ДИРЕКТИВА 2011/85/ЕС НА СЪВЕТА
от 8 ноември 2011 година
относно изискванията за бюджетните рамки на държавите-членки
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 14, трета алинея от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейската централна банка (2),
като има предвид, че:
(1)
Съществува необходимост от доразвиване на опита, придобит през първото десетилетие на Икономическия и паричен съюз. Неотдавнашните събития в икономиката поставиха нови предизвикателства пред провеждането на фискалната политика в Съюза, и по-конкретно изведоха на преден план необходимостта да се повиши националната ангажираност и да има хармонизирани изисквания по отношение на правилата и процедурите, съставляващи бюджетните рамки на държавите-членки. По-специално е необходимо да се уточнят действията, които националните органи трябва да предприемат, за да изпълнят разпоредбите на приложения към Договорите Протокол (№ 12) относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 3 от него.
(2)
Сектор „Държавно управление“ на държавите-членки и неговите подсектори поддържат системи за счетоводно отчитане на публичния сектор, включващи елементи като счетоводство, вътрешен контрол, финансова отчетност и одит. Тези системи следва да се разграничават от статистическите данни, които отразяват статистически обработените резултатни показатели на държавните финанси, както и от прогнозите действия или действия, свързани с бюджетирането, които касаят държавните финанси в бъдеще.
(3)
Цялостните и надеждни публични счетоводни практики за всички подсектори на сектор „Държавно управление“ са предпоставка за изготвянето на висококачествени статистически данни, които са съпоставими между всички държави-членки. Вътрешният контрол следва да гарантира, че съществуващите правила се прилагат във всички подсектори на сектор „Държавно управление“. Независимите одити, извършвани от публични институции, като сметни палати, или от частни одиторски институции, следва да насърчават най-добрите международни практики.
(4)
Наличието на фискални данни е от решаващо значение за правилното функциониране на рамката за бюджетно наблюдение на Съюза. Постоянното наличие на своевременно представени и надеждни фискални данни е гаранция за правилното и навременно наблюдение, което от своя страна позволява бърза реакция в случай на неочаквано бюджетно развитие. Решаващ фактор за гарантиране на качеството на фискалните данни е прозрачността, която трябва да включва постоянния публичен достъп до тях.
(5)
Що се отнася до статистиката, Регламент (ЕО) № 223/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно европейската статистика (3) установи нормативна рамка за изготвянето на европейска статистика с оглед на формулирането, прилагането, наблюдението и оценката на политиките на Съюза. С този регламент също се определят принципите на разработването, изготвянето и разпространението на европейска статистика: професионална независимост, безпристрастност, обективност, надеждност, статистическа поверителност и разходна ефективност, като се дават ясни определения за всеки от тези принципи. Регламент (ЕО) № 479/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. за прилагане на Протокола за процедурата при прекомерен дефицит, приложен към Договора за създаване на Европейската общност (4), засили правомощията на Комисията при верифициране на статистически данни, използвани за процедурата при прекомерен дефицит.
(6)
Определенията за „бюджетен“, „дефицит“ и „инвестиция“ са посочени в Протокол (№ 12) относно процедурата при прекомерен дефицит чрез позоваване на Европейската система за интегрирани икономически сметки (ЕSA), заменена от Европейската система от национални и регионални сметки в Общността, приета с Регламент (ЕО) № 2223/96 на Съвета от 25 юни 1996 г. относно Европейската система от национални и регионални сметки в Общността (5) (ESA 95).
(7)
Наличието и качеството на данните по ESA 95 са от първостепенно значение за правилното функциониране на рамката за фискално наблюдение на Съюза. ESA 95 се основава на информация, осигурявана на начислена база. Въпреки това тази фискална статистика на начислена база се основава на предхождащо я събиране на данни на касова основа или на техния еквивалент. Тези данни могат да играят съответна роля за засилване на навременното бюджетно наблюдение с цел да се избегне късното откриване на съществени бюджетни грешки. Наличието на времеви редове от данни на касова основа за бюджетните резултати може да разкрие тенденции, които налагат по-стриктно наблюдение. Фискалните данни на касова основа (или еквивалентни данни от счетоводното отчитане на публичния сектор, в случай че не са налични данни на касова основа), които трябва да се публикуват, следва да включват поне общо салдо, общ размер на приходите и общ размер на разходите. В обосновани случаи, когато например съществуват голям брой органи на местното управление, навременното публикуване на данни може да се основава на подходящи техники за изготвяне на оценки, основани на извадка от органи, с последващо коригиране чрез използване на данните за всички органи.
(8)
Необективните и нереалистични макроикономически и бюджетни прогнози могат да се окажат съществена пречка пред ефективността на фискалното планиране, вследствие на което да отслабят ангажимента към бюджетната дисциплина, докато прозрачността и обсъждането на методологиите за прогнозиране могат значително да повишат качеството на макроикономическите и бюджетните прогнози за целите на фискалното планиране.
(9)
Прозрачността представлява съществен фактор, гарантиращ използването на реалистични прогнози за провеждане на бюджетната политика, и следва да включва публичния достъп не само до официалните макроикономически и бюджетни прогнози, изготвени за целите на фискалното планиране, но и до методологиите, допусканията и съответните параметри, залегнали в основата на тези прогнози.
(10)
Анализът на чувствителността и съответните бюджетни прогнози, допълващи най-вероятния макрофискален сценарий, позволяват анализ на насоките, в които биха се развили основните фискални променливи при различни допускания за растежа и лихвените проценти, и така намаляват значително риска от нарушаване на бюджетната дисциплина поради грешки в прогнозирането.
(11)
Прогнозите на Комисията и информацията за моделите, на които те се основават, могат да предоставят на държавите-членки подходящ еталон за техния най-вероятен макрофискален сценарий, като повишават обосноваността на прогнозите, използвани за бюджетно планиране. Степента, в която може да се очаква обаче, че държавите-членки ще сравняват прогнозите, използвани за бюджетно планиране, с прогнозите на Комисията, ще зависи от графика на изготвянето на прогнозите и от сравнимостта на методологиите за прогнозиране и допусканията. Прогнозите на други независими органи също могат да представляват подходящ еталон.
(12)
Съществените разлики между избрания макрофискален сценарий и прогнозата на Комисията следва да бъдат описани и да се изложат причините за това, по-специално ако нивото или растежът на променливите във външните допускания значително се отклоняват от стойностите в прогнозите на Комисията.
(13)
Поради взаимната зависимост между бюджетите на държавите-членки и бюджета на Съюза, с цел да се подпомогнат държавите-членки при изготвянето на бюджетните им прогнози, Комисията следва да им предостави прогнози за разходите на Съюза въз основа на равнището на разходите, програмирано в многогодишната финансова рамка.
