РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 27 октомври 2010 година
относно държавна помощ № C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 и N 70/08), която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на предприятието „Cantiere Navale De Poli“
(нотифицирано под номер C(2010) 7253)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/197/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
след като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писма от 6 юни 2007 г., 24 септември 2007 г. и 6 февруари 2008 г. Италия уведоми за исканията за удължаване на тригодишния срок за предаване на четири кораба от типа химикаловоз (наречени C 241, C 242, C 243 и C 244), които е трябвало да бъдат построени в корабостроителницата „Cantiere Navale De Poli“ (наричана по-долу „De Poli“ или „корабостроителницата“) (2). По-специално, Италия поиска удължаване на срока за предаване с 8 месеца за кораб C 241, с 6 месеца за кораб C 242, с 9 месеца за кораб C 243 и с 10 месеца за кораб C 244.
(2)
Уведомленията се отнасят до помощите, отпуснати от Италия на „De Poli“ по силата на националната схема за помощи N 59/2004, одобрена от Комисията на 19 май 2004 г. (3) на основание Регламент (ЕО) № 1177/2002 на Съвета от 27 юни 2002 г. относно временен защитен механизъм за корабостроенето (4), изменен с Регламент (ЕО) № 502/2004 на Съвета (5) (наричани по-долу „италианската схема“ и „регламентът за временния защитен механизъм“).
(3)
С писма от 31 юли 2007 г., 31 август 2007 г., 7 септември 2007 г., 12 ноември 2007 г. и 25 януари 2008 г. Италия предостави на Комисията допълнителна информация, свързана с уведомленията.
(4)
С писмо от 16 април 2008 г. Комисията съобщи на италианските власти решението да започне процедурата по член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (6) по отношение на представените искания за удължаване на срока. Решението на Комисията за започване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Заинтересованите страни бяха приканени да представят своите мнения в тази връзка.
(5)
Италия представи мнението си относно решението за започване на процедурата с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Комисията получи мнението на „De Poli“ също с писмо от 16 юни 2008 г., регистрирано на 17 юни 2008 г. Италия предостави допълнителна информация с писмо от 30 юни 2008 г., регистрирано в същия ден, и с писмо от 29 октомври 2008 г., регистрирано на 3 ноември 2008 г.
(6)
С писмо от 15 юли 2008 г., регистрирано на 22 юли 2008 г., Италия поиска второ удължаване на срока за предаване на два от химикаловозите, а именно: до 30 септември 2008 г. за кораб С 242 и до 30 септември 2008 г. за кораб С 244.
(7)
С писмо от 20 януари 2009 г., регистрирано на 22 януари 2009 г., Италия поиска трето удължаване на срока за предаване, а именно: до 31 декември 2008 г. за кораб С 242 и до 28 февруари 2009 г. за кораб С 243. С писмо от 14 април 2009 г., регистрирано на 15 април 2009 г., Италия поиска още едно (четвърто по ред) удължаване на срока за предаване, а именно: до 30 юни 2009 г. за кораб С 242, до 30 септември 2009 г. за кораб С 243 и до 30 ноември 2009 г. за кораб С 244.
(8)
С писмо от 8 май 2009 г., регистрирано в същия ден, Комисията поиска от Италия допълнителна информация, а на 12 юни 2009 г. изпрати писмо за напомняне. Италия отговори с писмо от 23 септември 2009 г. (8), с което информира Комисията единствено за факта, че „De Poli“ е билa допуснатa до споразумение с кредиторите (9).
(9)
С писмо от 28 януари 2010 г., регистрирано на 1 февруари 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242 и C 243 (10).
(10)
С електронно писмо от 2 март 2010 г. Комисията поиска от Италия да поясни статуса на уведомленията относно кораби C 241 и C 244.
(11)
С електронно писмо от 10 юни 2010 г., регистрирано на 17 юни 2010 г., Италия информира Комисията, че кораб С 241 е бил завършен на 31 август 2008 г. и предаден на 3 ноември 2008 г., и че уведомлението за искане за отлагане на срока за предаване за този кораб не е било оттегляно.
(12)
С писмо от 16 юни 2010 г., регистрирано на 28 юни 2010 г., Италия официално оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораб C 244.
II. КОНТЕКСТ
(13)
Изложените по-долу факти се отнасят единствено за кораб С 241, тъй като Италия оттегли исканията за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244.
(14)
Предприятието „De Poli“ е италианска корабостроителница, намираща се на остров Pellestrina (Венеция), която през 90-те години на миналия век се специализира в строенето на плавателни съдове за превоз на химически продукти и танкери. През 2007 г. в корабостроителницата работят 320 служители, в това число и подизпълнителите, а реализираният годишен обем на продажбите е равен на 70 млн. EUR. На 11 февруари 2010 г. италианският компетентен съдия утвърди споразумението с кредиторите относно корабостроителницата (11).
(15)
На 28 януари 2005 г. дружеството „Arcotur S.r.l.“ възлага на корабостроителницата „De Poli“ строежа на кораб С 241. Съгласно договора корабът С 241 притежава следните технически спецификации: обща дължина 125 m, най-голяма широчина 19 m, пълна товароносимост близо 7 300 t и скорост 15 възела при мощност, равна на 85 % от максималната непрекъсната мощност. В договора за продажба крайният срок за предаване на кораба C 241 на купувача „Arcotur S.r.l.“ е определен за 31 декември 2007 г. при обща цена 30 млн. EUR.
(16)
На 26 май 2006 г. корабостроителницата поръчва на един доставчик (наричан по-долу „доставчика“) редуктора за кораба, като доставчикът потвърждава поръчката със срок на доставка 3 септември 2007 г. Според предоставената от „De Poli“ информация, редукторът за кораб С 241 е специален модел с уникални характеристики, който се различава по редица технически аспекти от стандартния модел, произвеждан от същия доставчик.
(17)
На 6 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ (бивше „Arcotur S.r.l.“) и корабостроителницата „De Poli“ изменят подписания на 28 януари 2005 г. договор, като променят параметрите на поръчания кораб С 241 по следния начин: обща дължина 112 m, най-голяма широчина 16,8 m, пълна товароносимост 5 300 t, с което цената се свежда до 23 млн. EUR.
(18)
На 20 юли 2006 г. дружеството „Arcoin S.p.A.“ преотстъпва договора за строителството на кораб С 241 на дружеството „Elbana di Navigazione S.p.A.“.
(19)
На определения за 3 септември 2007 г. срок за доставка, поръчаният на 26 май 2006 г. редуктор не е готов. С писмо от 23 октомври 2007 г. доставчикът информира „De Poli“, че поради недостига на суровини на пазара и произтичащото от него забавяне на доставките от страна на поддоставчиците редукторът не може да бъде произведен навреме. На 18 януари 2008 г. доставчикът потвърждава, че срокът за доставка на редуктора се изтегля за февруари 2008 г., т.е. шест месеца по-късно в сравнение с първоначалния срок.
(20)
Поради това италианските власти искат удължаване на срока за предаване на кораб С 241 до 31 август 2008 г., т.е. удължаване с осем месеца на предвидения в договора срок за предаване на кораба (31 декември 2007 г.).
(21)
Въз основа на получената информация Комисията заключава, че корабът С 241 е предаден на 3 ноември 2008 г. (12)
III. ПОМОЩТА
(22)
В регламента за временния защитен механизъм (13) са установени временни и извънредни мерки с цел да се подпомогнат корабостроителниците в Съюза, упражняващи дейност в секторите, които навремето са тежко засегнати от нелоялната корейска конкуренция (14).
(23)
В регламента за временния защитен механизъм отпускането на преки помощи се счита за съвместимо с вътрешния пазар до 6 % от стойността преди помощта (15) в подкрепа на договори за строеж на някои категории търговски кораби (контейнеровози, химикаловози, танкери и газовози (16)) при следните условия: ако корейска корабостроителница се съревновава за възлагането на договора, като предлага по-ниска цена (17), ако окончателният договор е сключен преди изтичането на срока на действие на регламента (31 март 2005 г.) (18) и ако плавателният съд е предаден в рамките на три години след подписването на окончателния договор (19).
