ДИРЕКТИВА 2010/30/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
относно посочването на консумацията на енергия и на други ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, върху етикети и в стандартна информация за продуктите
(преработена версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 92/75/ЕИО на Съвета от 22 септември 1992 г. относно посочване на консумацията на енергия и други ресурси от домакински уреди в етикети и стандартна информация, свързана с продуктите (3) е била съществено изменена (4). Тъй като следва да бъдат направени допълнителни изменения в нея, тя следва да бъде преработена от съображения за яснота.
(2)
Приложното поле на Директива 92/75/ЕИО е ограничено до домакински уреди. Съобщение на Комисията от 16 юли 2008 г. относно план за действие за устойчиво потребление и производство и за устойчива промишлена политика показа, че разширяването на приложното поле на Директива 92/75/ЕИО до продукти, свързани с енергопотреблението, които при употреба оказват значително пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия, би могло да засили потенциалното взаимодействие между съществуващите законодателни мерки, по-специално Директива 2009/125/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за създаване на рамка за определяне на изискванията за екодизайн към продукти, свързани с енергопотреблението (5). Настоящата директива не следва да засяга прилагането на Директива 2009/125/ЕО. Заедно с посочената директива и с други инструменти на Съюза, настоящата директива представлява част от по-широка правна рамка и в контекста на един цялостен подход води до допълнителни икономии на енергия и до ползи за околната среда.
(3)
В заключенията на председателството от заседанието на Европейския съвет от 8 и 9 март 2007 г. се изтъква необходимостта от увеличаване на енергийната ефективност в Съюза, за да се постигне целта за намаляване с 20 % до 2020 г. на консумацията на енергия в Съюза, определят се цели за развиване на енергия от възобновяеми източници в целия ЕС и намаляване на емисиите на парникови газове, като се настоява за цялостно и бързо изпълнение на основните цели, определени в Съобщението на Комисията от 19 октомври 2006 г., озаглавено „План за действие за енергийна ефективност: реализиране на потенциал“. В плана за действие се изтъкват изключителните възможности за икономии на енергия в сектор „Продукти“.
(4)
Подобряването на ефективността на продуктите, свързани с енергопотреблението, посредством информиран избор от страна на потребителите, е от полза за икономиката на ЕС като цяло.
(5)
Предоставянето на точна, подходяща и съпоставима информация за конкретната консумация на енергия от продукти, свързани с енергопотреблението, следва да окаже влияние върху крайните ползватели при избора им в полза на онези продукти, които при употреба консумират или водят непряко до консумацията на по-малко енергия и други основни ресурси и по този начин да накара производителите да предприемат стъпки за намаляване на консумираната енергия и други основни ресурси от продуктите, които те произвеждат. Това също така би следвало косвено да насърчи ефективната употреба на тези продукти, за да се постигне целта на ЕС за 20 % енергийна ефективност. При липсата на такава информация действието единствено на пазарните сили няма да може да насърчи рационалното използване на енергията и на другите основни ресурси за тези продукти.
(6)
Следва да се припомни, че в законодателството на Съюза и в националните законодателства се дават определени права на потребителите по отношение на закупени продукти, включително право на обезщетение или замяна на продукта.
(7)
Комисията следва да предостави списък с приоритети на продукти, свързани с енергопотреблението, които могат да бъдат обхванати от делегиран акт съгласно настоящата директива. Такъв списък следва да бъде включен в плана за работа, посочен в Директива 2009/125/ЕО.
(8)
Информацията играе основна роля за действието на пазарните сили и затова е необходимо да се въведат единни етикети за всички продукти от един и същи вид, да се осигури на потенциалните купувачи допълнителна стандартизирана информация за изразходваната енергия и други основни ресурси от тези продукти, както и да се вземат мерки да се осигури същата информация и на потенциалните крайни ползватели, които не виждат изложен продукта и следователно нямат възможност да видят етикета. За да бъде ефективна и успешна употребата на етикета, той следва да бъде лесно разпознаваем за крайните ползватели, опростен и кратък. За тази цел съществуващото оформление на етикета следва да се запази като основно средство за информиране на крайните ползватели относно енергийната ефективност на продуктите. Консумацията на енергия и другите показатели в информацията за продуктите следва да се измерват в съответствие с хармонизираните стандарти и методи.
(9)
Както беше изтъкнато в направената от Комисията оценка на въздействието, придружаваща предложението за настоящата директива, схемата за обозначаване на енергийната ефективност се използва като модел в различни страни по света.
(10)
Държавите-членки следва редовно да наблюдават спазването на настоящата директива и да включат необходимата информация в доклада, който са задължени да предоставят на Комисията съгласно настоящата директива на всеки четири години, като се обърне особено внимание на задълженията на доставчиците и търговците.
(11)
В Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти (6) се съдържат общи разпоредби относно надзора на пазара във връзка с предлагането на продукти на пазара. За да се постигнат целите ѝ, в настоящата директива се установяват по-подробни разпоредби в това отношение. Въпросните разпоредби са в съответствие с Регламент (ЕО) № 765/2008.
(12)
Една напълно доброволна схема ще доведе до положение, в което само някои продукти ще носят етикети или ще имат стандартна продуктова информация, с риск това да доведе до объркване или дори до погрешна информация на някои крайни ползватели. Настоящата схема следва да осигури за всички съответни продукти посочването на консумацията на енергия и на други основни ресурси чрез поставяне на етикет и стандартен продуктов фиш.
(13)
Продуктите, свързани с енергопотреблението, при употреба оказват пряко или непряко въздействие върху консумацията на множество разнообразни форми на енергия, като електричеството и газта са най-важните сред тях. Затова настоящата директива следва да обхваща всички продукти, свързани с енергопотреблението, които оказват пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия, независимо от формата на енергията, по време на употреба.
(14)
Продуктите, свързани с енергопотреблението, които оказват голямо пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси и които дават адекватна възможност за повишаване на ефективността следва да бъдат обхванати от делегиран акт, когато предоставянето на информация с помощта на етикети може да стимулира крайните ползватели да купуват по-ефективни продукти.
(15)
За да се постигнат целите на Съюза, свързани с изменението на климата и енергийната сигурност, и предвид очакването, че общата консумация на енергия от продукти ще продължи да нараства в дългосрочен план, делегираните актове съгласно настоящата директива могат, където е необходимо, също така да подчертаят на етикета високата обща консумация на енергия на продукта.
(16)
Редица държави-членки са въвели политика на обществени поръчки, която изисква възлагащите органи да купуват енергоефективни продукти. Редица държави-членки са въвели стимули за енергоефективни продукти. Критериите за приемливост на продуктите от гледна точка на обществените поръчки може да се различават съществено в отделните държави-членки. Посочването на класа на енергийната ефективност за определени продукти, уредени в делегираните актове съгласно настоящата директива, може да намали фрагментацията на обществените поръчки и мерките за стимулиране и да улесни навлизането на енергоефективни продукти.
(17)
Стимулите, които държавите-членки могат да предвидят за насърчаването на употребата на енергоефективни продукти, може да представляват държавна помощ. Настоящата директива не засяга резултатите от евентуални бъдещи процедури за държавна помощ, които могат да бъдат открити съгласно членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) по отношение на тези стимули и не следва да обхваща въпроси, свързани с данъчното облагане и фискални въпроси. Държавите-членки сами определят вида на такива стимули.
(18)
Насърчаването на употребата на енергоефективни продукти чрез етикетиране, обществени поръчки и стимули не следва да влошава цялостните екологични показатели и функционирането на тези продукти.
