РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 октомври 2010 година
за финансирането на спешни мерки във връзка с болестта бяс в Североизточна Италия
(нотифицирано под номер C(2010) 7379)
(2010/657/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2009/470/ЕО на Съвета от 25 май 2009 г. относно разходите във ветеринарната област (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Решение 2009/470/ЕО се предвижда, че когато държава-членка е пряко застрашена от появата или развитието на територията на трета държава или държава-членка на една от болестите, изброени в приложение I към посоченото решение, може да се реши да се приемат подходящи за обстановката мерки и да се предостави финансов принос на Съюза за мерки, преценени като особено необходими за успеха на предприетите действия.
(2)
Бесът е болест по животните, която засяга предимно диви и домашни месоядни животни и има сериозно отражение върху общественото здраве. Той е една от болестите, изброени в приложение I към Решение 2009/470/ЕО.
(3)
През последните години в резултат на съфинансирани от Съюза програми за орална имунизация на диви месоядни животни, които представляват резервоар на болестта, ситуацията в повечето държави-членки е благоприятна, като се наблюдава рязко намаляване на броя на случаите на бяс при диви и домашни животни и изчезване на случаите при хора.
(4)
От 1997 г. насам Италия е считана за държава, свободна от бяс. При все това, през октомври 2008 г. в региона Friuli Venezia Giulia е открит един случай на бяс, последван от още осем нови случая в същия регион. През 2009 г. горски бяс се разпространява и в регион Veneto. До края на 2009 г. в регион Friuli Venezia Giulia са открити 35 случая, а в регион Veneto - 33 случая.
(5)
Съседните държави-членки изразиха безпокойство, че територията им е застрашена от ситуацията с болестта бяс в Североизточна Италия.
(6)
Необходими са съответно спешни мерки, за да се предотврати по-нататъшното разпространение на болестта в Италия, както и разпространението в съседните държави-членки Австрия и Словения, и за да се подкрепят усилията за възможно най-скорошното изкореняване на болестта.
(7)
На 9 декември 2009 г. Италия представи на Комисията план за предприемането на спешна орална ваксинация на лисици, озаглавен „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“. Планът бе счетен за приемлив, поради което е целесъобразно някои мерки да се ползват от финансирането на Съюза. Ето защо за изпълнението му следва да бъде осигурено финансовото участие на Съюза.
(8)
Финансовото участие на Съюза следва да бъде изплатено въз основа на официалното искане за възстановяване, отправено от държавите-членки, и на оправдателните документи, посочени в член 7 от Регламент (ЕО) № 349/2005 на Комисията от 28 февруари 2005 г. за определяне на правила относно финансирането от Общността на спешни мерки и на кампанията за борба с някои болести по животните съгласно Решение 90/424/ЕИО на Съвета (2).
(9)
Предвид неотложността на изпълнението на разширения план за ваксинация, за да се предотврати разпространението в други държави-членки, е обосновано финансовото участие на Съюза да бъде предоставено, считано от 9 декември 2009 г., когато планът бе представен на Комисията за финансиране.
(10)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Планът за предприемането на спешни мерки „Програма за контрол на болестта бяс в регионите на Североизточна Италия - специален план за ваксиниране на лисици“ (наричан по-долу „планът“), представен на 9 декември 2009 г. от Италия, се одобрява за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.
Член 2
1. Съюзът може да предостави финансово участие за изпълнението на плана в размер на 50 % от разходите, направени от Италия за:
а)
извършване на лабораторни тестове за:
i)
откриване на антигени или антитела на вируса на бяс;
ii)
изолиране и характеризиране на вируса на бяс;
iii)
откриване на биомаркер;
iv)
титриране на ваксинални примамки,
б)
закупуване и разпространение на орални ваксини заедно с примамки и закупуване и парентерално приложение на ваксини върху добитък в рамките на плана.
Същевременно обаче финансовото участие на Съюза в разходите, посочени в букви а) и б), не надвишава 2 300 000 EUR.
