РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1311/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 13 декември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 на Съвета по отношение на някои разпоредби относно финансовото управление за определени държави-членки, които изпитват сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност или са застрашени от такива затруднения
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 177 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Безпрецедентната глобална финансова криза и икономическият спад сериозно нарушиха икономическия растеж и финансовата стабилност и доведоха до силно влошаване на финансовите и икономическите и социалните условия в някои държави-членки. По-специално, определени държави-членки изпитват сериозни затруднения или са застрашени от подобни затруднения, по-конкретно относно проблеми във връзка с техния икономически растеж и финансова стабилност и влошаване на техния дефицит и дългови позиции, което също се дължи на международната икономическа и финансова обстановка.
(2)
Въпреки че вече бяха предприети важни действия за намаляване на отрицателното въздействие от кризата, включително изменения на законодателната рамка, въздействието от финансовата криза върху реалната икономика, пазара на труда и гражданите се проявява в широк мащаб. Натискът върху националните финансови ресурси нараства и следва бързо да бъдат предприети допълнителни мерки за намаляването му чрез максимално и оптимално използване на финансирането от структурните фондове и Кохезионния фонд.
(3)
В съответствие с член 122, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, който предвижда възможността за предоставяне на финансова помощ от Съюза на държава-членка, която изпитва трудности или е сериозно застрашена от тежки трудности, причинени от извънредни обстоятелства извън нейния контрол, с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (3) бе създаден такъв механизъм с оглед на запазването на финансовата стабилност на Съюза.
(4)
С Решение за изпълнение 2011/77/ЕС на Съвета (4) и съответно с Решение за изпълнение 2011/344/ЕС на Съвета (5) такава финансова помощ бе предоставена на Ирландия и Португалия.
(5)
Гърция вече изпитваше сериозни затруднения по отношение на финансовата си стабилност още преди влизането в сила на Регламент (ЕС) № 407/2010. Поради това не беше възможно финансовата помощ за Гърция да се предостави въз основа на посочения регламент.
(6)
Споразумението между кредиторите и кредитното споразумение, за Гърция сключени на 8 май 2010 г., влязоха в сила на 11 май 2010 г. Беше предвидено Споразумението между кредиторите да остане в сила и да продължи да поражда действие за тригодишен програмен период, докато има неизплатени суми в рамките на кредитното споразумение.
(7)
С Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (6) се предвижда Съветът да предоставя средносрочна финансова помощ в случаите, когато държава-членка, която не е приела еврото, изпитва затруднения или е сериозно застрашена от затруднения във връзка с платежния си баланс.
(8)
С Решение 2009/102/ЕО на Съвета (7), Решение 2009/290/ЕО на Съвета (8) и Решение 2009/459/ЕО на Съвета (9) такава финансова помощ бе предоставена съответно на Унгария, Латвия и Румъния.
(9)
Срокът, за който финансовата помощ е предоставена на Ирландия, Унгария, Латвия, Португалия и Румъния, е определен в съответните решения на Съвета. Срокът, за който финансовата помощ беше предоставена на Унгария, изтече на 4 ноември 2010 г.
(10)
Срокът, за който финансовата помощ в рамките на Споразумението между кредиторите и Кредитното споразумение е на разположение на Гърция, е различен в зависимост от отделните държави-членки, участващи в тези инструменти.
(11)
На 11 юли 2011 г. финансовите министри на 17-те държави-членки от еврозоната подписаха Договора за създаване на Европейски механизъм за стабилност (ЕМС). Съгласно този договор, който е следствие на Решение 2011/11199/ЕС на Европейския съвет от 25 март 2011 г., за изменение на член 136 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на механизъм за стабилност за държавите-членки, чиято парична единица е еврото (10), ЕМС ще поеме до 2013 г. задачите, които понастоящем изпълняват Европейският инструмент за финансова стабилност (EFSF) и Европейският механизъм за финансово стабилизиране (EFSM). Ето защо ЕМС следва вече да се вземе под внимание от настоящия регламент.