(19)
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощия да приеме делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС по отношение на посочването върху етикети и в стандартна информация за продуктите на консумацията на енергия и на други основни ресурси от продукти, свързани с енергопотреблението, при употребата им. От особена важност е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(20)
Комисията следва редовно да представя на Европейския парламент и на Съвета обобщение, което да обхваща ЕС и всяка държава-членка поотделно, на докладите относно дейностите по осигуряване изпълнението и равнището на съответствие, представени от държавите-членки съгласно настоящата директива.
(21)
Комисията следва да отговаря за адаптирането на класификациите на етикетирането, за да осигури предвидимост за промишлеността и разбираемост за потребителите.
(22)
В различна степен в зависимост от съответния продукт технологичното развитие и възможностите за значителна допълнителна икономия на енергия могат да наложат допълнителна продуктова диференциация, както и преглед на класификацията, като този преглед следва да включва по-специално възможността за изменение. Този преглед следва да се извърши възможно най-бързо по отношение на продукти, които поради големите си иновативни характеристики могат да допринесат значително за енергийната ефективност.
(23)
Когато Комисията прави преглед на напредъка и изготвя доклади относно изпълнението на плана за действие за устойчиво потребление и производство и за устойчива промишлена политика през 2012 г., тя по-специално ще анализира необходимостта от по-нататъшни действия за подобряване на енергийните и екологичните показатели на продуктите, включително inter alia на възможността да се предостави на потребителите информация относно въглеродния отпечатък на продуктите или въздействието на продуктите върху околната среда в рамките на жизнения им цикъл.
(24)
Задължението за транспониране на настоящата директива в националното право следва да бъде ограничено до разпоредбите, които представляват изменение по същество в сравнение с Директива 92/75/ЕИО. Задължението за транспониране на разпоредбите, които не са изменени, произтича от Директива 92/75/ЕИО.
(25)
Когато държавите-членки изпълняват разпоредбите на настоящата директива, те следва да се стремят да се въздържат от приемането на мерки, които могат да наложат ненужни бюрократични и усложнени задължения на засегнатите участници на пазара, по-специално на малките и средните предприятия.
(26)
Настоящата директива не следва да засяга задълженията на държавите-членки по отношение на сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на Директива 92/75/ЕИО.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (7) държавите-членки се насърчават да съставят, за себе си и в интерес на Общността, свои собствени таблици, които да показват, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги оповестят,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Приложно поле
1. Настоящата директива установява рамка за хармонизирането на националните мерки по отношение на информацията за крайните ползватели, особено посредством етикети и стандартна информация за продуктите, по отношение на консумацията на енергия и когато е приложимо, на други основни ресурси при употреба, както и допълнителна информация, касаеща продукти, свързани с енергопотреблението, като по този начин позволява на крайните ползватели да избират по-ефективни продукти.
2. Настоящата директива се прилага за продукти, свързани с енергопотреблението, които при употреба оказват значително пряко или непряко въздействие върху консумацията на енергия и когато е приложимо, на други основни ресурси.
3. Настоящата директива не се прилага за:
а)
продукти втора употреба;
б)
никакви превозни средства за пътници или товари;
в)
фирмената табелка с техническите данни или съответния ѝ еквивалент, поставени на продуктите с цел безопасност.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива:
а)
„продукт, свързан с енергопотреблението“ или „продукт“ е всяка стока, която при употреба оказва влияние върху консумацията на енергия и която се предлага на пазара и/или се пуска в експлоатация в Съюза, включително части, които са предназначени за вграждане в продукти, свързани с енергопотреблението и обхванати от настоящата директива, които се предлагат на пазара и/или се пускат в експлоатация за крайните ползватели като отделни части и чиито екологични показатели могат да бъдат оценени независимо;
б)
„фиш“ означава стандартна таблица с информация за даден продукт;
в)
„други основни ресурси“ означава вода, химикали или други вещества, използвани от даден продукт при нормална употреба;
г)
„допълнителна информация“ означава друга информация относно показателите и характеристиките на даден продукт, която е свързана със или е полезна за преценяване на консумацията на енергия или на други основни ресурси въз основа на измерими данни;
д)
„пряко въздействие“ означава въздействието на продукти, които реално консумират енергия при употреба;
е)
„непряко въздействие“ означава въздействието на продукти, които не консумират енергия, но при употреба допринасят за икономиите на енергия;
ж)
„търговец“ означава търговец на дребно или друго лице, което продава, наема, предлага на лизинг или излага продукти на крайни ползватели;
з)
„доставчик“ означава производител или негов упълномощен представител в Съюза или вносител, който пуска на пазара или в експлоатация продукти на пазара на Съюза. При отсъствие на такова лице за доставчик се смята всяко физическо или юридическо лице, което пуска на пазара или в експлоатация продуктите, обхванати от настоящата директива;
и)
„пускане на пазара“ означава първото доставяне на продукт на пазара на Съюза с цел да бъде разпространен или използван в рамките на Съюза срещу възнаграждение или безплатно, независимо от техниката на продаване;
й)
„пускане в експлоатация“ означава първото използване по предназначение на продукт в Съюза;
к)
„неразрешена употреба на етикет“ означава използването на етикет не от органи на държавите-членки или от институции на ЕС по-начин, който не е предвиден в настоящата директива или в делегиран акт.
Член 3
Отговорности на държавите-членки
1. Държавите-членки гарантират, че:
а)
всички доставчици и търговци, установени на тяхната територия, изпълняват задълженията, предвидени в членове 5 и 6;
б)
по отношение на обхванатите от настоящата директива продукти се забранява поставянето на други етикети, маркировки, символи или надписи, които не съответстват на изискванията на настоящата директива и на съответните делегирани актове, ако поставянето им може да подведе или обърка крайните ползватели относно консумацията на енергия или съответно на други основни ресурси при употреба;
в)
въвеждането на система от етикети и фишове за консумираната или спестена енергия се съпътства от образователна и информационна кампания с цел да се насърчават енергийната ефективност и по-отговорното ползване на енергията от крайните ползватели;
г)
вземат се подходящи мерки, за да бъдат насърчени съответните национални или регионални органи, които отговарят за изпълнението на настоящата директива, да си сътрудничат и да си предоставят взаимно информация, както и да предоставят такава на Комисията с цел подпомагане на прилагането на настоящата директива. Административното сътрудничество и обменът на информация използват максимално предимствата на електронните средства за комуникация, те са ефективни спрямо разходите и могат да получават помощ чрез подходящи програми на ЕС. При необходимост това сътрудничество осигурява сигурността и поверителността на обработването и опазването на чувствителната информация, получена при тази процедура. Комисията взема подходящи мерки, за да насърчава и подпомага сътрудничеството между държавите-членки, посочено в настоящата буква.
2. Когато дадена държава-членка установи, че определен продукт не отговаря на всички съответни изисквания по отношение на етикета и фиша, предвидени в настоящата директива и в делегираните ѝ актове, доставчикът е длъжен да осигури съответствието на продукта с тези изисквания при ефективни и пропорционални условия, наложени от държавата-членка.
Когато има достатъчно сведения, че даден продукт може да не отговаря на изискванията, съответната държава-членка взема всички необходими предпазни мерки и мерки, насочени към възстановяване на съответствието в точно определен срок, като се вземат предвид причинените вреди.
Когато продуктът продължава да не отговаря на изискванията, съответната държава-членка взема решение за ограничаване или забрана на предлагането на пазара и/или пускането в експлоатация на въпросния продукт или за осигуряване на изтеглянето му от пазара. В случаите на изтегляне на продукта от пазара или на забрана за пускането му на пазара Комисията и другите държави-членки се информират незабавно.
3. На всеки четири години държавите-членки представят на Комисията доклад, в който предоставят и информация относно своите действия по осигуряване на изпълнението и постигнатото на териториите им равнище на съответствие.
Комисията може да определи подробни изисквания под формата на насоки относно общото съдържание на тези доклади.