(14)
За да се улесни изготвянето на прогнозите за целите на бюджетното планиране и да се изяснят различията между прогнозите на държавите-членки и тези на Комисията, всяка държава-членка следва ежегодно да има възможност да обсъди с Комисията допусканията, залегнали в подготовката на макроикономическите и бюджетните прогнози.
(15)
Решаващ фактор за повишаване на качеството на официалните макроикономически и бюджетни прогнози е те да бъдат подложени на редовна, безпристрастна и всеобхватна оценка, основана на обективни критерии. Обстойната оценка включва внимателен преглед на икономическите допускания, сравнение с прогнозите, изготвени от други институции, и оценка на точността на предишни прогнози.
(16)
Като се има предвид, че основаните на правила бюджетни рамки на държавите-членки имат доказана ефективност за повишаване на националната ангажираност по отношение на фискалните правила на Съюза, насочени към подобряване на бюджетната дисциплина, стриктните специфични за отделната държава числови фискални правила, които са съгласувани с бюджетните цели на равнището на Съюза, следва да бъдат крайъгълен камък за засилване на рамката на Съюза за бюджетно наблюдение. Стриктните числови фискални правила следва да разполагат с конкретни дефиниции на целите, както и с механизми за ефективно и навременно наблюдение. Тези правила следва да се основават на надежден и независим анализ, извършван от независими органи или органи, които разполагат с функционална автономия по отношение на фискалните органи на държавите-членки. В допълнение опитът в това отношение показва, че за да се постигне ефективно функциониране на числовите фискални правила, трябва да се предвидят последици в случай на тяхното неизпълнение, които съответно биха могли да се изразяват и само в загуба на репутация.
(17)
По силата на Протокол (№ 15) за някои разпоредби, отнасящи се до Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия, приложен към ДЕС и към ДФЕС, референтните стойности, посочени в Протокол (№ 12) относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към тези договори, не обвързват пряко Обединеното кралство. Задължението за наличие на числови фискални правила, които ефективно да допринасят за спазването на конкретните референтни стойности за прекомерния дефицит, както и свързаното с това задължение многогодишните цели в средносрочните бюджетни рамки да съответстват на тези правила, не следва да се прилагат за Обединеното кралство.
(18)
Държавите-членки следва да избягват процикличните фискални политики, а усилията за фискална консолидация следва да бъдат по-големи в периодите на благоприятна икономическа конюнктура. Числовите фискални правила с конкретно определени параметри спомагат за постигането на тези цели и следва да се отразят в годишните закони за бюджета на държавите-членки.
(19)
Националното фискално планиране може да бъде съгласувано с превантивната и корективната част на Пакта за стабилност и растеж (ПСР), само ако то включва приемането на многогодишна перспектива, и по-специално постигането на средносрочните бюджетни цели. Основното предназначение на средносрочните бюджетни рамки е да гарантират, че бюджетните рамки на държавите-членки са в съответствие със законодателството на Съюза. В контекста на Регламент (ЕО) № 1466/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за засилване на надзора върху състоянието на бюджета и на надзора и координацията на икономическите политики (6) и на Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета от 7 юли 1997 г. за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит (7) предпазната и корективната част на ПСР не следва да се разглеждат поотделно.
(20)
Въпреки че одобряването на годишните закони за бюджета представлява най-важният етап в бюджетния процес, при който в държавите-членки се вземат важни бюджетни решения, повечето фискални мерки пораждат последици за бюджета, които далеч надхвърлят годишния бюджетен цикъл. Ето защо едногодишните перспективи предоставят недостатъчна база за стабилни бюджетни политики. С цел да се включи многогодишната бюджетна перспектива на рамката за бюджетно наблюдение на Съюза, планирането на годишните закони за бюджета следва да се основава на многогодишно фискално планиране, произтичащо от средносрочната бюджетна рамка.
(21)
Тази средносрочна бюджетна рамка следва да съдържа, наред с другото, прогнози за всички основни разходни и приходни пера за съответната бюджетна година и за годините след нея на базата на непроменени политики. Всяка държава-членка следва да бъде в състояние да определи по подходящ начин непроменените политики и да ги оповести публично, заедно с използваните допускания, методологии и други съответни параметри.
(22)
Настоящата директива не следва да създава пречки пред едно ново правителство в дадена държава-членка да актуализира средносрочната си бюджетна рамка, за да отрази новите си приоритети на политиките. В този случай новото правителство следва да посочи ясно различията спрямо предходната средносрочна бюджетна рамка.
(23)
Разпоредбите на рамката за бюджетно наблюдение, създадена от ДФЕС, и по-специално от ПСР, се отнасят до сектор „Държавно управление“ като цяло, което обхваща подсекторите „Централно управление“, „Регионално управление“, „Местно управление“ и „Социалноосигурителни фондове“, посочени в Регламент (ЕО) № 2223/96.
(24)
Много от държавите-членки претърпяха значителна фискална децентрализация с възлагането на бюджетни правомощия на поднационални администрации. Следователно ролята на тези администрации в осигуряване на изпълнението на ПСР нарасна значително и следва да се положат особени усилия, за да се гарантира, че всички подсектори на сектор „Държавно управление“ са надлежно включени в обхвата на задълженията и процедурите, заложени в националните бюджетни рамки, като това се отнася по-специално - но не единствено - за тези държави-членки.
(25)
За да могат ефективно да насърчават бюджетната дисциплина и устойчивостта на публичните финанси, бюджетните рамки следва да включват всички видове публични финанси. Поради тази причина следва да се обърне особено внимание на дейностите на тези органи и фондове на държавното управление, които не са част от редовните бюджети на подсекторно равнище и които имат незабавно или средносрочно въздействие върху бюджетните позиции на държавите-членки. Тяхното общо въздействие върху салдото на сектор „Държавно управление“ и държавния дълг следва да бъде представено в рамките на годишните бюджетни процеси и средносрочните бюджетни планове.
(26)
По подобен начин особено внимание следва да се обърне на наличието на условни задължения. По-конкретно условните задължения включват евентуални задължения, които зависят от настъпването на определено събитие в бъдеще, или настоящи задължения, при които няма вероятност за извършване на плащането или сумата на възможното плащане не може да бъде изчислена по надежден начин. В условните задължения се включва например подходяща информация за държавните гаранции, необслужваните кредити и задълженията, произтичащи от дейността на публични дружества, включително, когато е целесъобразно, за вероятността и потенциалната дата на падеж на разходите, свързани с условни задължения. Чувствителността на пазара следва да се отчита надлежно.
(27)
Комисията следва редовно да наблюдава изпълнението на настоящата директива. Следва да се набелязват и споделят най-добрите практики, свързани с разпоредбите на настоящата директива, в които се разглеждат различните аспекти на националните бюджетни рамки.
(28)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно уеднаквено спазване на бюджетна дисциплина съгласно изискванията на ДФЕС, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, посочен в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(29)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (8) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, показват съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги направят обществено достояние,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
ГЛАВА I
ПРЕДМЕТ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Настоящата директива установява подробни правила относно характеристиките на бюджетните рамки на държавите-членки. Тези правила са необходими, за да се осигури спазване на предвидените в ДФЕС задължения на държавите-членки по отношение на избягването на прекомерен бюджетен дефицит.