(12)
В заключенията от 23 и 24 юни 2011 г. Европейският съвет приветства намерението на Комисията да задълбочи полезното взаимодействие между програмата за отпускане на заем на Гърция и фондовете на Съюза и, подкрепи усилията да бъде увеличен капацитетът на Гърция за усвояване на средства от Съюза, за да стимулира растежа и заетостта, като се пренасочи вниманието към подобряване на конкурентоспособността и създаване на работни места. Наред с това Европейският съвет приветства и подкрепи подготовката от Комисията, заедно с държавите-членки, на широкообхватна програма за техническа помощ за Гърция. Настоящото изменение на Регламент (ЕО) № 1083/2006 от 11 юли 2006 г. за определяне на общи разпоредби за Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд (11) допринася за тези усилия към постигане на полезно взаимодействие.
(13)
За да се улесни управлението на финансирането от Съюза, да се ускори темпът на инвестициите в държавите-членки и регионите и да се подобри наличността на финансови средства за изпълнение на политиката на сближаване, е необходимо да бъде позволено, в обосновани случаи, временно и без да се засяга програмният период 2014-2020 г., увеличаването на междинните плащания и плащане на окончателното салдо от структурните фондове и Кохезионния фонд за държави-членки със сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, които са поискали да се възползват от тази мярка, като това увеличение съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране, приложим за всяка приоритетна ос. В резултат на това съответно ще бъде намалено исканото национално участие. Поради временния характер на увеличението и с цел да се запазят първоначалните процентни ставки на съфинансиране като отправна точка за изчисляване на временно увеличените суми, промените, произтичащи от прилагането на механизма, не следва да бъдат отразени във финансовия план, включен в оперативната програма. Оперативните програми обаче могат да се нуждаят от актуализиране с цел съсредоточаване на средствата за конкурентоспособност, растеж и заетост и привеждане на краткосрочните и дългосрочните цели в съответствие с намалението на наличното общо финансиране.
(14)
Държавата-членка, отправяща искане до Комисията за ползване на дерогация по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва ясно да посочи в искането си датата, от която смята, че дерогацията е основателна. Съответната държава-членка следва в искането си да представи цялата информация, необходима за установяване на липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за своето макроикономическо и фискално положение. Тя следва също така да посочи, че увеличаването на плащанията по линия на дерогацията е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативните програми, и че проблемите в капацитета за усвояване продължава да съществуват, дори ако се използват максималните тавани, които се прилагат за процентите на съфинансиране, определени в приложение III към Регламент (ЕО) № 1083/2006.Съответната държава-членка следва да се позове на решение на Съвета или на друг правен акт, от значение за случая, съгласно който тя отговаря на критериите за ползване на дерогацията. Комисията следва да провери точността на представената информация и следва да разполага с 30 дни, считано от подаването на искането от държавата-членка, за да повдигне възражения. За да бъде дерогацията ефективна и оперативна е необходимо също така да се предвиди презумпция, че ако Комисията не повдигне никакво възражение, искането на държавата-членка се смята за основателно. Независимо от това Комисията следва да бъде оправомощена чрез актове за изпълнение да приема решение за възражение по искането на държавата-членка, като в такъв случай Комисията следва да посочи мотивите си.
(15)
Правилата за изчисляване на междинните плащания и за и плащане на окончателното салдо за оперативните програми през периода, през който държавите-членки получават финансова помощ за преодоляване на сериозни затруднения във връзка с финансовата стабилност, следва да бъдат съответно преразгледани.
(16)
Необходимо е да се гарантира представянето на подходящи отчети относно използването на увеличените суми, предоставени на държавите-членки, които ползват временното увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо в съответствие с дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006.