4. Комисията редовно предоставя за сведение на Европейския парламент и на Съвета обобщена информация относно тези доклади.
Член 4
Изисквания за информацията
Държавите-членки гарантират, че:
а)
информацията за консумираната електроенергия, други форми на енергия и когато е приложимо, други основни ресурси при употреба, и допълнителната информация се предлагат, в съответствие с делегираните актове съгласно настоящата директива, на вниманието на крайните ползватели посредством фиш и етикет за продуктите, предложени за продажба, отдаване под наем, лизинг или изложени за крайния ползвател пряко или непряко с помощта на всякакви средства за дистанционна продажба, включително интернет;
б)
информацията, посочена в буква а), се предоставя за продукти за вграждане или монтиране само когато се изисква от приложимия делегиран акт;
в)
всяка реклама на конкретен модел продукти, свързани с енергопотреблението, които са обхванати от делегиран акт съгласно настоящата директива, включва информация относно енергийния клас на продукта, когато се предоставя информация за енергопотреблението или цената;
г)
всички рекламни материали с техническа информация относно продукти, свързани с енергопотреблението, в които се описват конкретни технически показатели на продукта, а именно технически ръководства и брошури на производителя, било от отпечатани или онлайн, предоставят на крайните ползватели необходимата информация относно консумацията на енергия или включват информация относно енергийния клас на продукта.
Член 5
Отговорности на доставчиците
Държавите-членки гарантират, че:
а)
доставчиците, които предлагат на пазара или въвеждат в експлоатация продукти, попадащи в обхвата на даден делегиран акт, поставят етикети и фишове в съответствие с настоящата директива и делегирания акт;
б)
доставчиците изготвят техническа документация, която е достатъчна, за да даде възможност да се оцени точността на предоставената на етикета и във фиша информация. Тази техническа документация включва:
i)
общо описание на продукта;
ii)
когато е от значение, резултати от проведени проектни изчисления;
iii)
протоколи от изпитвания, ако са проведени, включително изпитвания, проведени от съответните нотифицирани организации, посочени в друго законодателство на Съюза;
iv)
когато стойностите са използвани за сходни модели - данни, с помощта на които тези модели могат да бъдат идентифицирани.
За целта доставчиците могат да използват документация, изготвена според изискванията, установени в съответното законодателство на Съюза;
в)
доставчиците съхраняват наличната техническа документация за проверка в срок от пет години, считано от датата на производство на последния съответен продукт.
При поискване, в срок от 10 работни дни от получаване на искането от компетентния орган на държавата-членки или от Комисията, доставчиците осигуряват на органите за пазарен надзор на съответната държава-членка и на Комисията електронен вариант на техническата документация;
г)
доставчиците предоставят безплатно на търговците необходимите етикети във връзка с етикетирането и информацията за продукта.
Без да се засяга изборът на доставчиците на система за доставка на етикети, доставчиците своевременно доставят етикети при поискване от търговците;
д)
освен етикети доставчиците предоставят и фиш за продукта;
е)
доставчиците включват фиш за продукта във всички брошури за продукта. Ако доставчикът не предлага брошури за продукта, той предоставя фишовете заедно с другата литература, която се предоставя за продукта;
ж)
доставчиците носят отговорност за точността на доставяните от тях етикети и фишове;
з)
счита се, че доставчиците са дали съгласието си за публикуването на информацията, предоставена на етикета или във фиша.
Член 6
Отговорности на търговците
Държавите-членки гарантират, че:
а)
търговците поставят правилно етикетите, така че да се виждат добре и да са четливи, и включват фиша в брошурата за продукта или в другата литература, която придружава продуктите при продажбата им на крайни ползватели;
б)
когато се излага за продажба даден продукт, обхванат от делегиран акт, търговците прилагат подходящ етикет на добре видимо място, както е посочено в съответния делегиран акт, и във вариант на подходящия език.
Член 7
Дистанционна продажба и други форми на продажба
Когато продуктите се предлагат за продажба, отдаване под наем или лизинг, чрез поръчка по пощата, по каталог, чрез интернет, чрез телемаркетинг или по всякакъв друг начин, който предполага, че потенциалните крайни ползватели не могат да видят предлагания продукт, в делегираните актове се предвижда разпоредба, която да гарантира, че на потенциалните крайни ползватели се предоставя информацията, съдържаща се върху етикета на продукта и във фиша, преди да закупят продукта. Делегираните актове, където е необходимо, определят по какъв начин етикетът, фишът или посочената върху етикета или във фиша информация се показва или предоставя на потенциалния краен ползвател.
Член 8
Свободно движение
1. Държавите-членки не забраняват, ограничават или възпрепятстват предлагането на пазара или въвеждането в експлоатация на своите територии на продукти, които попадат в обхвата и отговарят на изискванията на настоящата директива и на приложимия делегиран акт.
2. Освен ако имат доказателства за обратното, държавите-членки приемат, че етикетите и фишовете отговарят на разпоредбите на настоящата директива и делегираните актове. Държавите-членки изискват от доставчиците да представят доказателства по смисъла на член 5 относно точността на информацията, представена на етикетите или във фишовете, когато имат причина да смятат, че тази информация е неточна.
Член 9
Обществени поръчки и стимули
1. Когато даден продукт е обхванат от делегиран акт, възлагащите органи, сключващи договори за обществени поръчки за строителство, доставки или услуги, както е посочено в Директива 2004/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги (8), които не са изключени по силата на членове 12-18 от посочената директива, се стремят да възлагат поръчки само за такива продукти, които изпълняват критериите за най-високи показатели и са от най-високия клас енергийна ефективност. Държавите-членки могат също да изискат от възлагащите органи да възлагат поръчки само за такива продукти, които изпълняват тези критерии. Държавите-членки могат да обвържат прилагането на тези критерии с изисквания за икономическа ефективност, икономическа приложимост и техническа пригодност, както и достатъчна степен на конкуренция.
2. Параграф 1 се прилага за поръчки, чиято стойност е равна на или е по-висока от долните граници, определени в член 7 от Директива 2004/18/ЕО.
3. Когато държавите-членки предоставят стимули за продукт, обхванат от делегиран акт, те целят най-високите показатели, включително най-високият клас енергийна ефективност, установен в приложимия делегиран акт. Данъчното облагане и фискалните мерки не представляват стимули за целите на настоящата директива.
4. Когато държавите-членки предоставят стимули за продукти, както за крайните ползватели, използващи високоефективни продукти, така и за промишлените сектори, които рекламират и произвеждат такива продукти, те изразяват стойностите на показателите в класове, както е определено в приложимия делегиран акт, освен когато налагат по-високи нива на показателите спрямо границата за най-висок клас енергийна ефективност в делегирания акт. Държавите-членки могат да налагат по-високи нива на показателите спрямо границата за най-висок клас енергийна ефективност в делегирания акт.
Член 10
Делегирани актове
1. Комисията установява подробните изисквания относно етикетите и фишовете в делегирани актове в съответствие с членове 11, 12 и 13 по отношение на всеки вид продукт съгласно настоящия член.
Когато даден продукт отговаря на критериите, изброени в параграф 2, той попада в обхвата на делегиран акт в съответствие с параграф 4.
Разпоредбите в делегираните актове по отношение на информацията за консумацията на енергия и за други основни ресурси при употреба, посочвана върху етикета и във фиша, дават възможност на крайните ползватели да направят по-добре информиран избор и позволяват на органите за пазарен надзор да проверяват дали продуктите съответстват на представената информация.
Когато делегиран акт съдържа разпоредби по отношение както на енергийната ефективност на даден продукт, така и на консумацията му на основни ресурси, оформлението и съдържанието на етикета подчертават енергийната ефективност на продукта.
