РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 април 2011 година
за определяне на валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно член 10а от Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2011) 2772)
(2011/278/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на Схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а от нея,
като имат предвид, че:
(1)
В член 10а от цитираната директива е формулирано изискване, че чрез обхващащи цялата Общност и напълно хармонизирани приложни мерки по отношение на разпределянето на безплатните квоти за емисии следва, доколкото е възможно, да бъдат определени предварително зададени показатели (ex-ante benchmarks), за да се осигури провеждането на безплатното разпределяне на квотите по начин, който да насърчи намаляването на емисиите на парникови газове и прилагането на енергийно ефективни начини на работа, като се вземат предвид най-ефективните технологии, заместители и алтернативни производствени процеси, високоефективната когенерация, енергоефективното използване на отпадни газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид - когато съществуват съответни съоръжения, и без да се стимулира повишаване на емисиите. Разпределянето на квотите трябва да бъде направено преди началото на съответния период на търгуване, така че да се даде възможност за добро функциониране на пазара.
(2)
При дефиниране на принципите за определяне на ex-ante показатели за отделните отрасли и подотрасли, отправна точка следва да бъдат средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите в даден отрасъл или подотрасъл в ЕС за периода 2007-2008 г. Показателите следва да се изчисляват по-скоро за видове продукти, а не на база на входящите суровини и енергия - с оглед постигането на максимални намаления на емисиите на парникови газове и подобрения на енергийната ефективност в рамките на всеки производствен процес в дадения отрасъл или подотрасъл.
(3)
При определянето на показателите Комисията проведе консултации със съответните заинтересовани страни, включително засегнатите отрасли и подотрасли. Необходимата за определяне на показателите информация, включително данни за производството, емисиите и енергопотреблението на съответни инсталации, бе събрана във вида ѝ от февруари 2009 г. - респективно от индустриални асоциации, държави-членки и източници на платена информация, както и чрез анкета с участието на операторите на отделни инсталации.
(4)
Доколкото това бе възможно, Комисията разработи показатели за продуктите, както и за търгуваните между инсталациите междинни продукти, които се произвеждат при дейностите по приложение I към Директива 2003/87/ЕО. По принцип, за всеки продукт следва да бъде определен един показател. Ако някой продукт е пряк заместител на друг продукт, и за двата следва да бъде валиден един и същ продуктов показател, както и съответно определение на продукта.
(5)
Комисията прецени, че определянето на показател за даден продукт е възможно в тези случаи, при които - имайки предвид сложността на производствените процеси - съществуват определения и класификации, даващи възможност за верификация на производствените данни и за еднакво прилагане на продуктовия показател в целия Европейски съюз за целите на разпределянето на квоти за емисии. Не е правено каквото и да е разграничаване на база на географското разположение или на използваните технологии, суровини или горива, за да не се изкривява картината на „въглеродната“ ефективност в икономиката на Европейския съюз като цяло, както и за да се засили хармонизацията при преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии.
(6)
Стойностите на показателите следва да обхващат всички свързани със съответното производство преки емисии, включително емисиите от генерирането на използвана в производството измерима топлинна енергия, независимо дали тази измерима топлинна енергия е генерирана в съответния обект, или от друга инсталация. Емисиите, дължащи се на електропроизводство и на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, включително - в случаите на екзотермични процеси - избегнатите емисии от алтернативно генериране на топлинна енергия или електроенергия или, също така, избегнатите емисии в случаите на генериране на електроенергия без преки емисии, бяха приспаднати при определянето на стойностите на показателите. В случай че не е възможно да се приспаднат емисиите, дължащи се на подавана извън инсталацията измерима топлинна енергия, то за тази топлинна енергия не би следвало да могат да се разпределят безплатни квоти за емисии.
(7)
За да се осигури, че въздействието на показателите води до намаление на емисиите на парникови газове, за някои производствени процеси, при които до известна степен са взаимнозаменяеми преките емисии (отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти) и непреките емисии от електропроизводството (неотговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти съгласно Директива 2003/87/ЕО), при определянето на стойностите на показателите са взети предвид общите емисии, включително и непреките емисии от електропроизводството, така че да се осигурят равностойни условия за инсталациите с интензивно използване съответно на електроенергия и на горива. Но при разпределянето на квоти за емисии въз основа на такива показатели следва да се взема под внимание само делът на преките емисии в общите емисии - за да не се разпределят безплатно квоти за емисии, генерирани при електропроизводство.
(8)
При определянето на стойностите на показателите Комисията използва като отправна точка средноаритметичната стойност на данните за емисиите на парникови газове през 2007 и 2008 г. на емисионно най-ефективните 10 % от инсталациите, за които са събрани данни. Също така, в съответствие с член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, за всички отрасли, за които има посочен показател в приложение I, Комисията проведе анализи - въз основа на получена от различни източници допълнителна информация, както и въз основа на специализирано проучване за най-ефективните техники и за потенциала за намаление на емисиите на европейско и международно ниво - дали тези отправни точки достатъчно добре отразяват най-ефективните техники, заместителите, алтернативните производствени процеси, високоефективната когенерация, ефективното оползотворяване на енергията на отпадните газове, използването на биомаса и улавянето и съхранението на въглероден диоксид (в случаите, когато съществуват подобни съоръжения). Данните, използвани за определяне на стойностите на показателите, са събрани от широк кръг източници с оглед да покриват максимален брой инсталации, които през 2007 и 2008 г. са произвеждали съответния продукт. Най-напред данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, влизащи в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии и произвеждащи продукти, за които са определени показатели, бяха събрани от (или от името на) съответните европейски отраслови асоциации, в съответствие с определени правила - така наречените „отраслови правилници“ (sector rule books). В допълнение към тези правилници Комисията предостави указания за критериите за качество и верификация на данните, използвани за определяне на показателите в рамките на Европейската схема за търговия с емисии. Второ, в допълнение на данните от европейските отраслови асоциации, данни бяха събирани и от консултанти, действащи от името на Европейската комисия (специално за такива инсталации, за които отсъстваха данни от отрасловите асоциации), а също така бяха предоставени данни и анализи от компетентни органи на държави-членки.
(9)
За да се осигури, че стойностите на показателите се базират на верни и съответстващи данни, Комисията проведе, с помощта на консултанти, задълбочени проверки на съответствието на отрасловите правилници, както и проверки на достоверността на отправните стойности, получени въз основа на съответните данни. В съответствие с изискванията в указанията за качество и верификация данните бяха верифицирани в необходимата степен от независими верификатори.
(10)
В случаите, когато съществуват инсталации, произвеждащи по няколко продукта, и разпределянето на емисиите за отделните продукти е счетено за невъзможно, в данните и при определянето на показателите са включени само такива инсталации, които произвеждат по един продукт. Това се отнася за продуктовите показатели за производството на вар, доломитна вар, бутилки и буркани от безцветно стъкло, бутилки и буркани от цветно стъкло, облицовъчни тухли, настилъчни тухли, изсушени чрез пулверизация прахообразни материали, непокрита висококачествена хартия, хартия тип тишу, хартия за гладки пластове на велпапе и хартия за навълняване, непокрит картон и покрит картон. За да се подобри значимостта и да се провери достоверността на резултатите, стойностите за средните работни показатели за емисиите на най-ефективните 10 % от инсталациите бяха сравнени с литературни данни за най-ефективните техники.
(11)
В случаите на липса на данни или когато събраните данни не бяха в съответствие с методиката за определяне на показателите, бе използвана за тази цел информация относно настоящите равнища на емисии и консумация при използване на най-ефективните техники - главно въз основа на справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs), съставени съгласно Директива 2008/1/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването (2). По-специално, поради липсата на данни за третирането на отпадните газове, подаваната извън инсталацията топлинна енергия и производството на електроенергия, стойностите на продуктовите показатели за кокса и течните черни метали (hot metal) са получени чрез изчисления на преките и непреките емисии на база на информация за съответните енергийни потоци от справочните документи за най-добрите налични техники (BREFs) и приетите обичайни стойности на коефициентите на емисиите, посочени в Решение 2007/589/ЕО на Комисията от 18 юли 2007 г. за формулиране на указания за мониторинг и докладване на емисиите на парникови газове съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3). При определянето на продуктовия показател за агломерат данните бяха също коригирани въз основа на информация за енергийните потоци на база на съответния справочен документ за най-добрите налични техники, като бе взето под внимание и използването като гориво на отпадни газове, което се практикува в този отрасъл.
(12)
В случаите, при които не е възможно извеждане на продуктов показател, но въпреки това съществуват емисии на парникови газове, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти, тези квоти следва да бъдат разпределяни на базата на непреки видове подход за определяне на емисиите (fallback approaches) за отделни видове производства. Разработена бе йерархична последователност от три вида непряк подход, с оглед да се постигнат максимални намаления на емисиите и енергоспестявания, поне в някои части от съответните производствени процеси. Топлинният показател (heat benchmark) е подходящ за тези съпроводени с консумация на топлинна енергия процеси, при които се използва измерим топлоносител. Горивният показател (fuel benchmark) е подходящ за случаите, когато използваната в процеса топлина не може да се мери. Стойностите на топлинните и горивните показатели бяха изведени в съответствие с принципите за прозрачност и простота, като бяха използвани референтни стойности на КПД, съответстващи на широко разпространени видове горива; тези подходи могат да бъдат характеризирани като следващата по ред най-добра възможност (след пряко определените продуктови показатели за емисиите) от гледна точка на постигането на емисионна ефективност, тъй като топлинните и горивните показатели отчитат прилагането на енергоефективни техники. За технологичните емисии (process emissions) е подходящо квотите да бъдат разпределяни въз основа на исторически данни за емисиите. За да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за такива емисии дава достатъчни стимули за намаляване на емисиите на парникови газове, както и за да се избегне различно третиране на технологичните емисии, за които се разпределят квоти на база на исторически данни за емисиите (от една страна) и на такива технологични емисии, които попадат в обхвата на продуктов показател (от друга страна), при определяне на броя на безплатните квоти за емисии историческото равнище на активността на всяка инсталация следва да се умножава по коефициент 0,9700.
(13)
От 2013 г. нататък всички безплатни разпределения на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО следва да се правят съгласно тези правила. За да бъде задействана преходната система (предвидена в член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО), при която безплатно разпределяните квоти за емисии следва да намаляват - от 80 % от общото количество квоти през 2013 г. до 30 % от това количество през 2020 г., с оглед през 2027 г. да се постигне прекратяване на безплатното разпределяне на квоти - се въвеждат коефициентите, посочени в приложение VI. В случаите, когато даден отрасъл или подотрасъл е включен в списъка, определен с Решение 2010/2/ЕС на Комисията от 24 декември 2009 г. за определяне, съгласно Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на списък с отрасли и подотрасли, за които се смята, че са изложени на съществен риск от изместване на въглеродни емисии (4), тези коефициенти не се прилагат. Разпределените съгласно настоящото решение квоти ще бъдат вземани предвид при определянето на бъдещи списъци на отрасли и подотрасли, за които се смята, че за изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
(14)
За да се улеснят събирането на данни от операторите и изчисляването на количествата квоти за емисии, които следва да бъдат разпределени от държавите-членки, всяка инсталация (в случаите, когато това е необходимо) следва да бъде разделена на подинсталации. Държавите-членки следва да осигуряват правилно определяне на емисиите на съответните подинсталации, без да има припокриване между подинсталациите.
(15)
Също така държавите-членки следва да осигуряват пълнота, съответствие и възможно най-висока точност на данните, получавани от операторите и използвани за разпределянето на квоти. Тези данни следва да бъдат верифицирани от независим верификатор, така че да се гарантира, че безплатното разпределяне на квоти за емисии се основава на сигурни и надеждни данни. Настоящото решение следва да съдържа специфични минимални изисквания за събирането и верификацията на данни с оглед да се улесни хармонизираното и съгласувано прилагане на правилата за разпределяне на квоти.
(16)
Количеството безплатно разпределяни квоти на работещи инсталации следва да се основава на исторически данни за производството им. За да се осигури, че референтният период е във възможно най-голяма степен представителен за индустриалните цикли, че обхваща съответния период, за който има налични данни с добро качество и че отчита в най-малка степен въздействието на специални обстоятелства, като например временно спиране на инсталациите, историческите равнища на активност следва да се базират на статистическата медиана на обема на производството през периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - на статистическата медиана на обема на производството в периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г. Също така е уместно да се взема предвид всяка значителна промяна в капацитета, настъпила през съответния период. За нови участници определянето на равнищата на активност следва да се базира на стандартно използване на капацитета, определено на база на информация за съответния сектор, или на специфично за дадената инсталация използване на капацитета.
(17)
Събраната от държавите-членки информация следва да улеснява прилагането на настоящото решение от компетентните органи и от Комисията.
(18)
С оглед да се избегне всякакво изкривяване на конкурентната среда и за да се осигури правилно функциониране на пазара за права на емисии, държавите-членки следва да осигурят при определянето на квотите за отделните инсталации отсъствие на каквото и да е двойно отчитане и дублирано разпределяне на квоти. Във връзка с това държавите-членки следва да обръщат особено внимание на случаите, когато един продукт (за който има определен показател) се произвежда в повече от една инсталация или когато повече от един продукт (за който има определени показатели) се произвеждат в една и съща инсталация, или когато има подаване на междинни продукти извън границите на съответните инсталации.
(19)
За да се осигури, че системата за търговия с емисии ще предизвиква намаления на емисиите във времето, в Директива 2003/87/ЕО е предвидено, че общото количество на квотите в ЕС следва да намалява линейно. Като се има предвид, че това намаляващо количество на квотите за целия ЕС се използва при определянето на максималното годишно количество квоти по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва също така всички безплатни квоти за емисии, разпределяни въз основа на настоящото решение на инсталации, чиито квоти не попадат в максималното годишно количество по член 10а, параграф 5, да бъдат коригирани по същата линейна зависимост както общото количество на квотите в ЕС, като за базова година се използва 2013 г.
(20)
Единният коефициент за междусекторна корекция (uniform cross-sectoral correction factor), който трябва да се прилага ежегодно в периода 2013-2020 г. за инсталациите, които не са определени като произвеждащи електроенергия и които не са нови участници съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъде определен въз основа на предварителното общо годишно количество на квотите за емисии през периода 2013-2020 г., изчислявано за тези инсталации съгласно настоящото решение, включително за инсталациите, които могат да бъдат изключени съгласно член 27 от цитираната директива. Това количество безплатни квоти за емисии, разпределяни за всяка година от посочения период, следва да бъде сравнявано с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
(21)
В случаите на подаване на измерима топлинна енергия между две или повече инсталации разпределянето на безплатни квоти за емисии следва да се базира на потреблението на топлинна енергия на дадена инсталация, като се има предвид и рискът от изместване на въглеродни емисии. По този начин, за да се осигури, че броят на разпределяните безплатни квоти за емисии не зависи от структурата на снабдяването с топлинна енергия, квотите за емисии следва да се разпределят на потребителя на топлинна енергия.
(22)
За да се подобри значимостта на наличните данни за емисиите на парникови газове на инсталациите, обхванати от Европейската схема за търговия с емисии, продуктовите показатели за сулфитна, термомеханична и механична целулоза, както и за целулоза от вторично използвана хартия, се базират на информацията от справочни документи (BREF) за най-добрите налични техники, отразяващи използването на минерални разпалващи горива, както и използването на минерални горива (за сулфитната, термомеханичната и механичната целулоза) и на топлинна енергия (за вторичните хартиени суровини). Продуктовият показател за вестникарска хартия също се базира на най-ефективните техники, като в случая за получаването на достоверна стойност на показателя е отразено използването на топлинна енергия.
(23)
За да бъдат взети предвид допълнителните емисии на парникови газове, които не са отразени в данните, използвани при определяне на стойностите на показателите за някои видове инсталации, по-специално емисиите на метан, както и за да се осигури, че безплатното разпределяне на квоти за емисии на базата на съответните продуктови показатели отчита ефективността на процесите по отношение на емисиите на парникови газове и не създава стимули за увеличаване на емисиите, точките на индивидуалните данни по кривата на показателите за производството на азотна киселина бяха коригирани въз основа на предоставена от отрасъла информация за средната стойност на съответните емисии, както и информация от справочните документи за най-добри налични техники. Тази корекция е отразена в продуктовия показател за производството на азотна киселина.
(24)
За да се вземат предвид различията в конфигурациите на рафинериите, продуктовият показател за нефтохимическия отрасъл следва да се базира на подхода с използване на „приведени по СО2 тонове“ (наричан по-долу „CWT“). По този начин СWT се превръща в единствения продукт на рафинерията и съответният обем на производството се изчислява на база на определени видове производствени блокове, чиито продукти се „претеглят“ чрез емисионни коефициенти (отнесени спрямо емисиите при дестилация на суров нефт), наречени CWT коефициенти и изразяващи интензивността на емисиите на CO2 при средно равнище на енергийна ефективност, за един и същ стандартен вид гориво във всеки производствен блок с горивен процес и за средни технологични емисии на производствения блок. На тази база са получени изразяващите данните точки, използвани при определяне на продуктовия показател - чрез съпоставяне на действителните емисии на всяка рафинерия с нейното общо количество CWT. След което, за да се определи количеството на безплатните квоти за емисии, които да се разпределят на рафинериите, се прави корекция за изключване на потреблението и производството на електроенергия, за да бъде спазено изискването от член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО.
(25)
Като се има предвид широкият обхват на качествените характеристики на съответните продукти, продуктовите показатели за вар и доломитна вар се отнасят за вар със стандартно съдържание на калциев оксид и магнезиев оксид. Що се отнася до емисиите от горивния процес, използваните данни за специфичните емисии от горенето при производството на тези стандартни продукти са на база Решение 2007/589/ЕО.
(26)
При все че при определянето на редица продуктови показатели, като например тези за производството на амоняк и калцинирана сода, е прието, че всичкият получен при производствения процес CO2 се отделя в атмосферата, тези емисии следва да са обект на мониторинг и докладване в съответствие с регламента за мониторинг и докладване на емисиите от дейностите, посочени в приложение I, който следва да бъде приет до 31 декември 2011 г. съгласно член 14, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО, като се приема, че всичкият получен CO2 в резултат от тези производствени процеси се отделя в атмосферата, независимо от възможното използване на СО2 като суровина в химични производствени процеси.
(27)
Показателят за крекинг с водна пара не обхваща така наречените ценни химични вещества от добавъчно захранване, които не се произвеждат в рамките на основния процес, както и съответните емисии, но в съответните случаи на добавъчно захранване следва да се разглежда възможността за разпределяне на безплатни квоти за емисии, като се използват коефициентите за специфични емисии.
(28)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на ароматни съединения в рафинериите и химичните заводи, разпределянето на безплатни квоти за емисии при производството на ароматни съединения следва да се базира на подхода CWT и да се прилага стойността на продуктовия показател за рафинерии.
(29)
Отчитайки, че при производството на винилхлориден мономер водородът се използва до известна степен и като гориво, замествайки конвенционални горива, например природен газ, като по този начин се намаляват преките емисии от горивния процес, но отчитайки също, че използването на водорода като суровина е за предпочитане от гледна точка на общата ефективност по отношение на емисиите на парникови газове, в показателя за винилхлоридния мономер използването на водород като гориво е отчетено като използване на природен газ.
(30)
С оглед да се осигурят равностойни условия във връзка с производството на водород и генераторен газ в рафинериите и химичните заводи, показателите за тези продукти следва да се базират на подхода CWT и на стойността на показателя за рафинерии. И за двата продукта продуктовите показатели се отнасят за определена обемна концентрация на водорода.
(31)
Тъй като от 2013 г. нататък по правило всички квоти за емисии от енергийния сектор ще се разпределят чрез тръжна продажба, имайки предвид възможностите на този отрасъл да прехвърля и на свои клиенти увеличените разходи за емисиите на въглероден диоксид, и че няма да има безплатно разпределяне на квоти за емисии за каквото и да е електропроизводство (с изключение на преходното безплатно разпределение в случаите на модернизация на генерирането на електроенергия и на електропроизводство от отпадни газове), в настоящото решение не следва да се разглежда безплатно разпределяне на квоти за емисии във връзка с производството или потреблението на електроенергия. От друга страна, съгласно член 10а, параграф 6 от Директива 2003/87/ЕО отраслите или подотраслите, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, могат да бъдат компенсирани за разходите във връзка с отразяването на емисиите на парникови газове в цените на електроенергията посредством финансови мерки, приети от държавите-членки в съответствие с действащите правила за държавната помощ, както и финансови мерки, които Комисията предстои да приеме в тази област.