Член 2
За целите на настоящата директива се прилагат определенията за „бюджетен“, „дефицит“ и „инвестиция“, посочени в член 2 от Протокол (№ 12) относно процедурата при прекомерен дефицит, приложен към ДЕС и към ДФЕС. Прилага се също определението за „подсектори на сектор „Държавно управление“ от точка 2.70 от приложение А към Регламент (ЕО) № 2223/96.
Освен това се прилага следното определение:
„бюджетна рамка“ означава съвкупността от договорености, процедури, правила и институции, върху които се основава провеждането на бюджетните политики на сектор „Държавно управление“, и по-специално:
а)
системите на бюджетно счетоводство и статистическа отчетност;
б)
правилата и процедурите, уреждащи изготвянето на прогнози за бюджетното планиране;
в)
специфични за отделната държава числови фискални правила, които допринасят за съответствието между провежданата от държавите-членки фискална политика и задълженията им в тази област съгласно ДФЕС, и се изразяват във вид на обобщаващ показател за бюджетните резултати, като например бюджетен дефицит, заеми, дълг или значителен компонент от тях;
г)
бюджетните процедури, включващи процедурни правила, на които се основава бюджетният процес на всички етапи;
д)
средносрочните бюджетни рамки като специфична съвкупност от национални бюджетни процедури, които разширяват времевия хоризонт за изготвяне на фискалната политика отвъд годишния бюджетен цикъл, включително определяне на приоритетите на политиката и на средносрочните бюджетни цели;
е)
механизмите за независимо наблюдение и анализ с оглед повишаване на прозрачността на елементите на бюджетния процес;
ж)
механизмите и правилата, регулиращи фискалните взаимоотношения между публичните органи в различните подсектори на сектор „Държавно управление“.
ГЛАВА II
СЧЕТОВОДНО ОТЧИТАНЕ И СТАТИСТИКА
Член 3
1. Държавите-членки поддържат национални системи за счетоводно отчитане на публичния сектор, които обхващат по изчерпателен и последователен начин всички подсектори на сектор „Държавно управление“ и съдържат информацията, необходима за изготвяне на данни на начислена основа с цел съставяне на данните, основани на стандарта ESA 95. Тези системи за счетоводно отчитане на публичния сектор са предмет на вътрешен контрол и независим одит.
2. Държавите-членки гарантират навременната и редовна наличност на фискални данни за всички подсектори на сектор „Държавно управление“, определени в Регламент (ЕО) № 2223/96. По-специално държавите-членки публикуват:
а)
фискални данни на касова основа (или еквивалентна стойност от счетоводното отчитане на публичния сектор, ако не са налични данни на касова основа) със следната периодичност:
-
за подсекторите „Централно управление“, „Регионално управление“ и „Социалноосигурителни фондове“: всеки месец, преди края на последващия месец, и
-
за подсектора „Местно управление“: на всеки три месеца, преди края на последващото тримесечие;
б)
подробна таблица с данни за преобразуването, в която е посочена методологията на преминаването от данни на касова основа (или еквивалентни стойности от счетоводното отчитане на публичния сектор, ако не са налични данни на касова основа) към данни, основани на стандарта ESA 95.
ГЛАВА III
ПРОГНОЗИ
Член 4
1. Държавите-членки гарантират, че фискалното планиране се основава на реалистични макроикономически и бюджетни прогнози, за чието изготвяне е използвана възможно най-актуалната информация. Бюджетното планиране се основава на най-вероятния макрофискален сценарий или на по-консервативния сценарий. Макроикономическите и бюджетните прогнози се сравняват с най-актуалните налични прогнози на Комисията и, ако е целесъобразно, с тези на други независими органи. Съществените разлики между избрания макрофискален сценарий и прогнозата на Комисията се излагат аргументирано, по-специално ако нивото или растежът на променливите във външните допускания значително се отклоняват от стойностите в прогнозите на Комисията.
2. Комисията оповестява публично методологиите, допусканията и съответните параметри, на които се основават макроикономическите и бюджетните прогнози.
3. За да подпомогне държавите-членки при изготвянето на бюджетните им прогнози, Комисията им предоставя прогнози за разходите на Съюза въз основа на равнището на разходите, планирано в многогодишната финансова рамка.
4. В рамките на анализа на чувствителността макроикономическите и бюджетните прогнози разглеждат измененията на основните фискални променливи при различни допускания за растежа и лихвените проценти. Диапазонът на алтернативните допускания, използвани при макроикономическите и бюджетните прогнози, се определя в зависимост от точността на предишните прогнози и отчита в максималната възможна степен съответните рискови сценарии.
5. Държавите-членки посочват институцията, отговорна за изготвянето на макроикономическите и бюджетните прогнози, и оповестяват публично официалните макроикономически и бюджетни прогнози, съставени за целите на фискалното планиране, включително методологиите, допусканията и съответните параметри, на които тези прогнози се основават. Поне веднъж годишно държавите-членки и Комисията установяват технически диалог относно допусканията, залегнали в подготовката на макроикономическите и бюджетните прогнози.
6. Макроикономическите и бюджетните прогнози, изготвени за целите на фискалното планиране, се подлагат на редовна, безпристрастна и всеобхватна оценка, основана на обективни критерии, в т.ч. оценка ex post. Резултатът от тази оценка се оповестява публично и се взема предвид по целесъобразен начин в бъдещите макроикономически и бюджетни прогнози. Ако при оценката се установи значително отклонение на макроикономическите прогнози в рамките на период от поне четири поредни години, съответната държава-членка предприема необходимите действия и ги оповестява.
7. Равнището на държавния дълг и на бюджетния дефицит на държавите-членки за всяко тримесечие се публикува от Комисията (Евростат) на всеки три месеца.
ГЛАВА IV
ЧИСЛОВИ ФИСКАЛНИ ПРАВИЛА
Член 5
Всяка държава-членка следва да въведе специфични числови фискални правила, които ефективно насърчават спазването на произтичащите от ДФЕС задължения относно бюджетната политика с многогодишен хоризонт за сектор „Държавно управление“ като цялo. Тези правила насърчават по-специално:
а)
съответствие с референтните стойности за дефицита и дълга, определени съгласно ДФЕС;
б)
приемането на многогодишна перспектива за фискално планиране, включително спазването на средносрочната бюджетна цел на държавата-членка.
Член 6
1. Без да се засягат разпоредбите в ДФЕС относно рамката за бюджетно наблюдение на Съюза, специфичните за отделната държава фискални правила включват конкретни данни за следните елементи:
а)
определяне на целите и обхват на правилата;
б)
ефективно и навременно наблюдение на спазването на правилата, което се основава на надежден и независим анализ, извършван от независими органи или органи, които разполагат с функционална автономия по отношение на фискалните органи на държавите-членки;
в)
последици в случай на неспазване.