(24)
С член 2, параграф 4 от регламента за временния защитен механизъм се дава възможност на Комисията да разрешава удължаване на крайния срок от три години за предаването, „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(25)
През май 2004 г. въз основа на регламента за временния защитен механизъм Комисията одобри италианската схема за помощи за корабостроителниците (20), в която са предвидени условия, съответстващи на посочените по-горе условия в регламента. По-специално в италианската схема се предвижда отпускането на помощи до 6 % от стойността на договора преди помощта в подкрепа на плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, и възможността за удължаване на крайния срок от страна на Комисията, само „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“ (параграф 29 от италианската схема).
(26)
На 31 януари 2005 г. корабостроителницата „De Poli“ представи на италианските власти заявление за отпускане на помощта, предвидена в посочената схема, във връзка със строителството на кораба С 241 в размер от 1,3 млн. EUR.
(27)
На 25 януари 2008 г.„De Poli“ поиска срокът за предаване на кораба С 241 да се удължи от 31 декември 2007 г. до 31 август 2008 г.
(28)
Италианските власти потвърждават, че помощта не е била предоставена и отбелязват, че по силата на решението от 21 октомври 2008 г. (21), с което Комисията обявява допълнителния бюджет от 10 млн. EUR за италианската схема за несъвместим с вътрешния пазар, понастоящем няма достатъчно средства за отпускането на такава помощ.
IV. РЕШЕНИЕ ЗА ЗАПОЧВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(29)
В решението за започване на процедура Комисията изразява съмнение, че обстоятелствата, които според италианските власти и корабостроителницата „Dе Poli“ оправдават закъснялото предаване на кораба С 241 (както и на корабите C 242, C 243 и C 244, които не са предмет на настоящата оценка), могат да бъдат определени като „забавяния, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(30)
Макар че се отнасят за всичките четири кораба (C 241, C 242, C 243 и C 244), изразените в решението за започване на процедура съмнения остават при оценката, свързана единствено с кораба С 241.
(31)
В решението Комисията си задава на първо място въпроса дали сключените с дружеството „Arcoin S.p.A.“ договори са окончателни и дали не представляват по-скоро начин за „De Poli“ да си осигури спазването на крайния срок за допустимост на помощите и едва по-късно да намери окончателни купувачи.
(32)
На второ място Комисията изразява съмнение дали прехвърлянето на договорите за продажба между корабособствениците не е само по себе си една от причините за забавянето при предаването.
(33)
На трето място Комисията предполага, че корабостроителницата „De Poli“ е приела поръчки, които надвишават действителния ѝ производствен капацитет, тъй като в периода 2005-2008 г. тя е планирала строителството на 18 плавателни съда, от които половината е трябвало да бъдат построени на двата основни стапела, а другата половина в един по-малък обект.
(34)
Накрая, Комисията изразява съмнението, че предполагаемите закъснения при доставката на компоненти от основно значение са били действително непредвидими, както твърдят италианските власти, и предполага, че по-скоро става дума за обичайни търговски рискове, които една добросъвестна корабостроителница би трябвало да предвиди в работния си план. По-специално, Комисията смята, че „De Poli“ е можела да увеличи риска от забавяне, поръчвайки прекалено късно някои от компонентите за корабите.
(35)
Що се отнася до кораба С 241, в мненията си относно решението за започване на процедура от 16 юни 2008 г. италианските власти твърдят, че корабостроителницата „De Poli“ е имала потенциално необходимия производствен капацитет, за да предаде корабите в рамките на 36 месеца от датата на сключване на договора за продажба. Забавянето се дължи единствено на закъснялата доставка на редуктора от страна на доставчика, което Италия определя като сериозен, извънреден, непредвидим и независещ от предприятието фактор по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(36)
Според изпратените на същата дата от корабостроителницата „De Poli“ мнения фактът, че корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ се оглавяват от членове на фамилията De Poli не е достатъчен, за да се постави под съмнение действителността на първоначалния договор, сключен на 28 януари 2005 г. Италианските власти подкрепят този аргумент, като отбелязват, че към момента на сключване на договора за кораб С 241 не са съществували преки стопански връзки между корабостроителницата и дружеството „Arcoin S.p.A.“ (като се изключи фактът, че собствениците на дружеството „Arcoin S.p.A.“ са членове на фамилията De Poli, но те не са съвсем същите като акционерите на корабостроителницата „De Poli“).
(37)
В тази връзка корабостроителницата „De Poli“ твърди, че поръчването на плавателни съдове, които след това се преотстъпват на пазара при завършването им или по време на строежа, не е рядко явление сред корабособствениците.
(38)
Що се отнася до работния план за кораба С 241 корабостроителницата „De Poli“ отбелязва, че предвид на сложността на корабостроителните проекти между сключването на договорите за строителство и началото на работата обикновено минават няколко месеца. Според корабостроителницата в периода между подписването на договора и действителното начало на работите е обичайна практика с оглед на започването на работата корабостроителницата да извършва подготвителни дейности, сред които са изготвянето на проекта за изпълнение и преговорите с различните доставчици.
(39)
Според първоначалния работен план, представен от „De Poli“ на италианските власти (22), строителството на кораб С 241 е трябвало да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването е било предвидено за второто полугодие на 2007 г. Въз основа на изменения работен план обаче работите по кораба С 241 е трябвало да започнат на 28 септември 2006 г. (на южния стапел, един от двата стапела на корабостроителницата.)
(40)
Според „De Poli“ доставката на редуктора е основен етап от корабостроителния процес, след който следват монтирането на редуктора към двигателя, поставянето на витлото и завършването на корпуса. Значителен брой дейности по монтирането и подготовката/строежа могат да бъдат извършени едва след монтажа на редуктора. От корабостроителницата „De Poli“ твърдят, че компоненти като редуктора обикновено не се поръчват предварително, за да се избегнат разходите за складиране и предварителните плащания, и подчертават, че доставчикът, към когото са се обърнали, е водещ производител в сектора с доказан опит, поради което не е имало причина да се предположи, че редукторът няма да бъде доставен навреме.
(41)
„De Poli“ твърди, че винаги е имала капацитет, за да предаде навреме 18-те плавателни съда, поръчани ѝ в периода 2005-2008 г., тъй като пълната товароносимост на съдовете възлиза на 10 000 t годишно, а корабостроителницата е известна с това, че капацитетът ѝ надвишава 12 000 t годишно. Освен това от корабостроителницата посочват, че девет от 18-те поръчани във въпросния период плавателни съда са с малки размери (обща дължина 20 m и пълна товароносимост 25 t), докато само останалите девет съда са с размерите на кораба С 241. Това показва, според „De Poli“, че корабостроителницата е имала капацитета за изпълнение на всички поръчки в определените срокове и че не са били поети ангажименти, надвишаващи производствения капацитет на „De Poli“.
(42)
Накрая „De Poli“ припомня, че в миналото Комисията е одобрявала в многобройни случай (и в случая на самата „De Poli“) искания за удължаване на срока за предаване, обосновани със закъснели доставки на основни компоненти.
VI. ОЦЕНКА
(43)
С оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване на кораби C 242, C 243 и C 244 и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване, свързана с исканията на Италия по отношение на трите посочени по-горе кораба, става безпредметна и ще бъде закрита, без да се правят по-нататъшни оценки.
(44)
Настоящата оценка се отнася единствено за кораба С 241 и в нея ще се правят позовавания на корабите C 242, C 243 и C 244, само когато това е от значение за целите на самата оценка.
(45)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар. Следователно в член 107, параграф 1 от ДФЕС са определени кумулативните условия, съгласно които дадена национална мярка е окачествена като държавна помощ: мярката предоставя избирателно предимство, използва държавни средства, води до нарушаване на конкуренцията и оказва отрицателно въздействие върху търговията между държавите-членки.