(17)
След края на периода на предоставяне на финансова помощ може да се окаже необходимо при оценките, извършвани в съответствие с член 48, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, наред с останалото, да се провери дали намаляването на националното съфинансиране не води до значителни отклонения от първоначално поставените цели. Такива оценки може да доведат до преразглеждане на оперативната програма.
(18)
Тъй като безпрецедентната криза, засягаща международните финансови пазари, и икономическият спад, които сериозно нарушиха финансовата стабилност на редица държави-членки, изискват бърза реакция в отговор на въздействието им върху икономиката като цяло, настоящият регламент следва да влезе в сила възможно най-скоро. Като се имат предвид извънредните обстоятелства в засегнатите държави-членки, той следва да се прилага с обратно действие, считано от бюджетната 2010 година или от датата, на която финансовата помощ е била предоставена в зависимост от състоянието на отправилата искането държава-членка, за периодите, през които държавите-членки са получили финансова помощ от Съюза или от други държави-членки от еврозоната, за да преодолеят сериозни затруднения във връзка с финансовата си стабилност.
(19)
Предвиденото временно увеличение на междинните плащания и плащането на окончателното салдо съгласно дерогацията по член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, следва също да се разглежда в контекста на бюджетните ограничения, пред които са изправени всички държави-членки, което следва да намери подходящо отражение в общия бюджет на Европейския съюз. Освен това, тъй като основната цел на механизма е да се преодолеят конкретни текущи затруднения, неговото прилагане следва да бъде ограничено във времето. Следователно механизмът следва да започне да се прилага от 1 януари 2010 г. и продължителността на прилагането му следва да се ограничи до 31 декември 2013 г.
(16)
Поради това Регламент (ЕО) № 1083/2006 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 77 от Регламент (ЕО) № 1083/2006 се заменя със следното:
„Член 77
Общи правила за изчисляване на междинните плащания и плащането на окончателното салдо
1. Междинните плащания и плащането на окончателното салдо се изчисляват, като се приложи процентът на съфинансиране, определен в решението за съответната оперативна програма за всяка приоритетна ос, спрямо допустимите разходи, посочени за тази приоритетна ос във всеки отчет за разходите, сертифициран от сертифициращия орган.
2. Чрез дерогация от член 53, параграф 2, от член 53, параграф 4, второ изречение, както и от таваните, определени в приложение III, междинните плащания и плащането на окончателното салдо се увеличават с размер, който съответства на десет процентни пункта над процента на съфинансиране за всяка приоритетна ос, но без да надвишават 100 %, и който се прилага за сумата на допустимите разходи, последно делкарирани във всеки сертифициран отчет за разходите, подаден през периода, през който дадената държава-членка отговаря на едно от следните условия:
а)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Регламент (ЕС) № 407/2010 на Съвета от 11 май 2010 г. за създаване на европейски механизъм за финансово стабилизиране (12) или - преди влизането в сила на посочения регламент - от други държави-членки от еврозоната;
б)
предоставя ѝ се средносрочна финансова подкрепа в съответствие с Регламент (ЕО) № 332/2002 на Съвета от 18 февруари 2002 г. за установяване на механизъм, осигуряващ средносрочна финансова подкрепа за платежния баланс на държавите-членки (13);
в)
предоставя ѝ се финансова помощ в съответствие с Договора за създаване на Европейския механизъм за стабилност след влизането му в сила.
3. Държава-членка, която иска да се ползва от дерогацията по параграф 2, подава писмено искане до Комисията, в срок до 21 февруари 2012 или в срок от два месеца, считано от датата, на която въпросната държава-членка изпълни едно от условията, посочени в параграф 2.
4. В искането си по параграф 3 държавата-членка обосновава необходимостта от дерогацията, чрез представяне на информация, необходима за установяване на:
а)
липсата на налични средства за националното участие, чрез данни за макроикономическото и фискалното положение;
б)
факта, че увеличаването на плащанията, посочени в параграф 2, е необходимо, за да продължи изпълнението на оперативни програми,
в)
факта, че проблемът продължава да съществува дори ако се използват максималните тавани, приложими за процентите на съфинансиране, определени в приложение III,
г)
факта, че държавата-членка отговаря на едно от условията, предвидени в параграф 2, букви а), б) или в), което се обосновава посредством позоваване на решение на Съвета или на друг правен акт, както и конкретната дата, считано от която финансовата помощ е била предоставена на държавата-членка.