2. Ако числовите фискални правила съдържат клаузи, позволяващи дерогация, в тези клаузи се определят ограничен брой специфични обстоятелства, съвместими с произтичащите от ДФЕС задължения на държавите-членки в областта на бюджетната политика, както и стриктни процедури, при които е разрешено временно неспазване на дадено правило.
Член 7
Годишните закони за бюджета на държавите-членки отразяват специфичните за отделната държава числови фискални правила, които са в сила.
Член 8
Членове 5-7 не се прилагат за Обединеното кралство.
ГЛАВА V
СРЕДНОСРОЧНИ БЮДЖЕТНИ РАМКИ
Член 9
1. Държавите-членки установяват надеждна, ефективна средносрочна бюджетна рамка, предвиждаща приемането на перспектива за фискално планиране с продължителност най-малко три години, за да се гарантира, че националното фискално планиране следва многогодишна перспектива за фискално планиране.
2. Средносрочните бюджетни рамки включват процедури за определяне на следните елементи:
а)
изчерпателни и прозрачни многогодишни бюджетни цели по отношение на общия бюджетен дефицит, дълг и всички други обобщаващи фискални показатели, като например разходи, за да се гарантира, че те отговарят на числовите фискални правила, предвидени в действащата глава IV;
б)
прогнози за всички основни разходни и приходни пера на сектор „Държавно управление“, с повече информация относно подсекторите „Централно управление“ и „Социалноосигурителни фондове“, за съответната бюджетна година и за годините след нея, на базата на непроменени политики;
в)
описание на предвижданите средносрочни политики с въздействие върху финансовите средства на сектор „Държавно управление“, разделени по основни приходни и разходни пера, което показва как се постигат корекциите към средносрочните бюджетни цели в сравнение с предвижданията в рамките на непроменените политики;
г)
оценка на начините, по които предвижданите политики е вероятно да се отразят на дългосрочната устойчивост на публичните финанси, като се има предвид прякото им дългосрочно въздействие върху финансите на сектор „Държавно управление“.
3. Предвижданията, приети в рамките на средносрочните бюджетни рамки, се основават на реалистични макроикономически и бюджетни прогнози в съответствие с глава III.
Член 10
Годишните закони за бюджета са в съответствие с разпоредбите на средносрочната бюджетна рамка. По-конкретно прогнозите за приходите и разходите, заедно с приоритетите, определени от средносрочната бюджетна рамка съгласно член 9, параграф 2, представляват основата за изготвянето на годишния бюджет. Надлежно се разясняват причините за всяко отклонение от тези разпоредби.
Член 11
Никоя разпоредба от настоящата директива не създава пречки за едно ново правителство в дадена държава-членка да актуализира средносрочната си бюджетна рамка, за да отрази новите си приоритети на политиките. В такъв случай новото правителство посочва различията спрямо предходната средносрочна бюджетна рамка.
ГЛАВА VI
ПРОЗРАЧНОСТ НА ФИНАНСИТЕ НА СЕКТОР „ДЪРЖАВНО УПРАВЛЕНИЕ“ И ЦЯЛОСТНОСТ НА ОБХВАТА НА БЮДЖЕТНИТЕ РАМКИ
Член 12
Държавите-членки гарантират, че всички мерки, предприети с оглед на спазване на разпоредбите на глави II, III и IV, са съгласувани между всички подсектори на сектор „Държавно управление“ и ги обхващат изцяло. За това се изискват по-специално съгласуваност на счетоводните правила и процедури и надеждност на използваните системи за събиране и обработка на данни.
Член 13
1. Държавите-членки създават подходящи механизми за координация между подсекторите на сектор „Държавно управление“, за да се гарантира, че всички подсектори на сектор „Държавно управление“ са изцяло и последователно обхванати в процесите на фискално планиране, определяне на специфичните за отделните държави числови фискални правила, изготвяне на бюджетни прогнози и въвеждане на многогодишно планиране, както се определя по-специално в многогодишната бюджетна рамка.
2. За да се подобри фискалната отчетност, бюджетните отговорности на публичните органи в различните подсектори на сектор „Държавно управление“ следва да са ясно определени.
Член 14
1. В рамките на годишните бюджетни процеси държавите-членки посочват всички органи и фондове на сектор „Държавно управление“, които не са част от редовните бюджети на подсекторно равнище, заедно с друга съответна информация. Общото въздействие върху салдото на сектор „Държавно управление“ и държавния дълг се представя в рамките на годишните бюджетни процеси и средносрочните бюджетни планове.
2. Държавите-членки публикуват подробна информация относно въздействието на данъчните разходи върху приходите.
3. За всички подсектори на сектор „Държавно управление“ държавите-членки публикуват съответна информация за условните задължения с потенциално значително въздействие върху публичните бюджети, включително държавни гаранции, необслужвани кредити и задължения, произтичащи от дейността на публични дружества, както и техния размер. Държавите-членки публикуват и информация за дялове на сектор „Държавно управление“ в капитала на частни и публични дружества, които възлизат на икономически значими суми.
ГЛАВА VII
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 15
1. Държавите-членки въвеждат в сила разпоредбите, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, до 31 декември 2013 г. Те съобщават незабавно на Комисията текста на тези разпоредби. Съветът насърчава държавите-членки да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици за съответствие, които, доколкото е възможно, показват съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги направят обществено достояние.
2. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
3. Комисията изготвя междинен доклад за напредъка относно изпълнението на основните разпоредби на настоящата директива въз основа на съответната информация от държавите-членки, който се представя на Европейския парламент и на Съвета до 14 декември 2012 г.
4. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 16
1. До 14 декември 2018 г. Комисията публикува преглед на пригодността на настоящата директива.
2. В този преглед се оценява, inter alia, пригодността на:
а)
статистическите изисквания за всички подсектори на сектор „Държавно управление“;
б)
формулировката и ефективността на числово изразените фискални правила в държавите-членки;
в)
общото ниво на прозрачност на публичните финанси в държавите-членки.
3. До 31 декември 2012 г. Комисията извършва оценка на пригодността на Международните счетоводни стандарти за публичния сектор за държавите-членки.
Член 17
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 8 ноември 2011 година.
DIREKTIVA SVETA 2011/85/EU
z dne 8. novembra 2011
o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti tretjega pododstavka člena 126(14) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Treba je graditi na izkušnjah, pridobljenih v prvem desetletju ekonomske in monetarne unije. Nedavna gospodarska gibanja postavljajo nove izzive za vodenje fiskalne politike po vsej Uniji, zlasti pa izpostavljajo potrebo po krepitvi nacionalnega lastništva in določitvi enotnih zahtev v zvezi s pravili in postopki, ki tvorijo proračunske okvire držav članic. Predvsem je treba opredeliti, kaj morajo storiti nacionalni organi, da bodo izpolnjevali določbe iz Protokola (št. 12) o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, priloženega Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti člen 3 Protokola.