(46)
Мярката, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“ за строежа на кораб С 241 посредством финансово участие в размер до максимум 6 % (около 1,3 млн. EUR) от стойността на договора преди помощта, безспорно представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Мярката се финансира от италианската държава. Средствата, предназначени за покриване на разходите, които обикновено се поемат от корабостроителницата по време на строежа на плавателния съд, предоставят предимство на „De Poli“. Мярката е избирателна, тъй като е предназначена изцяло в полза на „De Poli“, а понеже благоприятства нейното положение спрямо европейските ѝ конкуренти, тя води до нарушаване на конкуренцията на европейския корабостроителен пазар и влияе върху търговията между държавите-членки.
(47)
Два са аспектите от разглеждания случай, които предизвикаха съмненията на Комисията относно съвместимостта на помощта за „De Poli“ с вътрешния пазар. От една страна, в параграф 29 от италианската схема се предвижда, че помощите могат да бъдат отпускани за плавателни съдове, предадени в рамките на три години от датата на подписване на окончателния договор, а от друга страна, в параграф 33 се предвижда, че окончателните договори трябва да бъдат сключени преди да изтече срокът на действие на регламента за временния защитен механизъм, т.е. 31 март 2005 г.
(48)
Що се отнася до последното, италианските власти обясниха, че преотстъпването на договори между корабособственици след изтичането на срока на действие на регламента за временния защитен механизъм не може да се тълкува като показател за това, че първоначалният договор за кораба С 241, подписан на 28 януари, не е „окончателният договор“ по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(49)
Комисията признава, че преотстъпването на даден договор на трети страни изглежда е обичайна практика в сектора на корабостроенето. В едно предишно решение (23), което също се отнася до удължаване на тригодишния срок за предаване на два плавателни съда, Комисията заключава, например, че макар и да има преотстъпване на договори, първият договор може да се смята за окончателен, тъй като видът продукт не се променя и новият собственик замества предходния, като придобива неговите права и задължения. В цитирания случай Комисията заключава, че прехвърлянето на собственост само по себе си не променя естеството на договорите и поради това условията за допустимост на помощите също остават непроменени.
(50)
В разглеждания случай преотстъпването на договора между корабособственици също не води до промяна на вида продукт или на естеството на договора и новият собственик заменя страната, сключила първоначално договора, като придобива нейните права и задължения. В този смисъл Комисията смята, че първоначалният договор е окончателен и поради това счита за допустими помощите по силата на италианския режим.
(51)
Що се отнася до съмненията, изразени във връзка с условията за удължаването на тригодишния срок за предаване, в италианската схема се предвижда, че Комисията може да разрешава такова удължаване на срока „когато това е оправдано от техническата сложност на въпросния корабостроителен проект или от закъснения, дължащи се на неочаквани, сериозни и документирани смущения, които се отразяват на работния план на корабостроителницата и които са причинени от извънредни, непредвидими и независещи от предприятието обстоятелства.“
(52)
Поради това Комисията трябва да прецени дали италианските власти са доказали в достатъчна степен, че възникналите забавяния при предаването на кораб С 241 отговарят на условията за удължаване на срока, предвидени в италианската схема.
(53)
Преди да пристъпи към оценяването на предоставените от италианска страна елементи, Комисията констатира, че в решението Astilleros Zamacona от 16 март 2000 г. (24) Общият съд на Европейския съюз е постановил, че „тази разпоредба [относно извънредните обстоятелства]“, с която се предвиждат дерогации по отношение на принципите, посочени в първата алинея на същата разпоредба [тригодишния срок], следва да се тълкува ограничително.“ Според становището на Общия съд формулировката „извънредни обстоятелства“ в разпоредбата означава намерението на общностния законодател да я прилага само в много специфични ситуации. Поради това Общият съд смята, че заинтересованата държава-членка носи отговорността да докаже, че предполагаемите извънредни обстоятелства са довели до такова смущение, което е повлияло на работния план на корабостроителницата и е предизвикало забавянето при предаването на плавателния съд, като установи причинно-следствена връзка между тези две събития.
(54)
Италианските власти твърдят, че забавянето при предаването на кораб С 241 се дължи на закъснялата доставка на редуктора (6 месеца) и на последвалото отлагане с един месец на дейностите по монтажа. Комисията констатира, че това е единствената посочена от Италия причина за забавянето, като в частност в искането за удължаване на срока не се споменават като причина новите спецификации, произтичащи от преотстъпването на договора.
(55)
Съгласно практиката на Комисията (25) от условието, което определя „извънредността“ на обстоятелствата, се изключват обичайните или най-малкото нормалните събития, които е трябвало да бъдат разумно предвидени в работния план. За извънредни могат да се считат големи закъснения при доставката на основни компоненти, но по-малките закъснения не се считат задължително за извънредни, независимо от продължителността и сложността на корабостроителния проект. Освен това предвид ограничителното тълкуване на това изключение Комисията преценява внимателно наличието на евентуални елементи, които да показват, че корабостроителницата е можела да предвиди, избегне или най-малкото да ограничи закъсненията, свързани, например, с навременността на поръчките спрямо въпросния работен план. Условието за непредвидимост на събитието изключва в действителност всички фактори, които биха могли да бъдат разумно предвидени от страните.
(56)
Комисията признава, че е възможно да съществува причинно-следствена връзка между закъснялата доставка на основни за строежа на плавателния съд компоненти и искането за удължаване на срока за предаването му (26). Въпреки това в конкретния разглеждан случай Комисията подлага под съмнение най-вече съществуването на предполагаемите извънредни и непредвидими обстоятелства, тъй като в случая не изглежда да са налице необходимите елементи, за да се заключи, че причиненото забавяне отговаря на условията от параграф 29 от италианската схема.
(57)
Както беше вече отбелязано, в миналото Комисията е признавала, че за извънредни могат да се считат големите закъснения при доставката на основни компоненти. Дадено искане за удължаване на срок обаче трябва винаги да се оценява в контекста на специфичните за всеки случай обстоятелства. Тъй като „De Poli“ е попадала в същия вид ситуация няколко пъти (не само защото „De Poli“ вече е правила в миналото подобни искания за удължаване на срок (27), но и защото другите три договора, сключени в същия ден като този за строежа на кораба С 241, също са били обект на неколкократни искания за удължаване на срока, вж. точки 1, 6 и 7), Комисията заключава, че посочените закъснения не могат повече да се смятат за истински извънредни. Последвалите неколкократно повтарящи се смущения не могат да се считат за напълно непредвидими.
(58)
Точно поради тези последни смущения изглежда, че „De Poli“ не е действала добросъвестно при планирането на производството.
(59)
В първоначалния работен план се предвижда строежът на кораб С 241 да започне през първото тримесечие на 2006 г., а предаването му да се извърши през второто полугодие на 2007 г., тоест в рамките на производствен период от 15-24 месеца.
(60)
В изменения работен план обаче производството е предвидено да започне едва на 28 септември 2006 г., а предаването на кораба е насрочено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване 28 януари 2008 г. В така изменения работен план е предвиден цялостен период от едва 15 месеца за строежа на кораба съгласно клаузите на договора. Според предоставената от италианските власти информация за производството на плавателни съдове от същия вид или дори с по-малък размер на същия южен стапел (плавателни съдове C 229 и C 240) са били предвидени съответно 22 и 20 месеца от началото на строителството до предаването.
(61)
Освен това при начало на строежа едва на 28 септември 2006 г. и предаване на кораба, предвидено за 30 декември 2007 г., т.е. само един месец преди крайния срок за предаване на 28 януари 2008 г., няма никакво място за евентуални закъснения при строителния процес, въпреки че в миналото корабостроителницата се е сблъсквала със закъснения, дължащи се както на доставката на компоненти, така и на самия строителен процес, както се вижда от другите удължавания на срокове за предаване, поискани от „De Poli“.