2. Критериите, посочени в параграф 1, са следните:
а)
съгласно най-новите налични данни и предвид предлаганите на пазара на Съюза количества продуктите имат значителен потенциал за икономия на енергия и когато това е приложимо, на други основни ресурси;
б)
продуктите с равностойна функционалност, налични на пазара, имат големи различия в съответните стойности на показателите;
в)
Комисията отчита съответното законодателство на Съюза и актовете на саморегулиране, като доброволни споразумения, които се очаква да доведат по-бързо или с по-малки разходи до постигане на целите на политиката в сравнение със задължителните изисквания.
3. Когато изготвя проект на делегиран акт, Комисията:
а)
отчита екологичните параметри, определени в приложение I, част 1 от Директива 2009/125/ЕО, които са идентифицирани като значими в съответната мярка за изпълнение, приета съгласно Директива 2009/125/ЕО, и които са от значение за крайния ползвател при употребата на продукта;
б)
оценява въздействието на акта върху околната среда, крайните ползватели и производителите, включително върху малките и средните предприятия (МСП), по отношение на конкурентоспособността, включително на пазарите извън Съюза, и по отношение на иновациите, достъпа до пазари и разходите и ползите;
в)
извършва подходящи консултации със заинтересованите лица;
г)
определя датата или датите за изпълнение, както и въвежданите на етапи или преходни мерки или периоди, като отчита по-специално възможното влияние върху МСП или върху някои специфични групи продукти, произвеждани главно от МСП.
4. В делегираните актове се посочват по-специално:
а)
точното определение на вида продукти, който да бъде включен;
б)
стандартите или методите на измерване, които да се използват за получаване на информацията, посочена в член 1, параграф 1;
в)
елементите на техническата документация, изисквана съгласно член 5;
г)
оформлението и съдържанието на етикета, посочен в член 4, който има, доколкото е възможно, еднакво оформление при всички групи продукти и във всички случаи, се виждат ясно и са четливи. В обозначението на етикета се запазва като основа класификацията от „A“ до „G“; степените на класификация отговарят на значителна икономия на енергия и разходи от гледна точка на крайния ползвател.
Могат да се добавят три допълнителни класа, ако технологичният напредък го налага. Тези допълнителни класове ще бъдат „А+“, „А++“ и „А+++“ за класа с най-висока ефективност. По принцип общият брой класове ще бъде ограничен до седем, освен ако има още класове, които да са запълнени.
Цветовата схема включва не повече от седем различни класа от тъмнозелено до червено. Цветовият код само за класа с най-висока ефективност е винаги тъмнозелено. Ако има повече от седем класа, може да се дублира само червеният цвят.
Прави се преглед на класификацията, по-специално когато значителна част от продуктите на вътрешния пазар достигнат най-високите класове енергийна ефективност и когато може да бъде постигната допълнителна икономия чрез по-нататъшна диференциация на продуктите.
Подробни критерии за евентуална нова класификация на продуктите ще се определят, където е подходящо, според конкретния случай в съответния делегиран акт;
д)
мястото върху изложения продукт, където да се постави етикетът, и начинът, по който етикетът и/или информацията да бъдат осигурени при предлагане за продажба съгласно член 7. Където е подходящо, делегираните актове може да предвиждат етикетът да се закрепя към продукта или да се отпечатва върху опаковката или да съдържат подробни изисквания за отпечатването на етикетите в каталозите, за етикетирането при дистанционните продажби и при продажбите по интернет;
е)
съдържанието и където е подходящо, формата и други елементи от фиша или друга информация, посочена в член 4 и член 5, буква в). Информацията на етикета се съдържа и във фиша;
ж)
специфичното съдържание на етикета за реклама, включващо съответно енергийния клас и стойностите на друг подобен показател или други подобни показатели на продукта в четлива и добре видима форма;
з)
срокът на класификацията за целите на етикетирането, където е подходящо, в съответствие с буква г);
и)
нивото на точност на данните върху етикетите и във фишовете;
й)
датата за оценката и за евентуалното преразглеждане на делегирания акт, като се отчита темпът на техническия напредък.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 19 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощията, посочено в член 10, може да бъде оттеглено от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Оценка
Не по-късно от 31 декември 2014 г. Комисията извършва преглед на ефективността на настоящата директива и на делегираните ѝ актове и представя доклад на Европейския парламент и на Съвета.
В този доклад Комисията също прави оценка на:
а)
приноса на член 4, буква в) по отношение на целта на настоящата директива;
б)
ефективността на член 9, параграф 1;
в)
необходимостта от изменение на член 10, параграф 4, буква г) предвид техническото развитие и разбирането от потребителите на оформлението на етикета.
Член 15
Санкции
Държавите-членки установяват правилата относно санкциите, които се прилагат при нарушение на националните разпоредби, приети съгласно настоящата директива и делегираните ѝ актове, включително при неразрешена употреба на етикета, и вземат всички необходими мерки, за да гарантират изпълнението им. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи. Държавите-членки нотифицират тези разпоредби на Комисията до 20 юни 2011 г. и нотифицират незабавно на Комисията всички последващи изменения на тези разпоредби.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила най-късно до 20 юни 2011 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, които са необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 20 юли 2011 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Те включват също така декларация, че позоваванията в съществуващите законови, подзаконови и административни разпоредби на Директива 92/75/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива. Условията и редът на позоваване и текстът на декларацията се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното право, които те приемат в областта, обхваната от настоящата директива.
Член 17
Отмяна
Директива 92/75/ЕИО, изменена с регламента, посочен в приложение I, част А, се отменя считано от 21 юли 2011 г., без да се засягат задълженията на държавите-членки относно сроковете за транспониране в националното право и за прилагане на същата директива, които са посочени в приложение I, част Б.
Позоваванията на Директива 92/75/ЕИО се считат за позовавания на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение II.
Член 18
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 5, букви г), ж) и з) се прилагат от 31 юли 2011 г.
Член 19
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
DIREKTIVA 2010/30/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 19. maja 2010
o navajanju porabe energije in drugih virov izdelkov, povezanih z energijo, s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku
(prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 194(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva Sveta 92/75/EGS z dne 22. septembra 1992 o navajanju porabe energije in drugih virov gospodinjskih aparatov s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku (3) je bila bistveno spremenjena (4). Ker so potrebne nadaljnje spremembe, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.
(2)
Področje uporabe Direktive 92/75/EGS je omejeno na gospodinjske aparate. Sporočilo Komisije z dne 16. julija 2008 o Akcijskem načrtu za trajnostno potrošnjo in proizvodnjo ter trajnostno industrijsko politiko je pokazalo, da bi razširitev področja uporabe Direktive 92/75/EGS na izdelke, ki neposredno ali posredno znatno vplivajo na rabo energije, lahko okrepila morebitne sinergije med obstoječimi zakonodajnimi ukrepi, zlasti z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (5). Ta direktiva ne bi smela posegati v uporabo Direktive 2009/125/ES. Skupaj z navedeno direktivo in drugimi instrumenti Unije je del širšega pravnega okvira in v sklopu celostnega pristopa dosega dodatne prihranke energije in okoljske koristi.
(3)
Predsedstvo je v sklepih zasedanja Evropskega sveta z dne 8. in 9. marca 2007 poudarilo potrebo po večji energetski učinkovitosti v Uniji, da bi dosegli cilj 20 % zmanjšanja porabe energije v Uniji do leta 2020, postavilo cilje glede razvoja energije iz obnovljivih virov in zmanjšanja emisij toplogrednih plinov po vsej EU ter pozvalo k temeljitemu in hitremu izvajanju na ključnih področjih, opredeljenih v sporočilu Komisije z dne 19. oktobra 2006 z naslovom Akcijski načrt za energetsko učinkovitost: uresničitev možnosti. V akcijskem načrtu so izpostavljene velike možnosti prihranka energije v proizvodnem sektorju.