(2)
Sistemi javnega računovodstva, ki se vodijo v državah članicah za sektor države in njegove podsektorje, vključujejo elemente, kot so knjigovodstvo, notranji nadzora, poročanje in revizija. Te sisteme bi bilo treba razlikovati od statističnih podatkov, ki se nanašajo na rezultate javnih financ in temeljijo na statističnih metodologijah, in od napovedi ali ukrepov v zvezi s pripravo proračuna, ki se nanašajo na javne finance v prihodnosti.
(3)
Popolne in zanesljive prakse na področju javnega računovodstva za vse podsektorje države so predpogoj za pripravo visokokakovostne statistike, ki je primerljiva med državami članicami. Notranji nadzor bi moral zagotoviti, da se obstoječa pravila izvršujejo v vseh podsektorjih države. Neodvisne revizije, ki jih opravljajo javne institucije, kot so računska sodišča, ali zasebni revizorski organi, bi morale spodbujati najboljšo mednarodno prakso.
(4)
Za dobro delovanje okvira Unije za proračunski nadzor je razpoložljivost javnofinančnih podatkov bistvenega pomena. Redna razpoložljivost pravočasnih in zanesljivih javnofinančnih podatkov je ključnega pomena za ustrezno in časovno dobro načrtovano spremljanje, ki potem omogoča naglo ukrepanje v primeru nepričakovanih proračunskih gibanj. Eden od bistvenih elementov pri zagotavljanju kakovosti javnofinančnih podatkov je preglednost, kar vključuje tudi redno objavo tovrstnih podatkov.
(5)
Z Uredbo (ES) št. 223/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o evropski statistiki (3) je bil določen zakonodajni okvir za pripravo evropske statistike z namenom oblikovanja, izvajanja, spremljanja in ocenjevanja politik Unije. V navedeni uredbi so bila določena in natančno opredeljena tudi načela, ki urejajo razvoj, pripravo in izkazovanje evropske statistike, in sicer: strokovna neodvisnost, nepristranskost, objektivnost, zanesljivost, statistična zaupnost in stroškovna učinkovitost. Z Uredbo Sveta (ES) št. 479/2009 z dne 25. maja 2009 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, priloženega Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (4) so bile okrepljene pristojnosti Komisije za preverjanje statističnih podatkov, uporabljenih v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem.
(6)
Pojmi „vlada“, „primanjkljaj“ in „investicija“ so opredeljeni v Protokolu (št. 12) o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, in sicer s sklicevanjem na Evropski sistem integriranih ekonomskih računov, ki ga je kasneje nadomestil Evropski sistem nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti, sprejet z Uredbo Sveta (ES) št. 2223/96 z dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov Skupnosti (5) (v nadaljnjem besedilu: ESA 95).
(7)
Razpoložljivost in kakovost podatkov ESA 95 sta bistvenega pomena za zagotovitev dobrega delovanja okvira Unije za fiskalni nadzor. ESA 95 sloni na informacijah, zagotovljenih po obračunskem načelu. Vendar ta, na obračunskem načelu temelječa javnofinančna statistika sloni na predhodno zbranih podatkih po denarnem toku oziroma na enakovrednih podatkih. Ti imajo lahko pomembno vlogo pri izboljšanju pravočasnega proračunskega spremljanja, da se prepreči zapoznelo odkrivanje pomembnih proračunskih napak. Razpoložljivost časovnih serij podatkov po denarnem toku v zvezi s proračunskimi gibanji lahko razkrije vzorce, ki upravičujejo strožji nadzor. Javnofinančni podatki po denarnem toku (ali enakovredni podatki iz javnega računovodstva, če podatki po denarnem toku niso na voljo), ki jih je treba objaviti, bi morali vključevati vsaj skupni saldo, celotne prihodke in celotne odhodke. V utemeljenih primerih, na primer če obstaja veliko število organov na lokalni ravni, se lahko za namene pravočasne objave podatkov uporabijo ustrezne tehnike ocenjevanja, temelječe na vzorcu organov, pri naknadni reviziji pa se uporabijo celotni podatki.
(8)
Pristranske in nerealne makroekonomske ter proračunske napovedi lahko znatno zavirajo učinkovitost javnofinančnega načrtovanja in posledično oslabijo zavezo k proračunski disciplini, medtem ko lahko preglednost in razprave o metodologijah za napovedovanje občutno izboljšajo kakovost makroekonomskih in proračunskih napovedi za potrebe javnofinančnega načrtovanja.
(9)
Eden od bistvenih elementov za zagotovitev uporabe realističnih napovedi pri vodenju proračunske politike je preglednost, kar bi moralo vključevati ne le objavo uradnih makroekonomskih in proračunskih napovedi, pripravljenih za javnofinančno načrtovanje, temveč tudi metodologije, predpostavke in ustrezne parametre, na katerih temeljijo takšne napovedi.
(10)
Analize občutljivosti in ustrezne proračunske projekcije, ki dopolnjujejo najverjetnejši makrofiskalni scenarij, omogočajo analizo razvoja glavnih javnofinančnih spremenljivk ob drugačnih predpostavkah o rasti in obrestnih merah, s tem pa močno zmanjšujejo tveganje, da bi bila proračunska disciplina ogrožena zaradi napak v napovedih.
(11)
Napovedi Komisije in podatki o modelih, na katerih temeljijo te napovedi, zagotavljajo državam članicam uporabno referenčno merilo za svoje najverjetnejše makrofiskalne scenarije, s čimer pa se poveča tudi veljavnost napovedi, uporabljenih za proračunsko načrtovanje. V kolikšni meri bo od držav članic mogoče pričakovati, da bodo napovedi, uporabljene za proračunsko načrtovanje, primerjale z napovedmi Komisije, bo odvisno od trenutka priprave napovedi ter primerljivosti metodologij in predpostavk. Uporabno referenčno merilo lahko zagotovijo tudi napovedi drugih neodvisnih organov.
(12)
Večje razlike med izbranim makro-fiskalnim scenarijem in napovedjo Komisije bi bilo treba pojasniti in obrazložiti, zlasti kadar raven ali rast spremenljivk v zunanjih predpostavkah precej odstopa od vrednosti iz napovedi Komisije.
(13)
Glede na soodvisnost proračunov držav članic in proračuna Unije, bi morala Komisija državam članicam olajšati pripravo njihovih proračunskih napovedi z zagotavljanjem napovedi za odhodke Unije na osnovi ravni odhodkov, predvidenih v večletnem finančnem okviru.
(14)
Za lažjo pripravo napovedi, uporabljenih za proračunsko načrtovanje, in za pojasnitev razlik med napovedmi držav članic in Komisije, bi morala imeti vsaka država članica enkrat letno možnost, da s Komisijo razpravlja o predpostavkah, na katerih temelji priprava makroekonomskih in proračunskih napovedi.