(32)
Също така е уместно продуктовите показатели да отчитат ефективното оползотворяване на енергия от отпадни газове и емисиите, свързани с тяхното използване. За тази цел при определянето на стойностите на показателите за продукти, при чието производство се генерират отпадни газове, в голяма степен е отчетено въглеродното съдържание на тези отпадни газове. В случаите, когато отпадните газове при производствения процес се подават извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят за производството на топлинна енергия извън системните граници на даден процес, определен в приложение I, съответните емисии следва да бъдат взети под внимание посредством разпределяне на допълнителни квоти за емисии на база на топлинния или горивния показател. Във връзка с общия принцип, че няма да се разпределят безплатни квоти за емисии от каквото и да е електропроизводство и за да се избегнат излишни изкривявания на конкурентната среда на пазара за електроснабдяване на промишлени инсталации и, също така, като се взема предвид наличието на въглеродна компонента в цената на електроенергията, е уместно в случаите, при които отпадни газове се подават при производствения процес извън системните граници на съответния продуктов показател и се изгарят с цел производство на електроенергия, да не се разпределят никакви допълнителни квоти, надхвърлящи въглеродното съдържание в отпадния газ, отразено в съответния продуктов показател.
(33)
Продуктовите показатели отчитат също така историческите емисии от изгаряне във факел на отпадни газове във връзка с производството на даден продукт, като горивото, използвано за необходимо за безопасността изгаряне във факел, следва да се разглежда като гориво, използвано за производството на неизмерима топлинна енергия, така че да бъде отчетен задължителният характер на наличието на такива факли.
(34)
За борбата с изменението на климата и намаляването на въглеродната интензивност на икономиките са необходими значителни инвестиции. Следователно настоящото решение следва да се прилага по начин, който да насърчава инвестициите в чисти технологии във всеки един отрасъл и подотрасъл. В съответствие с Директива 2003/87/ЕО е възможно в бъдеще други политики и мерки да допълнят настоящите цели и да насърчават ефективното използване на квотите за генериране на значителни инвестиции в енергийно по-ефективни технологии. По-специално ако окончателното годишно количество на безплатните квоти за всички работещи инсталации, определено в съответствие с настоящото решение, падне значително под максималното годишно количество на квотите по член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО, с изменение на настоящото решение би могло да се осигурят стимули за по-нататъшно намаляване на емисиите на парникови газове съгласно член 10а, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО чрез разпределяне на квоти на инсталации, които са в състояние да приложат новаторски технологии и допълнително да намалят емисиите на парникови газове.
(35)
Инвестициите в значителни увеличения на капацитета, даващи достъп до резерва за нови участници по член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, следва да бъдат безспорни и в съответен размер, така че да се избегне ранно изчерпване на резерва от квоти, създаден за нови участници, а също изкривявания на конкурентната среда и излишни административни натоварвания, и да се осигури равноправно третиране на инсталациите в различните държави-членки. Ето защо е уместно да се определи праг за значителните промени на капацитета - да надхвърлят 10 % от инсталирания капацитет, както и да се въведе изискване, че промяната в инсталирания капацитет следва да води до значително по-висока или по-ниска активност на съответната инсталация. Също така при преценяването дали този праг е достигнат следва да бъдат вземани под внимание и постепенните увеличения или намаления на капацитета.
(36)
Като се има предвид, че броят на квотите в резерва за нови участници е ограничен, е уместно при предоставянето на значителни количества от такива квоти на нови участници да се прави оценка дали е гарантиран справедлив и равноправен достъп до оставащите количества квоти в този резерв. В зависимост от резултата от тази оценка може да бъде предвидена система за чакане на ред. В устройството на тази система и при определянето на съответните критерии за участие следва да бъдат отчетени различните разрешителни практики в държавите-членки, както и да се избегне всякаква злоупотреба и да не се предоставят стимули за използване на резервни квоти в неразумно продължителен период от време.
(37)
За да се осигури, че не се разпределят безплатни квоти за емисии на инсталации, които са излезли от експлоатация, в настоящото решение следва да бъдат предвидени мерки за дефиниране на такива инсталации и за забрана на издаването на квоти за тях, освен ако може да бъде установено, че съответната инсталация ще поднови своята работа след определен и разумно продължителен период от време.
(38)
За да може да се адаптира броят на квотите за емисии, разпределени на инсталация, която частично е излязла от експлоатация, са дефинирани специфични прагове за сравнение на намаленото и първоначалното равнище на активност. В такъв случай броят на разпределяните квоти за емисии следва да бъде уточнен, започвайки от следващата година след годината, в която инсталацията частично е излязла от експлоатация. В случай че такава инсталация отново достигне степен на активност над съответните прагове, първоначалният брой на квотите за емисии следва да бъде частично или дори изцяло възстановен, в зависимост от степента на експлоатация на инсталацията.
(39)
Където е необходимо, следва да се отчитат указанията за тълкуване на приложение I към Директива 2003/87/ЕО.
(40)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
В настоящото решение са формулирани валидни за целия Европейски съюз преходни правила за хармонизираното безплатно разпределяне на квоти за емисии съгласно Директива 2003/87/ЕО в периода от 2013 г. нататък.
Член 2
Обхват
Настоящото решение се отнася за безплатното разпределяне на квоти за емисии по глава III (стационарни инсталации) от Директива 2003/87/ЕО в периодите за търгуване от 2013 г. нататък, с изключение на преходното безплатно разпределяне на квоти за емисии за модернизация на електрогенериращи инсталации съгласно член 10в от Директива 2003/87/ЕО.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„работеща инсталация“ („incumbent installation“) означава всяка инсталация, извършваща една или повече от дейностите, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, или дейност, обхваната за пръв път от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 24 от цитираната директива, която:
i)
е получила разрешително за емисии на парникови газове преди 30 юни 2011 г.; или
ii)
реално се експлоатира, получила е преди 30 юни 2011 г. всички съответни екологични разрешителни, включително, ако е необходимо, комплексно разрешително по Директива 2008/1/ЕО, и е постигнала преди 30 юни 2011 г. съответствие с всички останали критерии, определени в националната нормативна уредба на съответната държава-членка, въз основа на които инсталацията е получила разрешително за емисии на парникови газове;
б)
„подинсталация с продуктов показател“ („product benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, свързани с производството на даден продукт, за който е формулиран показател в приложение I;
в)
„подинсталация с топлинен показател“ („heat benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с производство или получаване от друга инсталация или обект, попадаща/попадащ в обхвата на Европейската схема за търговия с емисии (или и производство, и получаване) на измерима топлинна енергия в границите на инсталацията, ако тази измерима топлинна енергия:
-
се използва за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или
-
се подава на друга инсталация или обект, която/който е извън рамките на Европейската схема за търговия с емисии, но не и ако топлинната енергия се подава за производство на електроенергия;
г)
„подинсталация с горивен показател“ („fuel benchmark sub-installation“) се определя от входящите и изходящите потоци и съответните емисии, които не са обхванати от подинсталация с продуктов показател и са свързани с получаването или производството чрез изгаряне на горива на неизмерима топлинна енергия - ако тази неизмерима топлинна енергия се използва за производството на продукти или за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), като се включва и поддържането на необходимо за безопасността изгаряне във факел;
д)
„измерима топлинна енергия“ („measurable heat“) означава нетен пренос на топлинна енергия по установими тръбопроводи или газоходи, като се използва топлоносител - например (по-специално) пара, горещ въздух, вода, масла, течни метали или соли - на чийто поток е инсталиран или може да бъде инсталиран топломер;
е)
„топломер“ („heat meter“) означава топломер по смисъла на приложение MI-004 към Директива 2004/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (5) или всяко друго устройство, предназначено да измерва и записва количеството топлинна енергия на база на измерване на дебити и температури;
ж)
„неизмерима топлинна енергия“ („non-measurable heat“) означава всяка топлинна енергия, различна от измеримата топлинна енергия;
з)
„подинсталация с технологични емисии“ се определя от емисиите на различни от въглероден диоксид парникови газове, посочени в приложение I към Директива 2003/87/ЕО, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I, или също така от емисиите на въглероден диоксид, отделяни извън системните граници на съответния продуктов показател по приложение I в резултат на някоя от посочените по-долу дейности, или също така емисии, дължащи се на изгарянето на недоокислен въглерод, получен в резултат от тези посочени по-долу дейности, което изгаряне се извършва с цел производство на измерима топлинна енергия, неизмерима топлинна енергия или електроенергия, при условие че бъдат извадени емисиите, които биха се отделили от изгарянето на такова количество природен газ, което е с еквивалентна топлотворна способност на технически използваемото енергийно съдържание на недоокисления въглерод:
i)
химична или електролитна редукция на металните съставки в руди, концентрати или вторични материали;
ii)
отстраняване на примеси от метали и метални съставки;
iii)
разлагане на карбонати, с изключение на карбонатите, използвани в скрубери за димни газове;
iv)
реакции на химичен синтез с участие на въглеродосъдържащ материал, ако основната цел на реакциите не е производство на топлинна енергия;
v)
използване на въглеродосъдържащи добавки или суровини, чиято основна цел не е производство на топлинна енергия;
vi)
химична или електролитна редукция на оксиди на металоидни (т.е. полуметални) и на неметални елементи, като например на силициеви оксиди и на фосфати;
и)
„значително увеличение на капацитета“ („significant capacity extension“) означава значително нарастване на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация, свързано с наличието на всяко от следните събития:
i)
настъпили са една или повече определими физически промени във връзка с нейната техническа конфигурация и функциониране, по-значителни от обикновена замяна на съществуваща производствена линия; и
ii)
подинсталацията може да бъде експлоатирана при капацитет, който е поне с 10 % по-висок от първоначалния инсталиран капацитет на подинсталацията преди промяната; или
iii)
подинсталацията, за която се отнасят физическите промени, има значително по-високо равнище на активност, което води до допълнително разпределяне на квоти за емисии в размер на над 50 000 квоти годишно, представляващи поне 5 % от предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени на тази подинсталация преди промяната;
й)
„значително намаление на капацитета“ („significant capacity reduction“) означава една или повече определими физически промени, довели до значително понижение на първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и на нейното равнище на активност, сравнимо по големина със значително увеличение на капацитета;
к)
„значителна промяна на капацитета“ („significant capacity change“) означава значително увеличение или намаление на капацитета;
л)
„добавен капацитет“ („added capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и инсталирания капацитет на същата подинсталация след негово значително увеличение, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
м)
„отпаднал капацитет“ („reduced capacity“) означава разликата между първоначалния инсталиран капацитет на дадена подинсталация и капацитета на същата подинсталация след негово значително намаление, определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната;
н)
„начало на нормална експлоатация“ („start of normal operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от капацитета, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
о)
„начало на променена експлоатация“ („start of changed operation“) означава верифицираният и одобрен първи ден от 90-дневен период на непрекъсната работа или в случаите, когато производственият цикъл в съответния отрасъл не предвижда непрекъсната работа - първият ден от 90-дневен период, състоящ се от специфични за отрасъла производствени цикли, през който инсталацията се експлоатира с поне 40 % от променения капацитет, за който са проектирани съоръженията, като в случаите, когато това е уместно, се отчитат специфичните за съответната инсталация експлоатационни условия;
п)
„необходимо за безопасността изгаряне във факел“ („safety flaring“) означава изгарянето на факелни горива (pilot fuels) и силно променливи количества технологични или остатъчни газове в открито за атмосферни въздействия устройство, което изрично се изисква от съответните разрешения за инсталацията по причини за осигуряване на безопасността;
р)
„частно жилище“ („private household“) означава жилищна единица, в рамките на която лицата уреждат, индивидуално или по групи, своето снабдяване с измерима топлинна енергия;
с)
„верификатор“ („verifier“) означава компетентно и независимо лице или верификационна организация, поело(а) задължение да извърши и докладва процеса на верификация в съответствие с подробните изисквания, формулирани от държавите-членки съгласно приложение V към Директива 2003/87/ЕО;
т)
„разумна убеденост“ („reasonable assurance“) означава висока, но не абсолютна степен на убеденост, изразена категорично във верификационното становище, че в подложените на верификация данни липсват съществени неистини;
у)
„степен на убеденост“ („level of assurance“) означава степента, в която верификаторът е убеден в заключенията от верификацията, че е доказано дали в представените данни за инсталацията липсват или присъстват съществени неистини;
ф)
„съществени неистини“ („material misstatement“) означава значими неистини (пропуски, неверни твърдения или грешки, надхвърлящи допустимата неопределеност) в предоставените данни, които, съгласно професионалната преценка на верификатора, биха могли да повлияят значително на последващото използване на данните от страна на компетентния орган при пресмятане на количеството разпределяни квоти за емисии.
Член 4
Компетентен орган и закръгляване на резултатите от изчисленията
1. Държавите-членки трябва да предприемат необходимите административни мерки, включително определяне на подходящ компетентен орган или органи съгласно член 18 от Директива 2003/87/ЕО, за прилагането на разпоредбите на настоящото решение.
2. Резултатите от всички изчисления относно броя на квотите, извършвани в съответствие с настоящото решение, се закръгляват до най-близкото цяло число квоти.
ГЛАВА II
РАБОТЕЩИ ИНСТАЛАЦИИ
Член 5
Идентифициране на инсталациите
1. Всяка държава-членка трябва да идентифицира всички инсталации на своя територия, отговарящи на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО.
2. Също така всяка държава-членка трябва да идентифицира всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 6
Разделяне на подинсталации
1. За целите на настоящото решение държавите-членки трябва да разделят условно всяка инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти за емисии по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, на една или повече от следните видове подинсталации, както е необходимо в съответния случай:
а)
подинсталация с продуктов показател;
б)
подинсталация с топлинен показател;
в)
подинсталация с горивен показател;
г)
подинсталация с технологични емисии.
Тези подинсталации трябва да отговарят, доколкото е възможно, на реални физически части от инсталацията.
По отношение на подинсталациите с топлинен показател, горивен показател и технологични емисии държавите-членки трябва да правят ясно разграничение, въз основа на кодовете на NACE и Prodcom, по въпроса дали съответният процес е в отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
Когато дадена включена в Европейската схема за търговия с емисии инсталация е произвела и подала измерима топлинна енергия на инсталация или друга инсталация или обект, които не са включени в тази схема, държавите-членки ще считат, че съответният процес в подинсталацията с топлинен показател, водещ до производството на тази топлинна енергия, не обслужва отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, освен ако компетентният орган е убеден, че потребителят на измеримата топлинна енергия принадлежи към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС.
2. Сборът от входящите потоци, от изходящите потоци и от емисиите на всички подинсталации не трябва да надхвърля съответно входящите потоци, изходящите потоци и общите емисии на инсталацията.
Член 7
Събиране на базови данни
1. За всяка работеща инсталация, отговаряща на условията за безплатно разпределяне на квоти по член 10а от Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, които се експлоатират само в отделни случаи, по-специално инсталациите които се държат в резерв или в готовност за включване, и инсталациите, работещи по сезонен график, държавите-членки трябва да съберат от съответния оператор цялата съответна информация и данни относно посочените в приложение IV параметри за периода, през който инсталацията е работила от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или съответно, в случаите, когато това е приложимо - от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г.
2. Държавите членки трябва да съберат отделни данни за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от съответния оператор допълнителна информация.
В случаите, когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, или когато поне 95 % от входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии съответно обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, държавите-членки могат да освободят съответния оператор от задължението да предостави данни, даващи възможност да се определи доколко съществува такъв риск.
3. Държавите-членки трябва да изискат от операторите да представят стойността на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация с продуктов показател, която се определя, както следва:
а)
по принцип първоначалният инсталиран капацитет се определя на база средната стойност на 2-та най-големи месечни обема на производството в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., като се приема, че подинсталацията работи при такова натоварване 720 часа месечно в течение на 12 месеца в годината;
б)
в случаите, когато не е възможно да се определи първоначалният инсталиран капацитет съгласно посоченото в буква а), трябва да се направи експериментална проверка на капацитета на подинсталацията под надзора на верификатор, за да се гарантира, че използваните параметри са типични за съответния отрасъл и че резултатите от експерименталната верификация са представителни.
4. В случаите, когато дадена подинсталация е имала значителна промяна на капацитета си в периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи, в допълнение към първоначалния инсталиран капацитет на съответната инсталация, определен съгласно параграф 3 преди началото на експлоатацията след промяната, също и стойността на добавения или съответно на отпадналия капацитет, както и стойността на инсталирания капацитет на подинсталацията след настъпилата значима промяна в капацитета (определен на база средната стойност на двата най-големи месечни обема на производството в рамките на първите 6 месеца на експлоатация след промяната). Държавите-членки ще считат този инсталиран капацитет след настъпилата значителна промяна на капацитета за първоначален инсталиран капацитет при оценяването на всяка една последваща значителна промяна на капацитета.
5. Държавите-членки трябва да получават, съхраняват и документират данни по начин, позволяващ тяхното съответно използване от компетентния орган.
Държавите-членки могат да поискат от оператора да използва електронен образец за попълване на данните или да специфицират файловия формат за подаване на данните. Държавите-членки са длъжни обаче да приемат ползването от оператора на всякакъв електронен образец или всякаква спецификация на файлов формат, публикувани от Комисията за целите на събирането на данни по настоящия член, освен ако съответният образец или спецификация на файлов формат на държавата-членка не изискват попълването поне на същите данни.
6. Входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии, за които са налице само данни за инсталацията като цяло, трябва да бъдат разпределени пропорционално на съответните подинсталации, както следва:
а)
в случаите, когато в една и съща производствена линия се произвеждат един след друг различни продукти, входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии трябва да бъдат разпределени последователно, въз основа на времето на годишно използване на всяка подинсталация;
б)
в случаите, когато не е възможно да се разпределят входящите потоци, изходящите потоци и съответните емисии съгласно посоченото в буква а), те трябва да бъдат разпределени на база на масите или обемите на отделните произвеждани продукти или като се използват оценки на съотношението на стойностите на свободната енергия на Гибс (free reaction enthalpies) при съответните химични реакции, или на база на друг подходящ начин на разпределяне, базиращ се на обоснована научна методика.
7. Държавите-членки трябва да изискват от операторите да представят пълни и съответстващи данни и да гарантират, че няма припокривания между инсталациите и двойно отчитане. По-специално държавите-членки трябва да осигурят прилагането от страна на операторите на надлежно усърдие и подаването на данни с най-високата възможна точност, така че да бъде осигурена разумна убеденост в достоверността на данните.
За тази цел държавите-членки трябва да осигурят подаване от страна на всеки оператор на доклад за използваната методика, съдържащ по-специално описание на инсталацията, на използваната методика за компилиране на данните, на различните източници на данни, на стъпките в изчисленията и, където случаят е такъв, на направените допускания и приложената методика за разпределяне на емисиите на съответните подинсталации съгласно параграф 6. Държавите-членки могат да изискват от операторите да демонстрират точността и пълнотата на предоставените данни.
8. В случаите на липса на данни държавите-членки трябва да изискват от оператора надлежно да оправдае всяка липса на данни.
Държавите-членки трябва да изискват от съответния оператор да замести всички липсващи данни с консервативни оценки, които по-специално да се основават на най-добрата индустриална практика и на актуалните научно-технически знания - преди или най-късно по време на верификацията от страна на верификатора.
Ако са налице частични данни, консервативна оценка означава екстраполираната стойност да не надхвърля 90 % от стойността, получена въз основа на наличните данни.
В случай че липсват данни за измеримите топлинни потоци в подинсталация с топлинен показател, може да бъде получена приблизителна стойност въз основа на съответната вложена енергия, умножена по измерения КПД на топлопроизводството, верифициран от верификатор. Ако не са налице такива данни за КПД, трябва да се използва референтна стойност на КПД, равна на 70 %, и да се умножи по съответната вложена енергия за производството на топлинна енергия.
9. Всяка държава-членка трябва при поискване да предоставя на Комисията достъп до данните, събрани в съответствие с посоченото в параграфи 1-6.
Член 8
Верификация
1. В процеса на събиране на данните съгласно член 7 държавите-членки трябва да приемат само такива данни, които са верифицирани като задоволителни от верификатор. Процесът на верификация трябва да се отнася до доклада за използваната методика и докладваните параметри, посочени в член 7 и приложение IV. При верификацията трябва да се разгледат надеждността, достоверността и точността на данните, предоставени от оператора, и да се достигне до верификационно становище, в което с разумна убеденост да бъде заявено дали в представените данни присъстват или не съществени неистини.
2. Държавите-членки трябва да осигурят, че верификаторът е независим от оператора, че той извършва дейностите си по правилен и обективен професионален начин и че разбира всяко от следните положения:
а)
разпоредбите на настоящото решение, както и всички съответни стандарти и указания;
б)
законодателните, регулаторните и административните изисквания, свързани с дейностите, които се верифицират;
в)
генерирането на цялата информация, свързана с всеки параметър или източник на емисии в инсталацията, по-специално във връзка със събирането, измерването, изчисляването и докладването на данните.