(4)
S premišljeno izbiro potrošniki vplivajo na izboljšanje učinkovitosti izdelkov, povezanih z energijo, v korist celotnega gospodarstva EU.
(5)
Zagotavljanje točnih, ustreznih in primerljivih podatkov o specifični porabi energije izdelkov, povezanih z energijo, bi moralo vplivati na končne uporabnike, da se odločijo za izdelke, ki med uporabo porabijo ali posredno vodijo do manjše porabe energije in drugih bistvenih virov, kar spodbuja proizvajalce, da sprejmejo ukrepe za zmanjšanje porabe energije in drugih bistvenih virov izdelkov, ki jih izdelujejo. To bi moralo posredno spodbujati tudi učinkovito uporabo teh izdelkov, da bi prispevali k uresničevanju cilja EU o 20 % povečanju energetske učinkovitosti. Samo delovanje tržnih sil brez teh podatkov ne bo spodbudilo smotrne porabe energije in drugih bistvenih virov za te izdelke.
(6)
Opozoriti bi bilo treba na obstoj zakonodaje Unije in nacionalne zakonodaje, ki potrošnikom zagotavljata določene pravice v zvezi s kupljenimi izdelki, vključno z nadomestilom za izdelek ali njegovo zamenjavo.
(7)
Komisija bi morala pripraviti prednostni seznam izdelkov, povezanih z energijo, ki bi bili lahko zajeti v delegiranem aktu v skladu s to direktivo. Takšen seznam bi bil lahko vključen v delovni načrt iz Direktive 2009/125/ES.
(8)
Podatki imajo ključno vlogo pri delovanju tržnih sil in je zato treba uvesti enotno nalepko za vse izdelke istega tipa, da bi se morebitnim kupcem zagotovili dodatni standardizirani podatki o stroških teh izdelkov, kar zadeva energijo in porabo drugih bistvenih virov, in da bi se sprejeli ukrepi, da bi se morebitnim končnim uporabnikom, ki ne vidijo razstavljenega izdelka in tako nimajo priložnosti, da bi videli nalepko, prav tako zagotovili ti podatki. Zaradi učinkovitosti in uporabnosti bi morala biti nalepka takšna, da jo končni uporabnik zlahka prepozna, preprosta in jedrnata. V ta namen bi bilo treba ohraniti obstoječo obliko nalepke kot osnovo za obveščanje končnih uporabnikov o energetski učinkovitosti izdelkov. Porabo energije in druge podatke v zvezi z izdelki bi bilo treba izmeriti v skladu s harmoniziranimi standardi in metodami.
(9)
Komisija je v oceni učinka, priloženi predlogu te direktive, izpostavila, da je bil sistem označevanja z energijskimi nalepkami kot model uporabljen v različnih državah po vsem svetu.
(10)
Države članice bi morale redno spremljati skladnost s to direktivo in v poročilo, ki ga morajo v skladu s to direktivo vsaka štiri leta predložiti Komisiji, vključiti ustrezne podatke, s posebnim poudarkom na odgovornosti dobaviteljev in trgovcev.
(11)
Uredba (ES) št. 765/2008 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov (6) vsebuje splošne določbe o nadzoru trga v zvezi s trženjem proizvodov. Za dosego ciljev te direktive so v tej direktivi podane podrobnejše tozadevne določbe. Navedene določbe so skladne z Uredbo (ES) št. 765/2008.
(12)
Popolnoma prostovoljni sistem bi lahko povzročil, da se samo nekateri izdelki označujejo ali opremijo s standardnimi podatki o izdelku, pri čemer bi obstajala nevarnost, da bi to pri nekaterih končnih uporabnikih povzročilo zmedo ali celo, da bi jim bile posredovane napačne informacije. Zato bi moral pričujoči sistem zagotoviti, da je z nalepko in standardnimi podatki za izdelke navedena poraba energije in drugih bistvenih virov za vse zadevne izdelke.
(13)
Izdelki, povezani z energijo, med uporabo neposredno ali posredno vplivajo na rabo veliko oblik energije, od katerih sta najpomembnejši elektrika in plin. Ta direktiva bi morala zato zajemati izdelke, povezane z energijo, ki med uporabo neposredno ali posredno vplivajo na rabo katere koli oblike energije.
(14)
V delegirani akt bi bilo treba vključiti izdelke, povezane z energijo, ki med uporabo neposredno ali posredno znatno vplivajo na porabo energije ali bistvenih virov, kjer je to ustrezno, in ki ponujajo zadostno podlago za večjo učinkovitost, če lahko zagotovitev podatkov z nalepkami spodbudi končne uporabnike k nakupu učinkovitejših izdelkov.
(15)
Za dosego ciljev Unije o podnebnih spremembah in energetski varnosti in glede na to, da bo skupna porabljena energija za posamezen izdelek dolgoročno še naprej naraščala, bi lahko delegirani akti v skladu s to direktivo po potrebi na nalepki izpostavili tudi visoko skupno porabo energije izdelka.
(16)
V številnih državah članicah veljajo pravila o javnih naročilih, ki naročnike obvezujejo k zagotovitvi energetsko učinkovitih izdelkov. Številne države članice so tudi uvedle ukrepe za spodbujanje energetsko učinkovitih izdelkov. Merila za določitev, ali so izdelki upravičeni do javnega naročila ali spodbud, se lahko med državami članicami zelo razlikujejo. Sklicevanje na razrede ali stopnje učinkovitosti za določene izdelke v skladu z delegiranimi akti v skladu s to direktivo bi lahko zmanjšalo fragmentacijo javnih naročil in spodbud ter olajšalo sprejetje učinkovitih izdelkov.
(17)
Spodbude, ki jih lahko zagotovijo države članice za uveljavljanje učinkovitih izdelkov, bi lahko predstavljaje državno pomoč. Ta direktiva ne vpliva na izid prihodnjih postopkov glede državnih pomoči, ki bi se lahko glede teh spodbud začeli v skladu s členoma 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in ne bi smela zajemati davčnih in finančnih zadev. Države članice se lahko same odločijo, kakšna bo narava teh spodbud.
(18)
Spodbujanje energetsko učinkovitih izdelkov z označevanjem z nalepkami, javnimi naročili in spodbudami ne bi smelo škoditi splošni okoljski učinkovitosti in delovanju teh izdelkov.
(19)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme delegirane akte v zvezi z navajanjem porabe energije in drugih virov med uporabo pri izdelkih, povezanih z energijo, s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov.
(20)
Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu redno predložiti povzetek poročil o izvrševalnih dejavnostih in ravni upoštevanja direktive, ki jih predložijo države članice na podlagi te direktive, pri čemer bi povzetek zajemal EU in vsako državo članico posebej.
(21)
Komisija bi morala posodobiti razvrstitve nalepk, da bi bila sektorju zagotovljena predvidljivost, potrošnikom pa razumljivost.
(22)
Tehnološki razvoj in možnosti dodatnih znatnih prihrankov energije bi lahko v različnem obsegu glede na zadevni izdelek zahtevali dodatno razlikovanje in upravičili revizijo razvrstitve. Takšna revizija bi morala vključevati zlasti možnost prevrednotenja lestvice. To revizijo bi bilo treba pri izdelkih, ki lahko zaradi zelo inovativnih značilnosti znatno prispevajo k energetski učinkovitosti, izvesti čim prej.
(23)
Komisija bo leta 2012 pri pregledovanju napredka v zvezi z izvajanjem akcijskega načrta za trajnostno potrošnjo in proizvodnjo ter trajnostno industrijsko politiko in pri poročanju o tem zlasti preučila morebitno potrebo po nadaljnjem ukrepanju za izboljšanje energetske in okoljske učinkovitosti izdelkov, med drugim tudi možnost, da se potrošnikom zagotovijo informacije o emisijah ogljika pri izdelkih ali njihovem vplivu na okolje v celotnem življenjskem ciklusu.