(15)
Redno, nepristransko in celovito ocenjevanje na podlagi objektivnih meril občutno izboljša kakovost uradnih makroekonomskih in proračunskih napovedi. Temeljito ocenjevanje med drugim vključuje podroben pregled ekonomskih predpostavk, primerjavo z napovedmi, ki so jih pripravile druge institucije, in oceno natančnosti preteklih napovedi.
(16)
Glede na dokazano učinkovitost na pravilih temelječih proračunskih okvirov držav članic pri krepitvi nacionalnega lastništva fiskalnih pravil Unije za spodbujanje proračunske discipline, morajo biti stroga, posamezni državi prilagojena numerična fiskalna pravila, ki so skladna s proračunskimi cilji na ravni Unije, eden od temeljev okvira Unije za okrepljen proračunski nadzor. Stroga numerična fiskalna pravila bi morala vsebovati natančno izdelane opredelitve ciljnih vrednosti ter mehanizme za učinkovito in pravočasno spremljanje. Ta pravila bi morala temeljiti na zanesljivi in neodvisni analizi, ki bi jo izvedli neodvisni organi ali organi, ki bi bili funkcionalno neodvisni od javnofinančnih organov držav članic. Poleg tega so izkušnje politik pokazale, da je za učinkovito delovanje numeričnih fiskalnih pravil treba predvideti tudi posledice za njihovo neupoštevanje, pa čeprav to lahko preprosto pomeni zgolj okrnitev ugleda.
(17)
Na podlagi Protokola (št. 15), o nekaterih določbah, ki se uporabljajo za Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske, ki je priložen PEU in PDEU, referenčne vrednosti iz Protokola (št. 12) o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, priloženega navedenima Pogodbama, za Združeno kraljestvo niso neposredno zavezujoče. Zato se za Združeno kraljestvo ne bi smele uporabljati določbe o vzpostavitvi numeričnih fiskalnih pravil, ki učinkovito spodbujajo upoštevanje specifičnih referenčnih vrednosti za čezmerni primanjkljaj, niti ne bi smelo biti obvezno, da so večletni cilji iz srednjeročnih proračunskih okvirov skladni s takšnimi pravili.
(18)
Države članice bi se morale izogibati procikličnim fiskalnim politikam in izvajati večjo fiskalno konsolidacijo v obdobjih ugodnih gospodarskih razmer. Natančno opredeljena numerična fiskalna pravila spodbujajo doseganje teh ciljev in bi se morala odražati v letnih proračunskih zakonodajah držav.
(19)
Nacionalno javnofinančno načrtovanje je lahko skladno s preventivnim in korektivnim delom Pakta za stabilnost in rast le v primeru, da izhaja iz večletne perspektive in si zlasti prizadeva za dosego srednjeročnih proračunskih ciljev. Srednjeročni proračunski okviri so ključnega pomena pri zagotavljanju skladnosti proračunskih okvirov držav članic z zakonodajo Unije. V duhu Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (6) in Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (7) se preventivni in korektivni del Pakta za stabilnost in rast ne bi smela obravnavati ločeno.
(20)
Kljub temu, da je sprejetje letne proračunske zakonodaje ključni korak v proračunskem postopku, v katerem države članice sprejemajo pomembne proračunske odločitve, ima večina fiskalnih ukrepov proračunske posledice, ki znatno presegajo letni proračunski cikel. Zaradi tega je enoletna perspektiva slaba podlaga za preudarne proračunske politike. Za vključitev večletne proračunske perspektive okvira Unije za proračunski nadzor, bi moralo načrtovanje letne proračunske zakonodaje temeljiti na večletnem javnofinančnem načrtovanju, ki izhaja iz srednjeročnega proračunskega okvira.
(21)
Ta srednjeročni proračunski okvir bi med drugim moral zajemati na nespremenjenih politikah temelječe projekcije za vsako večjo kategorijo odhodkov in prihodkov za proračunsko leto in po njem. Vsaka država članica bi morala biti sposobna ustrezno opredeliti nespremenjene politike, to opredelitev ter uporabljene predpostavke, metodologije in zadevne parametre pa bi bilo treba objaviti.
(22)
Ta direktiva novi vladi posamezne države članice ne bi smela preprečiti, da posodobi srednjeročni proračunski okvir, da bi se v njem odrazile nove politične prednostne naloge. V tem primeru bi nova vlada države članice morala izpostaviti razlike glede na prejšnji srednjeročni proračunski okvir.
(23)
Določbe okvira za proračunski nadzor, določenega s PDEU, zlasti pa s Paktom za stabilnost in rast, se uporabljajo za državo kot celoto, ki jo sestavljajo podsektorji centralna država, federalna država, lokalna država in skladi socialne varnosti, kot so opredeljeni v Uredbi (ES) št. 2223/96.
(24)
V znatnem številu držav članic je prišlo ob prenosu proračunskih pristojnosti na pod-nacionalno raven do precejšnje fiskalne decentralizacije. Vloga takih podnacionalnih ravni pri zagotavljanju spoštovanja Pakta za stabilnost in rast se je s tem občutno povečala, zato bi bilo treba posebno pozornost nameniti temu, da se zagotovi, da so vsi podsektorji države ustrezno zajeti v obseg obveznosti in postopkov, določenih v nacionalnih proračunskih okvirih, še zlasti - vendar ne izključno - v teh državah članicah.
(25)
Da bi proračunski okviri učinkovito spodbujali proračunsko disciplino in vzdržnost javnih financ, bi morali celovito pokrivati javne finance. Iz tega razloga bi bilo treba posebno pozornost nameniti delovanju državnih organov in skladov, ki niso vključeni v redne proračune na ravni podsektorjev in imajo takojšnje ali srednjeročne posledice za proračunski položaj držav članic. Njihov skupni vpliv na državne bilance in dolgove bi moral biti predstavljen v okviru letnih proračunskih postopkov in srednjeročnih proračunskih načrtov.
(26)
Podobno bi bilo treba ustrezno pozornost nameniti tudi obstoju pogojnih obveznosti. Natančneje, pogojne obveznosti zajemajo morebitne obveznosti, ki so odvisne od tega, ali se v prihodnosti pripeti določen negotov dogodek, ali pa trenutne obveznosti, pri katerih plačilo ni verjetno oziroma zneska ni mogoče zanesljivo oceniti. Vključujejo na primer ustrezne informacije o državnih poroštvih, slabih posojilih in obveznostih, ki izhajajo iz delovanja javnih družb, po potrebi tudi o verjetnosti in možnem datumu zapadlosti pogojnih obveznosti. Ustrezno bi bilo treba upoštevati občutljivost trga.
(27)
Komisija bi morala redno spremljati izvajanje te direktive. Potrebno bi bilo opredeliti in razširiti uporabo najboljših praks glede določb te direktive, ki zadevajo različne vidike nacionalnih proračunskih okvirov.