Комисията проверява дали представената информация обосновава предоставяне на дерогация по параграф 2. Комисията може да повдигане възражение относно на точността на представената информация в срок до 30 дни, считано от датата на подаване на искането.
Ако Комисията реши да повдигне възражение относно искането на дадената държава-членка, тя приема решение за това посредством акт за изпълнение и посочва мотивите си.
Ако Комисията не повдигне възражение относно искането на държавата-членка по параграф 3, искането се счита за основателно.
5. В искането си държавата-членка също така подробно описва как възнамерява да използва дерогацията, предвидена в параграф 2, и представя информация относно допълнителните мерки, предвидени с цел съсредоточаване на средства за конкурентоспособност, растеж и заетост, включително по целесъобразност за промяна на оперативните програми.
6. Дерогацията, предвидена в параграф 2, не се прилага за отчети за разходи, представени след 31 декември 2013 г.
7. За целите на изчисляване на междинните плащания и на плащането на окончателното салдо, след като държава-членка престане да се възползва от финансовата помощ, посочена в параграф 2, Комисията не взема предвид увеличените суми, изплатени съгласно посочения параграф.
За целите на член 79, параграф 1 обаче тези суми се вземат предвид.
8. Увеличените междинни плащания, произтичащи от прилагането на параграф 2, се предоставят във възможно най-кратък срок на управителния орган и се използват само за плащания, в контекста на изпълнението на оперативната програма.
9. В контекста на стратегическите доклади по член 29, параграф 1 държавите-членки предоставят на Комисията подходяща информация относно използването на дерогацията, предвидена в параграф 2 от настоящия член, като показват по какъв начин увеличеният размер на помощта е допринесъл за насърчаване на конкурентоспособността, растежа и заетостта в съответната държава-членка. Тази информация се взема предвид от Комисията при изготвянето на стратегическия доклад, посочен в член 30, параграф 1.
10. Без да се засяга параграф 2, участието на Съюза посредством междинни плащания и плащания на окончателното салдо не може да надвишава публичното участие и максималния размер на помощта от фондовете за всяка приоритетна ос, както е определена в решението на Комисията за одобряване на оперативната програма.
11. Параграфи 2-9 не се прилагат за оперативните програми по линия на цел „Европейско териториално сътрудничество“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага обаче с обратно действие за следните държави-членки: за Ирландия, Гърция и Португалия - считано от датата, на която на тези държави-членки е предоставена финансова помощ, съгласно посоченото в член 77, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1083/2006, а за Унгария, Латвия и Румъния - с действие от 1 януари 2010 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 13 декември 2011 година.
UREDBA (EU) št. 1311/2011 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 13. decembra 2011
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo ali jim grozijo resne težave v zvezi s svojo finančno stabilnostjo
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 177 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske Komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, (2)
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Doslej najhujša svetovna finančna kriza in gospodarski upad sta hudo prizadela gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povzročila močno poslabšanje finančnih, gospodarskih in socialnih razmer v več državah članicah. Nekatere države članice imajo ali jim grozijo resne težave, zlasti tiste, ki zadevajo gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povečan primanjkljaj in dolg, tudi zaradi mednarodnih gospodarskih in finančnih razmer.
(2)
Čeprav so bili sprejeti že številni pomembni ukrepi za uravnavanje negativnih učinkov krize, vključno s spremembami zakonodajnega okvira, se obsežno občuti vpliv finančne krize na realno gospodarstvo, trg dela in državljane. Pritisk na nacionalne finančne vire se povečuje, zaradi česar bi bilo treba hitro sprejeti dodatne ukrepe za zmanjšanje tega pritiska na podlagi čim večje in čim boljše uporabe finančnih sredstev iz Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada.