(62)
Също така предвид голямото търсене в периода (италианските власти предоставиха доказателства, че в периода 2003-2005 г. поръчките за дизелови двигатели са се увеличили със 60 %) се смята, че поръчките на основни компоненти като редуктора и договарянето на съответните срокове за доставка е трябвало да бъдат направени по-рано. Твърдението на „De Poli“, че не става въпрос за обичайна практика, не е достатъчно, за да се заключи, че корабостроителницата е действала оправдано, като е предприела разумни действия за избягването или ограничаването на закъсненията, особено предвид на голямото търсене и закъсненията в миналото.
(63)
Вместо това Комисията констатира, че редукторът е поръчан на 26 май 2006 г. с дата на доставка септември 2007 г., което предоставя само малко, ако не и никакво място за евентуални закъснения предвид на това, че срокът за предаване на кораба С 241 изтича на 21 декември 2007 г. Самата „De Poli“ отбелязва, че количеството работа, необходимо след доставката на редуктора, е значително (вж. точка 39), като това обстоятелство изглежда потвърждава, че в планирането на корабостроителницата е трябвало да се предвиди известно място за закъснение при доставката на основни компоненти за плавателните съдове.
(64)
Що се отнася до съмненията, изразени от Комисията в решението за започване на процедурата относно възможността преотстъпването на договора на нов собственик да е само по себе си причина за забавянето, Комисията констатира, че преотстъпването на договора от „Arcoin S.p.A.“ на „Elbana Navigazione S.p.A.“ е станало едва на 20 юли 2006 г., т.е. няколко месеца след първоначално предвидената за начало на строежа дата (първо тримесечие на 2006 г.). Поради това в разглеждания случай не е възможно да се изключи, че преотстъпването на договори между корабособственици не е само по себе си причина за забавянето на началото на строежа, а в последствие и на предаването на кораба, най-вече като се вземе предвид фактът, че преотстъпването на договора на друг корабособственик е довело до някои изменения в специфичните характеристики на плавателния съд.
(65)
В заключение, предвид ограничителното тълкуване на исканията за извънредно удължаване на срока италианските власти не са доказали по последователен начин защо представените обстоятелства не са могли да бъдат избегнати или защо отрицателните последици от тези обстоятелства не са могли да бъдат значително ограничени посредством добросъвестно планиране и управление на поръчките от страна на „De Poli“. Като изхожда от тези разсъждения, Комисията заключава, че представените в подкрепа на искането за удължаване на срока обстоятелства не могат да бъдат счетени за извънредни и непредвидими, т.е. забавянето на предаването на кораба С 241 не е било неочаквано или оправдано по смисъла на параграф 29 от италианската схема.
(66)
Накрая италианските власти направиха уведомление за искане за удължаване на срока за предаване на кораба С 241 с 8 месеца - от 31 декември 2007 г. на 31 август 2008 г., като предоставиха оправдания само за 7 от 8-те месеца.
(67)
За разлика от предходните искания за удължаване на срока за плавателни съдове, които „De Poli“ е трябвало да построи (28), в разглеждания случай продължителността на удължаването на срока, поискано от италианските власти, е по-голяма от забавянето, което самите италиански власти представят като единствена причина (закъснялата доставка на редуктора). Поради това не е възможно да се твърди, че е установена причинно-следствена връзка между забавянето, което е в основата на искането за удължаване на срока, и закъснялата доставка на основни компоненти.
(68)
В действителност предаването на кораба от страна на „De Poli“ е извършено едва на 3 ноември 2008 г. С други думи, забавянето е било не само по-голямо от това, за което се смята, че се дължи на представените като причина фактори, но е надхвърлило срока на поисканото удължаване. Италия не предостави обяснение за допълнителното забавяне от над 2 месеца при предаването на кораба, а Комисията не е получавала искане за удължаване на срока за тези два месеца.
(69)
От това следва, че дори и първоначалното забавяне да е било оправдано и Комисията да беше одобрила исканото удължаване на срока, строежът на кораб С 241 нямаше да отговаря на условията за отпускане на помощи съгласно италианската схема, тъй като не е спазен дори крайният удължен срок.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(70)
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване и при липсата на отпуснати средства официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това е закрита.
(71)
Що се отнася до кораб С 241, в контекста на настоящата оценка не са доказани условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да бъде одобрено удължаването на тригодишния срок за предаване и при всички случаи предаването на кораба е станало след срока, който е щял да бъде установен, ако поисканото удължаване беше одобрено. Поради това строежът на кораб С 241 не отговаря на условията за допустимост до помощи съгласно италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм.
(72)
Тъй като италианските власти потвърдиха, че помощта не е била отпусната на „De Poli“, не се налага нейното възстановяване.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, която Италия възнамерява да приведе в действие в полза на „De Poli“, т.е. удължаването на тригодишния срок за предаване на химикаловоз С 241, по смисъла на италианската схема N 59/04, основана на регламента за временния защитен механизъм, е несъвместима с вътрешния пазар.
Поради това не се разрешава привеждането в действие на помощта.
Член 2
Италия уведомява Комисията в срок от два месеца от нотифицирането на настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Член 3
Що се отнася до химикаловози C 242, C 243 и C 244, с оглед на официалното оттегляне от италианска страна на уведомленията за искания за удължаване на срока за предаване официалната процедура по разследване е безпредметна и поради това се закрива.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 27 октомври 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 27. oktobra 2010
o državni pomoči št. C 15/08 (ex N 318/07, N 319/07, N 544/07 in N 70/08), ki jo Italija namerava izvesti v korist podjetja Cantiere Navale De Poli
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 7253)
(Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2013/197/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (1), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Italija je z dopisi z dne 6. junija 2007, 24. septembra 2007 in 6. februarja 2008 priglasila prošnje za podaljšanje triletnega roka za dobavo štirih tankerjev za prevoz kemikalij (poimenovanih C 241, C 242, C 243 in C 244), ki naj bi jih zgradili v ladjedelnici Cantiere Navale De Poli (v nadaljnjem besedilu: „družba De Poli“ ali „ladjedelnica“) (2). Natančneje, Italija je prosila, da se ji rok dobave za ladjo C 241 podaljša za 8 mesecev, za ladjo C 242 za 6 mesecev, za ladjo C 243 za 9 mesecev in za ladjo C 244 za 10 mesecev.
(2)
Priglasitve so se nanašale na pomoči, ki jih je Italija odobrila družbi De Poli na podlagi državne pomoči N 59/2004, ki jo je Komisija potrdila dne 19. maja 2004 (3) na podlagi Uredbe Sveta (ES) št. 1177/2002 z dne 27. junija 2002 o začasnem obrambnem mehanizmu za ladjedelništvo (4), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 502/2004 (5) (v nadaljnjem besedilu: „italijanska shema“ in „Uredba o začasnem obrambnem mehanizmu“).
(3)
Italija je Komisiji predložila dodatne informacije o priglasitvah z dopisi z dne 31. julija 2007, 31. avgusta 2007, 7. septembra 2007, 12. novembra 2007 in 25. januarja 2008.
(4)
Z dopisom z dne 16. aprila 2008 je Komisija italijanskim organom sporočila svojo odločitev o sprožitvi postopka na podlagi člena 108 (2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) (6) v zvezi s priglašenimi prošnjami za podaljšanje. Odločba Komisije o sprožitvi postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (7). Zainteresirane stranke so bile pozvane k predložitvi pripomb v zvezi s tem.
(5)
Italija je predložila pripombe glede odločitve o sprožitvi postopka z dopisom z dne 16. junija 2008, evidentiranim 17. junija 2008. Komisija je prejela pripombe družbe De Poli prav tako z dopisom z dne 16. junija 2008, evidentiranim 17. junija 2008. Italija je predložila dodatne informacije z dopisom z dne 30. junija 2008, evidentiranim istega dne, ter z dopisom z dne 29. oktobra 2008, evidentiranim 3. novembra 2008.