3. В допълнение към изискванията, формулирани в Решение 2007/589/ЕО, държавите-членки трябва да осигурят спазването на всяко от следните минимални изисквания:
а)
верификаторът трябва да е планирал и извършил верификацията от позицията на професионална скептичност, осъзнавайки, че може да съществуват обстоятелства, които биха довели до съществени неистини в представените данни и информация;
б)
верификаторът трябва да е валидирал само такива докладвани параметри, които са определени с висока степен на сигурност. За постигането на висока степен на сигурност се изисква операторът да покаже, че:
i)
в докладваните параметри липсват несъответствия;
ii)
събирането на данните за параметрите е извършено в съответствие с приложимите научни стандарти или указания;
iii)
съответните записи на данни за инсталацията са пълни и съвместими помежду си;
в)
верификаторът трябва да е започнал верификационния процес със стратегически анализ на всички съответни дейности, извършвани в инсталацията, и да има общ поглед върху всички дейности и тяхното значение във връзка с разпределянето на квоти;
г)
верификаторът трябва да е взел предвид информацията, съдържаща се в разрешителното за емисии на парникови газове или в другите съответни екологични разрешителни, като например в комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО, по-специално във връзка с оценяването на първоначалния инсталиран капацитет на подинсталациите;
д)
верификаторът трябва да е анализирал присъщите рискове и рисковете при измерването и регулирането, свързани с обхвата и сложността на дейностите на оператора и във връзка с параметрите за разпределяне на квоти, които могат да доведат до съществени неистини, и да е съставил план за верификация в съответствие с този анализ на рисковете;
е)
верификаторът трябва, ако това е уместно, да е посетил обекта, за да инспектира работата на измервателните уреди и мониторинговите системи, да е провел срещи и да е събрал достатъчно информация и доказателства. Ако верификаторът е преценил, че не е необходимо посещение на обекта, той трябва да може изцяло да обоснове своето решение пред съответния компетентен орган;
ж)
верификаторът трябва да е изпълнил верификационния план, като е събрал данни в съответствие с определените методи за вземане на проби, проверки чрез обхождане, прегледи на документацията, аналитични процедури, процедури по преглед на данни, включително всякакви съответни доказателства, на които да бъде обосновано верификационното становище;
з)
верификаторът трябва да е поискал от оператора да предостави всякакви евентуално липсващи данни или да допълни липсващи раздели от одиторските проследявания, да обясни вариациите на параметрите или данните за емисиите, да преразгледа изчисленията или да коригира докладваните данни;
и)
верификаторът трябва да е изготвил вътрешен верификационен доклад. Във верификационния доклад трябва да са посочени данните, показващи, че стратегическият анализ, анализът на рисковете и верификационният план са изпълнени изцяло, както и да е дадена достатъчно информация в подкрепа на верификационните становища. Вътрешният верификационен доклад трябва да улеснява потенциална оценка при извършване на одит от страна на компетентния орган и акредитиращия орган;
й)
въз основа на констатациите от вътрешния верификационен доклад верификаторът трябва да е дал заключение дали докладваните параметри съдържат каквито и да са съществени неистини и дали са налице други въпроси, имащи отношение към верификационното становище;
к)
верификаторът трябва да е представил верификационната методика, своите констатации и верификационното становище във верификационния доклад, адресиран до оператора, който трябва да бъде подаден от оператора, заедно с доклада за методиката и докладваните параметри, до компетентния орган.
4. Държавите-членки трябва да не разпределят безплатни квоти за емисии на инсталация, за която съответните данни не са верифицирани като задоволителни.
Единственият случай, при който държава-членка може да реши да разпредели безплатни квоти за емисии на инсталация, при положение че данните за тази инсталация не са верифицирани като задоволителни, е ако държавата-членка се е убедила, че пропуските в данните, довели до отрицателно становище на верификатора, се дължат на изключителни или непредвидени обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати, дори и при полагане на всички надлежни грижи, и които са били извън контрола на оператора на съответната инсталация, по-специално обстоятелства от рода на природни бедствия, война, заплаха за война, терористични актове, революция, бунт, саботаж или актове на вандализъм.
5. Чрез верификациите държавите-членки трябва да осигуряват по-специално липса на припокривания между подинсталации и на двойно отчитане.
Член 9
Историческо равнище на активност
1. По отношение на работещите инсталации държавите-членки трябва да определят историческите равнища на активност на всяка инсталация за базовия период от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г. или, в случай че дадено равнище на активност е станало впоследствие по-високо - за базовия период от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2010 г., въз основа на данните, събрани съгласно член 7.
2. Продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от статистическата медиана на годишния обем на производството на този продукт в съответната инсталация през базовия период.
3. Топлинното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно количество получена измерима топлинна енергия (идваща от инсталация, влизаща в Европейската схема за търговия с емисии) или произведена измерима топлинна енергия, или и двете, използвана в рамките на границите на инсталацията за производство на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство), или подадена на друга инсталация или обект, която/който е извън Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), като така определеното количество измерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
4. Горивното историческо равнище на активност се определя от статистическата медиана за базовия период на историческото годишно потребление на горива за производството на неизмерима топлинна енергия, използвана за производството на продукти, на механична енергия (но не и механична енергия, използвана за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство), включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, като така определеното количество неизмерима топлинна енергия се изразява в тераджаули/година.
5. За технологичните емисии, дължащи се на производството на продукти през посочения в параграф 1 базов период, историческото равнище на активност се определя от статистическата медиана на годишните исторически технологични емисии през базовия период, изразени в тонове СО2 еквивалент/година.
6. За целите на определяне на стойностите на статистическата медиана по параграфи 1-5 трябва да се вземат предвид само такива календарни години, в които инсталацията е работила поне 1 ден.
Ако инсталацията е работила в по-малко от две календарни години по време на съответния базов период, историческите равнища на активност трябва да бъдат изчислени въз основа на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация, определен съгласно методиката по член 7, параграф 3, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета, определен съгласно член 18, параграф 2.
7. Въз основа на дерогация от посоченото в параграф 2 държавите-членки трябва да определят продуктовите исторически равнища на активност за продуктите, за които са формулирани продуктови показатели в приложение III, въз основа на статистическата медиана на годишните исторически обеми на производството, определени по посочените в същото приложение формули.
8. Работещите инсталации, които се експлоатират при известни случаи, включително, по-специално, поддържаните в резерв или в режим на готовност инсталации, както и инсталациите, които работят по сезонен график и не са били експлоатирани поне един ден в дадена календарна година от базовия период, се вземат предвид при определянето на стойностите на статистическата медиана по параграф 1, ако са изпълнени всички от следните условия:
а)
трябва да бъде ясно показано, че съответната инсталация се използва при известни случаи - по-специално че редовно се експлоатира в режим на готовност или като резервна мощност или че редовно се експлоатира по сезонен график;
б)
инсталацията трябва да е обхваната от разрешително за емисии на парникови газове и от всички останали разрешителни по националната нормативна уредба на държавата-членка, необходими за експлоатация на инсталацията;
в)
технически е възможно инсталацията бързо да бъде включена да работи и съответните ремонтни работи се провеждат редовно.
9. В случай че на дадена работеща инсталация е изпълнено значително увеличение или намаление на капацитета през периода от 1 януари 2005 г. до 30 юни 2011 г., историческите равнища на активност на съответната инсталация трябва да се определят като сбор от определените съгласно параграф 1 стойности на статистическата медиана от преди значителната промяна в капацитета и съответните исторически равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет.
Историческите равнища на активност на добавения или отпадналия капацитет се определят, като се изчислят разликите между първоначално инсталираните капацитети (определени съгласно член 7, параграф 3, преди да е започнала експлоатацията след промяната) и инсталираните капацитети след промяната (определени съгласно член 7, параграф 4) на всяка подинсталация, в която е настъпила значителна промяна на капацитета, и тези разлики бъдат умножени по историческата средна стойност на използване на капацитета на съответната инслация в годините преди началото на експлоатацията на променения капацитет.
Член 10
Разпределяне на квоти за емисии на ниво инсталация
1. Въз основа на данните, събрани съгласно член 7, държавите-членки трябва да изчисляват за всяка година броя на квотите за емисии, разпределяни безплатно в периода от 2013 г. нататък на всяка работеща инсталация на тяхна територия, в съответствие с посоченото в параграфи 2-8.
2. За целите на това изчисляване държавите-членки трябва първо да определят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии поотделно за всяка подинсталация, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този продуктов показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
съответно за останалите видове подинсталации:
i)
за подинсталация с топлинен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на топлинния показател за измерима топлинна енергия, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на измерима топлинна енергия;
ii)
за подинсталация с горивен показател - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател, посочена в приложение I, умножена по съответното историческо равнище на активност на консумацията на гориво;
iii)
за подинсталация с технологични емисии - предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на историческата активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
3. Доколкото се подава измерима топлинна енергия към частни жилища и предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i) за 2013 г., е по-малък от медианната стойност на годишните исторически емисии във връзка с производството на измерима топлинна енергия за частни жилища от тази подинасталация в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г., предварителният годишен брой на квотите за емисии за 2013 г. трябва да бъде уточнен със съответната разлика. За всяка от годините в периода от 2014 до 2020 г. предварителният годишен брой на квотите за емисии, определен съгласно параграф 2, буква б), подточка i), трябва да бъде уточнен с разликата, с която предварителният годишен брой на емисиите за тази година е по-малък от съответен процент от гореспоменатата медианна стойност на годишните исторически емисии. Този процент ще е съответно 90 % за 2014 г. и ще намалява с 10 процентни пункта за всяка следваща година.
4. За целите по прилагането на член 10а, параграф 11 от Директива 2003/87/ЕО трябва стойностите на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии (определени за всяка подинсталация съгласно параграф 2 от настоящия член, за съответната година, в случаите, когато тези подинсталации обслужват отрасли и подотрасли, за които се смята, че не са изложени на риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС) да бъдат умножени по съответния коефициент, посочен в приложение VI.
В случаите, когато процесите в тези подинсталации обслужват отрасли или подотрасли, за които се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии - съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС коефициентът, по който трябва да бъдат умножени тези стойности за 2013 и 2014 г., е 1. Отраслите и подотраслите, за които съответният коефициент ще продължи да бъде 1 и за периода 2015-2020 г., ще бъдат определени съгласно член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО.
5. В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужва отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
В случаите, когато поне 95 % от историческото равнище на активност на подинсталация с топлинен показател, подинсталация с горивен показател или подинсталация с технологични емисии обслужват отрасли или подотрасли, за които съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС се смята, че не са изложени на значителен риск от изместване на въглеродни емисии, се приема, че подинсталацията като цяло не е изложена на такъв значителен риск от изместване на въглеродни емисии.
6. Предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за подинсталациите, получили измерима топлинна енергия от подинсталации, произвеждащи продукти, попадащи в обхвата на посочените в приложение I показатели за азотна киселина, трябва да бъде намален със стойността на историческата годишна консумация на такава топлина по време на базовия период (посочен в член 9, параграф 1), умножена по стойността на посочения в приложение I топлинен показател.
7. Предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени на всяка инсталация, се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всяка от подинсталациите, изчислени съгласно посоченото в параграфи 2, 3, 4, 5 и 6.
В случаите, когато дадена инсталация включва подинсталации, произвеждащи целулоза (късовлакнеста сулфатна целулоза, дълговлакнеста сулфатна целулоза, термомеханична и механична целулоза, сулфитна целулоза или други видове целулоза, непопадащи в обхвата на продуктов показател) и подаващи измерима топлинна енергия към други технически свързани с тях подинсталации, при определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, без това да засяга предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии, предоставяни на други подинсталации на съответната инсталация, трябва да се отчита само предварителният годишен брой на емисиите за производството на тези продукти, които се продават на пазара и не се преработват в хартия в рамките на същата инсталация или на други технически свързани с нея инсталации.
8. При определянето на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка инсталация, държавите-членки трябва да осигурят, че емисиите не се отчитат двойно и че разпределяното количество квоти не е отрицателно. По-специално в случаите, когато даден междинен продукт, попадащ в обхвата на продуктов показател съгласно определението на съответните системни граници, както е посочено в приложение I, бива внесен в дадена инсталация, съответните емисии не трябва да бъдат двойно отчетени при определянето на първоначалния общ брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на двете съответни инсталации.
9. Окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на всяка работеща инсталация, освен за инсталациите, попадащи в обхвата на посоченото в член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО, се определя чрез умножаване на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, определен съгласно посоченото в параграф 7, по общия коефициент за междусекторна корекция, определен съгласно член 15, параграф 3.
За инсталациите, попадащи в обхвата на член 10а, параграф 3 от Директива 2003/87/ЕО и отговарящи на условията за разпределяне на безплатни квоти за емисии, окончателният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка инсталация, определен съгласно посоченото в параграф 7 и коригиран годишно с линейния коефициент, посочен в член 10а, параграф 4 от Директива 2003/87/ЕО, като се използва за базово количество предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределени за съответната инсталация за 2013 г.
Член 11
Разпределяне на квоти за емисии за крекинг с водна пара
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинсталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на ценни химически вещества (high value chemicals - наричани по-долу „HVC“), трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I продуктов показател за крекинг с водна пара, умножена по историческото равнище на активност, определено съгласно приложение III, и умножена по отношението между общите преки емисии (включително емисиите във връзка с нетната внесена топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2. Към резултата от това изчисление трябва да се добавят: 1,78 тона въглероден диоксид за тон водород от медианното историческо производство на водород от добавъчно захранване, изразено в тонове водород, 0,24 тона въглероден диоксид за тон етилен от медианното историческо производство на етилен от добавъчно захранване, изразено в тонове етилен, и 0,16 тона въглероден диоксид за тон други HVC от медианното историческо производство на други HVC (освен водород и етилен) от добавъчно захранване, изразено в тонове HVC.
Член 12
Разпределяне на квоти за емисии при производството на винилхлориден мономер
Въз основа на дерогация от член 10, параграф 2, буква а) предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии на подинасталация с продуктов показател, разпределяни във връзка с производството на винилхлориден мономер (наричан по-долу „VCM“), трябва да отговаря на стойността на продуктовия показател за VCM, умножена по историческото равнище на активност за производството на VCM, изразено в тонове, и умножена по отношението между: преките емисии за производството на VCM (включително емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изчислени съгласно член 14, параграф 2 и изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези преки емисии и историческите косвени емисии във връзка с водорода, използван за производството на VCM през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент и изчислени на база на историческата консумация на топлинна енергия, получена чрез изгаряне на водород и изразена в тераджаули (TJ), умножена по 56,1 тона въглероден диоксид за тераджаул.
Член 13
Подаване на топлинна енергия между инсталации
В случаите, когато подинсталация с продуктов показател включва измерима топлинна енергия, получена от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, първоначалният годишен брой на безплатните квоти за емисии, разпределяни на подинсталацията с продуктов показател, определен съгласно член 10, параграф 2, буква а), трябва да бъде намален с историческото количество топлинна енергия, получено през съответната година от инсталация или друг обект, които не са включени в Европейската схема за търговия с емисии, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за измерима топлинна енергия.
Член 14
Заменяемост на гориво и електроенергия
1. За всеки вид подинсталация с продуктов показател, посочена в приложение I, в раздела с отчитане на заменяемостта на горивото и електроенергията, предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да отговаря на: стойността на посочения в приложение I съответен продуктов показател, умножена по историческото равнище на активност за този продукт и умножена по отношението между общите преки емисии във връзка с нетната получена отвън топлинна енергия през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, изразени като тонове СО2 еквивалент, върху сбора на тези общи преки емисии и съответните косвени емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение.
2. За целите на изчислението по параграф 1 съответните косвени емисии се получават на база на съответното електропотребление (съгласно определението на обхванатите процеси и емисии в приложение I) през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, предназначено за производството на съответния продукт и изразено в мегаватчасове, умножено по 0,465 тона въглероден диоксид за мегаватчас, което дава косвените емисии, изразени в тонове въглероден диоксид.
За целите на изчислението по параграф 1 емисиите за нетната получена отвън топлинна енергия се получават на база на количеството измерима топлинна енергия, използвана за производството на съответния продукт и получена от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии през базовия период по член 9, параграф 1 от настоящото решение, умножено по стойността на посочения в приложение I показател за топлинна енергия.
ГЛАВА III
РЕШЕНИЯ ЗА РАЗПРЕДЕЛЯНЕ НА КВОТИ
Член 15
Национални мерки за изпълнение
1. Съгласно член 11, параграф 1 от Директива 2003/87/ЕО държавите-членки трябва в срок до 30 септември 2011 г. да представят на Комисията списък на инсталациите на тяхна територия, попадащи в обхвата на Директива 2003/87/ЕО, включително инсталациите, идентифицирани в съответствие с член 5, като се използва предоставеният от Комисията електронен образец.
2. Списъкът по параграф 1 трябва да съдържа следните данни за всяка работеща инсталация:
а)
идентификация на инсталацията и нейните граници, като се използва идентификационният код на инсталацията в Независимия дневник на транзакциите в Общността (CITL);
б)
идентификация на всяка подинсталация в дадена инсталация;
в)
за всяка подинсталация с продуктов показател - първоначалния инсталиран капацитет и годишните обеми на производството на съответния продукт в периода от 1 януари 2005 г. до 31 декември 2008 г.;
г)
за всяка инсталация и подинсталация - информация дали тя принадлежи или не към отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС;
д)
за всяка подинсталация - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 2;
е)
в допълнение към данните по буква г), за инсталациите, които не обслужат отрасъл или подотрасъл, за който се смята, че е изложен на значителен риск от изместване на въглеродни емисии съгласно посоченото в Решение 2010/2/ЕС - предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., намаляващ с еднакви годишни количества, от 80 % от съответното количество през 2013 г. до 30 % през 2020 г., съгласно член 10, параграф 4;
ж)
за всяка инсталация - предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определен съгласно член 10, параграф 6.
В списъка трябва също да са посочени всички произвеждащи топлинна енергия електропроизводители и малките инсталации, които могат да бъдат изключени от Европейската схема за търговия с емисии съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО.
3. След получаване на списъка по параграф 1 от настоящия член Комисията трябва да направи оценка на включването на всяка инсталация в списъка и на съответния предварителен общ брой на безплатните квоти за емисии.
След нотификация от всички държави-членки на предварителния общ брой на безплатните квоти за емисии за разпределяне в периода от 2013 до 2020 г. Комисията трябва да определя единния коефициент за междусекторна корекция съгласно посоченото в член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО. Този корекционен коефициент ще бъде определян чрез сравняване на сбора на предварителните общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределяни на инсталациите, които не са производители на електроенергия, за всяка година от периода 2013-2020 г. (без да са коригирани с коефициентите по приложение VI), с годишното количество на квотите, изчислявано съгласно член 10а, параграф 5 от Директива 2003/87/ЕО за инсталации, които не са производители на електроенергия или нови участници, като се взема предвид съответният дял в общото годишно количество квоти в ЕС, определено съгласно член 9 от цитираната директива, както и съответното количество емисии, които се включват в Европейската схема за търговия с емисии едва в периода от 2013 г. нататък.
4. Ако Комисията не отхвърли включването на дадена инсталация в този списък, включително съответните предварителни общи годишни количества безплатни квоти за емисии, разпределени на тази инсталация, съответната държава-членка трябва да продължи с определянето на окончателното количество безплатни квоти за емисии за всяка година в периода от 2013 до 2020 г., в съответствие с член 10, параграф 9 от настоящото решение.
5. След определянето на окончателния годишен брой на квотите за емисии за всички работещи инсталации на тяхна територия държавите-членки трябва да представят на Комисията списък на стойностите на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии за периода от 2013 до 2020 г., определени съгласно член 10, параграф 9.
Член 16
Промени в степента на риска от изместване на въглеродни емисии
В рамките на 3 месеца след приемането на списъка по член 10а, параграф 13 от Директива 2003/87/ЕО за годините от 2015 до 2020 г. или след приемането на всякаква добавка на списъка по Решение 2010/2/ЕС за 2013 и 2014 г. всяка държава-членка трябва да преразгледа списъка по член 15, параграф 1 от настоящото решение, като ясно посочи промените в оценяваната степен на наличие на инсталациите и подинсталациите на риск от изместване на въглеродни емисии, както и съответните промени в предварителното годишно количество на безплатните квоти за емисии (в случаите, при които са необходими такива промени) и да представи този преразгледан списък на Комисията.
ГЛАВА IV
НОВИ УЧАСТНИЦИ И ЗАКРИВАНИЯ
Член 17
Заявка за безплатни квоти за емисии
1. При получаване на заявка от страна на нов участник държавите-членки трябва въз основа на настоящите правила да определят количеството на безплатните квоти за емисии, които трябва да бъдат разпределени, след като съответната инсталация влезе в нормална експлоатация и бъде определен нейният първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да приемат само такива заявки, които са подадени на компетентния орган в рамките на една година след началото на нормална експлоатация на съответната инсталация или подинсталация.