(3)
V skladu s členom 122(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa možnost, da se lahko državi članici, ki je v težavah ali ji zaradi izjemnih okoliščin, nad katerimi nima nikakršnega nadzora, resno grozijo hude težave, odobri finančna pomoč Unije, je Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (3) vzpostavila takšen mehanizem z namenom ohraniti finančno stabilnost Unije.
(4)
Z izvedbenima sklepoma Sveta 2011/77/EU (4) in 2011/344/EU (5) je bila Irski oziroma Portugalski odobrena takšna finančna pomoč.
(5)
Grčija je imela resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo že pred začetkom veljavnosti Uredbe (EU) št. 407/2010. Finančna pomoč za Grčijo zato ni mogla temeljiti na navedeni uredbi.
(6)
Sporazum med upniki in Sporazum o posojilu za Grčijo, sklenjena 8. maja 2010, sta začela veljati 11. maja 2010. Določeno je, da Sporazum med upniki ostane v celoti veljaven in učinkuje v triletnem programskem obdobju, dokler obstajajo neporavnani zneski v okviru Sporazuma o posojilu.
(7)
Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (6) določa, da Svet odobri srednjeročno finančno pomoč, kadar ima država članica, ki ni sprejela eura, težave s svojo plačilno bilanco ali ji te resno grozijo.
(8)
Z odločbami Sveta 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) in 2009/459/ES (9) je bila Madžarski, Latviji oziroma Romuniji odobrena takšna finančna pomoč.
(9)
Obdobje, v katerem je finančna pomoč na voljo Irski, Madžarski, Latviji, Portugalski in Romuniji, je določeno v zadevnih sklepih in odločbah Sveta. Obdobje, v katerem je bila dana finančna pomoč na voljo Madžarski, se je izteklo 4. novembra 2010.
(10)
Obdobje, v katerem je finančna pomoč v okviru Sporazuma med upniki in Sporazuma o posojilu na voljo Grčiji, je različno glede na države članice, ki sodelujejo v teh instrumentih.
(11)
Finančni ministri 17 držav članic euroobmočja so 11. julija 2011 podpisali Pogodbo o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS). V skladu z navedeno pogodbo, ki sledi Sklepu Evropskega sveta 2011/199/EU z dne 25. marca 2011 o spremembi člena 136 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede mehanizma za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro (10), bo EMS do leta 2013 prevzel naloge, ki jih zdaj izvajata Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) in Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM). Zato bi morala ta uredba že upoštevati EMS.
(12)
Evropski svet je v sklepih z dne 23. in 24. junija 2011 pozdravil namero Komisije, da poveča sinergije med programom posojil za Grčijo in skladi Unije, in podprl prizadevanja za povečanje grške zmogljivosti pri črpanju iz skladov EU, da bi se spodbudila rast in zaposlovanje, in sicer s preusmeritvijo v izboljšanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest. Poleg tega je pozdravil in podprl celovit program tehnične pomoči Grčiji, ki ga Komisija pripravi skupaj z državami članicami. Ta sprememba Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu (11) prispeva k takšnim sinergijskim prizadevanjem.