(6)
Italija je z dopisom z dne 15. julija 2008, evidentiranim 22. julija 2008, prosila za drugo podaljšanje roka za dobavo dveh ladij, in sicer do 30. septembra 2008 za ladjo C 242 in do 30. septembra 2008 za ladjo C 244.
(7)
Italija je z dopisom z dne 20. januarja 2009, evidentiranim 22. januarja 2009, zaprosila za tretje podaljšanje roka za dobavo, in sicer do 31. decembra 2008 za ladjo C 242 in do 28. februarja 2009 za ladjo C 243. Z dopisom z dne 14. aprila 2009, evidentiranim 15. aprila 2009, je Italija prosila za dodatno (četrto) podaljšanje roka za dobavo, in sicer do 30. junija 2009 za ladjo C 242, do 30. septembra 2009 za ladjo C 243 in do 30. novembra 2009 za ladjo C 244.
(8)
Komisija je z dopisom z dne 8. maja 2009, ki je bil evidentiran istega dne, Italijo prosila za dodatne informacije, za odgovor pa jo je znova prosila z dopisom z dne 12. junija 2009. Italija je odgovorila z dopisom z dne 23. septembra 2009 (8), v katerem je Komisijo obvestila le o tem, da je družba De Poli dobila dovoljenje za dogovor z upniki (9).
(9)
Italija je z dopisom z dne 28. januarja 2010, evidentiranim 1. februarja 2010, uradno umaknila predložene prošnje za podaljšanje za ladji C 242 in C 243 (10).
(10)
Komisija je z elektronsko pošto z dne 2. marca 2010 Italijo prosila, naj pojasni stanje priglasitev v zvezi z ladjama C 241 in C 244.
(11)
Italija je z elektronsko pošto z dne 10. junija 2010, evidentirano 17. junija 2010, Komisijo obvestila, da je bila ladja C 241 dokončana 31. avgusta 2008 in dobavljena 3. novembra 2008 ter da priglašena prošnja za podaljšanje dobavnega roka za to ladjo ni bila umaknjena.
(12)
Z dopisom z dne 16. junija 2010, evidentiranim 28. junija 2010, je Italija uradno umaknila prošnje za podaljšanje za ladjo C 244.
II. OKVIR
(13)
Dejstva, ki so navedena v nadaljevanju, se nanašajo samo na ladjo C 241, saj je Italija umaknila prošnje za podaljšanje za ladje C 242, C 243 in C 244.
(14)
Družba De Poli je italijanska ladjedelnica v Pellestrini (Benetke), ki se od 90-ih let ukvarja z gradnjo ladij za prevoz kemikalij in tankerjev. Leta 2007 je bilo v ladjedelnici 320 zaposlenih, vključno s podizvajalci, njen letni promet pa je obsegal 70 milijonov EUR. 11. februarja 2010 je pristojno italijansko sodišče potrdilo dogovor z upniki glede ladjedelnice (11).
(15)
28. januarja 2005 je družba Arcotur S.r.l. pri družbi De Poli naročila gradnjo ladje C 241. V skladu s pogodbo ima ladja za prevoz kemikalij C 241 naslednje tehnične lastnosti: skupno dolžino 125 metrov; širino med zunanjimi robovi reber 19 metrov; nosilnost približno 7 300 ton in hitrost 15 vozlov, kar pomeni 85 % največje stalne moči. V prodajni pogodbi je bil rok za dobavo ladje C 241 kupcu Arcotur S.r.l. določen do 31. decembra 2007 za skupni znesek 30 milijonov EUR.
(16)
Ladjedelnica je 26. maja 2006 nekemu dobavitelju (v nadaljnjem besedilu: dobavitelj) naročila reduktor za ladjo, ki bi moral biti dobavljen do 3. septembra 2007, kot je potrdil dobavitelj. Po informacijah ladjedelnice De Poli je reduktor za ladjo C 241 poseben model z enkratnimi lastnostmi, ki se od standardnega proizvoda istega dobavitelja razlikuje v več tehničnih pogledih.
(17)
6. julija 2006 sta družbi Arcoin S.p.A. (nekdanji Arcotur S.r.l.) in De Poli spremenili pogodbo, podpisano 28. januarja 2005, ter v naročilo za ladjo C 241 vnesli naslednje spremembe: skupno dolžino 112 metrov; širino med zunanjimi robovi reber 16,8 metra; nosilnost 5 300 ton in znižano ceno na 23 milijonov EUR.
(18)
Družba Arcoin S.p.A. je 20. julija 2006 pogodbo o gradnji ladje C 241 odstopila družbi Elbana di Navigazione S.p.A.
(19)
Reduktor, naročen 26. maja 2006, ob dogovorjenem roku dne 3. septembra 2007 ni bil gotov. S pismom z dne 23. oktobra 2007 je dobavitelj družbo De Poli obvestil, da zaradi pomanjkanja surovin na trgu in posledične zamude podizvajalcev z dobavo, reduktorja ni bilo mogoče pravočasno dobaviti. Dobavitelj je 18. januarja 2008 potrdil, da je bil dobavni rok za reduktor podaljšan do februarja 2008, s približno šestmesečno zamudo glede na prvotni dobavni rok.
(20)
Italijanski organi so zato prosili za podaljšanje dobavnega roka za C 241 do 31. avgusta 2008, tj. za osem mesecev od predvidenega pogodbenega roka za dobavo ladje (31. decembra 2007).
(21)
Komisija je končno na podlagi prejetih informacij ugotovila, da je bila ladja C 241 dobavljena 3. novembra 2008 (12).
III. POMOČ
(22)
Uredba o začasnem obrambnem mehanizmu (13) določa začasne in izredne ukrepe, da se pomaga ladjedelnicam Skupnosti v segmentih, ki so utrpeli resno škodo zaradi nelojalne korejske konkurence (14).
(23)
Na podlagi Uredbe o začasnem obrambnem mehanizmu je odobritev neposredne pomoči do največ 6 % pogodbene vrednosti pred pomočjo (15) v podporo pogodbam za gradnjo posebnih vrst trgovskih ladij (ladij za prevoz kontejnerjev, ladij za prevoz kemikalij, tankerjev in ladij za prevoz utekočinjenega zemeljskega plina (16)), združljiva z notranjim trgom pod naslednjimi pogoji: kadar za pogodbo konkurira korejska ladjedelnica, ki ponuja nižjo ceno (17), če je bila končna pogodba sklenjena pred potekom veljavnosti same uredbe (31. marca 2005) (18) in če se ladja dobavi v treh letih od dneva podpisa končne pogodbe (19).
(24)
V skladu s členom 2(4) Uredbe o začasnem obrambnem mehanizmu lahko Komisija odobri podaljšanje triletnega roka dobave, „kadar ugotovi, da je to utemeljeno zaradi tehnične zahtevnosti zadevnega posameznega ladjedelniškega projekta ali zaradi zamud zaradi nepričakovanih večjih in opravičljivih motenj delovnega programa ladjedelnice zaradi izjemnih nepredvidljivih okoliščin zunaj gospodarske družbe“.
(25)
Maja 2004 je Komisija na podlagi Uredbe o začasnem obrambnem mehanizmu odobrila italijansko shemo pomoči ladjedelnicam (20), ki predpisuje pogoje v skladu s tistimi iz navedene uredbe. V italijanski shemi sta zlasti predvideni odobritev pomoči do največ 6 % pogodbene vrednosti pred pomočjo v podporo ladjam, ki se dobavijo v treh letih po podpisu končne pogodbe, in možnost Komisije, da lahko podaljša končni rok, „kadar ugotovi, da je to utemeljeno zaradi tehnične zahtevnosti zadevnega posameznega ladjedelniškega projekta ali zaradi zamud zaradi nepričakovanih večjih in opravičljivih motenj delovnega programa ladjedelnice zaradi izjemnih nepredvidljivih okoliščin zunaj gospodarske družbe“ (odstavek 29 italijanske sheme).