3. Държавите-членки трябва да разделят съответната инсталация на подинсталации съгласно посоченото в член 6 от настоящото решение и трябва да изискват от оператора да подаде на съответния компетентен орган заедно със заявката по параграф 1 цялата съответна информация и данни относно всеки параметър, включен в списъка в приложение V, поотделно за всяка подинсталация. Ако е необходимо, държавите-членки могат да поискат от оператора да представи и по-детайлизирани данни.
4. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да изискат от оператора да определи първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация съгласно методиката, зададена в член 7, параграф 3, като използва като основа непрекъснатия 90-дневен период, на база на който е определено началото на нормална експлоатация. Стойностите на първоначалния инсталиран капацитет на всяка подинсталация трябва да бъдат одобрени от съответната държава-членка, преди държавите-членки да изчисляват разпределяните квоти за емисии за съответната инсталация.
5. Държавите-членки трябва да приемат само такива данни, подадени съгласно настоящия член, които са верифицирани като задоволителни от верификатор съгласно изискванията по член 8, за да се осигури, че докладваните данни са надеждни и верни.
Член 18
Равнища на активност
1. За инсталациите по член 3, буква з) от Директива 2003/87/ЕО, с изключение на инсталациите със значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят равнищата на активност на всяка инсталация, както следва:
а)
продуктовото историческо равнище на активност се определя за всеки продукт, за който има определен продуктов показател съгласно посоченото в приложение I, от първоначалния инсталиран капацитет за производството на този продукт на съответната инсталация, умножен по стандартния коефициент на използване на капацитета;
б)
топлинното историческо равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за получаване от инсталации, влизащи в Европейската схема за търговия с емисии, за производство, или и за двете, на измерима топлинна енергия, използвана в границите на инсталацията за производство на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление или охлаждане (но не и за електропроизводство) или за подаване на топлинната енергия на друга инсталация или обект, които не влизат в Европейската схема за търговия с емисии (но не и ако подадената топлинна енергия се използва за електропроизводство), умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
в)
горивното равнище на активност се определя от първоначалния инсталиран капацитет за потребление на горива, използвани за производството на неизмерима топлинна енергия, консумирана за производството на продукти, за получаване на механична енергия (но не и за електропроизводство), за отопление и охлаждане (но не и за електропроизводство) в съответната инсталация, включително за необходимо заради безопасността изгаряне във факел, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета;
г)
равнището на активност по отношение на технологичните емисии се определя от първоначалния инсталиран капацитет за генериране на технологични емисии на производствения блок, умножен по съответния коефициент на използване на капацитета.
2. Стандартният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, буква а), трябва да бъде изчислен и публикуван от Комисията въз основа на данните, събрани от държавите-членки съгласно член 7 от настоящото решение. За всеки посочен в приложение I продуктов показател той ще е равен на 80-ия перцентил на средните стойности на годишните коефициенти на използване на капацитета за всички инсталации, произвеждащи съответния продукт. Средната стойност на годишния коефициент на използване на капацитета за всяка инсталация, произвеждаща съответния продукт, се определя, като се раздели средната годишна продукция за периода 2005-2008 г. на първоначалния инсталиран капацитет.
Съответният коефициент на използване на капацитета, споменат в параграф 1, букви б)-г), трябва да бъде определен от държавите-членки въз основа на надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за прогнозната нормална експлоатация на инсталацията, ремонтите, обичайния производствен цикъл, енергоефективните техники и типичното използване на капацитета в съответния отрасъл, в съпоставка със специфична за отрасъла информация.
При определяне на съответния коефициент на използване на капацитета по параграф 1, буква г), в съответствие с посоченото в предходното изречение, държавите-членки трябва също да вземат предвид надлежно обоснована и независимо верифицирана информация за емисионната интензивност на входящите материали и за използването на емисионно ефективни техники.
3. За инсталациите, в които е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното увеличение на капацитета.
За инсталациите, в които е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят, в съответствие с параграф 1, равнищата на активност само на добавения капацитет на подинсталациите, за които се отнася значителното намаление на капацитета.
Член 19
Разпределяне на квоти за емисии на нови участници
1. За целите на разпределянето на квоти за емисии на нови участници, с изключение на квотите за инсталации по член 3, буква з), трето тире от Директива 2003/87/ЕО, държавите-членки трябва да изчисляват предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии от момента на началото на нормална експлоатация на инсталацията, за всяка подинсталация поотделно, както следва:
а)
за всяка подинсталация с продуктов показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на този продуктов показател, умножена по съответното равнище на активност, отнасящо се за продукта;
б)
за всяка подинсталация с топлинен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на този топлинен показател за измерима топлинна енергия съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност при консумацията на измерима топлинна енергия;
в)
за всяка подинсталация с горивен показател предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година се определя от стойността на горивния показател съгласно посоченото в приложение I, умножена по съответното равнище на активност на консумацията на гориво;
г)
за всяка подинсталация с технологични емисии предварителният годишен брой на безплатните квоти за емисии за дадена година трябва да съответства на стойността на активност във връзка с технологичните емисии, умножена по 0,9700.
При изчисляването на предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии са валидни mutatis mutandis разпоредбите в член 10, параграфи 4-6 и 8 и в членове 11, 12, 13 и 14 от настоящото решение.
2. За независимо верифицираните емисии на нови участници, генерирани преди започването на нормална експлоатация, трябва да бъдат разпределени допълнителни квоти въз основа на историческите емисии, изразени в тонове СО2 еквивалент.
3. Предварителният общ годишен брой на безплатните квоти за емисии се определя като сбор от съответните предварителни годишни количества на безплатните квоти за емисии на всички подинсталации, изчислени съгласно посоченото в параграф 1, и допълнителните квоти по параграф 2. Трябва да се прилага разпоредбата от член 10, параграф 7, второ изречение.
4. Държавите-членки следва без забавяне да нотифицират до Комисията предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии. Квотите за емисии от резерва за нови участници, създаден съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, се разпределят на база на принципа „пръв дошъл - пръв обслужен“, като се гледа датата на получаване на горепосочената нотификация.
Комисията може да отхвърли предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии за съответната инсталация. Ако Комисията не отхвърли този предварителен общ годишен брой на безплатните квоти за емисии, съответната държава-членка пристъпва към определянето на окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии.
5. Окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии трябва да съответства на предварителния общ годишен брой на безплатните квоти за всяка инсталация, определен в съответствие с параграф 3 от настоящия член и коригиран с коефициента на линейно намаление, посочен в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, като за базова стойност се използва окончателният годишен брой на безплатните квоти за емисии за 2013 г.
6. Когато бъдат издадени или планирани да бъдат издадени половината от квотите, заделени до 2020 г. като резерв за нови участници съгласно член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО, без да се смята количеството квоти, което е разполагаемо по член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, Комисията ще прецени дали да въведе система за чакане на ред, така че да се осигури справедливост при управлението на резерва.
Член 20
Разпределяне на квоти за емисии по реда за нови участници при значително увеличение на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително увеличение на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва, въз основа на заявка от оператора и без това да накърнява разпределянето на квоти на съответната инсталация по член 10, да определят въз основа на формулираната в член 19 методика броя на квотите за емисии, които трябва да бъдат разпределени във връзка с увеличението на капацитета.
2. Държавите-членки трябва да изискват от оператора да предостави заедно със заявката доказателства, показващи, че са изпълнени критериите за значително увеличение на капацитета, както и да предостави информацията по член 17, параграф 3, необходими като придружителна документация за всяко решение за разпределяне на квоти за емисии. По-специално държавите-членки трябва да изискват от оператора да представи допълнителния капацитет и инсталирания капацитет на съответната подинсталация, след като данните за нейното значително увеличение на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително увеличен капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
Член 21
Значително намаление на капацитета
1. В случай че в някоя инсталация е настъпило значително намаление на капацитета след 30 юни 2011 г., държавите-членки трябва да определят с колко трябва да бъде намалено количеството на безплатните квоти във връзка с това намаление на капацитета. За тази цел държавите-членки трябва да поискат от оператора да представи отпадналия капацитет и инсталирания капацитет на подинсталацията, след като данните за нейното значително намаление на капацитета бъдат верифицирани от верификатор като задоволителни, съгласно изискванията по член 8. При оценяване на следваща значителна промяна в капацитета държавите-членки трябва да считат този значително намален капацитет за първоначален инсталиран капацитет.
2. Държавите-членки трябва да намалят предварителния годишен брой на безплатните квоти за емисии за всяка подинсталация със съответния предварителен годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази подинсталация, изчислен съгласно член 19, параграф 1, съответстващ на намалението на капацитета.
След това държавите-членки трябва да определят предварителния общ годишен брой квоти на съответната инсталация, като използват методиката, която е била приложена за определяне на предварителния общ годишен брой квоти преди значителното намаление на капацитета, както и окончателния общ годишен брой на безплатните квоти за емисии на съответната инсталация, в съответствие с член 10, параграф 9.
3. Количеството разпределени квоти за инсталацията трябва да бъде съответно коригирано, считано от следващата година след годината, в която е настъпило значителното намаление на капацитета, или ако значителното намаление на капацитета е настъпило преди 2013 г. - считано от 2013 г.
Член 22
Спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. За дадена инсталация се счита, че експлоатацията ѝ е спряла, ако е изпълнено някое от следните условия:
а)
изтекъл е срокът на разрешителното за емисии на парникови газове, на комплексното разрешително съгласно Директива 2008/1/ЕО или на всяко друго съответно екологично разрешително;
б)
разрешителното по буква а) е било оттеглено;
в)
експлоатацията на инсталацията е технически невъзможна;
г)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като подновяването на експлоатацията е технически невъзможно;
д)
инсталацията не работи, въпреки че по-рано е работила, като операторът не може да потвърди дали експлоатацията на тази инсталация ще бъде подновена в рамките на 6 месеца след спирането на експлоатацията. Държавите-членки могат да удължават този период до максимум 18 месеца, ако операторът може да се обоснове, че инсталацията не може да поднови дейността си в рамките на 6 месеца поради изключителни и непредвидими обстоятелства, които не е било възможно да бъдат избегнати при упражняване на цялото надлежно старание и които са извън контрола на оператора на съответната инсталация поради събития от рода на природни бедствия, войни, заплахи за война, терористични актове, революции, бунтове, саботажи или актове на вандализъм.
2. Условието в параграф 1, буква д) не е в сила по отношение на инсталации, които се държат в резерв или в режим на готовност, и на инсталации, които се експлоатират по сезонен график, ако са изпълнени всички условия, както следва:
а)
операторът има разрешително за емисии на парникови газове, както и всички други съответни разрешителни;
б)
технически е възможно да се започне експлоатация, без да се правят физически промени в инсталацията;
в)
провеждат се редовно ремонти.
3. В случаите, когато експлоатацията на дадена инсталация е спряна, съответната държава-членка трябва да не издава квоти за емисии от тази инсталация, считано от следващата година след спирането на експлоатацията.
4. Държавите-членки могат временно да прекратят издаването на квоти за емисии на инсталация в състоянието по параграф 1, буква д), докато не бъде установено, че експлоатацията на съответната инсталация ще бъде подновена.
Член 23
Частично спиране на експлоатацията на дадена инсталация
1. Счита се, че експлоатацията на дадена инсталация е частично спряла, ако една подинсталация, за която са разпределени поне 30 % от окончателния годишен брой на безплатните квоти за емисии на тази инсталация, или над 50 000 квоти, намали своето равнище на активност през дадена календарна година с поне 50 % в сравнение с равнището на активност, използвано за изчисляване на квотите за подинсталацията съгласно член 9, или в съответните случаи - съгласно член 18 (което равнище на активност по-долу се нарича „първоначално равнище на активност“).
2. Разпределените квоти за емисии на инсталация с частично спряла експлоатация трябва да бъдат коригирани, считано от следващата година след годината, в която експлоатацията частично е спряла, или ако частичното спиране е настъпило преди 1 януари 2013 г. - считано от 2013 г., както следва:
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 50 до 75 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само половината от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло в интервала от 75 до 90 % от първоначалното равнище на активност, тази подинсталация трябва да получи само 25 % от първоначално разпределените квоти.
Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 е намаляло с 90 % или повече в сравнение с първоначалното равнище на активност, за тази подинсталация не трябва да се разпределят безплатни квоти.
3. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 50 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща след календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 50 %.
4. Ако равнището на активност на подинсталацията по параграф 1 достигне стойност над 25 % от първоначалното равнище на активност, инсталацията с частично спряла експлоатация трябва да получи половината от първоначално разпределените ѝ квоти, считано от годината, следваща календарната година, в която равнището на активност е надхвърлило прага от 25 %.
Член 24
Промени в експлоатацията на дадена инсталация
1. Държавите-членки трябва да осигурят предоставяне от операторите на компетентния орган ежегодно - в срок до 31 декември, на цялата съответна информация за всякакви планирани или реално настъпили промени в капацитета, равнището на активност и експлоатацията на дадена инсталация.
2. В случай че има промяна в капацитета на инсталацията, равнището на активност или експлоатацията, които имат значение за разпределението на квоти за инсталацията, държавите-членки трябва да представят на Комисията, използвайки предоставения от Комисията електронен образец, цялата съответна информация, включително преразгледаното предварително общо годишно количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация, определено в съответствие с настоящото решение, преди да определят окончателното общо годишно количество на безплатните квоти за емисии. Комисията може да отхвърли преразгледаното предварително общо количество на безплатните квоти за емисии от съответната инсталация.
ГЛАВА V
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 25
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 27 април 2011 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 27. aprila 2011
o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 2772)
(2011/278/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2003/87/ES z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Skupnosti in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (1) ter zlasti člena 10a Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 10a direktive določa, da morajo polno usklajeni izvedbeni ukrepi na ravni Skupnosti za dodelitev brezplačnih pravic do emisije, kolikor je mogoče, določiti ex-ante referenčne vrednosti za zagotovitev, da se brezplačna dodelitev pravic do emisije opravi na način, ki spodbuja tehnologije za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov in energetsko učinkovite tehnologije ob upoštevanju najučinkovitejših tehnologij, nadomestnih proizvodov, alternativnih proizvodnih procesov, soproizvodnje z visokim izkoristkom, energetsko učinkovite predelave odpadnih plinov, uporabe biomase ter, kjer so takšne zmogljivosti na voljo, zajemanja in shranjevanja ogljikovega dioksida, in ne smejo spodbujati povečanja emisij. Dodelitve je treba določiti pred začetkom obdobja trgovanja, da se zagotovi pravilno delovanje trga.
(2)
Pri opredeljevanju načel za oblikovanje ex-ante referenčnih vrednosti v posameznih sektorjih ali delih sektorjev mora biti začetna točka povprečni učinek 10 % najbolj učinkovitih naprav v sektorju ali delu sektorja v EU v letih 2007-2008. Referenčne vrednosti bi bilo treba izračunati za proizvode in ne vhodne materiale, da se v vsakem proizvodnem procesu zadevnega sektorja ali dela sektorja čim bolj zmanjšajo emisije toplogrednih plinov in prihrani kar največ energetske učinkovitosti.
(3)
Komisija se je za določitev referenčnih vrednosti posvetovala z ustreznimi zainteresiranimi stranmi, vključno z zadevnimi sektorji in deli sektorjev. Informacije, potrebne za oblikovanje referenčnih vrednosti, ter podatki o proizvodnji, emisijah in porabi energije za naprave so se zbirali od februarja 2009, in sicer od združenj proizvajalcev, držav članic, iz javno dostopnih in komercialnih virov ter z anketo, ki je za sodelovanje naprošala naprave.
(4)
Komisija je, kolikor je mogoče, pripravila referenčne vrednosti za proizvode in vmesne proizvode, s katerimi med seboj trgujejo naprave, ki se proizvajajo z dejavnostmi iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES. Načeloma naj bi bila za en proizvod določena ena referenčna vrednost. Če je proizvod neposredni nadomestek drugega proizvoda, morata za oba veljati ista referenčna vrednost za proizvod in s tem povezan opis proizvoda.
(5)
Komisija je štela, da je referenčno vednost za proizvod mogoče oblikovati, če so bili ob upoštevanju zahtevnosti proizvodnih procesov na voljo opisi in razvrstitve proizvodov, ki so omogočali preverjanje proizvodnih podatkov in enotno uporabo referenčne vrednosti za proizvod za namene dodeljevanja pravic do emisije po vsej Uniji. Na podlagi zemljepisne lokacije in tehnologij, surovin ter uporabljenih goriv ni bilo izvedeno nikakršno razlikovanje, da se v gospodarstvu Unije ne bi izkrivljale primerjalne prednosti pri učinkovitosti glede emisij ogljika in da bi se izboljšala usklajenost prehodnega brezplačnega dodeljevanja pravic do emisije.
(6)
Višine referenčnih vrednosti naj bi zajele vse neposredne emisije, povezane s proizvodnjo, vključno z emisijami, povezanimi s proizvodnjo izmerljive toplote, ki se uporablja v proizvodnji, ne glede na to, ali je bila izmerljiva toplota proizvedena na kraju samem ali v drugi napravi. Emisije, povezane s proizvodnjo električne energije in odvajanjem izmerljive toplote, vključno z emisijami iz proizvodnje alternativne toplotne ali električne energije, ki bi se jim bilo mogoče izogniti, v primerih eksotermnih postopkov ali proizvodnje električne energije brez neposrednih emisij, so bile pri oblikovanju referenčnih vrednosti odštete. Če odštetje emisij, povezanih z odvajanjem izmerljive toplote, ni bilo izvedljivo, ta toplota ni upravičena do brezplačne dodelitve pravic do emisije.
(7)
Za zagotovitev, da bodo referenčne vrednosti privedle do zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, so bile za nekatere proizvodne procese, kjer so neposredne emisije, upravičene do brezplačne dodelitve pravic do emisije, in posredne emisije iz proizvodnje električne energije, ki na podlagi Direktive 2003/87/ES niso upravičene do brezplačne dodelitve pravic do emisije, do določene mere medsebojno zamenljive, za oblikovanje referenčnih vrednosti upoštevane skupne emisije, vključno s posrednimi emisijami, povezanimi s proizvodnjo električne energije, da bi se zagotovili enaki konkurenčni pogoji med napravami, ki so intenzivni porabniki električne energije oziroma goriv. Za namene dodeljevanja pravic do emisije na podlagi zadevnih referenčnih vrednosti je treba upoštevati samo delež neposrednih emisij v skupnih emisijah, da bi se izognilo brezplačnemu dodeljevanju pravic do emisije za emisije, ki so povezane z električno energijo.
(8)
Komisija je za določitev referenčnih vrednosti kot izhodišče uporabila aritmetično povprečje rezultatov emisij toplogrednih plinov 10 % glede emisij toplogrednih plinov najučinkovitejših naprav v letih 2007 in 2008, za katere so bili zbrani podatki. Poleg tega je Komisija v skladu s člen 10a(1) Direktive 2003/87/ES za vse sektorje, za katere je v Prilogi I določena referenčna vrednost za proizvode, na podlagi dodatnih informacij, ki jih je pridobila iz različnih virov, in na podlagi namenske študije, ki obravnava najučinkovitejše tehnologije in potenciale za zmanjšanje emisij na evropski in mednarodni ravni, analizirala, ali ta izhodišča dovolj odražajo najučinkovitejše tehnologije, nadomestne proizvode, alternativne proizvodne procese, soproizvodnjo z visokim izkoristkom, energetsko učinkovito predelavo odpadnih plinov, uporabo biomase ter, kjer so takšne zmogljivosti na voljo, zajemanje in shranjevanje ogljikovega dioksida. Podatki, ki so bili uporabljeni pri določanju referenčnih vrednosti, so bili zbrani iz širokega nabora virov, da bi se zajelo največje možno število naprav, ki so v letih 2007 in 2008 proizvajale proizvod z referenčno vrednostjo. Najprej so bili s strani zadevnih evropskih sektorskih združenj ali v njihovem imenu zbrani podatki o rezultatih emisij toplogrednih plinov naprav sistema EU za trgovanje z emisijami, ki proizvajajo proizvode z referenčno vrednostjo, na podlagi določenih pravil, t.i. „sektorskih pravilnikov“. Komisija je kot napotek za te pravilnike pripravila smernice za kakovost in merila preverjanja podatkov za določanje referenčnih vrednosti za sistem EU za trgovanje z emisijami. Da bi se podatki evropskih sektorskih združenj dopolnili, so nato svetovalci v imenu Evropske komisije zbrali podatke od naprav, ki niso bile zajete v podatkih sektorja, podatke in analize pa so prispevali tudi pristojni organi držav članic.
(9)
Komisija je za zagotovitev, da referenčne vrednosti temeljijo na točnih in skladnih podatkih, ob pomoči svetovalcev izvedla poglobljena preverjanja skladnosti sektorskih pravilnikov ter verodostojnosti izhodiščnih vrednosti, izvedenih iz podatkov. Kot je navedeno v smernicah za kakovost in preverjanje, so bili podatki s strani neodvisnih preveriteljev preverjeni do potrebne mere.
