrence
(124)
Conformément à la communication sur les mesures de restructuration dans le secteur financier, la Commission doit, lors de l’examen des mesures visant à limiter les distorsions de concurrence, tenir compte du montant de l’aide d’État, de l’étendue de la réparation des charges et de la position de marché future de l’établissement financier après la restructuration. Des mesures adéquates doivent ensuite être prises sur la base de cet examen.
(125)
HRE a causé d’importantes distorsions de concurrence. Au total, l’Allemagne injectera du capital à HRE pour un montant allant jusqu’à 9,95 milliards EUR (FMS-WM est bénéficiaire d’une partie de ce capital) et lui fournira des garanties pour un montant de 145 milliards EUR. De plus, HRE a eu recours à une mesure d’exonération, comportant un élément d’aide d’État pour environ 20 milliards EUR. Eu égard à cet imposant soutien public, une profonde restructuration de HRE s’impose.
(126)
En tant que banque succédant à HRE, PBB est financièrement bien dotée et est débarrassée des opérations de crédit à risque antérieures de HRE. Il s’est avéré nécessaire, pour que PBB reste opérationnelle et pour faciliter le processus de séparation, de fournir un soutien important. PBB est cependant une banque beaucoup plus petite, et l’Allemagne a pris des mesures appropriées pour limiter d’éventuelles distorsions de concurrence.
(127)
Premièrement, PBB se distinguera nettement, en tant qu’unité d’entreprise, du précédent groupe HRE. Elle a été nationalisée et traverse aujourd’hui une phase de restructuration profonde; au final, PBB est une banque fondamentalement plus petite que l’ancien groupe HRE. Après les transferts d’une série d’actifs à FMS-WM, le total de bilan stratégique de PBB, qui n’intègre aucun des postes de bilan qui figurent au bilan de PBB en tant que portefeuille en liquidation ou qui ont fait l’objet d’un transfert synthétique vers FMS-WM, représente environ 15 % du total du bilan du groupe HRE à la fin 2008.
(128)
Deuxièmement, l’Allemagne a présenté à la Commission une série d’engagements ayant pour objectif de limiter la présence de PBB sur le marché (complément d’informations à la section V). PBB n’effectuera de nouvelles opérations que dans deux domaines: le financement de l’immobilier et le financement des investissements du secteur public. Ces deux secteurs d’activité ne croîtront que de manière limitée durant la phase de restructuration puisque des plafonds ont été fixés tant pour les nouvelles opérations que pour le total du bilan et la taille du portefeuille, de sorte que les possibilités pour PBB de s’étendre sur le marché et donc de perturber la concurrence sont limitées. Cette restriction de croissance est valable jusqu’au 31 décembre 2013 au moins et pourrait être d’application plus longtemps si PBB n’a pas été reprivatisée à cette date. Toutes les autres entités du groupe HRE doivent cesser leurs activités et faire liquider leurs portefeuilles; c’est notamment le cas pour les secteurs d’activité suivants: financements des infrastructures, marchés des capitaux & gestion d’actifs, et financement du secteur public.
(129)
Troisièmement, l’Allemagne s’est engagée à ce que, dans ses nouvelles opérations stratégiques, PBB n’octroie pas de nouveaux prêts ayant un RAROC inférieur à 10 % sur la base de chaque transaction, et ce, afin de lever les réserves de la Commission quant au fait que PBB pourrait porter préjudice à la concurrence et nuire à ses concurrents avec une politique de prix trop agressive. La Commission est d’avis qu’il s’agit d’une mesure efficace supplémentaire pour éviter des distorsions de concurrence excessives.
(130)
Quatrièmement, PBB sera limitée dans ses activités par des règles comportementales contenant une interdiction de reprise, ainsi que l’interdiction de mentionner l’aide d’État dans sa publicité.
(131)
L’Allemagne a en outre promis de reprivatiser PBB aussi vite que possible, c’est-à-dire au plus tard le 31 décembre 2015. La vente de PBB permettra à la République fédérale d’Allemagne de récupérer (en partie) les capitaux investis dans HRE. De plus, la Commission constate qu’une reprivatisation dans les plus brefs délais est de nature à donner à des tiers la possibilité d’acquérir PBB.
VII. SUIVI
(132)
L’Allemagne a assuré que l’exécution du plan de restructuration de HRE et de la liste d’engagements fera l’objet d’un suivi par un mandataire. Celui-ci fera rapport à la Commission quatre fois par an.
VIII. CONCLUSION
(133)
La Commission parvient à la conclusion que les mesures examinées ci-dessus constituent des aides d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
(134)
La Commission conclut également que l’aide à la restructuration est, sous réserve de la mise en œuvre du plan de restructuration dans sa version mise à jour le 14 juin 2011 et sous réserve de l’application des engagements dont la liste est annexée à la présente décision, compatible avec le marché intérieur en vertu de l’article 107, paragraphe 3, point b), du TFUE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’aide d’État que l’Allemagne a mise à exécution et envisage de mettre à exécution en faveur du groupe Hypo Real Estate, et qui comprend:
-
une injection de capital de 60 millions EUR (notifiée le 17 avril 2009),
-
une injection de capital de 2,96 milliards EUR (notifiée le 3 juin 2009),
-
une injection de capital de 3 milliards EUR (notifiée le 26 octobre 2009),
-
une injection de capital de 1,85 milliard EUR (notifiée le 30 avril 2010), dont 450 millions EUR sont versés uniquement en présence de circonstances déterminées,
-
une injection de capital de 2,08 milliards EUR (notifiée le 10 septembre 2010),
-
des garanties d’un montant de 35 milliards EUR (notifiées le 30 septembre 2008),
-
des garanties d’un montant de 52 milliards EUR (notifiées le 17 avril 2009),
-
une garantie d’un montant de 8 milliards EUR (notifiée le 26 octobre 2009),
-
une garantie d’un montant de 10 milliards EUR (notifiée le 26 octobre 2009),
-
une garantie de liquidité d’un montant de 20 milliards EUR (notifiée le 2 septembre 2010),
-
une garantie de liquidation d’un montant de 20 milliards EUR (notifiée le 10 septembre 2010), et
-
un transfert d’actifs à la structure de défaisance FMS Wertmanagement AöR (notifié le 10 septembre 2010)
est déclarée compatible, compte tenu de la liste d’engagements ci-annexée, avec le marché intérieur en vertu de l’article 107, paragraphe 3, point b), du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne.
Article 2
L’Allemagne assure qu’à compter de la notification de la présente décision, des rapports trimestriels détaillés seront transmis à la Commission concernant les mesures adoptées afin de se conformer à la présente décision conformément au calendrier mentionné dans la liste d’engagement ci-annexée.
Article 3
La présente décision est adressée à la République fédérale d’Allemagne.
Fait à Bruxelles, le 18 juillet 2011.