(26)
Ladjedelnica De Poli je 31. januarja 2005 italijanskim organom predložila zahtevo za odobritev 1,3 milijona EUR pomoči, predvidene v omenjeni shemi, za gradnjo ladje C 241.
(27)
25. januarja 2008 je ladjedelnica De Poli prosila, da se rok za dobavo ladje C 241 podaljša z 31. decembra 2007 na 31. avgust 2008.
(28)
Italijanski organi so potrdili, da pomoč ni bila izplačana, in opozorili, da je na podlagi odločbe z dne 21. oktobra 2008 (21), Komisija ugotovila nezdružljivost nadaljnje dodelitve 10 milijonov EUR iz italijanske sheme, saj naj ne bi bilo zadostnih sredstev za izplačilo te pomoči.
IV. SKLEP O SPROŽITVI POSTOPKA
(29)
V sklepu o sprožitvi postopka Komisija dvomi, da bi okoliščine, ki po navedbah italijanskih organov in ladjedelnice De Poli opravičujejo zamudo z dobavo ladje C 241 (ter ladij C 242, C 243 in C 244, ki niso predmet te ocene), lahko opredelili kot „zamude zaradi nepričakovanih večjih in opravičljivih motenj delovnega programa ladjedelnice zaradi izjemnih nepredvidljivih okoliščin zunaj gospodarske družbe“ v smislu odstavka 29 italijanske sheme.
(30)
Čeprav se dvomi, izraženi v sklepu o sprožitvi postopka, nanašajo na vse štiri ladje (C 241, C 242, C 243 in C 244), ti še vedno ostajajo le pri oceni za ladjo C 241.
(31)
V sklepu se Komisija najprej sprašuje, ali so pogodbe, sklenjene z Arcoin S.p.A., končne ali za družbo De Poli ne pomenijo le načina, da si ta zagotovi spoštovanje zadnjega roka za dopustnost pomoči in da šele nato poišče končne kupce.
(32)
Drugič, Komisija se sprašuje, ali ni že sam prenos prodajnih pogodb med lastniki ladij eden od razlogov za zamudo z dobavo.
(33)
Tretjič, Komisija domneva, da je družba De Poli prevzela naročila, ki presegajo njeno dejansko proizvodno zmogljivost, saj je v obdobju med letoma 2005 in 2008 ladjedelnica načrtovala gradnjo 18 ladij, od katerih naj bi bila polovica izdelana v dveh glavnih dokih, druga polovica pa v manjšem obratu.
(34)
Končno, Komisija dvomi, da so bile domnevne zamude pri dobavi osnovnih delov resnično nepredvidljive, kot trdijo italijanski organi, ter domneva, da je šlo le za navadno poslovno tveganje, na katerega bi morali računati pri pripravi delovnega programa skrbne ladjedelnice. Komisija zlasti meni, da je družba De Poli morda povečala tveganje za zamudo s tem, ko je prepozno naročila nekatere dele za ladje.
(35)
Kar zadeva ladjo C 241, italijanski organi v pripombah glede sklepa o sprožitvi postopka z dne 16. junija 2008 trdijo, da je imela družba De Poli potrebno proizvodno zmogljivost za dobavo ladij v 36 mesecih od dneva sklenitve prodajne pogodbe. Zamuda naj bi nastala samo zaradi dobaviteljeve prepozne dobave reduktorja, kar Italija opredeljuje kot resni, izjemni in nepredvidljivi dejavnik zunaj gospodarske družbe, v smislu odstavka 29 italijanske sheme.
(36)
V pripombah, ki so bile poslane še istega dne, družba De Poli trdi, da le dejstvo, da sta ladjedelnica in družba Arcoin S.p.A. v lasti članov družine De Poli, ni zadostna podlaga za dvome o veljavnosti pogodbe, ki je bila najprej sklenjena 28. januarja 2005. Trditev podpirajo tudi italijanski organi, ki opozarjajo, da ob sklenitvi pogodbe za ladjo C 241 ni bilo neposrednih družbeniških povezav med ladjedelnico in družbo Arcoin S.p.A. (razen dejstva, da je bila družba Arcoin S.p.A. v lasti članov družine De Poli, ki niso popolnoma sovpadali z delničarji družbe De Poli).
(37)
V zvezi s tem družba De Poli trdi, da v svetu ladjarjev ni redek pojav, da si ti naročajo ladje, ki jih pozneje prodajo na trg za izvedbo zaključnih del ali med gradnjo.
(38)
Kar zadeva načrtovanje del za ladjo C 241, družba De Poli opozarja, da zaradi zahtevnosti projektov v ladjedelništvu, od trenutka sklenitve pogodb o gradnji pa do začetka del ponavadi mine več mesecev. Po navedbah ladjedelnice je ustaljena praksa, da v času, ki preteče od podpisa pogodbe pa do dejanskega začetka del, ladjedelnica izvaja pripravljalne dejavnosti za začetek del, kot so določitev izvedbenega načrta in pogajanja z različnimi dobavitelji.
(39)
Na podlagi začetnega načrtovanja del, ki ga je družba De Poli predstavila italijanskim organom (22), bi morali ladjo C 241 začeli graditi v prvem trimesečju leta 2006, dobavni rok pa je bil predviden v drugi polovici leta 2007. Vendar pa bi se na podlagi spremenjenega delovnega načrta za ladjo C 241 dela morala začeti 28. septembra 2006 (v južnem doku, enem od dveh dokov ladjedelnice).
(40)
Dobava reduktorja je bila po navedbah družbe De Poli bistvena stopnja v procesu gradnje ladje, ki ji je sledila montaža reduktorja k motorju, namestitev ladijskega vijaka in dokončanje trupa. Različna montažna opravila in priprava/gradnja bi bili izvedljivi šele po namestitvi reduktorja. Družba De Poli trdi, da se deli, kot je reduktor, navadno ne naročajo vnaprej, da ne bi zaradi tega nastali stroški skladiščenja in predplačil, ter na koncu poudarja, da je naročala pri dobavitelju, ki je vodilno podjetje v tem sektorju z dokazanimi izkušnjami, ter da zato ni bilo razloga za domnevo, da reduktor ne bo pravočasno dobavljen.
(41)
Družba De Poli trdi, da je vedno imela zmogljivosti za pravočasno dobavo 18 ladij, ki so bile naročene v obdobju med letoma 2005 in 2008, saj je imela ladjedelnica že od nekdaj zmogljivosti za izdelavo ladij z nosilnostjo nad 12 000 ton letno, medtem ko je bila skupna nosilnost teh ladij 10 000 ton letno. Poleg tega predstavniki ladjedelnice trdijo, da je bilo v zadevnem obdobju od 18 naročenih ladij devet manjših (20 metrov skupne dolžine in z nosilnostjo 25 ton), medtem ko je bilo samo preostalih devet ladij enake velikosti kot ladja C 241. Po mnenju družbe De Poli vse navedeno dokazuje, da je imela ladjedelnica De Poli zadostne zmogljivosti za izvedbo vseh naročil v predpisanih rokih in da niso prevzeli obveznosti, ki bi presegale njeno proizvodno zmogljivost.
(42)
Družba De Poli na koncu opozarja, da je Komisija v preteklosti v več primerih (tudi v primeru ladjedelnice De Poli) odobrila prošnje za podaljšanje dobavnega roka, če so bile utemeljene zaradi prepoznih dobav bistvenih delov.
VI. OCENA
(43)
Na začetku je treba pripomniti, da je glede na uradni umik priglašenih prošenj Italije za podaljšanje roka za dobavo ladij C 242, C 243 in C 244 ter ker ni prišlo do izplačil, formalni postopek preiskave o prošnjah, ki jih je Italija predložila v zvezi s tremi zgoraj omenjenimi ladjami, zdaj že brezpredmeten in bo zaključen brez nadaljnjih ocenjevanj.
(44)
Ta ocena se tako nanaša le na ladjo C 241 ter bo vključevala ladje C 242, C 243 in C 244 le, če bo to pomembno za samo oceno.