(10)
Če se v eni napravi proizvaja več proizvodov in se pripisovanje emisij posameznim proizvodom ni štelo za upravičeno, so bile v zbiranje podatkov zajete in vključene v oblikovanje referenčne vrednosti samo naprave, ki proizvajajo en sam proizvod. To zadeva referenčne vrednosti za proizvode za apno, dolomitno apno, steklenice in kozarce za vlaganje iz brezbarvnega stekla, steklenice in kozarce za vlaganje iz barvnega stekla, fasadne opeke, tlakovce, prah, posušen z razprševanjem, fin nepremazan papir, vpojni papir, testliner in papir za valoviti sloj (fluting), nepremazan karton ter premazan karton. Za povečanje pomembnosti in preverjanje verodostojnosti rezultatov so se vrednosti povprečnega učinka 10 % najbolj učinkovitih naprav primerjale z gradivom o najučinkovitejših tehnologijah.
(11)
Če podatki niso bili na voljo, ali ni bilo na voljo podatkov, zbranih v skladu z metodologijo za določanje referenčnih vrednosti, so bile za oblikovanje višine referenčnih vrednosti uporabljene informacije o sedanjih ravneh emisij in porabe ter o najučinkovitejših tehnologijah, ki so bile večinoma izvedene iz referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnologijah, uvedenih v skladu z Direktivo 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja (2). Zaradi pomanjkanja podatkov o predelavi odpadnih plinov, odvedeni toploti in proizvodnji električne energije je bila zlasti višina referenčnih vrednosti za proizvode za koks in vroče litine oblikovana z izračuni neposrednih in posrednih emisij na podlagi informacij o ustreznih pretokih energije iz zadevnih referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnologijah in privzetih emisijskih faktorjev, določenih z Odločbo Komisije 2007/589/ES z dne 18. julija 2007 o določitvi smernic za spremljanje in poročanje o emisijah toplogrednih plinov v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3). Tudi za referenčno vrednost za proizvod za sintrano rudo so bili podatki popravljeni na podlagi ustreznih pretokov energije, določenih v zadevnih referenčnih dokumentih o najboljših razpoložljivih tehnologijah, ob upoštevanju zgorevanja odpadnih plinov v sektorju.
(12)
Če ni bilo mogoče oblikovati referenčne vrednosti za proizvod, nastajajo pa toplogredni plini, upravičeni do brezplačne dodelitve pravic do emisije, bi bilo treba te pravice dodeliti na podlagi generičnih nadomestnih pristopov. Oblikovana je bila hierarhija treh nadomestnih pristopov, da se vsaj za del zadevnih proizvodnih procesov čim bolj zmanjšajo emisije toplogrednih plinov in povečajo prihranki energije. Referenčna vednost za toploto se uporablja za procese, v katerih se porablja toplota, če se pri njih uporablja prenosnik izmerljive toplote. Če se porablja neizmerljiva toplota, se uporablja referenčna vrednost za gorivo. Višina referenčnih vrednosti za toploto in gorivo je bila oblikovana na podlagi načel preglednosti in enostavnosti z uporabo referenčne učinkovitosti široko dostopnega goriva, ki na področju učinkovitosti glede toplogrednih plinov šteje ja drugega najučinkovitejšega, ob upoštevanju energetsko učinkovitih tehnologij. Za emisije iz proizvodnih procesov je treba pravice dodeljevati na podlagi preteklih emisij. Za zagotovitev, da brezplačna dodelitev pravic do emisije za take emisije dovolj spodbuja zmanjševanje emisij toplogrednih plinov, in v izogib vsakemu razlikovanju med obravnavanjem emisij iz proizvodnih postopkov, dodeljenih na podlagi preteklih emisij, in tistih v okviru sistema referenčne vrednosti za proizvod, se za določitev števila brezplačnih pravic do emisije pretekla raven dejavnosti posamezne naprave pomnoži s faktorjem 0,9700.
(13)
Vse brezplačne dodelitve v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES morajo od leta 2013 naprej potekati v skladu s temi pravili. Za uveljavitev prehodnega sistema iz člena 10a(11) Direktive 2003/87/ES, v skladu s katerim naj bi se količina brezplačno dodeljenih pravic vsako leto zmanjšala z 80 % količine, ki ustreza dodeljenim pravicam za leto 2013, na 30 % te količine v letu 2020 z namenom, da leta 2027 pravice ne bi bile več dodeljene brezplačno, se uporabljajo faktorji, določeni v Prilogi VI. Če je bil sektor ali del sektorja uvrščen na seznam, določen s Sklepom Komisije 2010/2/EU z dne 24. decembra 2009 o določitvi seznama sektorjev in delov sektorjev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2 (4), se ti faktorji ne uporabljajo. Pri določanju prihodnjih seznamov sektorjev ali delov sektorjev, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, se bodo upoštevale dodelitve v skladu s tem sklepom.
(14)
Da se olajša zbiranje podatkov od upravljavcev in izračunavanje pravic do emisije, ki jih dodeljujejo države članice, bi bilo treba posamezne naprave po potrebi razdeliti na podnaprave. Države članice morajo zagotoviti, da so emisije pravilno pripisane ustreznim podnapravam in da med podnapravami ne prihaja do prekrivanj.
(15)
Države članice morajo zagotoviti, da so podatki, ki so zbrani od upravljavcev in uporabljeni za namene dodelitve, popolni, skladni in kolikor je mogoče natančni. Za zagotovitev, da brezplačna dodelitev pravic do emisije temelji na trdnih in zanesljivih podatkih, mora podatke preveriti neodvisen preveritelj. Ta sklep bi moral določiti posebne minimalne zahteve za zbiranje podatkov in njihovo preverjanje, da se olajša usklajena in dosledna uporaba predpisov o dodeljevanju.
(16)
Količina pravic, ki se brezplačno dodeli obstoječim napravam, mora temeljiti na podatkih o pretekli proizvodnji. Za zagotovitev, da referenčno obdobje karseda reprezentativno odraža cikle industrije ter da zajema ustrezno obdobje, za katerega so na voljo kakovostni podatki, in zmanjšuje učinke posebnih okoliščin, kot je začasno zaprtje naprav, so bile pretekle ravni dejavnosti določene na podlagi središčne vrednosti proizvodnje v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008, oziroma, kjer je ta višja, na podlagi središčne vrednosti proizvodnje v obdobju od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2010. Primerno je tudi upoštevati vse znatne spremembe zmogljivosti, do katerih je prišlo v ustreznem obdobju. Za nove udeležence bi morale biti ravni dejavnosti določene na podlagi standardne uporabe zmogljivosti na temelju za sektor značilnih informacij ali na podlagi za napravo značilne uporabe zmogljivosti.
(17)
Zbrane informacije bi morale pristojnim organom in Komisiji olajšati uporabo tega sklepa.
(18)
V izogib kakršnemu koli izkrivljanju konkurence in za zagotovitev urejenega delovanja trga ogljika morajo države članice zagotoviti, da pri določanju dodelitve za posamezne naprave ne prihaja do dvojnega štetja in dvojnih dodelitev. V tem okviru morajo biti države članice zlasti pozorne pri primerih, kjer se proizvod z referenčno vrednostjo proizvaja v več kot eni napravi, kjer ena naprava proizvaja več proizvodov z referenčnimi vrednostmi in kjer prihaja do izmenjav vmesnih proizvodov prek meja naprave.
(19)
Za zagotovitev, da sistem trgovanja z emisijami sčasoma privede do zmanjšanja emisij, Direktiva 2003/87/ES določa, da se skupne količine pravic za Unijo linearno zmanjšujejo. Ker se ta zmanjšujoča količina za Unijo upošteva pri določanju največje letne količine pravic v skladu s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES, je treba vse pravice do emisije, ki so napravam, ki niso zajete v tej največji letni količini iz člena 10a(5), brezplačno dodeljene v skladu s tem sklepom, prilagoditi na enak linearni način kot količino pravic za Unijo, pri čemer se kot referenčno leto uporabi leto 2013.
(20)
Enotni medsektorski korekcijski faktor, ki se uporablja v posameznem letu obdobja 2013-2020 za naprave, ki niso opredeljene kot proizvajalci električne energije in niso novi udeleženci v skladu s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES, je treba določiti na podlagi predhodne skupne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisije v obdobju 2013-2020, izračunane za te naprave v skladu s tem sklepom, vključno z napravami, ki bi lahko bile izključene v skladu s členom 27 navedene direktive. To količino brezplačnih pravic do emisije, dodeljeno v posameznem letu obdobja, je treba primerjati z letno količino pravic, izračunano v skladu s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES, za naprave, ki niso proizvajalci električne energije ali novi udeleženci, ob upoštevanju ustreznega deleža skupne količine za Skupnost, kot je določena v skladu s členom 9 navedene direktive, in ustreznih količin emisij, ki so v sistem Unije vključene šele od leta 2013 naprej.
(21)
Če se med dvema ali več napravami izmenjuje izmerljiva toplota, mora brezplačna dodelitev pravic do emisije temeljiti na porabi toplote s strani naprave ter upoštevati tveganju premestitve emisij CO2. Zato je treba za zagotovitev, da je število pravic, ki se bodo brezplačno dodeljevale, neodvisno od strukture dobave toplote, pravice do emisije dodeliti potrošniku toplote.
(22)
Da se poveča pomen podatkov, ki so na voljo o rezultatih naprav, zajetih v sistem Unije, glede toplogrednih plinov, temeljijo referenčne vrednosti za proizvode za sulfatno celulozo, termomehanično celulozo in mehanično celulozo ter za predelan papir na informacijah iz referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnologijah glede najboljših razpoložljivih tehnologij, ki odražajo uporabo zagonskih fosilnih goriv, uporabo fosilnih goriv (za sulfatno celulozo, termomehanično in mehanično celulozo) in termalne energije (za predelan papir). Tudi referenčna vrednost za proizvod za časopisni papir temelji na najučinkovitejših tehnologijah in pri oblikovanju reprezentativne višine referenčne vrednosti odraža uporabo termalne energije.
(23)
Da se upošteva dodatne emisije toplogrednih plinov, ki se ne odražajo v podatkih za določanje referenčnih vrednosti za nekatere naprave, zlasti emisije metana, ter da se zagotovi, da dodelitev brezplačnih pravic do emisije na podlagi referenčne vrednosti za proizvod upošteva učinkovitost procesov glede toplogrednih plinov in ne spodbuja povečanja emisij, so bile posamezne podatkovne točke z naprave na krivulji referenčne vrednosti za dušikovo kislino popravljene na podlagi informacij o povprečnih tovrstnih emisijah, ki jih je prispevala industrija, ter informacij, izvedenih iz referenčnih dokumentov o najboljših razpoložljivih tehnologijah. Referenčna vrednost za proizvod za dušikovo kislino odraža ta popravek.
(24)
Da se upošteva razlike v konfiguracijah rafinerij, mora referenčna vrednost za proizvod za sektor rafinerij temeljiti na pristopu „ponderirane tone CO2“ (CO2 weighted tonne - v nadaljevanju: CWT). Tako je CWT edini proizvod rafinerije, njegova proizvodnja pa je bila izračunana na podlagi opredeljenih generičnih procesnih enot, ki so bile ponderirane z faktorjem emisije, ki se uporablja za destilacijo surove nafte, označenim kot faktor CWT, ki je reprezentativen za intenzivnost emisij CO2 na povprečni ravni energetske učinkovitosti, za isti standardni tip goriva za vsako procesno enoto za zgorevanje ter za povprečne emisije iz proizvodnih procesov za procesno enoto. Na tej podlagi so bile podatkovne točke, uporabljene za oblikovanje referenčne vrednosti za proizvod, izvedene s primerjanjem dejanskih emisij s skupnim CWT posamezne rafinerije. Brezplačna dodelitev pravic do emisije rafinerijam je nato popravljena tako, da so izključeni poraba in proizvodnja električne energije, da se zagotovi skladnost s členom 10a(1) Direktive 2003/87/ES.
(25)
Glede na širok spekter možne kakovosti proizvodov se referenčne vrednosti za proizvod za apno in dolomitno apno sklicujejo na standardno sestavo glede kalcijevega oksida in magnezijevega oksida. Glede emisij iz zgorevanja so bili uporabljeni podatki za specifične emisije iz izgorevanja pri proizvodnji teh standardnih proizvodov na podlagi Odločbe 2007/589/ES.
(26)
Ker nekatere referenčne vrednosti, kot so na primer referenčne vrednosti za amonijak in natrijev karbonat, predpostavljajo, da je ves CO2, ki nastaja v proizvodnih procesih, izpuščen v atmosfero, je treba emisije spremljati in o njih poročati v skladu z uredbo za spremljanje in poročanje o emisijah iz dejavnosti, naštetih v Prilogi I, ki mora biti v skladu s členom 14(1) Direktive 2003/78/ES sprejeta do 31. decembra 2011, ob predpostavki, da je bil ves CO2, ki je bil proizveden med temi proizvodnimi procesi izpuščen v atmosfero, ne glede na morebitno uporabo CO2 kot surovino v kemijskih proizvodnih procesih.
(27)
Referenčna vrednost za parni kreking ne zajema tako imenovanih dodatnih surovin, kemikalij visoke vrednosti, ki niso proizvedene v glavnem proizvodnem procesu, ter s tem povezanih emisij, vendar bi morale biti, kjer je primerno, dodatne surovine upoštevane pri brezplačni dodelitvi pravic do emisije ob uporabi specifičnih faktorjev emisij.
(28)
Da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji za proizvodnjo aromatov v rafinerijah in kemijskih obratih, mora brezplačna dodelitev pravic do emisije za aromate temeljiti na pristopu CWT, uporabljati pa je treba višino referenčne vrednosti za proizvode za rafinerije.
(29)
Glede na to, da se v proizvodnji vinil klorid monomera do določene mere uporablja vodik kot nadomestno gorivo za konvencionalna goriva, kot je zemeljski plin, kar zmanjšuje neposredne emisije postopka zgorevanja, in upoštevaje tudi, da je uporaba vodika kot surovine z vidika skupne učinkovitosti glede toplogrednih plinov primernejša, referenčna vrednost za vinil klorid monomer obravnava uporabo vodika kot gorivo enako, kot bi šlo za zemeljski plin.
(30)
Da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji za proizvodnjo vodika ter sinteznega plina v rafinerijah in kemijskih obratih, mora referenčna vrednost za te proizvode temeljiti na pristopu CWT in višini referenčne vrednosti za proizvode za rafinerije. Obe referenčni vrednosti se nanašata na volumetrično koncentracijo vodika.
(31)
Ker bi morala prodaja vseh pravic na dražbi od leta 2013 postati pravilo za sektor proizvodnje električne energije, pri čemer se upošteva zmožnosti tega sektorja, da povečane stroške CO2 prenese drugam, ter da se, z izjemo prehodne brezplačne dodelitve, ne bi smele dodeliti brezplačne pravice za nikakršno proizvodnjo električne energije, ta sklep ne sme obravnavati brezplačne dodelitve pravic do emisije v zvezi s proizvodnjo ali porabo električne energije. Vendar se v skladu s členom 10a(6) Direktive 2003/87/ES sektorjem ali delom sektorjev, za katere velja, da so izpostavljeni visokem tveganju premestitve emisij CO2, s finančnimi ukrepi držav članic v skladu z veljavnimi pravili državne pomoči, ki jih mora na tem področju sprejeti Komisija, lahko nadomesti izgube, povezane z emisijami toplogrednih plinov, katerih stroški so bili vključeni v ceno električne energije.
(32)
Primerno je, da referenčne vrednosti za proizvode upoštevajo energetsko učinkovito predelavo odpadnih plinov in emisije, povezane z njihovo rabo. Zato je bil pri oblikovanju višine referenčnih vrednosti za proizvode, pri proizvodnji katerih nastajajo ti odpadni plini, v veliki meri upoštevana vsebnost ogljika v teh odpadnih plinih. Če se odpadni plini odvajajo iz proizvodnih procesov zunaj sistemskih meja zadevne referenčne vrednosti za proizvod ter zgorevajo v proizvodnji toplote zunaj sistemskih meja referenčne vrednosti za proizvod, kot je določena v Prilogi I, je treba s tem povezane emisije upoštevati tako, da se dodelijo dodatne pravice do emisije na podlagi referenčne vrednosti za toploto ali gorivo. V luči splošnega načela, da naj se glede proizvodnje električne energije ne bi brezplačno dodeljevale nobene pravice do emisije, je v izogib neupravičenemu izkrivljanju konkurence na trgih električne energije, namenjene industrijskim napravam, te ob upoštevanju cene ogljika, ki je vsebovana v električni energiji, primerno, da se v primerih, kjer se odpadni plini odvajajo iz proizvodnih procesov zunaj sistemskih meja zadevne referenčne vrednosti za proizvod ter zgorevajo v proizvodnji električne energije, ne dodelijo nobene dodatne pravice preko deleža vsebnosti ogljika v teh plinih, ki je upoštevana v zadevni referenčni vrednosti za proizvod.
(33)
Referenčne vrednosti za proizvode upoštevajo tudi pretekle emisije iz sežiganja odpadnih plinov, povezanega s proizvodnjo določenega proizvoda, tako da je treba gorivo, porabljeno za sežiganje zaradi varnosti, šteti kot gorivo, porabljeno za proizvodnjo neizmerljive toplote, da se upošteva obvezno naravo tega sežiganja.
(34)
Za spopadanje s podnebnimi spremembami in zmanjšanje intenzivnosti emisij CO2 iz gospodarstev so potrebne znatne naložbe. Zato je treba ta sklep uporabljati na način, ki spodbuja naložbe v čiste tehnologije v vseh sektorjih in delih sektorjev. V skladu z Direktivo 2003/87/ES lahko v prihodnosti druge politike in ukrepi dopolnjujejo ta cilj in spodbujajo učinkovito uporabo pravic za ustvarjanje znatnih naložb v energetsko učinkovitejše tehnologije. Zlasti če se končna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisije za vse obstoječe naprave, določena v skladu s tem sklepom, zmanjša znatno pod največjo letno količino pravic iz člena 10a(5) Direktive 2003/87/ES, se lahko s spremembo tega sklepa določi spodbude za nadaljnje zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v skladu s členom 10a(1) Direktive 2003/87/ES z dodeljevanjem pravic napravam, ki so zmožne izvajati inovativne tehnologije, ki nadalje zmanjšujejo emisije toplogrednih plinov.
(35)
Naložbe v znatne razširitve zmogljivosti, ki novim udeležencem omogočajo dostop do rezerv iz člena 10a(7) Direktive 2003/87/ES morajo biti nedvoumne in dovolj velike, da se izogne zgodnji porabi pravic iz rezerve za nove udeležence in nepotrebnim upravnim bremenom, prepreči izkrivljanje konkurence ter zagotovi enako obravnavanje naprav po vseh državah članicah. Zato je primerno določiti prag znatne spremembe zmogljivosti v višini 10 % nastavljene zmogljivosti naprave in pri tem zahtevati, da sprememba nastavljene zmogljivosti povzroči znatno višjo ali nižjo raven dejavnosti zadevne naprave. Vendar je pri ocenjevanju doseganja tega praga treba upoštevati postopne razširitve in zmanjšanja zmogljivosti.
(36)
Glede na omejeno število pravic v rezervi za nove udeležence, je takrat, ko je novim udeležencem izdano znatno število teh pravic, primerno oceniti, ali je zagotovljen pravičen in enak dostop do preostalih pravic iz te rezerve. Glede na rezultate te ocene je mogoče vzpostaviti sistem za čakalno listo. Zasnova in opredelitev meril za upravičenost takega sistema morata upoštevati različne prakse izdajanja dovoljenj v državah članicah, morata se izogibati zlorabam ter ne smeta spodbujati k temu, da bi se pravice v rezervi zadrževale nerazumno dolgo.
(37)
Za zagotovitev, da se napravam, ki so prenehale z dejavnostjo, brezplačno ne dodelijo pravice, mora ta sklep določiti predpise, ki opredeljujejo take naprave in prepovedujejo izdajanje pravic, razen če se ugotovi, da bodo take naprave ponovno začele z dejavnostjo v določenem in razumnem časovnem okviru.
(38)
Za prilagoditev števila pravic do emisije, ki se dodeli napravi, ki je delno prenehala z dejavnostjo, so bili opredeljeni posebni pragi za primerjavo zmanjšane ravni dejavnosti z začetno ravnjo dejavnosti. Število pravic do emisij, ki se dodeli, je treba nato ustrezno prilagoditi od leta, ki sledi tistemu, v katerem je naprava deloma prenehala z dejavnostjo. Če taka naprava ponovno doseže raven dejavnosti, ki presega prag, je treba začetno število pravic do emisije, ki se jih dodeli, glede na raven dejavnosti naprave delno ali celo v celoti obnoviti.
(39)
Kjer je primerno, se je upoštevalo navodila za razlago Priloge I k Direktivi 2003/87/ES.