(28)
Ker cilja te direktive, in sicer enotnega upoštevanja proračunske discipline, kot to zahteva PDEU, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(29)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (8) se država članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo -
SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
POGLAVJE I
VSEBINA IN OPREDELITVE
Člen 1
Ta direktiva določa podrobna pravila v zvezi z značilnostmi proračunskih okvirov držav članic. Ta pravila so potrebna za zagotavljanje izpolnjevanja obveznosti držav članic iz PDEU v zvezi z izogibanjem čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.
Člen 2
Za namene te direktive se uporabljajo opredelitve pojmov „vlada“, „primanjkljaj“ in „investicija“, kot jih določa člen 2 Protokola (št. 12) o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priložen PEU in PDEU. Uporablja se opredelitev podsektorjev države, kot jo določa točka 2.70 Priloge A k Uredbi (ES) št. 2223/96.
Poleg tega se uporablja še naslednja opredelitev:
„proračunski okvir“ pomeni niz ureditev, postopkov, pravil in institucij, ki so osnova za vodenje proračunskih politik države, zlasti:
(a)
sisteme javnega računovodstva in statističnega poročanja;
(b)
pravila in postopke, ki urejajo pripravo napovedi za proračunsko načrtovanje;
(c)
numerična fiskalna pravila, prilagojena posamezni državi članici, ki prispevajo k temu, da je vodenje fiskalne politike držav članic skladno z njihovimi obveznostmi iz PDEU, izražena v obliki zbirnega kazalnika proračunske uspešnosti, kot so npr. javnofinančni primanjkljaj, zadolževanje, dolg ali njihovi pomembnejši sestavni deli;
(d)
proračunske postopke, sestavljene iz postopkovnih pravil, na katerih temelji proračunski proces v vseh fazah;
(e)
srednjeročne proračunske okvire kot poseben niz nacionalnih proračunskih postopkov, ki podaljšujejo razpon za oblikovanje fiskalnih politik preko letnega proračunskega koledarja, vključno z določanjem prednostnih nalog politik in srednjeročnih proračunskih ciljev;
(f)
dogovore glede neodvisnega spremljanja in analize za izboljšanje preglednosti elementov proračunskega procesa;
(g)
mehanizme in pravila, ki urejajo javnofinančne odnose med javnimi organi v različnih podsektorjih države.
POGLAVJE II
RAČUNOVODSTVO IN STATISTIKA
Člen 3
1. Države članice vzpostavijo nacionalne sisteme javnega računovodstva, ki v celoti in dosledno pokrivajo vse podsektorje države in vsebujejo informacije, potrebne za zbiranje podatkov na podlagi poslovnega dogodka zaradi priprave podatkov, temelječih na standardu ESA 95. Ti sistemi javnega računovodstva so predmet notranjega nadzora in neodvisne revizije.
2. Države članice zagotavljajo pravočasno in redno objavljanje javnofinančnih podatkov za vse podsektorje države, kot je opredeljeno v Uredbi (ES) št. 2223/96. Države članice zlasti objavijo:
(a)
javnofinančne podatke po denarnem toku (ali enakovredne podatke iz javnega računovodstva, če podatki po denarnem toku niso na voljo), in sicer:
-
do konca meseca za predhodni mesec v zvezi s podsektorji centralna država, federalna država in skladi socialne varnosti, ter
-
do konca četrtletja za predhodno četrtletje za podsektor lokalne države;
(b)
podrobno povezovalno tabelo, ki prikazuje metodologijo pretvorbe podatkov po denarnem toku (ali enakovrednih podatkov iz javnega računovodstva, če podatki po denarnem toku niso na voljo) v podatke, temelječe na standardu ESA 95.
POGLAVJE III
NAPOVEDI
Člen 4
1. Države članice zagotovijo, da javnofinančno načrtovanje temelji na realističnih makroekonomskih in proračunskih napovedih, pri čemer se uporabljajo najnovejše informacije. Proračunsko načrtovanje temelji na najverjetnejšem makrofiskalnem scenariju ali na previdnejšem scenariju. Makroekonomske in proračunske napovedi se primerjajo z najnovejšimi napovedmi Komisije in če je primerno z napovedmi drugih neodvisnih organov. Znatne razlike med izbranim makrofiskalnim scenarijem in napovedjo Komisije se pojasnijo in obrazložijo, zlasti kadar raven ali rast spremenljivk v zunanjih predpostavkah precej odstopa od vrednosti v napovedih Komisije.
2. Komisija objavi metodologije, predpostavke in ustrezne parametre, na katerih temeljijo njene makroekonomske in proračunske napovedi.
3. Da Komisija državam članicam olajša pripravo proračunskih napovedi, zagotovi napovedi za odhodke Unije na osnovi ravni odhodkov, predvidenih v večletnem finančnem okviru.
4. V okviru analiz občutljivosti se v makroekonomskih in proračunskih napovedih preuči gibanja glavnih javnofinančnih spremenljivk ob različnih predpostavkah o rasti in obrestnih merah. Nabor alternativnih predpostavk, uporabljenih v makroekonomskih in proračunskih napovedih, se določi na osnovi uresničevanja preteklih napovedi in v možni meri upošteva ustrezne scenarije tveganj.
5. Države članice opredelijo, katera institucija je pristojna za pripravo makroekonomskih in proračunskih napovedi, in objavijo uradne makroekonomske in proračunske napovedi, pripravljene za javnofinančno načrtovanje, vključno z metodologijami, predpostavkami in ključnimi parametri, na katerih temeljijo te napovedi. Države članice in Komisija vsaj enkrat letno vzpostavijo tehnični dialog o predpostavkah, na katerih temelji priprava makroekonomskih in proračunskih napovedi.
6. Makroekonomske in proračunske napovedi za javnofinančno načrtovanje se redno, nepristransko in celovito ocenjuje, tudi naknadno, na podlagi objektivnih meril. Rezultate tega ocenjevanja se objavi in ustrezno upošteva v prihodnjih makroekonomskih in proračunskih napovedih. Če se med ocenjevanjem odkrije znatna odstopanja, ki vplivajo na makroekonomske napovedi v obdobju vsaj štirih zaporednih let, zadevna država članica sprejme potrebne ukrepe in jih objavi.
7. Komisija (Eurostat) vsake tri mesece objavi četrtletne ravni dolga in primanjkljaja držav članic.
POGLAVJE IV
NUMERIČNA FISKALNA PRAVILA
Člen 5
Vsaka država članica ima vzpostavljena numerična fiskalna pravila, ki so ji prilagojena, in ki skozi večletno obdobje učinkovito spodbujajo k izpolnjevanju njihovih obveznosti iz PDEU na področju proračunske politike za sektor države kot celote. Ta pravila spodbujajo zlasti:
(a)
spoštovanje referenčnih vrednosti iz PDEU za primanjkljaj in dolg;
(b)
uvedbo večletnega javnofinančnega načrtovanja, vključno z upoštevanjem srednjeročnih proračunskih ciljev držav članic.