2. Максималният размер на разходите, които да бъдат възстановени на Италия във връзка с плана, не надвишава средно:
a)
за серологичен тест:
8 EUR за тест;
б)
за тест за откриване на тетрациклин в костите:
8 EUR за тест;
в)
за флуоресцентен тест за антитела (FAT):
12 EUR за тест;
г)
за тест на полимеразна верижна реакция (PCR тест):
10 EUR за тест;
д)
за закупуване на орални ваксини заедно с примамки:
0,4 EUR за доза;
е)
за закупуване на ваксини за парентерално приложение:
1 EUR за доза;
ж)
за ваксиниране на добитък:
1,50 EUR на животно.
3. Разходите за извършването на лабораторните тестове, посочени в параграф 1, буква а), включват:
а)
разходите, направени за закупуването на комплекти за тестове, реактиви и всички консумативи, използвани при извършването на тестовете;
б)
разходите, направени за персонал с цел извършването на тестовете, изцяло или частично;
в)
режийни разходи, които не надвишават 7 % от общия размер на разходите, посочени в букви а) и б).
Член 3
1. Финансовото участие на Съюза в плана се предоставя, при условие че Италия:
а)
изпълни плана съгласно съответните разпоредби на правото на Съюза, включително правилата в областта на конкуренцията, на възлагането на договори за обществени поръчки и на отпускането на държавни помощи;
б)
предостави на Комисията окончателен доклад в съответствие с приложенията най-късно до 30 април 2011 г. относно техническото изпълнение на плана, придружен от доказателства, удостоверяващи направените разходи и постигнатите резултати за периода от 9 декември 2009 г. до 31 декември 2010 г.;
в)
изпълни плана ефективно.
2. В случай че Италия не спази условията, посочени в параграф 1, Комисията намалява финансовото участие на Съюза, като взема предвид естеството и тежестта на нарушението, както и понесените от Съюза финансови загуби.
Член 4
Настоящото решение се прилага, считано от 9 декември 2009 г.
Член 5
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 28 октомври 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 28. oktobra 2010
o financiranju nujnih ukrepov v zvezi s steklino v severovzhodni Italiji
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 7379)
(2010/657/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Odločbe Sveta 2009/470/ES z dne 25. maja 2009 o odhodkih na področju veterine (1) in zlasti člena 8(2) Odločbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Odločba 2009/470/ES določa, da kadar je država članica neposredno ogrožena zaradi pojava ali razvoja ene od bolezni iz Priloge I k navedeni odločbi na ozemlju tretje države ali države članice, se lahko sprejmejo kakršni koli ustrezni ukrepi za reševanje položaja in dodeli finančni prispevek Uniji za ukrepe, za katere se odloči, da so za uspešno delovanje še zlasti potrebni.
(2)
Steklina je živalska bolezen, ki prizadeva predvsem divje in domače mesojede živali ter povzroča resne posledice za javno zdravje. Je ena od bolezni, navedenih v Prilogi I k Odločbi 2009/470/ES.
(3)
Programi, ki jih je Unija sofinancirala v zadnjih letih za oralno imunizacijo divjih mesojedih živali, ki so rezervoar navedene bolezni, so bili zelo uspešni, zato se je v večini držav članic bistveno znižalo število obolenj divjih in domačih živali, ljudje pa za to boleznijo ne obolevajo več.
(4)
Italija se šteje za državo, prosto stekline, od leta 1997. Vendar pa je bil v deželi Furlaniji - Julijski krajini odkrit oktobra 2008 en primer stekline, kateremu je sledilo še osem primerov v isti deželi. Leta 2009 se je silvatična steklina razširila tudi v deželo Benečijo. Do konca leta 2009 je bilo odkritih 35 primerov v Furlaniji - Julijski krajini in 33 primerov v Benečiji.
(5)
Sosednje države članice so zaskrbljene, da njihova območja ogrožajo razmere glede stekline v severovzhodni Italiji.
(6)
Nujni ukrepi so zato potrebni, da se prepreči nadaljnje širjenje bolezni po Italiji, kot tudi širjenje v sosednje države članice, v Avstrijo in Slovenijo, ter okrepi prizadevanja za čim hitrejše izkoreninjenje bolezni.