(40)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za podnebne spremembe -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina
Ta sklep določa prehodna pravila za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES od leta 2013 dalje.
Člen 2
Področje uporabe
Ta sklep se uporablja za brezplačno dodelitev pravic do emisije v skladu s poglavjem III (nepremične naprave) Direktive 2003/87/ES v obdobjih trgovanja od leta 2013 naprej z izjemo prehodne brezplačne dodelitve pravic do emisije za modernizacijo proizvodnje električne energije v skladu s členom 10c Direktive 2003/87/ES.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„obstoječa naprava“ pomeni vsako napravo, ki izvaja eno ali več dejavnosti iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES ali dejavnost, ki je v skladu s členom 24 navedene direktive prvič vključena v sistem Unije, in ki
(i)
je dovoljenje za emisije toplogrednih plinov pridobila pred 30. junijem 2011 ali
(ii)
dejansko opravlja dejavnost ter je do 30. junija 2011 pridobila vsa ustrezna okoljska dovoljenja, vključno z dovoljenjem iz Direktive 2008/1/ES, kjer je ustrezno, ter je do 30. junija 2011 izpolnila vsa druga merila, določena z nacionalnim pravnim redom zadevne države članice, na podlagi katerih bi bila naprava upravičena do dovoljenja za emisije toplogrednih plinov;
(b)
„podnaprava z referenčno vrednostjo za proizvode“ pomeni vhodne materiale, obseg proizvodnje in ustrezne emisije v zvezi s proizvodnjo proizvoda, za katerega je bila v Prilogi I določena referenčna vrednost;
(c)
„podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto“ pomeni vhodne materiale, obseg proizvodnje in ustrezne emisije, ki niso zajeti v podnapravi z referenčno vrednostjo za proizvode v zvezi s proizvodnjo, dovod iz naprave ali drugega subjekta, ki je vključen v sistem Unije, ali oboje, izmerljive toplote, ki se
-
porabi znotraj meja naprave za proizvodnjo izdelkov ali mehanske energije, ki ni uporabljena za proizvodnjo električne energije, za segrevanje ali hlajenje, z izjemo porabe za proizvodnjo električne energije, ali
-
odvede napravi ali drugemu subjektu, ki ni zajet v sistem Unije, z izjemo odvajanja za proizvodnjo električne energije;
(d)
„podnaprava z referenčno vrednostjo za gorivo“ pomeni vhodne materiale, obseg proizvodnje in ustrezne emisije, ki niso zajeti v podnapravi z referenčno vrednostjo za proizvode v zvezi s proizvodnjo neizmerljive toplote z zgorevanjem goriva, ki se porabi za proizvodnjo izdelkov ali mehanske energije, ki ni uporabljena za proizvodnjo električne energije, za segrevanje ali hlajenje, z izjemo porabe za proizvodnjo električne energije, vključno s sežiganjem zaradi varnosti;
(e)
„izmerljiva toplota“ pomeni čisti toplotni pretok skozi določljive cevovode ali vode z uporabo prenosnika toplote, kot so zlasti para, vroč zrak, voda, olje, utekočinjene kovine in soli, za katere je nameščen merilnik toplotne energije oziroma bi ta lahko bil nameščen;
(f)
„merilnik toplotne energije“ pomeni merilnik toplotne energije v smislu Priloge MI-004 k Direktivi 2004/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5) ali katero koli drugo napravo za merjenje in beleženje proizvedene toplotne energije na podlagi volumnov pretoka in temperatur.
(g)
„neizmerljiva toplota“ pomeni vso toploto, ki ni izmerljiva toplota;
(h)
„podnaprava z emisijami iz proizvodnih procesov“ pomeni emisije toplogrednih plinov iz Priloge I k Direktivi 2003/87/ES razen ogljikovega dioksida, do katerih prihaja izven meja sistema referenčne vrednosti za proizvode iz Priloge I, ali emisije ogljikovega dioksida, do katerih prihaja izven meja sistema referenčne vrednosti za proizvode iz Priloge I zaradi ene izmed naslednjih dejavnosti, in emisije, ki izhajajo iz izgorevanja nepopolno oksidiranega ogljika, proizvedenega kot posledica naslednjih dejavnosti zaradi proizvodnje izmerljive toplote, neizmerljive toplote ali električne energije, če bi se emisije, ki bi se pojavile pri izgorevanju količine zemeljskega plina, enakovredne tehnično uporabljivi vsebnosti energije izgorelega nepopolno oksidiranega ogljika, odštele:
(i)
kemijska ali elektrolizna redukcija kovinskih spojin v rudah, koncentratih in sekundarnih snoveh;
(ii)
odstranitev nečistoč iz kovin in kovinskih spojin;
(iii)
razgradnja karbonatov, razen tistih za čiščenje izpušnih plinov;
(iv)
kemična sinteza, pri kateri snov, ki vsebuje ogljik, sodeluje v reakciji, v primarni namen razen za proizvodnjo toplote;
(v)
uporaba aditivov ali surovin, ki vsebujejo ogljik, v primarni namen razen za proizvodnjo toplote;
(vi)
kemijska ali elektrolizna redukcija metaloidnih oksidov ali nekovinskih oksidov, kot so silicijevi oksidi in fosfati;
(i)
„bistveno povečanje zmogljivosti“ pomeni znatno razširitev začetne nastavljene zmogljivosti podnaprave, pri čemer pride do vseh spodaj naštetih sprememb:
(i)
ena ali več določljivih fizičnih sprememb pri tehnični nastavitvi in delovanju naprave, pri čemer ne gre za preprosto zamenjavo proizvodne linije, in
(ii)
podnaprava lahko opravlja dejavnost z najmanj 10 % večjo zmogljivostjo od začetne zmogljivosti, ki je bila za podnapravo nastavljena pred spremembo, ali
(iii)
podnaprava, na katero se fizične spremembe nanašajo, dosega znatno višjo raven dejavnosti, zaradi katere se ji dodelijo dodatne pravice do emisije v višini več kot 50 000 pravic na leto, ki predstavljajo vsaj 5 % predhodnega letnega števila pravic do emisij, brezplačno dodeljenih tej podnapravi pred spremembo;
(j)
„bistveno zmanjšanje zmogljivosti“ pomeni eno ali več določljivih fizičnih sprememb, ki vodijo v znatno zmanjšanje začetne nastavljene zmogljivosti podnaprave in ravni njene dejavnosti v obsegu, ki pomeni bistveno povečanje zmogljivosti;
(k)
„bistvena sprememba zmogljivosti“ pomeni bistveno povečanje zmogljivosti ali bistveno zmanjšanje zmogljivosti;
(l)
„dodana zmogljivost“ pomeni razliko med začetno nastavljeno zmogljivostjo podnaprave in nastavljeno zmogljivostjo iste podnaprave po bistvenem povečanju zmogljivosti, določeno na podlagi povprečja dveh največjih mesečnih obsegov proizvodnje v prvih šestih mesecih po začetku spremenjene dejavnosti;
(m)
„zmanjšana zmogljivost“ pomeni razliko med začetno nastavljeno zmogljivostjo podnaprave in nastavljeno zmogljivostjo iste podnaprave po znatnem zmanjšanju zmogljivosti, določeno na podlagi povprečja dveh največjih mesečnih obsegov proizvodnje v prvih šestih mesecih po začetku spremenjene dejavnosti;
(n)
„začetek običajne dejavnosti“ pomeni preverjen in odobren prvi dan neprekinjenega 90-dnevnega obdobja ali, kjer običajen proizvodni cikel v zadevnem sektorju ne predvideva neprekinjene proizvodnje, prvi dan 90-dnevnega obdobja, razdeljenega na proizvodne cikle, ki so za sektor značilni, med katerim naprava opravlja dejavnost vsaj s 40 % svoje zmogljivosti, za katero je oprema zasnovana, da jo sprejme, ob upoštevanju, kjer je ustrezno, za napravo značilne pogoje dejavnosti;
(o)
„začetek spremenjene dejavnosti“ pomeni preverjen in odobren prvi dan neprekinjenega 90-dnevnega obdobja ali, kjer običajen proizvodni cikel v zadevnem sektorju ne predvideva neprekinjene proizvodnje, prvi dan 90-dnevnega obdobja, razdeljenega na proizvodne cikle, ki so za sektor značilni, med katerim spremenjena podnaprava opravlja dejavnost vsaj s 40 % svoje zmogljivosti, za katero je oprema zasnovana, ob upoštevanju, kjer je ustrezno, za podnapravo značilnih pogojev dejavnosti;
(p)
„sežiganje zaradi varnosti“ pomeni zgorevanje pilotnih goriv in zelo spremenljivih količin procesnih ali odpadnih plinov v enoti, ki je izpostavljena atmosferskim motnjam, v skladu z izrecnimi zahtevami zaradi varnostnih razlogov iz ustreznih dovoljenj za napravo;
(q)
„zasebno gospodinjstvo“ pomeni bivalno enoto, v kateri si osebe posamezno ali v skupinah urejajo preskrbo z izmerljivo toploto;
(r)
„preveritelj“ pomeni pristojno, neodvisno osebo ali organ za preverjanje z odgovornostjo za izvajanje in poročanje o postopku preverjanja v skladu z natančnimi zahtevami, ki jih je država članica določila v skladu s Prilogo V Direktive 2003/87/ES;
(s)
„razumno zagotovilo“ pomeni visoko vendar ne absolutno stopnjo zagotovila, pozitivno izraženega v mnenju pri preverjanju, da preverjeni podatki ne vsebujejo napačne navedbe;
(t)
„stopnja zagotovila“ pomeni stopnjo, do katere preveritelj zanesljivo verjame v sklepe preverjanja, da je dokazano, ali podatki, predloženi za napravo, vsebujejo napačno navedbo, ali ne;
(u)
„napačna navedba“ pomeni pomembno napačno navedbo (opustitve, napačna prikazovanja in napake, brez upoštevanja dopustne negotovosti) v predloženih podatkih, ki bi, po strokovnem preudarku preveritelja, lahko vplivala na nadaljnjo uporabo podatkov s strani pristojnega organa pri izračunu dodelitve pravic do emisije.
Člen 4
Pristojni organ in zaokroževanje
1. Države članice sprejmejo ustrezno upravno ureditev, vključno z imenovanjem pristojnega organa ali organov v skladu s členom 18 Direktive 2003/87/ES, za izvajanje določb iz tega sklepa.
2. Vsi izračuni v zvezi s številom pravic, ki se opravljajo v skladu s tem sklepom, se zaokrožijo na najbližjo (celo) pravico.
POGLAVJE II
OBSTOJEČE NAPRAVE
Člen 5
Identifikacija naprav
1. Vsaka država članica identificira vse naprave na svojem ozemlju, ki so upravičene do brezplačne dodelite v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES.
2. Vsaka država članica identificira tudi vse proizvajalce električne energije, ki proizvajajo toploto, in male naprave, ki so iz sistema Unije lahko izključene na podlagi člena 27 Direktive 2003/87/ES.
Člen 6
Razdelitev na podnaprave
1. Države članice za namene tega sklepa vsako napravo, ki je upravičena do brezplačne dodelitve pravic do emisije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES, razdelijo na eno ali več navedenih podnaprav, kakor je primerno:
(a)
podnaprava z referenčno vrednostjo za proizvode;
(b)
podnaprava z referenčno vrednostjo za toploto;
(c)
podnaprava z referenčno vrednostjo za gorivo;
(d)
podnaprava z emisijami iz proizvodnih procesov.
Podnaprave v največji možni meri ustrezajo fizičnim delom naprave.
Države članice morajo za podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto, podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo in podnaprave z emisijami iz proizvodnih procesov na podlagi oznak NACE in Prodkom jasno razločiti, ali zadevni proces služi sektorju ali delu sektorja, ki velja za izpostavljenega visokemu tveganju premestitve emisij CO2, kot je določeno v Sklepu Komisije 2010/2/EU, ali ne.
Če je naprava, vključena v sistem Unije, proizvedla in odvedla izmerljivo toploto napravi ali drugemu subjektu, ki ni vključen v sistem Unije, države članice štejejo, da zadevni proces podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto za to toploto ne služi sektorju ali delu sektorja, ki velja za izpostavljenega visokemu tveganju premestitve emisij CO2, kot je določeno v Sklepu Komisije 2010/2/EU, razen če je pristojni organ prepričan, da potrošnik izmerljive toplote pripada sektorju ali delu sektorja, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU velja za izpostavljenega visokemu tveganju premestitve emisij CO2.
2. Vsota vhodnih materialov, obsega proizvodnje in emisij iz posameznih podnaprav ne sme presegati skupnih vhodnih materialov, obsega proizvodnje in emisij iz naprave.
Člen 7
Zbiranje izhodiščnih podatkov
1. Države članice za vsako obstoječo napravo, ki je upravičena do brezplačne dodelitve pravic do emisije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES, vključno z napravami, ki opravljajo dejavnost zgolj občasno, zlasti napravami v rezervi ali v pripravljenosti, ter napravami, ki opravljajo dejavnost sezonsko, za vsa leta v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008 ali, kjer je primerno, od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2010, v katerih je bila naprava dejavna, od upravljavca zbere vse ustrezne informacije in podatke glede vsakega parametra iz Priloge IV.
2. Države članice podatke zbirajo ločeno za vsako podnapravo. Po potrebi lahko države članice od upravljavca zahtevajo dodatne podatke.
Države članice lahko v primerih, ko 95 % vhodnih materialov, obsega proizvodnje in ustreznih emisij podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto, podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo ali podnaprave z emisijami iz proizvodnih procesov služi sektorjem ali delom sektorjev, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, ali ko 95 % vhodnih materialov, obsega proizvodnje in ustreznih emisij podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto, podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo ali podnaprave z emisijami iz proizvodnih procesov služi sektorjem ali delom sektorjev, ki ne veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, upravljavce izvzamejo od obveznosti predložitve podatkov, ki omogočajo razločevanje glede izpostavljenosti premestitvi emisij CO2.
3. Države članice od upravljavca zahtevajo, da predloži začetno nastavljeno zmogljivost vsake podnaprave z referenčno vrednostjo za proizvode, določeno, kot sledi:
(a)
načeloma je začetna nastavljena zmogljivost povprečje 2 najvišjih mesečnih obsegov proizvodnje v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008, če podnaprava s tako obremenitvijo deluje 720 ur mesečno, 12 mesecev na leto;
(b)
če začetne nastavljene zmogljivosti ni mogoče določiti v skladu s točko (a), se izvede poskusno preverjanje zmogljivosti podnaprave pod nadzorom preverjevalca za zagotovitev, da so uporabljeni parametri značilni za zadevni sektor, rezultati poskusnega preverjanja pa reprezentativni.
4. Če je bila zmogljivost podnaprave bistveno spremenjena med 1. januarjem 2005 in 30. junijem 2011, države članice od upravljavca zahtevajo, da poleg začetne nastavljene zmogljivosti navedene podnaprave, določene v skladu z odstavkom 3, do začetka spremenjene dejavnosti predloži dodatno zmogljivost ali, kjer je primerno, zmanjšano zmogljivost ter nastavljeno zmogljivost podnaprave po tem, ko je bila njena zmogljivost bistveno spremenjena, določeno na podlagi povprečja dveh največjih mesečnih obsegov proizvodnje v prvih šestih mesecih po začetku spremenjene dejavnosti. Pri ocenjevanju kakršne koli nadaljnje bistvene spremembe zmogljivosti, države članice kot začetno nastavljeno zmogljivost podnaprave upoštevajo to nastavljeno zmogljivost podnaprave po tem, ko je bila njena zmogljivost bistveno spremenjena.
5. Države članice pridobivajo, beležijo in dokumentirajo podatke na način, ki pristojnemu organu omogoča njihovo ustrezno uporabo.
Države članice od upravljavca lahko zahtevajo, da za predložitev podatkov uporabi elektronsko predlogo, ali pa za to določijo obliko datoteke. Države članice pa s strani upravljavcev sprejmejo uporabo vseh elektronskih predlog ali specifikacij oblike datoteke, ki jih je Komisija objavila za zbiranje podatkov v skladu s tem členom, razen če predloga ali specifikacija oblike datoteke države članice ne zahteva najmanj vnosa istih podatkov.
6. Vhodni materiali, obseg proizvodnje in ustrezne emisije, za katere so na voljo samo podatki na ravni naprave kot celote, se sorazmerno pripišejo ustreznim podnapravam, kot sledi:
(a)
če se različni proizvodi proizvajajo eden za drugim v isti proizvodni liniji, se vhodni materiali, obseg proizvodnje in ustrezne emisije pripisujejo sekvenčno na podlagi časa uporabe na leto za vsako podnapravo;
(c)
če vhodnih materialov, obsega proizvodnje in ustreznih emisij ni mogoče pripisati v skladu s točko (a), se pripišejo na podlagi mase ali prostornine posameznih proizvodov, ki se proizvajajo, ali ocen, ki temeljijo na razmerju prostih reakcijskih entalpij zadevnih kemijskih reakcij, ali drugega ustreznega ključa za razporeditev, ki se ujema s preudarjeno znanstveno metodologijo.
7. Države članice od upravljavca zahtevajo popolne in dosledne podatke ter zagotovilo, da ne prihaja do prekrivanja med podnapravami in dvojnega štetja. Države članice zagotovijo zlasti, da upravljavci ravnajo s potrebno skrbnostjo in predložijo podatke, ki dosegajo največjo možno raven natančnosti, da se omogoči razumno zagotovilo za celovitost podatkov.
Zato države članice zagotovijo, da vsak upravljavec predloži tudi metodološko poročilo, ki zajema zlasti opis naprave, metodologijo, ki se je uporabljala za zbiranje, različne vire podatkov, stopnje izračunov in, kjer je primerno, predpostavke in metodologijo, ki so bile uporabljene za pripis emisij ustreznim podnapravam v skladu z odstavkom 6. Države članice lahko od upravljavca zahtevajo, da dokaže točnost in popolnost predloženih podatkov.
8. Če podatki manjkajo, države članice od upravljavca zahtevajo, da za to navede upravičene razloge.
Države članice od upravljava zahtevajo, da pred preverjanjem, oziroma najpozneje med preverjanjem s strani preverjevalca, vse manjkajoče podatke nadomestijo z zadržanimi ocenami, ki temeljijo zlasti na najboljši praksi sektorja in najnovejšem znanstvenem in tehničnem znanju.
Če so podatki dostopni delno, zadržana ocena pomeni, da ekstrapolirana vrednost ne sme biti večja kot 90 % vrednosti, ki se pridobi z uporabo dostopnih podatkov.
Če podatki o pretokih izmerljive toplote za podnapravo z referenčno vrednostjo za toploto niso dostopni, se lahko izpelje približek, ki ustreza vložku energije, pomnoženemu z izmerjeno učinkovitostjo proizvodnje toplote, kot jo je preveril preverjevalec. Če takih podatkov o učinkovitosti ni, se uporabi referenčna učinkovitost 70 % za ustrezni vložek energije proizvodnje izmerljive toplote.
9. Na zahtevo da vsaka država članica podatke, ki jih je zbrala na podlagi odstavkov 1 do 6, na voljo Komisiji.
Člen 8
Preverjanje
1. Države članice v postopku zbiranja podatkov v skladu s členom 7 sprejmejo samo podatke, ki jih je preveritelj preveril in potrdil kot zadovoljive. Postopek preverjanja se nanaša na metodološko poročilo in sporočene parametre iz člena 7 in Priloge IV. Preverjanje obravnava zanesljivost, verodostojnost in točnost podatkov, ki jih je predložil upravljavec, ter vodi k oblikovanju mnenja pri preverjanju, ki z razumnim zagotovilom navaja, ali preverjeni podatki vsebujejo napačno navedbo, ali ne.
2. Države članice zagotovijo, da je preveritelj neodvisen od upravljavca, da svoje dejavnosti izvaja profesionalno in objektivno ter da razume:
(a)
določbe tega sklepa ter ustrezne standarde in navodila;
(b)
zakonodajne, regulatorne in upravne zahteve, pomembne za dejavnosti, ki se preverjajo;
(c)
pridobivanje vseh informacij, povezanih z vsakim parametrom ali virom emisij v napravi, zlasti v zvezi z zbiranjem, merjenjem, izračunavanjem in poročanjem podatkov.
3. Poleg zahtev iz Odločbe Komisije 2007/589/ES države članice zagotovijo, da so izpolnjene vse naslednje minimalne zahteve:
(a)
preveritelj je načrtoval in izvedel preverjanje s strokovnim skepticizmom, pri čemer priznava, da lahko pride do okoliščin, ki povzročijo bistveno napačne navedbe v predloženih informacijah in podatkih;
(b)
preveritelj je potrdil le tiste parametre iz poročila, ki imajo visoko stopnjo gotovosti. Za visoko stopnjo gotovosti mora upravljavec dokazati, da:
(i)
v parametrih v poročilu ni neskladij;
(ii)
so bili parametri zbrani v skladu z veljavnimi standardi ali navodili;
(iii)
so ustrezne evidence naprave popolne in skladne.