(45)
V skladu s členom 107(1) PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali katera koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, če prizadene trgovino med državami članicami. V členu 107(1) PDEU so zato navedeni kumulativni pogoji, da nacionalni ukrep lahko pomeni državno pomoč: ukrep daje selektivno prednost, sredstva se črpajo iz državnih virov, ustvarja izkrivljanje konkurence in negativno vpliva na trgovino med državami članicami.
(46)
Ukrep, ki ga Italija namerava izvesti v korist družbe De Poli za pomoč pri gradnji ladje C 241 v obliki finančnega prispevka do največ 6 % pogodbene vrednosti pred pomočjo (približno 1,3 milijona EUR), je nesporno državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Ukrep se financira s sredstvi italijanske države. Sredstva za kritje stroškov, ki navadno nastanejo v ladjedelnici med gradnjo ladje, dajejo prednost družbi De Poli. Ukrep je selektiven, ker je namenjen izključni koristi družbe De Poli in ker ji daje prednost pred evropskimi konkurenti, izkrivlja konkurenco na evropskem ladjedelniškem trgu in vpliva na trgovino med državami članicami.
(47)
V zadevnem primeru sta dva vidika, zaradi katerih je Komisija podvomila, ali je pomoč družbi De Poli združljiva z notranjim trgom. Po eni strani je v italijanski shemi v odstavku 29 določeno, da se pomoč lahko odobri za ladje, dobavljene v treh letih od dneva podpisa končne pogodbe, po drugi strani pa je v odstavku 33 določeno, da morajo biti končne pogodbe sklenjene pred iztekom veljavnosti Uredbe o začasnem obrambnem mehanizmu oziroma do 31. marca 2005.
(48)
Kar zadeva zadnjo točko, so italijanski organi pojasnili, da prenosa pogodb med lastniki ladij po izteku veljavnosti Uredbe o začasnem obrambnem mehanizmu ni mogoče razlagati kot znak, da izvirna pogodba za ladjo C 241, podpisana 28. januarja 2005, ni bila „končna pogodba“ v smislu odstavka 29 italijanske sheme.
(49)
Komisija priznava, da je prenos pogodbenih obveznosti na tretje osebe v ladjedelništvu menda običajna praksa. Komisija je v eni izmed svojih predhodnih odločb (23), ki se je prav tako nanašala na podaljšanje triletnega roka za dobavo dveh ladij, na primer odločila, da se kljub prenosu pogodbenih obveznosti prva pogodba lahko obravnava kot končna, saj je vrsta proizvoda ostala nespremenjena, novi lastnik pa je od prejšnjega prevzel vse pravice in obveznosti. V navedenem primeru je Komisija zato sklenila, da prenos lastništva sam po sebi ni spremenil vsebine pogodb in posledično pogojev za dopustnost pomoči.
(50)
Tudi v zadevnem primeru prenos pogodbenih obveznosti med lastniki ladij ni spremenil vrste proizvoda ali vsebine pogodbe, novi lastnik pa je v bistvu nasledil prvotno pogodbeno stranko s prevzemom njenih pravic in obveznosti. V tem smislu Komisija meni, da je izvirna pogodba tudi končna in zato pomoč šteje kot dopustno na podlagi italijanske sheme.
(51)
Kar zadeva dvome, izražene glede pogojev za podaljšanje triletnega dobavnega roka, je v italijanski shemi predvideno, da Komisija lahko odobri tako podaljšanje, kadar ugotovi, da je to utemeljeno zaradi „tehnične zahtevnosti zadevnega posameznega ladjedelniškega projekta ali zaradi zamud zaradi nepričakovanih večjih in opravičljivih motenj delovnega programa ladjedelnice zaradi izjemnih nepredvidljivih okoliščin zunaj gospodarske družbe“.
(52)
Komisija mora zato oceniti, ali so italijanski organi predložili dovolj dokazov, da zamude z dobavo ladje C 241 ustrezajo pogojem, ki so v italijanski shemi predvideni za podaljšanje roka.
(53)
Pred nadaljnjim ocenjevanjem elementov, ki jih je predložila italijanska stran, Komisija v uvodu ugotavlja, da je Sodišče Evropske unije v sodbi Astilleros Zamacona z dne 16. marca 2004 (24) ugotovilo, da „je treba za tako določbo [glede izjemnih okoliščin], ki predvideva sistem odstopanj od načel iz prvega odstavka te določbe [triletni rok], uporabljati restriktivno razlago“. Pojem „izjemne okoliščine“, ki se pojavlja v izreku, po mnenju Sodišča pomeni namero zakonodajalca Skupnosti, da njihovo uporabo omeji na zelo posebne primere. Sodišče je zato menilo, da mora zadevna država članica dokazati, da so domnevne izjemne okoliščine povzročile take motnje, da so se te izražale na delovnem programu ladjedelnice in povzročile zamudo z dobavo ladje, pri čemer je nastala vzročna povezava med obema dogodkoma.
(54)
Po mnenju Italije je zamuda z dobavo ladje C 241 nastala zaradi prepozne dobave reduktorja (6 mesecev) in posledične enomesečne preložitve dejavnosti montaže. Komisija ugotavlja, da je to edini razlog, ki ga Italija navaja v zvezi z zamudo, saj v prošnji za podaljšanje niso omenjene nove posebnosti, ki izhajajo iz prenosa pogodbe.
(55)
Glede na dosedanjo prakso Komisije (25) so iz pogoja, da morajo biti okoliščine „izjemne“, izključeni običajni ali vsaj normalni dogodki, ki bi jih bilo mogoče predvideti v delovnem programu ladjedelnice. Kot izjemne se lahko štejejo večje zamude z dobavo bistvenih delov, manjše zamude pa se ne štejejo nujno kot izjemne, ne glede na to, kako dolgotrajni in kompleksni so lahko ladjedelniški projekti. Poleg tega Komisija pozorno ocenjuje obstoj morebitnih elementov, ki bi dokazovali, da bi ladjedelnica zamude lahko že prej predvidela, se jim izognila ali jih vsaj zmanjšala, na primer vsaj, kar zadeva roke naročil glede na zadevni delovni načrt, v smislu restriktivne razlage, ki jo je treba predložiti za tako izjemo. Pogoj nepredvidljivosti dogodka namreč izključuje kateri koli dejavnik, ki bi ga stranki lahko predvideli.
(56)
Komisija se strinja z možnostjo, da obstaja vzročna povezava med zamudo z dobavo bistvenih delov za izdelavo ladje in prošnjo za podaljšanje roka njene dobave (26). Vendar pa v posebnih okoliščinah zadevnega primera Komisija dvomi o obstoju domnevnih izjemnih in nepredvidljivih okoliščin: v danem primeru ni potrebnih elementov, na podlagi katerih bi lahko sklepali, da je do zamude prišlo zaradi pogojev iz odstavka 29 italijanske sheme.
(57)
Kot je bilo že omenjeno, je Komisija v preteklosti že priznala, da se večje zamude z dobavo bistvenih delov lahko obravnavajo kot izjemne. Vseeno pa mora biti prošnja za podaljšanje vselej ocenjena v skladu s posebnimi okoliščinami vsakega posameznega primera. Če se je družba De Poli ob različnih priložnostih srečevala z isto vrsto motenj (ne le zato, ker je bila ladjedelnica De Poli že v preteklosti vlagateljica podobnih prošenj za podaljšanje (27), temveč tudi zato, ker so bile tudi druge tri pogodbe, sklenjene istega dne kot tista za gradnjo ladje C 241, predmet večkrat ponovljenih prošenj za podaljšanje, glej točke 1, 6 in 7), Komisija sklene, da zgoraj navedenih zamud ni več mogoče obravnavati kot povsem izjemne. Motnje, ki so se dogajale kar pogosto, ne morejo biti obravnavane kot popolnoma nepredvidljive.