(24)
Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, v katere so bile vnesene velike spremembe v primerjavi z Direktivo 92/75/EGS. Obveznost prenosa nespremenjenih določb je določena z Direktivo 92/75/EGS.
(25)
Države članice bi si morale pri izvajanju določb te direktive prizadevati vzdržati sprejetja ukrepov, ki bi lahko zadevnim udeležencem na trgu, zlasti malim in srednje velikim podjetjem, po nepotrebnem naložili birokratske in toge obveznosti.
(26)
Ta direktiva ne bi smela posegati v obveznosti držav članic v zvezi z roki za prenos v nacionalno pravo in za začetek uporabe Direktive 92/75/EGS.
(27)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (7) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Področje uporabe
1. Ta direktiva določa okvir za uskladitev nacionalnih ukrepov v zvezi z informiranjem končnega uporabnika, zlasti z nalepkami in podatki o izdelku, porabo energije ter po potrebi drugih bistvenih virov med uporabo in dodatnih podatkov v zvezi z izdelki, povezani z energijo, s čimer se končnim uporabnikom omogoči, da izberejo učinkovitejše izdelke.
2. Ta direktiva velja za izdelke, povezane z energijo, ki med uporabo znatno neposredno ali posredno vplivajo na porabo energije, in kjer je to ustrezno, na druge bistvene vire.
3. Ta direktiva se ne uporablja za:
(a)
rabljene izdelke;
(b)
potniška ali tovorna prevozna sredstva;
(c)
opozorilno tablico ali njej ustrezno tablico, ki je pritrjena na izdelke zaradi varnosti.
Člen 2
Opredelitve pojmov
Za namene te direktive:
(a)
„izdelek, povezan z energijo“ ali „izdelek“ pomeni vsak izdelek, ki med uporabo vpliva na rabo energije ter je dan v promet in/ali se uporablja v Uniji, vključno z deli, namenjenimi vključitvi v izdelke, povezane z energijo, ki jih zajema ta direktiva ter so dani v promet in/ali se uporabljajo kot posamezni deli, namenjeni končnim uporabnikom, in katerih okoljsko učinkovitost se lahko oceni neodvisno;
(b)
„standardni podatki o izdelku“ pomeni standardno preglednico podatkov v zvezi z izdelkom;
(c)
„drugi bistveni viri“ pomeni vodo, kemikalije ali katero koli drugo snov, ki jo izdelek porabi pri normalnem delovanju;
(d)
„dodatni podatki“ pomeni druge podatke o učinkovitosti in lastnostih izdelka v zvezi z njegovo porabo energije ali drugih bistvenih virov ali tistih, ki na podlagi izmerljivih podatkov pomagajo oceniti njegovo porabo energije ali drugih bistvenih virov;
(e)
„neposredni vpliv“ pomeni vpliv izdelkov, ki med uporabo dejansko porabljajo energijo;
(f)
„posredni vpliv“ pomeni vpliv izdelkov, ki ne porabljajo energije, ampak prispevajo k varčevanju z energijo med uporabo;
(g)
trgovec pomeni prodajalca na drobno ali drugo osebo, ki izdelke končnemu uporabniku prodaja, oddaja v najem, ponuja na obroke ali razstavlja;
(h)
„dobavitelj“ pomeni proizvajalca ali njegovega pooblaščenega zastopnika v Uniji ali uvoznika, ki da izdelek v promet ali v uporabo na trgu Unije. Če teh ni, velja za dobavitelja katera koli fizična ali pravna oseba, ki da izdelke iz te direktive na trg ali v uporabo;
(i)
„dajanje v promet“ pomeni prvič ponuditi izdelek na trgu Unije z namenom distribucije ali uporabe v Uniji, bodisi za plačilo ali zastonj in ne glede na prodajno tehniko;
(j)
„dajanje v uporabo“ pomeni prvo uporabo izdelka za predvideni namen v Uniji;
(k)
„nedovoljena raba nalepke“ pomeni rabo nalepke na način, ki ni določen v tej direktivi ali delegiranemu aktu, razen če jo rabijo organi države članice ali institucije EU.
Člen 3
Odgovornosti držav članic
1. Države članice zagotovijo:
(a)
da vsi dobavitelji in trgovci, ki imajo sedež na njihovem ozemlju, izpolnjujejo svoje obveznosti iz členov 5 in 6;
(b)
za izdelke, ki jih zajema ta direktiva, je prepovedano prikazovanje drugih nalepk, znakov, simbolov ali napisov, ki niso skladni z zahtevami te direktive in ustreznih delegiranih aktov, če tako prikazovanje lahko zmede končne uporabnike v zvezi s porabo energije ali, kjer je ustrezno, drugih bistvenih virov med uporabo;
(c)
uvedbo sistema nalepk in standardnih podatkov o izdelku, ki zadevajo porabo energije ali varčevanje z njo, spremljajo izobraževalne in promocijske informativne akcije, katerih cilj je spodbuditi energetsko učinkovitost in končne uporabnike, da odgovorneje porabljajo energijo;
(d)
da se sprejmejo primerni ukrepi za spodbuditev zadevnih nacionalnih ali regionalnih organov, pristojnih za izvajanje te direktive, da med seboj sodelujejo in drug drugemu in Komisiji zagotovijo podatke, s čimer bodo pomagali pri uporabi te direktive. Pri upravnem sodelovanju in izmenjavi podatkov se v čim večji meri uporabljajo elektronska sredstva za komuniciranje, takšno sodelovanje in izmenjava sta stroškovno učinkovita in v podporo so jima lahko zadevni programi EU. Takšno sodelovanje zagotavlja varnost in zaupnost obdelovanja in zaščite občutljivih podatkov, zagotovljenih v okviru navedenega postopka, kjer je potrebno. Komisija sprejme primerne ukrepe, s katerimi se spodbudi sodelovanje med državami članicami, predvideno v tem členu, in k njemu prispeva.
2. Če država članica ugotovi, da izdelek ne izpolnjuje vseh zadevnih zahtev iz te direktive in njenih delegiranih aktov v zvezi z nalepkami in standardnimi podatki o izdelku, mora dobavitelj zagotoviti skladnost izdelka z navedenimi zahtevami v skladu z učinkovitimi in sorazmernimi pogoji, ki jih določi država članica.
Če obstajajo zadostni dokazi, da izdelek ni v skladu z zahtevami, morajo zadevne države članice sprejeti potrebne preventivne ukrepe in ukrepe, s katerimi bi se v natančnem časovnem okviru ob upoštevanju povzročene škode ponovno zagotovila skladnost.
Kadar se neskladnost nadaljuje, zadevna država članica sprejme odločitev o omejitvi ali prepovedi dajanja v promet in/ali v uporabo zadevnega izdelka, ali zagotovi, da se ga umakne s trga. V primeru, da se izdelek umakne s trga ali da se prepove dajanje izdelka na trg, se o tem takoj obvesti Komisijo in druge države članice.
3. Države članice Komisiji vsaka štiri leta predložijo poročilo, v katerem navedejo podrobnosti o izvrševalnih dejavnostih in ravni upoštevanja direktive na njihovem ozemlju.
Komisija lahko določi podrobnosti o skupni vsebini teh poročil, tako da oblikuje smernice.