(c)
preveritelj je postopek preverjanja začel s strateško analizo vseh zadevnih dejavnosti, ki se izvajajo v napravi, ter ima pregled nad vsemi dejavnostmi in njihovim pomenom za namene dodeljevanja;
(d)
preveritelj je upošteval vse informacije iz dovoljenja za emisije toplogrednih plinov ali drugih ustreznih okoljskih dovoljenj, kot je dovoljenje iz Direktive 2008/1/ES, zlasti pri ocenjevanju začetne nastavljene zmogljivosti podnaprave;
(e)
preveritelj je analiziral vsa vsebovana tveganja ter tveganja pri nadzoru v zvezi s področjem in zahtevnostjo dejavnosti upravljavca ter parametri za dodelitev, ki bi lahko povzročila bistveno napačne navedbe, ter je pripravil načrt preverjanja upoštevaje to analizo tveganja;
(f)
preveritelj je opravil obisk na kraju samem, če je bilo primerno, da bi pregledal delovanje merilnikov in sistemov spremljanja, opravil razgovore ter zbral dovolj informacij in dokazov. Če je preveritelj presodil, da obisk na kraju samem ni primeren, mora svojo odločitev v celoti utemeljiti ustreznemu organu;
(g)
preveritelj je izvedel načrt preverjanja z zbiranjem podatkov v skladu z opredeljenimi metodami vzorčenja, preskusi na podlagi obiskov, pregledi dokumentov, analitskimi postopki in postopki pregledovanja podatkov, vključno z vsemi ustreznimi dodatnimi dokazi, na podlagi katerih bo temeljil sklep preveriteljevega preverjanja;
(h)
preveritelj je od upravljavca zahteval, da zagotovi manjkajoče podatke ali dopolni manjkajoče dele revizijskih sledi, pojasni nihanja v parametrih ali podatkih o emisijah, oziroma revidira izračune ali prilagodi sporočene podatke;
(i)
preveritelj je pripravil notranje poročilo o preverjanju. Poročilo o preverjanju vključuje dokaze, da so bili strateška analiza, analiza tveganja in načrt preverjanja v celoti izvedeni, in zagotavlja dovolj informacij za podporo mnenj pri preverjanju. Notranje poročilo o preverjanju prav tako lajša morebitno oceno revizije s strani pristojnega organa in akreditacijskega organa;
(j)
preveritelj je ocenil, ali sporočeni parametri vsebujejo napačne navedbe ter ali na podlagi ugotovitev iz notranjega poročila o preverjanju obstajajo druga vprašanja, ki so pomembna za mnenje pri preverjanju;
(k)
preveritelj je v poročilu o preverjanju predstavil metodologijo preverjanja, ugotovitve in mnenje pri preverjanju ter poročilo naslovil na upravljavca, ki ga mora predložiti pristojnemu organu skupaj z metodološkim poročilom in sporočenimi parametri.
4. Države članice napravi ne dodelijo brezplačno pravic do emisij, če podatki, ki se nanašajo na to napravo, niso potrjeni kot zadovoljivi.
Države članice se lahko v primeru, da podatki, ki se nanašajo na napravo, niso potrjeni kot zadovoljivi, odločijo brezplačno dodeliti pravice do emisije tej napravi le, če so prepričane, da je do vrzeli v podatkih, ki so privedli do ocene preveritelja, prišlo zaradi izjemnih in nepredvidljivih okoliščin, katerim se ne bi bilo mogoče izogniti niti z izvajanjem potrebne skrbnosti in na katere upravljavec zadevne naprave ne more vplivati, zlasti gre pri tem za okoliščine, kot so naravne nesreče, vojna, vojne grožnje, teroristična dejanja, revolucija, upor, sabotaža ali vandalizem.
5. Pri preverjanju države članice zagotavljajo zlasti, da ne prihaja do prekrivanja med podnapravami in dvojnega štetja.
Člen 9
Pretekla raven dejavnosti
1. Glede obstoječih naprav države članice na podlagi podatkov, zbranih v skladu s členom 7, za vsako obstoječo napravo določijo pretekle ravni dejavnosti za uvodno obdobje od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008 ali, kjer so te višje, za uvodno obdobje od 1. januarja 2009 do 31. decembra 2010.
2. Pretekla raven dejavnosti glede posameznih proizvodov se za vsak proizvod, za katerega je bila določena referenčna vrednost iz Priloge I, nanaša na središčno vrednost letne pretekle proizvodnje tega proizvoda v zadevni napravi v uvodnem obdobju.
3. Pretekla raven dejavnosti glede na toploto se nanaša na središčno vrednost letne pretekle v uvodnem obdobju dovedene izmerljive toplote iz naprave, ki jo zajema sistem Unije, v uvodnem obdobju proizvedene, ali v uvodnem obdobju dovedene in proizvedene izmerljive toplote, porabljene v mejah naprave za proizvodnjo izdelkov ali mehanske energije razen tiste, ki se uporabi za proizvodnjo elektrike, za segrevanje ali hlajenje, z izjemo porabe za proizvodnjo električne energije, ali izvožene v napravo ali drug subjekt, ki ga ne zajema sistem Unije, z izjemo odvajanja za proizvodnjo električne energije, izraženo v terajoulih na leto.
4. Pretekla raven dejavnosti glede na gorivo se nanaša na središčno vrednost letne pretekle porabe goriv, porabljenih za proizvodnjo neizmerljive toplote, porabljene za proizvodnjo proizvodov ali mehanske energije, razen tiste, ki se uporabi za proizvodnjo električne energije, za segrevanje ali hlajenje z izjemo porabe za proizvodnjo električne energije, vključno s sežiganjem zaradi varnosti, v uvodnem obdobju, izraženo v terajoulih na leto.
5. Za emisije iz proizvodnih procesov, ki so nastale v zvezi s proizvodnjo proizvodov v napravi v uvodnem obdobju iz odstavka 1, se pretekla raven dejavnosti za proizvodni proces nanaša na središčno vrednost letnih preteklih emisij iz proizvodnih procesov, izraženih v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida.
6. Za določitev središčnih vrednosti iz odstavkov 1 do 5 se upoštevajo samo koledarska leta, v katerih je naprava bila dejavna vsaj en dan.
Če je bila naprava v zadevnem uvodnem obdobju dejavna manj kot dve koledarski leti, se pretekla raven dejavnosti izračuna na podlagi začetne nastavljene zmogljivosti, določene v skladu z metodologijo iz člena 7(3), vsake podnaprave, pomnožene z ustreznim faktorjem uporabe zmogljivosti, določenim v skladu s členom 18(2).
7. Ne glede na odstavek 2 države članice določijo preteklo raven dejavnosti po posameznem proizvodu za tiste proizvode, za katere se uporabljajo referenčne vrednosti za proizvode iz Priloge III, na podlagi središčne vrednosti letne pretekle proizvodnje v skladu s formulami iz navedene priloge.
8. Obstoječe naprave, ki opravljajo dejavnost samo občasno, vključno zlasti z napravami v rezervi ali v pripravljenosti ter napravami, ki opravljajo dejavnost sezonsko, in ki v danem koledarskem letu v uvodnem obdobju niso bile dejavne niti en dan, se pri določitvi središčnih vrednosti iz odstavka 1 upoštevajo, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
jasno je prikazano, da se naprava uporablja občasno, zlasti da redno opravlja dejavnost v pripravljenosti ali kot rezerva, ali pa redno opravlja dejavnost sezonsko;
(b)
naprava ima dovoljenje za emisije toplogrednih plinov in vsa druga ustrezna dovoljenja, ki jih za dejavnost naprave zahteva nacionalna pravna ureditev države članice;
(c)
tehnično je mogoče dejavnost začeti v kratkem času, naprava pa se redno vzdržuje.
9. Pretekle ravni dejavnosti za obstoječo napravo, katere zmogljivosti so bile med 1. januarjem 2005 in 30. junijem 2011 bistveno razširjene ali bistveno zmanjšane, se za zadevno napravo določijo kot vsota središčnih vrednosti, določenih v skladu z odstavkom 1 in brez bistvene spremembe zmogljivosti, ter preteklih ravni dejavnosti razširjene ali zmanjšane zmogljivosti.
Pretekle ravni dejavnosti razširjene ali zmanjšane zmogljivosti se določijo kot razlika med začetnimi nastavljenimi zmogljivostmi vsake podnaprave, katere zmogljivost je bila bistveno spremenjena, določeno v skladu s členom 7(3), do začetka spremenjene dejavnosti, in nastavljenimi zmogljivostmi po bistveni spremembi zmogljivosti, določeno v skladu s členom 7(4), pomnožena s povprečno preteklo rabo zmogljivosti zadevne naprave v konfiguraciji brez znatne spremembe zmogljivosti iz let pred začetkom spremenjene dejavnosti.
Člen 10
Dodelitev na ravni naprave
1. Države članice na podlagi podatkov, zbranih v skladu s členom 7, za vsako leto v skladu z odstavki 2 do 8 izračunajo število brezplačno dodeljenih pravic do emisije od leta 2013 dalje za vsako posamezno obstoječo napravo na njihovem ozemlju.
2. Za namene tega izračuna države članice najprej na naslednji način določijo predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za vsako podnapravo posebej:
(a)
predhodno letno število pravic do emisij, dodeljenih brezplačno za dano leto, za vsako podnapravo z referenčnimi vrednostmi za proizvode ustreza višini referenčne vrednosti za ta proizvod, kot je navedena v Prilogi I, pomnoženi z ustrezno preteklo ravnjo dejavnosti glede proizvoda;
(b)
za:
(i)
podnapravo z referenčnimi vrednostmi za toploto predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij za dano leto ustreza višini referenčne vrednosti za toploto za izmerljivo toploto, kot je navedena v Prilogi I, pomnoženi s preteklo ravnjo dejavnosti glede toplote za porabo izmerljive toplote;
(ii)
podnapravo z referenčnimi vrednostmi za gorivo predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij za dano leto ustreza višini referenčne vrednosti za gorivo, kot je navedena v Prilogi I, pomnoženi s preteklo ravnjo dejavnosti glede goriva za porabljeno gorivo;
(iii)
podnapravo z emisijami iz proizvodnih procesov predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij za dano leto ustreza pretekli ravni dejavnosti za proizvodni proces, pomnoženi z 0,9700.
3. Kolikor je izmerljiva toplota odvedena zasebnim gospodinjstvom, predhodno letno število pravic do emisije, določeno v skladu z odstavkom 2(b), točko (i), za leto 2013 pa je nižje od središčne vrednosti letnih preteklih emisij, povezanih s proizvodnjo izmerljive toplote, ki jo je navedena podnaprava v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008 odvedla zasebnim gospodinjstvom, se predhodno letno število pravic do emisije za leto 2013 prilagodi za razliko. V vsakem letu od 2014 do 2020 se predhodno letno število pravic do emisije, določeno v skladu z odstavkom 2(b), točko (i), prilagodi, kolikor je predhodno letno število pravic do emisije za navedeno leto manjše od določenega odstotka zgoraj navedene središčne vrednosti letnih preteklih emisij. Ta odstotek je v letu 2014 90 %, vsako naslednje leto pa se zmanjšuje za 10 odstotnih točk.
4. Za namene izvajanja člena 10a(11) Direktive 2003/87/ES se faktorji iz Priloge VI nanesejo na predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za posamezno podnapravo v skladu z odstavkom 2 tega člena za zadevno leto, če procesi v navedenih podnapravah služijo sektorjem ali delom sektorjev, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU ne veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2.
Če procesi v navedenih podnapravah služijo sektorjem ali delom sektorjev, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, se za leti 2013 in 2014 nanese faktor 1. Sektorji ali deli sektorjev, za katere velja faktor 1 v letih 2015 do 2020, se določijo v skladu s členom 10a(13) Direktive 2003/87/ES.
5. Če najmanj 95 % pretekle ravni dejavnosti podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto, podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo ali podnaprave z emisijami iz proizvodnih procesov služi sektorjem ali delom sektorjev, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, velja, da je celotna podnaprava izpostavljena visokemu tveganju premestitve emisij CO2.
Če najmanj 95 % pretekle ravni dejavnosti podnaprave z referenčno vrednostjo za toploto, podnaprave z referenčno vrednostjo za gorivo ali podnaprave z emisijami iz proizvodnih procesov služi sektorjem ali delom sektorjev, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU ne veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, velja, da celotna podnaprava ni izpostavljena visokemu tveganju premestitve emisij CO2.
6. Predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij za podnaprave, ki so prejele izmerljivo toploto od podnaprav, ki proizvajajo proizvode, zajete z referenčnimi vrednostmi za dušikovo kislino iz Priloge I, se zmanjša za letno preteklo porabo te toplote v uvodnem obdobju iz člena 9(1), pomnoženo z višino referenčne vrednosti za toploto za to izmerljivo toploto, kot je navedeno v Prilogi I.
7. Predhodna skupna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij za posamezno napravo je enaka vsoti vseh predhodnih letnih števil brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vse podnaprave, izračunanih v skladu z odstavki 2, 3, 4, 5 in 6.
Če naprava zajema podnaprave, ki proizvajajo celulozo (sulfatna celuloza iz kratkih vlaken, sulfatna celuloza iz dolgih vlaken, termo-mehanična celuloza in mehanična celuloza, sulfitna celuloza ali katera koli druga celuloza, ki ni zajeta v referenčni vrednosti za proizvode) in odvajajo izmerljivo toploto drugim tehnično povezanim podnapravam, upošteva predhodna skupna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij ne glede na predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za druge podnaprave zadevne naprave le predhodno letno količino brezplačno dodeljenih pravic do emisij v takem obsegu, kot se celulozni proizvodi, ki jih proizvaja ta podnaprava, dajo na trg in se ne predelajo v papir v isti ali drugih tehnično povezanih napravah.
8. Države članice pri določanju predhodnega letnega števila brezplačno dodeljenih pravic do emisije za posamezne naprave zagotovijo, da ne prihaja do dvojnega štetja emisij in da dodeljevanje ni negativno. Zlasti se ne sme, če je vmesni proizvod, ki je zajet z referenčno vrednostjo za proizvod v skladu z opredelitvijo ustreznih meja sistema, določenih v Prilogi I, doveden v napravo, dvojno šteti emisij pri določanju predhodne skupne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisij za obe zadevni napravi.
9. Končna skupna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vsako obstoječo napravo z izjemo naprav, za katere velja člen 10a(3) Direktive 2003/87/ES, je predhodna skupna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vsako napravo, določena v skladu z odstavkom 7, pomnožena z medsektorskim korekcijskim faktorjem, kot je določen v skladu s členom 15(3).
Za naprave, za katere velja člen 10a(3) Direktive 2003/87/ES in ki so upravičene do dodelitve brezplačnih pravic do emisije, končna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij ustreza predhodni skupni letni količini brezplačno dodeljenih pravic do emisij za posamezno napravo, določeni v skladu z odstavkom 7, letno popravljeni z linearnim faktorjem iz člena 10a(4) Direktive 2003/87/ES, kot referenca pa se uporabi predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno napravo v letu 2013.
Člen 11
Dodelitev glede parnega krekinga
Z odstopanjem od člena 10(2)(a) predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za podnapravo z referenčnimi vrednostmi za proizvode, ki se nanaša na proizvodnjo kemikalij visoke vednosti, ustreza višini referenčne vrednosti za proizvode parnega krekinga iz Priloge I, pomnoženi s preteklo ravnijo dejavnosti, določeno v skladu s Prilogo III in pomnoženo s količnikom skupnih neposrednih emisij, vključno z emisijami iz neto dovedene toplote v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, izraženimi v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida, ter vsote teh skupnih neposrednih emisij in zadevnih posrednih emisij v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, izračunanih v skladu s členom 14(2). K rezultatu tega izračuna se doda 1,78 ton ogljikovega dioksida na tono vodika krat središčna vrednost pretekle proizvodnje vodika iz dodatne surovine v tonah vodika, 0,24 ton ogljikovega dioksida na tono etilena krat središčna vrednost pretekle proizvodnje etilena iz dodatne surovine v tonah etilena in 0,16 ton ogljikovega dioksida na tono kemikalij visoke vednosti krat središčna vrednost pretekle proizvodnje drugih kemikalij visoke vrednosti, razen vodika in etilena iz dodatne surovine, v tonah kemikalij visoke vrednosti.
Člen 12
Dodelitev glede vinil klorid monomera
Z odstopanjem od člena 10(2)(a) predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za podnapravo, ki se nanaša na proizvodnjo vinil klorid monomera, ustreza višini referenčne vrednosti za vinil klorid monomer, pomnoženi s preteklo ravnijo dejavnosti za proizvodnjo vinil klorid monomera, izraženo v tonah, in pomnoženi s količnikom neposrednih emisij za proizvodnjo vinil klorid monomera, vključno z emisijami iz neto dovedene toplote v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, izračunanimi v skladu s členom 14(2), izraženih v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida, ter vsote teh neposrednih emisij in emisij v zvezi z vodikom za proizvodnjo vinil klorid monomera v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, izraženih v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida, izračunanih na podlagi pretekle porabe toplote, ki izhaja iz izgorevanja vodika, izražene v terajoulih (TJ) krat 56,1 tone ogljikovega dioksida na TJ.
Člen 13
Toplotni pretoki med napravami
Če podnaprava z referenčnimi vrednostmi za proizvode vsebuje izmerljivo toploto, uvoženo iz naprave ali drugega subjekta, ki ni vključen v sistem Unije, se predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za zadevno podnapravo z referenčno vrednostjo za proizvode, določeno v skladu s členom 10(2)(a), zmanjša za količino toplote, ki je bila v preteklosti uvožena iz naprave ali drugega subjekta, ki ni vključen v sistem Unije, v zadevnem letu, pomnoženo z referenčno vrednostjo za toploto za izmerljivo toploto, kot je določena v Prilogi I.
Člen 14
Izmenljivost goriva in električne energije
1. Predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za vsako podnapravo z referenčno vrednostjo za proizvode iz Priloge I ob upoštevanju izmenljivosti goriva in električne energije ustreza višini zadevne referenčne vrednosti za proizvode iz Priloge I, pomnoženi s preteklo ravnijo dejavnosti v zvezi s proizvodom in pomnoženi s količnikom skupnih neposrednih emisij, vključno z emisijami iz neto dovedene toplote v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, izraženimi v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida, ter vsote teh skupnih neposrednih emisij in ustreznih posrednih emisij iz proizvodnje v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa.
2. Za namene izračuna v skladu z odstavkom 1 se ustrezne posredne emisije nanašajo na ustrezno porabo električne energije, kot je določena v opredelitvi procesov in emisij iz Priloge I, izraženo v megavatnih urah, za proizvodnjo zadevnega proizvoda v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa krat 0,465 ton ogljikovega dioksida na megavatno uro in izraženo v tonah ogljikovega dioksida.
Za namene izračuna v skladu z odstavkom 1 se emisije iz neto dovedene toplote nanašajo na količino merljive toplote za proizvodnjo zadevnega proizvoda, uvožene iz naprav, ki so zajete v sistemu Unije v uvodnem obdobju iz člena 9(1) tega sklepa, kar se pomnoži z vrednostjo referenčne vrednosti za toploto iz Priloge I.
POGLAVJE III
ODLOČITVE O DODELITVI
Člen 15
Nacionalni izvedbeni ukrepi
1. Države članice v skladu s členom 11(1) Direktive 2003/87/ES Komisiji do 30. septembra 2011 predložijo seznam naprav, ki so na njihovem ozemlju zajete v Direktivi 2003/87/ES, vključno z napravami, identificiranimi v skladu s členom 5; pri tem uporabijo elektronski obrazec, ki ga zagotovi Komisija.
2. Seznam iz odstavka 1 za vsako obstoječo napravo vsebuje zlasti:
(a)
identifikacijo naprave in njenih meja z uporabo identifikacijske oznake naprave v CITL;
(b)
identifikacijo posameznih podnaprav naprave;
(c)
za vsako podnapravo z referenčno vrednostjo za proizvode začetno nastavljeno zmogljivost skupaj z letnim obsegom proizvodnje zadevnega proizvoda v obdobju od 1. januarja 2005 do 31. decembra 2008;
(d)
za vsako napravo in podnapravo informacijo o tem, ali pripada sektorju ali delu sektorja, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU velja za izpostavljenega visokemu tveganju premestitve emisij CO2, ali ne;
(e)
za vsako podnapravo predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za obdobje 2013-2020, kot je določeno v skladu s členom 10(2);
(f)
poleg navedenega v točki (d), za podnaprave, ki ne služijo sektorju ali delu sektorja, ki po določbah Sklepa 2010/2/EU velja za izpostavljenega visokemu tveganju premestitve emisij CO2 predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisije za obdobje 2013-2020, ki se v enakih korakih zmanjšuje od 80 % količine v letu 2013 do 30 % v letu 2020, kot je določeno v skladu s členom 10(4);
(g)
za vsako napravo predhodno skupno letno količino brezplačno dodeljenih pravic do emisije za obdobje 2013-2020, kot je določeno v skladu s členom 10(6).