(58)
In prav na podlagi teh motenj se zdi, da družba De Poli ni dosledno načrtovala proizvodnje.
(59)
V prvotnem delovnem programu je bilo predvideno, da se ladja C 241 začne graditi v prvem trimesečju leta 2006 in da se dobavi v drugem polletju leta 2007 oziroma v času, ki je potreben za proizvodnjo, od 15 do 24 mesecev.
(60)
V spremenjenem delovnem programu pa se je gradnja začela šele 28. septembra 2006, dobava ladje pa je bila predvidena 30. decembra 2007 oziroma le en mesec pred zadnjim rokom dobave 28. januarja 2008. Tako spremenjen delovni program je za celotno proizvodnjo ladje na podlagi pogodbenih rokov predvidel le 15 mesecev. Na podlagi informacij, ki so jih predložili italijanski organi, je bilo za proizvodnjo ladij iste vrste ali celo manjših (C 229 in C 240) v istem južnem doku od začetka del do dobave predvidenih 22 mesecev za prvo in 20 mesecev za drugo ladjo.
(61)
Poleg tega ni ostalo nič manevrskega prostora za morebitne zamude v proizvodnem procesu, že zaradi dejstva, da se je proizvodnja začela šele 28. septembra 2006, dobava ladje pa je bila predvidena 30. decembra 2007 oziroma le mesec dni pred iztekom roka za dobavo 28. januarja 2008, pri čemer se je ladjedelnica že v preteklosti srečevala z zamudami, tako zaradi dobave delov kot zaradi samega proizvodnega procesa, kar je razvidno iz drugih podaljšanj dobavnih rokov, za katera je prosila družba De Poli.
(62)
Nadalje se lahko na podlagi obdobja povečanega povpraševanja (italijanski organi so predložili dokaze, da se je od leta 2003 do leta 2005 število naročil za dizelske motorje povečalo za približno 60 %) sklepa, da bi morali za naročila tako bistvenih delov, kot je reduktor, in za roke njihove dobave poskrbeti že nekoliko prej. Trditev družbe De Poli, da ne gre za pogosto prakso, ne zadostuje za sklepanje, da je ladjedelnica sprejela vse potrebne ukrepe, da bi se izognila zamudam ali jih zmanjšala, zlasti ob upoštevanju povečanega povpraševanja in zamud, do katerih je prihajalo že v preteklosti.
(63)
Komisija namreč ugotavlja, da je bil reduktor naročen 26. maja 2006, dobavljen pa naj bi bil septembra 2007, pri čemer je ostalo malo ali nič manevrskega časa za morebitne zamude, glede na to, da je rok za dobavo ladje C 241 potekel 31. decembra 2007. Družba De Poli sama opozarja, da je obseg dela, ki ga je treba opraviti po dobavi reduktorja, precej velik (glej točko 39), kar verjetno dokazuje, da bi pri načrtovanju v ladjedelnici morali predvideti določen manevrski čas za zamude z dobavo bistvenih delov ladij.
(64)
Kar zadeva dvome, ki jih je Komisija izrazila v sklepu o sprožitvi postopka glede dejstva, da bi bil lahko že sam prenos pogodbe na novega lastnika vzrok za zamudo, Komisija zlasti ugotavlja, da je do prenosa pogodbe z družbe Arcoin S.p.A. na družbo Elbana Navigazione S.p.A. prišlo šele 20. julija 2006 oziroma več mesecev po prvotno predvidenem datumu začetka del (v prvem trimesečju leta 2006). Zato v zadevnem primeru ni mogoče izključiti, da prenos pogodb med lastniki ladij sam po sebi ni bil vzrok zamude z začetkom del in poznejše zamude z dobavo ladje, zlasti če upoštevamo, da je prenos pogodbe na drugega lastnika ladij povzročil nekatere spremembe pri posebnih lastnostih ladje.
(65)
V smislu restriktivne razlage, ki jo je treba predložiti pri izjemnih prošnjah za podaljšanje, italijanskim organom ni uspelo ustrezno utemeljiti, zakaj se danim okoliščinam ni bilo mogoče izogniti ali zakaj negativnih učinkov teh okoliščin ni bilo mogoče močno zmanjšati z doslednim načrtovanjem in vodenjem naročil v družbi De Poli. Na podlagi teh ugotovitev Komisija sklene, da okoliščin, ki so bile navedene v podporo prošnji za podaljšanje, ni mogoče šteti za izjemne in nepredvidljive, saj zamuda z dobavo ladje C 241 ni bila nepričakovana ali opravičljiva v smislu odstavka 29 italijanske sheme.
(66)
Italija je predložila še prošnjo za osemmesečno podaljšanje roka za dobavo ladje C 241 z 31. decembra 2007 na 31. avgust 2008, vendar je predložila nekaj utemeljitev le za sedem od zadevnih osmih mesecev.
(67)
V primerjavi s predhodnimi prošnjami za podaljšanje za ladje, ki naj bi jih gradila družba De Poli (28), je v obravnavanem primeru trajanje podaljšanja, za katerega prosi Italija, daljše od zamude, ki jo je sama navedla kot edini razlog (zamude z dobavo reduktorja); zato ni mogoče trditi, da je nastala vzročna povezava med zamudo, na podlagi katere prosi za podaljšanje in prepozno dobavo bistvenih delov.
(68)
Ladjedelnica De Poli je namreč ladjo dobavila šele 3. novembra 2008. Z drugimi besedami, zamuda ni bila le daljša od tiste, ki jo je navedla kot razlog, ampak se je zavlekla celo čez rok, za katerega je prosila v podaljšanju. Italija ni predložila nobenega pojasnila za dodatno več kot dvomesečno zamudo z dobavo ladje, Komisija pa ni prejela nobene prošnje za podaljšanje za ta dva meseca.
(69)
Iz navedenega sledi, da za gradnjo ladje C 241 ne bi bila dopustna pomoč na podlagi italijanske sheme, saj ni bil upoštevan niti skrajni podaljšani rok, čeprav bi lahko utemeljili začetno zamudo in bi Komisija odobrila prošnjo za podaljšanje.
VII. SKLEPNE UGOTOVITVE
(70)
Kar zadeva ladje C 242, C 243 in C 244, je formalni postopek preiskave o prošnjah zdaj že brezpredmeten in bo zato zaključen, glede na to, da je Italija uradno umaknila priglasitve prošenj za podaljšanje roka za dobavo ladij in da ni prišlo do izplačil.
(71)
Kar zadeva ladjo C 241, glede na zgoraj navedeno oceno niso bili izpolnjeni zahtevani pogoji za dopustnost podaljšanja triletnega dobavnega roka, ladja pa je bila dejansko dobavljena po poteku roka, ki bi bil določen, če bi prošnji za podaljšanje ugodili. Gradnja ladje C 241 zato ni upravičena do pomoči na podlagi italijanske sheme št. 59/04, ki temelji na Uredbi o začasnem obrambnem mehanizmu.
(72)
Ker je Italija potrdila, da pomoč družbi De Poli ni bila izplačana, vračilo pomoči ni potrebno -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč, ki jo Italija namerava izvesti za družbo De Poli, oziroma podaljšanje triletnega roka za dobavo ladje C 241, v smislu italijanske sheme pomoči št. 59/04, ki temelji na Uredbi o začasnem obrambnem mehanizmu, ni združljiva z notranjim trgom.
Omenjene pomoči zato ni mogoče izplačati.
Člen 2
Italija v dveh mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu Komisijo obvesti o ukrepih, ki jih je sprejela za uskladitev s tem sklepom.
Člen 3
Kar zadeva ladje C 242, C 243 in C 244, je formalni postopek preiskave zdaj že brezpredmeten in bo zato zaključen, glede na to, da je Italija uradno umaknila priglasitve prošenj za podaljšanje roka za dobavo teh ladij.
Člen 4
Ta sklep je naslovljen na Italijansko republiko.
V Bruslju, 27. oktobra 2010