Člen 6
1. Brez poseganja v določbe PDEU glede okvira Unije za proračunski nadzor numerična fiskalna pravila, prilagojena posamezni državi članici, vključujejo opis naslednjih elementov:
(a)
opredelitev ciljne vrednosti in področje uporabe pravil;
(b)
učinkovito in pravočasno spremljanje upoštevanja pravil na podlagi zanesljive in neodvisne analize, ki jo izvedejo neodvisni organi ali organi, ki so funkcionalno neodvisni od javnofinančnih organov držav članic;
(c)
posledice v primeru neupoštevanja pravil.
2. Če numerična fiskalna pravila vsebujejo odstopne klavzule, morajo te določati omejeno število posebnih okoliščin, ki so v skladu z obveznostmi držav članic na področju proračunske politike, predvidenimi v PDEU, in stroge postopke v katerih je dopustno začasno neupoštevanje pravil.
Člen 7
V letni proračunski zakonodaji držav članic so upoštevana veljavna numerična fiskalna pravila, prilagojena posamezni državi.
Člen 8
Členi 5 do 7 se ne uporabljajo za Združeno kraljestvo.
POGLAVJE V
SREDNJEROČNI PRORAČUNSKI OKVIR
Člen 9
1. Države članice vzpostavijo verodostojen in učinkovit srednjeročni proračunski okvir, ki je podlaga za uvedbo javnofinančnega načrtovanja za najmanj prihodnja tri leta ter zagotovlja, da nacionalno javnofinančno načrtovanje sledi večletni perspektivi večletnega javnofinančnega načrtovanja.
2. Srednjeročni proračunski okviri vključujejo postopke za določitev:
(a)
celovitih in preglednih večletnih proračunskih ciljev in sicer primanjkljaja in dolga države ter kakršnega koli drugega zbirnega javnofinančnega kazalnika, na primer odhodkov, pri čemer se zagotovi njihova skladnost z vsemi veljavnimi numeričnimi fiskalnimi pravili iz poglavja IV;
(b)
projekcij za vse večje kategorije odhodkov in prihodkov države z dodatnimi podrobnimi opisi za raven centralne države in sklade socialne varnosti, in sicer za proračunsko leto in po njem, na podlagi nespremenjenih politik;
(c)
opisa predvidenih srednjeročnih politik, z vplivom na javne finance, razčlenjenih po večjih kategorijah prihodkov in odhodkov, ki prikazuje doseganje prilagajanja v smeri srednjeročnih proračunskih ciljev v primerjavi s projekcijami ob nespremenjenih politikah;
(d)
ocene najverjetnejšega vpliva navedenih predvidenih politik na dolgoročno vzdržnost javnih financ glede na njihov neposredni dolgoročni vpliv na javne finance.
3. Projekcije, sprejete v sklopu srednjeročnih proračunskih okvirov, temeljijo na realističnih makroekonomskih in proračunskih napovedih v skladu s poglavjem III.
Člen 10
Letna proračunska zakonodaja je skladna z določbami, ki izhajajo iz srednjeročnega proračunskega okvira. Osnova za pripravo letnega proračuna so tako projekcije prihodkov in odhodkov ter prednostne naloge, ki izhajajo iz srednjeročnega proračunskega okvira, kot je določen v členu 9(2). Za vsakršno odstopanje od teh določb se podajo ustrezna pojasnila.
Člen 11
Določbe te direktive novi vladi posamezne države članice ne preprečuje posodobitve srednjeročnega proračunskega okvira, da odraža nove prednostne naloge politik. V tem primeru nova vlada države članice izpostavi razlike glede na prejšnji srednjeročni proračunski okvir.
POGLAVJE VI
PREGLEDNOST JAVNIH FINANC IN PODROČJE UPORABE PRORAČUNSKIH OKVIROV
Člen 12
Države članice zagotovijo, da se vsi ukrepi, sprejeti zaradi izpolnjevanja določb iz poglavij II, III in IV, v celoti pokrivajo in se dosledno izvajajo v vseh podsektorjih države. To zlasti pomeni usklajenost računovodskih pravil in postopkov ter celovitost njihovih temeljnih sistemov za zbiranje in obdelovanje podatkov.
Člen 13
1. Države članice vzpostavijo ustrezne mehanizme usklajevanja med podsektorji države, s čimer se zagotovi, da so vsi podsektorji države celovito in dosledno vključeni v javnofinančno načrtovanje, numerična fiskalna pravila, prilagojena posamezni državi, in pripravo proračunskih napovedi ter večletno načrtovanje, kot je določeno zlasti v večletnem proračunskem okviru.
2. Da bi se spodbudila javnofinančna odgovornost, se jasno opredeli proračunska odgovornost javnih organov v različnih podsektorjih države.
Člen 14
1. Vsi državni organi in skladi, ki niso vključeni v redne proračune na ravni podsektorjev, se poleg drugih ustreznih informacij opredelijo in predstavijo v okviru letnih proračunskih postopkov. Njihov skupni vpliv na saldo in dolg sektorja države se predstavi v okviru letnih proračunskih postopkov in srednjeročnih proračunskih načrtov.
2. Države članice objavijo podrobne informacije o vplivu davčnih izdatkov na prihodke.
3. Države članice za vse podsektorje države objavijo ustrezne informacije v zvezi s pogojnimi obveznostmi, ki bi lahko bistveno vplivale na proračune, vključno z državnimi poroštvi, slabimi posojili in obveznostmi, ki izhajajo iz delovanja javnih družb, med drugim tudi njihov obseg. Države članice prav tako objavijo informacije o udeležbi države v kapitalu zasebnih in javnih družb, kadar gre za ekonomsko pomembne zneske.
POGLAVJE VII
KONČNE DOLOČBE
Člen 15
1. Države članice sprejmejo predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo do 31. decembra 2013. Komisiji nemudoma sporočijo besedila teh predpisov. Svet spodbuja države članice, naj za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.
2. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
3. Komisija na podlagi ustreznih informacij, ki jih posredujejo države članice, zagotovi vmesno poročilo o napredku pri izvajanju glavnih določb te direktive ter ga predloži do 14. decembra 2012.
4. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih predpisov, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 16
1. Komisija do 14. decembra 2018 objavi pregled ustreznosti te direktive.
2. V pregledu med drugim oceni ustreznost:
(a)
statističnih zahtev za vse podsektorje države;
(b)
oblike in učinkovitosti numeričnih fiskalnih pravil v državah članicah;
(c)
splošne ravni preglednosti javnih financ v državah članicah.
3. Do 31. decembra 2012 Komisija oceni ustreznost mednarodnih računovodskih standardov za javni sektor v državah članicah.
Člen 17
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 18
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Bruslju, 8. novembra 2011