Seznam identificira tudi vse proizvajalce električne energije, ki proizvajajo toploto, in male naprave, ki so iz sistema Unije lahko izključene na podlagi člena 27 Direktive 2003/87/ES.
3. Komisija po prejemu seznama iz odstavka 1 tega člena oceni vključenost posamezne naprave na seznam in zadevne predhodne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisije.
Komisija po obvestilih s strani vseh držav članic o predhodnih skupnih letnih količinah brezplačno dodeljenih pravic do emisije v obdobju 2013-2020 določi enoten medsektorski korekcijski faktor, kot je naveden v členu 10a(5) Direktive 2003/87/ES. Določi se s primerjavo vsote predhodnih skupnih letnih količin brezplačno dodeljenih pravic do emisije napravam, ki niso proizvajalci električne energije, za vsako leto v obdobju 2013-2020 brez uporabe faktorjev iz Priloge VI z letno količino pravic, izračunano v skladu s členom 10a(5) Direktive 2003/87/ES, za naprave, ki niso proizvajalci električne energije ali novi udeleženci, ob upoštevanju ustreznega deleža letne skupne količine za Unijo, kot je določena v skladu s členom 9 navedene direktive, in ustreznih količin emisij, ki so v sistem Unije vključene od leta 2013 naprej.
4. Če Komisija ne zavrne vpisa naprave na ta seznam, vključno z ustrezno predhodno skupno letno količino brezplačno dodeljenih pravic do emisije za to napravo, zadevna država članica začne z določanjem končne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vsako leto v obdobju 2013-2020 v skladu s členom 10(9) tega sklepa.
5. Države članice po določitvi končne letne količine za vse obstoječe naprave na svojem ozemlju Komisiji predložijo seznam končnih letnih količin brezplačno dodeljenih pravic do emisij v obdobju 2013-2020, kakor je določeno v skladu s členom 10(9).
Člen 16
Spremembe izpostavljenosti premestitvi emisij CO2
Vsaka država članica v treh mesecih od sprejetja seznama iz člena 10a(13) Direktive 2003/87/ES za leta 2015-2020 ali sprejetja kakršne koli dopolnitve seznama, kot je določen s Sklepom 2010/2/EU za leti 2013 in 2014, pregleda seznam iz člena 15(1) tega sklepa ter jasno navede spremembe glede tega, ali naprave in podnaprave veljajo za izpostavljene premestitvi emisij CO2, ter, kjer je primerno, ustrezno predhodno letno količino brezplačne dodelitve, število pravic do emisij, in navedeni seznam pošlje Komisiji.
POGLAVJE IV
NOVI UDELEŽENCI IN ZAPRTJA
Člen 17
Vloga za brezplačno dodelitev
1. Pri vlogi novih udeležencev države članice na podlagi teh predpisov določijo količino pravic, ki se dodelijo brezplačno, ko naprava začne z običajno dejavnostjo in ko je določena njena začetna nameščena zmogljivost.
2. Države članice sprejmejo zgolj tiste vloge, ki se pristojnemu organu predložijo v enem letu po začetku običajne dejavnosti naprave ali podnaprave.
3. Države članice zadevno napravo razdelijo v podnaprave v skladu s členom 6 tega sklepa in od upravljavca zahtevajo, da poleg vloge iz odstavka 1 pristojnemu organu predloži vse zadevne informacije in podatke glede posameznih parametrov iz Priloge V, ločeno za vsako podnapravo. Po potrebi države članice od upravljavca zahtevajo, da predloži bolj razčlenjene podatke.
4. Za naprave iz člena 3(h) Direktive 2003/87/ES, z izjemo naprav, ki so bile bistveno povečane po 30. juniju 2011, države članice od upravljavca zahtevajo, da po metodologiji iz člena 7(3) določi začetno nameščeno zmogljivost za vsako podnapravo ob uporabi neprekinjenega 90-dnevnega obdobja, na podlagi katerega se kot osnova določi začetek običajne dejavnosti. Države članice pred izračunom dodelitev pravic napravi odobrijo začetno nastavljeno zmogljivost vsake podnaprave.
5. Države članice sprejmejo samo podatke, ki so predloženi v skladu s tem členom in jih je v skladu z zahtevami iz člena 8 preveritelj potrdil kot zadovoljive, da se zagotovi poročanje zanesljivih in točnih podatkov.
Člen 18
Ravni dejavnosti
1. Za naprave iz člena 3(h) Direktive 2003/87/ES, z izjemo naprav, katerih zmogljivost je bila po 30. juniju 2011 bistveno povečana, države članice določijo ravni dejavnosti za vsako napravo, kot sledi:
(a)
raven dejavnosti po posameznih proizvodih je za vsak proizvod, za katerega je bila določena referenčna vrednost iz Priloge I, enaka začetni nastavljeni proizvodni zmogljivosti zadevne naprave za ta proizvod, pomnoženi s standardnim faktorjem uporabe zmogljivosti.
(b)
raven dejavnosti glede na toploto je enaka začetni nastavljeni proizvodni zmogljivosti za uvoz iz naprav, zajetih v sistemu Unije, proizvodnjo, ali oboje od navedenega, izmerljive toplote, porabljene znotraj meja naprave za proizvodnjo proizvodov, za proizvodnjo mehanske energije, ki ni uporabljena za proizvodnjo elektrike, za segrevanje in hlajenje, z izjemo porabe izmerljive toplote za proizvodnjo elektrike, ali tiste, ki je bila izvožena v napravo ali katero koli drugo enoto, ki ni zajeta v sistemu Unije, z izjemo odvajanja za proizvodnjo električne energije, pomnoženi z zadevnim faktorjem uporabe zmogljivosti;
(c)
raven dejavnosti glede goriva je enaka začetni nastavljeni zmogljivosti za potrošnjo goriva, porabljenega za proizvodnjo neizmerljive toplote, porabljene za proizvodnjo proizvodov, za proizvodnjo mehanske energije, razen tiste, ki se uporablja za proizvodnjo elektrike, za segrevanje ali hlajenje, z izjemo potrošnje za proizvodnjo elektrike, vključno s sežiganjem zaradi varnosti, zadevne naprave, pomnoženi z zadevnim faktorjem uporabe zmogljivosti;
(d)
raven dejavnosti po emisijah procesa je enaka začetni nastavljeni zmogljivosti za proizvodnjo emisij procesa v procesni enoti, pomnoženi z zadevnim faktorjem uporabe zmogljivosti.
2. Standardni faktor uporabe zmogljivosti iz odstavka 1(a) Komisija določi in objavi na podlagi podatkov, ki so jih v skladu s členom 7 tega sklepa zbrale države članice. Za vsako referenčno vrednost iz Priloge I mora znašati 80. percentil povprečnih letnih vrednosti faktorjev uporabe zmogljivosti vseh naprav, ki proizvajajo zadevni proizvod. Povprečna letna vrednost faktorja uporabe zmogljivosti za vsako napravo, ki proizvaja zadevni proizvod, je enaka povprečni letni proizvodnji med letoma 2005 in 2008, deljeni z začetno nastavljeno zmogljivostjo.
Zadevni faktor uporabe zmogljivosti iz odstavkov 1(b) do (d) določijo države članice na podlagi ustrezno utemeljenih in neodvisno preverjenih informacij v zvezi z načrtovanim običajnim delovanjem naprave ter njenim vzdrževanjem, navadnim proizvodnim ciklom, energetsko učinkovitimi tehnologijami ter običajno uporabo zmogljivosti v zadevnem sektorju v primerjavi z informacijami po posameznem sektorju.
Pri določanju zadevnega faktorja uporabe zmogljivosti iz odstavka 1(d) v skladu z navedenim v prejšnjem stavku države članice upoštevajo tudi ustrezno utemeljene in neodvisno preverjene informacije v zvezi z intenzivnostjo emisij vhodnega materiala in tehnologijami z nizkimi emisijami toplogrednih plinov.
3. Za naprave, katerih zmogljivosti so bile bistveno povečane po 30. juniju 2011, države članice v skladu z odstavkom 1 določijo ravni dejavnosti samo za dodano zmogljivost tistih podnaprav, katere to bistveno povečanje zmogljivosti zadeva.
Za naprave, katerih zmogljivosti so bile bistveno zmanjšane po 30. juniju 2011, države članice v skladu z odstavkom 1 določijo ravni dejavnosti samo za zmanjšano zmogljivost tistih podnaprav, na katere se nanaša to bistveno zmanjšanje zmogljivosti.
Člen 19
Dodelitev pravic novim udeležencem
1. Za namene dodelitve pravic do emisij novim udeležencem, z izjemo dodelitev pravic napravam iz tretje alineje člena 3(h) Direktive 2003/87/ES, države članice izračunajo predhodno letno število pravic do emisij, ki bodo brezplačno dodeljene, z začetkom običajnega delovanja naprave za vsako podnapravo posebej, kot sledi:
(a)
za vsako podnapravo z referenčnimi vrednostmi za proizvode predhodno letno število pravic do emisij, dodeljenih brezplačno za zadevno leto, ustreza referenčni vrednosti posameznega proizvoda, pomnoženi z ravnjo dejavnosti za ustrezni proizvod;
(b)
za vsako podnapravo z referenčnimi vrednostmi za toploto predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij ustreza referenčni vrednosti za toploto za zadevno izmerljivo toploto iz Priloge I, pomnoženi z ravnjo dejavnosti po toploti;
(c)
za vsako podnapravo z referenčnimi vrednostmi za gorivo predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij ustreza referenčni vrednosti za gorivo iz Priloge I, pomnoženi z ravnjo dejavnosti po gorivu;
(d)
za vsako podnapravo z emisijami iz proizvodnih procesov predhodno letno število brezplačno dodeljenih pravic do emisij za dano leto ustreza ravni dejavnosti po procesu, pomnoženi z 0,9700.
Členi 10(4) do (6) in (8) ter 11, 12, 13 in 14 tega sklepa se smiselno uporabljajo za izračun predhodnega letnega števila brezplačno dodeljenih pravic do emisij.
2. Pri neodvisno preverjenih emisijah novih udeležencev, ki so bile povzročene pred začetkom običajnega delovanja, se dodatne pravice dodelijo na osnovi preteklih emisij izraženih v tonah ekvivalenta ogljikovega dioksida.
3. Predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij je enak vsoti vseh predhodnih letnih števil brezplačno dodeljenih pravic do emisij vsem podnapravam, izračunanih v skladu z odstavkom 1, in dodatnih pravic iz odstavka 2. Uporablja se drugi stavek člena 10(7).
4. Države članice Komisiji nemudoma sporočijo predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij. Pravice do emisij iz rezerve za nove udeležence, ki je bila vzpostavljena v skladu s členom 10a(7) Direktive 2003/87/ES, se dodelijo na osnovi „kdor prej pride, prej melje“, ob upoštevanju datuma prispetja omenjenega sporočila.
Komisija lahko predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno napravo zavrne. Če Komisija tega predhodnega skupnega letnega zneska brezplačno dodeljenih pravic ne zavrne, zadevna država članica začne z določanjem končne letne količine brezplačno dodeljenih pravic do emisij.
5. Končna letna količina brezplačno dodeljenih pravic do emisij ustreza predhodni skupni letni količini brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vsako napravo, določeni v skladu z odstavkom 3 tega člena, letno popravljeni z linearnim faktorjem zmanjšanja iz člena 10a(7) Direktive 2003/87/ES, kot referenca pa se upošteva predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno napravo v letu 2013.
6. Če se do leta 2020 novim udeležencem dodeli ali nameni za dodelitev polovica količine pravic, ki so se odstopile novim udeležencem v skladu s členom 10a(7) Direktive 2003/87/ES, ne glede na količino pravic, dostopno v skladu s členom 10a(8) Direktive 2003/87/ES, Komisija oceni, ali je za zagotovitev poštenega upravljanja dostopa do rezerv potrebno vzpostaviti sistem za čakalno listo.
Člen 20
Dodelitev pravic novim udeležencem po bistvenem povečanju zmogljivosti
1. Kadar je bila naprava bistveno povečana po 30. juniju 2011, države članice po tem, ko upravljavec naprave predloži vlogo, in brez poseganja v dodeljevanje pravic napravi v skladu s členom 10, na podlagi metodologije iz člena 19 določijo število brezplačnih pravic do emisij, ki bodo dodeljene v zvezi z zadevnim povečanjem.
2. Države članice od upravljavca zahtevajo, da skupaj z vlogo predloži tudi dokaze o izpolnjevanju meril za bistveno povečanje zmogljivosti in da predloži podatke iz člena 17(3), na podlagi katerih bo sprejeta odločitev v zvezi z dodeljevanjem pravic. Države članice zlasti zahtevajo od upravljavca, da predloži podatke o dodani zmogljivosti in nastavljeni zmogljivosti podnaprave po tem, ko je bilo njeno bistveno povečanje zmogljivosti ocenjeno kot zadovoljivo s strani preveritelja v skladu z zahtevami iz člena 8. Pri navajanju kakršnih koli nadaljnjih sprememb zmogljivosti za določeno podnapravo se kot začetna nastavljena zmogljivost podnaprave upošteva nastavljena zmogljivost po tem bistvenem povečanju zmogljivosti.
Člen 21
Bistveno zmanjšanje zmogljivosti
1. Kadar je bila naprava bistveno zmanjšana po 30. juniju 2011, države članice določijo, v kolikšni meri se bo število pravic, ki bodo dodeljene, zmanjšalo v zvezi z zadevnim zmanjšanjem. Zato države članice zlasti zahtevajo od upravljavca, da predloži podatke o zmanjšanju zmogljivosti in nastavljeni zmogljivosti podnaprave po tem, ko je bilo njeno bistveno zmanjšanje zmogljivosti ocenjeno kot zadovoljivo s strani preveritelja v skladu z zahtevami iz člena 8. Pri navajanju kakršnih koli nadaljnjih sprememb zmogljivosti za določeno podnapravo se kot začetna nastavljena zmogljivost podnaprave upošteva nastavljena zmogljivost po tem bistvenem zmanjšanju zmogljivosti.
2. Države članice od predhodnega letnega zneska brezplačno dodeljenih pravic do emisij za vsako podnapravo odštejejo predhodni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno podnapravo, izračunan v skladu s členom 19(1), kadar gre za bistveno zmanjšanje zmogljivosti.
Države članice določijo predhodni skupni letni znesek za zadevno napravo po metodologiji, ki velja za določitev predhodnega skupnega letnega zneska, pred bistvenim zmanjšanjem zmogljivosti in končni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno napravo v skladu s členom 10(9).
3. Dodelitev pravic napravi se ustrezno prilagodi od leta, ki sledi tistemu, v katerem je prišlo do zmanjšanja zmogljivosti, ali od leta 2013, če je do bistvenega zmanjšanja zmogljivosti prišlo pred 1. januarjem 2013.
Člen 22
Prenehanje opravljanja dejavnosti naprave
1. Kadar je izpolnjen kateri koli izmed naslednjih pogojev, se šteje, da je naprava prenehala opravljati svojo dejavnost:
(a)
dovoljenje za emisije toplogrednih plinov ali dovoljenje, veljavno v skladu z Direktivo 2008/1/ES, ali katero koli drugo ustrezno okoljsko dovoljenje je prenehalo veljati;
(b)
dovoljenja iz točke (a) so bila preklicana;
(c)
opravljanje dejavnosti naprave tehnično ni mogoče;
(d)
naprava ne opravlja dejavnosti, je pa opravljala dejavnost prej in njen ponovni zagon tehnično ni mogoč;
(e)
naprava ne opravlja dejavnosti, je pa opravljala dejavnost prej in upravljavec ne more zagotoviti, da bo zadevna naprava ponovno zagnana najpozneje 6 mesecev po prenehanju opravljanja dejavnosti. Države članice lahko to obdobje podaljšajo do največ 18 mesecev, če lahko upravljavec dokaže, da naprava v roku 6 mesecev ne more ponovno začeti z delovanjem zaradi izjemnih in nepredvidljivih okoliščin, katerim se ne bi bilo mogoče izogniti niti z izvajanjem potrebne skrbnosti in na katere upravljavec zadevne naprave ne more vplivati, zlasti gre pri tem za okoliščine, kot so naravne nesreče, vojna, vojne grožnje, teroristična dejanja, revolucija, upor, sabotaža ali vandalizem.
2. Odstavek 1(e) se ne uporablja za naprave v rezervi ali v pripravljenosti in naprave, ki svojo dejavnost opravljajo sezonsko, kadar so izpolnjeni vsi izmed naslednjih pogojev:
(a)
upravljavec ima dovoljenje za emisije toplogrednih plinov in vsa druga ustrezna dovoljenja;
(b)
tehnično je mogoče začeti z opravljanjem dejavnosti brez fizičnih sprememb na napravi;
(c)
vzdrževanje se redno izvaja.
3. Kadar naprava preneha opravljati svojo dejavnost, zadevna država članica tej napravi ne izda pravic do emisij od leta, ki sledi tistemu, v katerem je opravljanje dejavnosti prenehalo.
4. Države članice lahko začasno prenehajo dodeljevati pravice do emisij napravam iz odstavka 1(e), dokler se ne zagotovi, da bo naprava ponovno zagnana.
Člen 23
Delno prenehanje opravljanja dejavnosti naprave
1. Da je naprava opravljanje svoje dejavnosti deloma prenehala se šteje, kadar ena izmed podnaprav, ki prispeva najmanj 30 % h končnemu letnemu znesku brezplačno dodeljenih pravic do emisij ali k dodelitvi več kot 50 000 pravic, svojo raven dejavnosti v danem koledarskem letu zmanjša za najmanj 50 % v primerjavi z ravnjo dejavnosti, ki je bila upoštevana, ko so bile podnapravi dodeljene pravice v skladu s členom 9 ali, kjer je primerno, s členom 18 (v nadaljnjem besedilu: začetna raven dejavnosti).
2. Dodelitev pravic do emisij napravi, ki je deloma prenehala opravljati svojo dejavnost, se prilagodi od leta, ki sledi tistemu, v katerem je naprava deloma prenehala opravljati svojo dejavnost, ali od leta 2013, če je do delnega prenehanja prišlo pred 1. januarjem 2013, kot sledi:
Če se je raven dejavnosti podnaprave iz odstavka 1 v primerjavi z začetno ravnjo dejavnosti zmanjšala za 50 % do 75 %, se podnapravi dodeli le polovica prvotno dodeljenih pravic.
Če se je raven dejavnosti podnaprave iz odstavka 1 v primerjavi z začetno ravnjo dejavnosti zmanjšala za 75 % do 90 %, se podnapravi dodeli le 25 % prvotno dodeljenih pravic.
Če se je raven dejavnosti podnaprave iz odstavka 1 v primerjavi z začetno ravnjo dejavnosti zmanjšala za 90 % ali več, se zadevni podnapravi ne dodeli brezplačnih pravic.
3. Če raven dejavnosti podnaprave iz odstavka 1 doseže 50 % ali več v primerjavi z začetno ravnjo dejavnosti, se podnapravi, ki je deloma prenehala opravljati svojo dejavnost, dodeli pravice, ki so ji bile prvotno dodeljene, od leta, ki sledi tistemu koledarskemu letu, v katerem je raven dejavnosti presegla prag 50 %.
4. Če raven dejavnosti podnaprave iz odstavka 1 doseže 25 % ali več v primerjavi z začetno ravnjo dejavnosti, se podnapravi, ki je deloma prenehala opravljati svojo dejavnost, dodeli polovica pravic, ki so ji bile prvotno dodeljene, od leta, ki sledi tistemu koledarskemu letu, v katerem je raven dejavnosti presegla prag 25 %.
Člen 24
Spremembe v opravljanju dejavnosti naprave
1. Države članice zagotovijo, da upravljavec vsako leto do 31. decembra pristojnemu organu predloži vse pomembne podatke v zvezi s kakršnimi koli načrtovanimi ali že izvedenimi spremembami zmogljivosti, ravni dejavnosti in obratovanja naprave.
2. Kadar pride do sprememb zmogljivosti, ravni dejavnosti ali obratovanja, ki vplivajo na dodelitev pravic tej napravi, države članice ob uporabi elektronskega obrazca, ki ga zagotovi Komisija, Komisiji predložijo vse pomembne podatke v zvezi z zadevno napravo, vključno z revidiranim skupnim letnim zneskom brezplačno dodeljenih pravic do emisij, ki so določeni v tem sklepu, nakar se dodeli končni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij. Komisija lahko revidirani predhodni skupni letni znesek brezplačno dodeljenih pravic do emisij za zadevno napravo zavrne.
POGLAVJE V
KONČNE DOLOČBE
Člen 25
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 27. aprila 2011