(7)
Italija je 9. decembra 2009 predložila Komisiji načrt nujnih ukrepov za oralno cepljenje lisic „Program nadzora stekline v deželah severovzhodne Italije - poseben načrt cepljenja lisic“. Načrt se je izkazal za sprejemljivega, zato je primerno, da nekatere ukrepe financira Unija. Finančni prispevek Unije se dodeli za izvajanje načrta.
(8)
Plačilo finančnega prispevka Unije mora temeljiti na uradnem zahtevku za povračilo, ki ga predložijo države članice, in na dokazilnih listinah iz člena 7 Uredbe Komisije (ES) št. 349/2005 z dne 28. februarja 2005 o določitvi pravil v zvezi s financiranjem Skupnosti nujnih ukrepov in ukrepov za boj proti nekaterim živalskim boleznim iz Odločbe Sveta 90/424/EGS (2).
(9)
Ob upoštevanju nujnosti izvajanja razširjenega načrta cepljenja, da se prepreči širjenje v druge države članice, je upravičeno, da je finančni prispevek Unije na voljo od 9. decembra 2009, ko je bil načrt predložen Komisiji za financiranje.
(10)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
„Program nadzora stekline v deželah severovzhodne Italije - poseben načrt cepljenja lisic“ („načrt“), ki ga je Italija predložila 9. decembra 2009, se s tem odobri za obdobje med 9. decembrom 2009 in 31. decembrom 2010.
Člen 2
1. Unija lahko odobri finančni prispevek za načrt v višini 50 % stroškov, ki jih ima Italija v zvezi z:
(a)
izvajanjem laboratorijskih testov za:
(i)
odkrivanje antigena stekline ali protiteles proti steklini;
(ii)
izolacijo in karakterizacijo virusa stekline;
(iii)
odkrivanje biološkega označevalca;
(iv)
titracijo vab s cepivom;
(b)
nakupom in distribucijo oralnega cepiva in vab ter nakupom paranteralnih cepiv in cepljenjem živine z njimi v okviru načrta.
Vendar pa finančni prispevek Unije za stroške iz točk (a) in (b) ne presega 2 300 000 EUR.
2. Najvišji znesek stroškov, ki se povrne Italiji za načrt, v povprečju ne presega:
(a)
za serološke teste
8 EUR na test;
(b)
za test ugotavljanja tetraciklina v kosti
8 EUR na test;
(c)
za imunofluorescenčni test (IFT)
12 EUR na test;
(d)
za test polimerazne verižne reakcije (PCR)
10 EUR na test;
(e)
za nakup oralnega cepiva in vab
0,4 EUR na odmerek;
(f)
za nakup paranteralnih cepiv
1 EUR na odmerek;
(g)
za cepljenje živine
1,50 EUR na žival.
3. Stroški izvajanja laboratorijskih testov iz točke (a) odstavka 1 vključujejo:
(a)
stroške nakupa testnih kompletov, reagentov in vsega potrošnega materiala, uporabljenih pri izvajanju testov;
(b)
stroške za osebje, ki je v celoti ali delno posebej določeno za izvajanje testov;
(c)
največ 7 % administrativnih stroškov celotne vsote stroškov iz točk (a) in (b).
Člen 3
1. Finančni prispevek Unije za načrt se dodeli pod pogojem, da Italija:
(a)
izvaja načrt v skladu z ustreznimi določbami prava Unije, vključno s pravili o konkurenci, oddajo javnih naročil in državno pomočjo;
(b)
Komisiji najpozneje do 30. aprila 2011 v skladu s prilogami predloži končno poročilo o tehnični izvedbi načrta, skupaj z dokazili o plačanih stroških in rezultati, doseženimi v obdobju med 9. decembrom 2009 in 31. decembrom 2010.
(c)
učinkovito izvede načrt;
2. Če Italija ne izpolni pogojev iz odstavka 1, Komisija ob upoštevanju narave in resnosti neskladnosti in finančne izgube, ki jo ima Unija, zmanjša finančni prispevek Unije.
Člen 4
Ta sklep se uporablja od 9. decembra 2009.
Člen 5
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 28. oktobra 2010