4. Komisija redno predloži povzetek teh poročil Evropskemu parlamentu in Svetu v vednost.
Člen 4
Zahteve v zvezi s podatki
Države članice zagotovijo, da:
(a)
so končni uporabniki o podatkih v zvezi s porabo električne energije, drugih oblik energije in po potrebi drugih bistvenih virov med uporabo ter o dodatnih podatkih v skladu z delegiranimi akti v skladu s to direktivo, obveščeni s standardnimi podatki o izdelku in z nalepko, ki se nanaša na izdelke, ki se dajo v prodajo, najem, nakup s posojilom ali se razstavijo za končne uporabnike neposredno ali posredno preko sredstev za prodajo na daljavo, vključno z internetom;
(b)
se podatki iz točke (a) zagotovijo za vgrajene ali nameščene izdelke le, če tako zahteva veljavni delegirani akt;
(c)
vsakršen oglas za specifičen model izdelkov, ki vplivajo na rabo energije in so zajeti v delegiranem aktu v skladu s to direktivo, pri katerem so objavljene informacije v zvezi z energijo ali ceno, vključuje sklic na razred energetske učinkovitosti izdelka;
(d)
ves tehnični promocijski material o izdelkih, povezanih z energijo, v katerem so opisani specifični tehnični parametri izdelka, kot so tehnični priročniki in prospekti proizvajalcev v tiskani obliki ali dostopni na spletu, končnim uporabnikom zagotovi potrebne podatke o porabi еnergije ali vključuje sklic na razred energetske učinkovitosti izdelka.
Člen 5
Odgovornost dobaviteljev
Države članice zagotovijo, da:
(a)
dobavitelji, ki dajejo v promet ali dajejo v uporabo izdelke, ki jih zajema delegirani akt, zagotovijo nalepko in standardne podatke o izdelku v skladu s to direktivo in delegiranim aktom;
(b)
dobavitelji izdelajo tehnično dokumentacijo, ki zadostuje za oceno točnosti podatkov, ki jih vsebujeta nalepka in standardni podatki o izdelku. Navedena tehnična dokumentacija vsebuje:
(i)
splošen opis izdelka;
(ii)
po potrebi rezultate opravljenih projektnih izračunov;
(iii)
poročila o preskusih, kadar so razpoložljiva, skupaj s preskusi, ki jih opravijo ustrezne priglašene organizacije, kakor je določeno z drugimi zakoni Unije;
(iv)
sklice, ki omogočajo identifikacijo modelov, kadar se uporabijo vrednosti za podobne modele.
V ta namen lahko dobavitelji uporabijo dokumentacijo, ki je že pripravljena v skladu z zahtevami iz ustrezne zakonodaje Unije;
(c)
dobavitelji dajo tehnično dokumentacijo na razpolago za pregledovanje za obdobje petih let po izdelavi zadnjega zadevnega izdelka;
V desetih delovnih dneh po prejetju zahteve pristojnega organa države članice ali Komisije dajo dobavitelji organom tržnega nadzora držav članic in Komisiji na razpolago elektronsko različico tehnične dokumentacije;
(d)
v zvezi z označevanjem z nalepkami in podatki o izdelku dobavitelji trgovcem brezplačno zagotovijo potrebne nalepke.
Brez poseganja v izbiro sistema za dobavo nalepk dobaviteljev, ti na zahtevo trgovcev pravočasno dobavijo nalepke;
(e)
poleg nalepk dobavitelji zagotovijo tudi standardne podatke o izdelku;
(f)
dobavitelji vključijo standardne podatke o izdelku v vse prospekte o izdelkih. Kadar dobavitelj ne zagotovi prospektov o izdelku, zagotovi standardne podatke o izdelku z drugo literaturo, ki je priložena izdelku;
(g)
dobavitelji so odgovorni za točnost nalepke in standardnih podatkov o izdelku, ki jih zagotavljajo;
(h)
za dobavitelje velja, da so odobrili objavo podatkov, ki jih vsebujejo nalepka ali standardni podatki o izdelku.
Člen 6
Odgovornosti trgovcev
Države članice zagotovijo, da:
(a)
trgovci jasno na viden in čitljiv način prikažejo nalepke in standardne podatke o izdelku vključijo v prospekt o izdelku ali drugo literaturo, ki je priložena izdelku, ko se ta proda končnemu uporabniku;
(b)
kadar koli je izdelek zajet v delegiranem aktu, razstavljen, trgovci pritrdijo ustrezno nalepko v ustrezni jezikovni različici na jasno vidno mesto, ki je določeno v ustreznem delegiranem aktu.
Člen 7
Prodaja na daljavo in druge oblike prodaje
Kadar so izdelki ponujeni v prodajo, najem ali nakup na obroke po pošti, s kataloško prodajo, prek interneta, telefonske prodaje ali na kak drug način, kar pomeni, da se od morebitnega končnega uporabnika ne more pričakovati, da vidi izdelek razstavljen, se v delegiranih aktih poskrbi za zagotovitev, da imajo morebitni končni uporabniki na razpolago podatke, navedene na nalepki izdelka in v standardnih podatkih o izdelku, preden izdelek kupijo. V delegiranih aktih je po potrebi določeno, kako se nalepke ali standardni podatki o izdelku ali na njih navedene informacije prikažejo ali zagotovijo morebitnemu končnemu uporabniku.
Člen 8
Prosti pretok
1. Države članice ne prepovejo, omejijo ali ovirajo dajanja na trg ali dajanja v uporabo izdelkov, ki jih zajema ta direktiva in veljavni delegirani akt in ki so v skladu z njima.
2. Države članice štejejo, da nalepke in standardni podatki o izdelku ustrezajo določbam te direktive in delegiranih aktov, dokler nimajo dokaza o nasprotnem. Države članice lahko od dobavitelja zahtevajo, da zagotovi dokazila v skladu s členom 5 v zvezi s točnostjo podatkov, ki jih vsebujejo njihove nalepke in standardni podatki o izdelku, kadar upravičeno dvomijo o točnosti takih podatkov.
Člen 9
Javna naročila in spodbude
1. Če je izdelek zajet v delegiranem aktu, si naročniki, ki sklenejo javna naročila gradenj, blaga ali storitev iz Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil gradenj, blaga in storitev (8), ki niso izvzeta v skladu s členoma 12 in 18 navedene direktive, prizadevajo nabaviti samo izdelke, ki izpolnjujejo naslednji merili: razpolagajo z najvišjimi ravnmi zmogljivosti in pripadajo najvišjemu razredu energetske učinkovitosti. Države članice lahko tudi zahtevajo, da naročniki nabavijo samo izdelke, ki izpolnjujejo ti merili. Države članice lahko določijo, da je pri uporabi teh meril treba upoštevati stroškovno učinkovitost, ekonomsko izvedljivost, tehnično primernost in zadovoljivo raven konkurence.
2. Odstavek 1 velja za pogodbe, katerih vrednost je enaka ali višja od pragov iz člena 7 Direktive 2004/18/ES.
3. Kadar države članice omogočijo kakršne koli spodbude za določen izdelek iz delegiranega akta, se zavzemajo za najvišje ravni zmogljivosti, vključno z najvišjim razredom energetske učinkovitosti, določene v veljavnem delegiranem aktu. Davčni in finančni ukrepi ne pomenijo spodbud za namene te direktive.
4. Kadar države članice zagotovijo spodbude za izdelke, tako za končne uporabnike, ki uporabljajo visoko učinkovite izdelke, kot za industrijske panoge, ki spodbujajo in proizvajajo takšne izdelke, izrazijo ravni učinkovitosti z razredi, kot so določeni v veljavnem delegiranem aktu, razen če predpišejo stopnje učinkovitosti, ki so višje od praga za najvišji razred energetske učinkovitosti v delegiranem aktu. Države članice lahko predpišejo stopnje učinkovitosti, ki so višje od praga za najvišji razred energetske učinkovitosti v delegiranem aktu.
Člen 10
Delegirani akti
1. Komisija z delegiranimi akti v skladu s členi 11, 12 in 13 določi podrobnosti o nalepki in standardnih podatkih o izdelku za vsak tip izdelka v skladu s tem členom.
Kadar izdelek izpolnjuje merila, navedena v odstavku 2, se vključi v delegirani akt v skladu z odstavkom 4.
Na podlagi določb delegiranih aktov v zvezi s podatki na nalepki in standardnimi podatki o izdelku glede porabe energije in drugih bistvenih virov med uporabo se lahko končni uporabniki odločajo o nakupu na podlagi zadovoljivih podatkov, organi tržnega nadzora pa preverijo, ali so izdelki v skladu z zagotovljenimi podatki.
Kadar delegirani akt vsebuje določbe v zvezi z energetsko učinkovitostjo in porabo bistvenih virov izdelka, mora biti z obliko in vsebino nalepke poudarjena energetska učinkovitost izdelka.
2. Merila iz odstavka 1 so naslednja:
(a)
z upoštevanjem večine najnovejših podatkov, ki so na voljo, in količine izdelkov, danih na trg Unije, imajo izdelki veliko zmožnost za prihranek energije in, kjer je primerno, drugih bistvenih virov;
(b)
med izdelki, ki so na trgu in so enakovredni po učinkovitosti, so izjemno velike razlike med zadevnimi stopnjami učinkovitosti;
(c)
Komisija upošteva zadevno zakonodajo in samourejevalne ukrepe Unije, kot so prostovoljni dogovori, ki naj bi cilje politike izpolnili hitreje in z manjšimi stroški kot obvezujoče zahteve.
3. Komisija pri pripravi osnutka delegiranega akta:
(a)
upošteva okoljske parametre iz dela 1 Priloge I k Direktivi 2009/125/ES, ki so opredeljeni kot pomembni v zadevnem izvedbenem ukrepu iz Direktive 2009/125/ES in bi jih moral končni uporabnik poznati, ko izdelek uporablja;
(b)
oceni vpliv akta na okolje, končne uporabnike in proizvajalce ter mala in srednje velika podjetja (MSP) na področju konkurenčnosti, tudi zunaj Unije, inovacije, dostop do trga ter stroške in koristi;
(c)
organizira posvetovanja z zainteresiranimi stranmi;
(d)
določi datum(-e) izvedbe, morebitne postopne ali prehodne ukrepe ali obdobja in pri tem posebej upošteva možne vplive na MSP ali na določene skupine izdelkov, ki jih izdelujejo predvsem MSP.
4. Delegirani akti podrobno določajo predvsem:
(a)
natančno definicijo obravnavanih tipov izdelkov;
(b)
merilne standarde in postopke, ki jih je treba uporabiti za pridobitev podatkov, navedenih v členu 1(1);
(c)
podrobnosti o tehnični dokumentaciji, ki jo zahteva člen 5;
(d)
obliko in vsebino nalepke, navedene v členu 4, ki mora imeti, kolikor je mogoče, enotne oblikovne značilnosti za vse skupine izdelkov in mora biti v vsakem primeru jasno vidna in čitljiva. Podlaga za obliko nalepke ostane razvrstitev, pri kateri so uporabljene črke od A do G; stopnje razvrstitve ustrezajo znatnim prihrankom energije in stroškov z vidika končnega uporabnika.
V razvrstitev se lahko vključijo trije dodatni razredi, če je to potrebno zaradi tehnološkega napredka. Ti dodatni razredi bodo A+, A++ in A+++ za najučinkovitejši razred. Načeloma bo skupno število razredov omejeno na sedem, razen če je še vedno zapolnjenih več razredov.
Barvno lestvico sestavlja največ sedem različnih barv od temno zelene do rdeče. Samo barvna oznaka najvišjega razreda je vedno temno zelena. Če je več kot sedem razredov, se lahko podvaja le rdeča barva.
Razvrstitev se spremeni predvsem, če je znaten delež izdelkov na notranjem trgu uvrščen v dva najvišja razreda energetske učinkovitosti in če je z nadaljnjim razlikovanjem izdelkov mogoče doseči dodatne prihranke.
Podrobna merila za morebitno prerazvrstitev izdelkov se po potrebi določijo za vsak primer posebej v zadevnih delegiranih aktih;
(e)
mesto, kamor se nalepka pritrdi na razstavljen izdelek ter podatki in način, kako se zagotovijo nalepka in/ali podatki v primeru ponudb za prodajo, kot določa člen 7. Kadar je primerno, lahko delegirani akti določajo, da se nalepka pritrdi na izdelek ali natisne na embalažo, ali podrobnosti zahtev za tiskanje nalepk v katalogih ter njihovo uporabo pri prodaji na daljavo in prek interneta;
(f)
vsebino, in po potrebi, velikost ter druge podrobnosti v zvezi s standardnimi podatki o izdelku ali drugimi podatki, določenimi v členih 4 in 5(c). Podatke z nalepke morajo zajemati tudi standardni podatki o izdelku;
(g)
posebno vsebino nalepke za oglaševanje, ki mora biti čitljiva in vidna, vključno z, kadar je primerno, energijskim razredom in drugimi zadevnimi stopnjami učinkovitosti zadevnega izdelka;
(h)
trajanje razvrstitve nalepk, kadar je primerno, v skladu s točko (d);
(i)
raven točnosti podatkov na nalepki in standardnih podatkov o izdelku;
(j)
datum za ocenitev in morebitno revizijo delegiranega akta z upoštevanjem hitrosti tehnološkega napredka.
Člen 11
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 10 se prenese na Komisijo za obdobje petih let z začetkom 19. junija 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 12.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 12 in 13.
Člen 12
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz člena 10 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 13
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za dva meseca.
2. Če do izteka navedenega roka niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.
Člen 14
Ocena
Komisija najpozneje 31. decembra 2014 pregleda učinkovitost te direktive in njenih delegiranih aktov ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo.
Komisija ob tej priložnosti obenem ovrednoti:
(a)
prispevek točke (c) člena 4 k cilju te direktive;
(b)
učinkovitost člena 9(1);
(c)
potrebo po spremembi točke (d) člena 10(4) zaradi tehničnega razvoja in razumevanja oblike nalepke s strani potrošnika.
Člen 15
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo pri kršitvah nacionalnih določb, sprejetih v skladu s to direktivo in delegiranimi akti, vključno zaradi nedovoljene rabe nalepke, ter sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev njihovega izvajanja. Tako predpisane kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice Komisijo uradno obvestijo o teh določbah do 20. junija 2011 ter jo nemudoma uradno obvestijo o kakršnih koli naknadnih spremembah, ki vplivajo na navedene določbe.
Člen 16
Prenos
1. Države članice najpozneje do 20. junija 2011 uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj sporočijo besedila navedenih predpisov.
Države članice navedene predpise uporabljajo od 20. julija 2011.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklicevanje nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Vključiti morajo tudi izjavo, da se sklicevanja na v obstoječih zakonih in drugih predpisih na Direktivo 92/75/EGS štejejo za sklicevanja na to direktivo. Države članice določijo način sklicevanja in obliko izjave.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedila temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 17
Razveljavitev
Direktiva 92/75/EGS, kakor je bila spremenjena z Uredbo, navedeno v delu A Priloge I, se razveljavi z učinkom od 21. julija 2011 brez poseganja v obveznosti držav članic v zvezi z rokom za prenos v nacionalno pravo in za začetek uporabe navedene direktive, navedenim v delu B Priloge I.
Sklicevanja na Direktivo 92/75/EGS se štejejo za sklicevanja na to direktivo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge II.
Člen 18
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Točke (d), (g) in (h) člena 5 se uporabljajo od 31. julija 2011.
Člen 19
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 19. maja 2010