(13)
Za olajšanje upravljanja finančnih sredstev Unije, pomoč pri pospeševanju naložb v državah članicah in regijah ter izboljšanje dostopnosti sredstev za izvajanje kohezijske politike je v upravičenih primerih treba začasno in brez poseganja v programsko obdobje 2014 do 2020 omogočiti povečanje vmesnih plačil in končnih plačil iz Strukturnih skladov in Kohezijskega sklada za znesek, ki ustreza desetim odstotnim točkam nad stopnjo sofinanciranja, ki se uporablja za vsako prednostno os za države članice, ki se soočajo z resnimi težavami v zvezi s svojo finančno stabilnostjo in so prosile za koriščenje teh sredstev. Zahtevana nacionalna protipostavka se bo zato ustrezno zmanjšala. Ker je to povečanje začasno, začasno povečane zneske pa bi bilo treba še naprej izračunavati na podlagi prvotnih stopenj sofinanciranja, se spremembe, ki izhajajo iz uporabe mehanizma, ne bi smele odražati v finančnem načrtu, vključenem v operativni program. Vendar pa je morebiti treba posodobiti operativne programe, da bi sklade osredotočili na konkurenčnost, rast in zaposlovanje ter da bi njihove cilje prilagodili znižanju skupnih razpoložljivih sredstev.
(14)
Država članica, ki zaprosi Komisijo, da se ji prizna odstopanje v skladu s členom 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, bi morala v svoji prošnji jasno navesti datum, od katerega je po njenem mnenju upravičena do odstopanja. Zadevna država članica bi morala v svoji prošnji navesti vse potrebne informacije, ki preko podatkov o svojem makroekonomskem in fiskalnem položaju izkazujejo, da sredstva za nacionalno protipostavko niso na voljo. Morala bi prikazovati tudi, da je povečanje plačil na podlagi odstopanja nujno za zagotovitev nadaljnjega izvajanja operativnih programov in da težave z njeno absorpcijsko sposobnostjo, tudi ob uporabi zgornjih mej stopenj financiranja iz Priloge III k Uredbi (ES) št. 1083/2006, še naprej ostajajo. Zadevna država članica bi morala navesti tudi ustrezni sklep Sveta ali drug pravni akt, na podlagi katerega je upravičena do koriščenja odstopanja. Komisija bi morala preveriti točnost predloženih informacij in bi morala imeti na voljo 30 dni od vložitve prošnje za podajo ugovora. Da bi se odstopanje dejansko začelo uporabljati, bi morala obstajati domneva, da je prošnja države članice utemeljena, če ji Komisija ne ugovarja. Vendar bi Komisija morala biti pooblaščena, da o kakršnem koli ugovoru prošnji države članice sprejme sklep v obliki izvedbenega akta, ki bi ga Komisija morala obrazložiti.
(15)
Pravila za izračun vmesnih plačil in končnih plačil za operativne programe v obdobju, v katerem države članice prejemajo finančno pomoč za spopadanje z resnimi težavami v zvezi s svojo finančno stabilnostjo, bi bilo treba ustrezno popraviti.
(16)
Treba je zagotoviti ustrezno poročanje o uporabi povečanih zneskov, danih na voljo državam članicam, upravičenim do začasnega povečanja vmesnih plačil in končnih plačil v skladu z odstopanjem iz člena 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006.
(17)
Po koncu obdobja, v katerem je bila dana na voljo finančna pomoč, bi bilo morda med drugim treba oceniti, v okviru vrednotenj, izvedenih v skladu s členom 48(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006, ali zmanjšanje nacionalnega sofinanciranja privede do znatnega odstopanja od prvotno zastavljenih ciljev. Takšna vrednotenja lahko privedejo do spremembe operativnega programa.
(18)
Ker doslej najhujša kriza na mednarodnih finančnih trgih in gospodarski upad, ki sta močno prizadela finančno stabilnost več držav članic, zahtevata hiter odziv za zoperstavljanje učinkom na gospodarstvo v celoti, bi ta uredba morala začeti veljati čim prej. Glede na izjemne okoliščine v zadevnih državah članicah bi se ta uredba morala uporabljati retroaktivno za obdobja, v katerih so države članice prejemale finančno pomoč iz Unije ali od drugih držav članic iz euroobmočja za reševanje resnih težav glede svoje finančne stabilnosti, in sicer, odvisno od statusa države članice prosilke, od finančnega leta 2010 oziroma od datuma, ko je bila dana na voljo finančna pomoč.
(19)
Kadar je predvideno začasno povečanje vmesnih plačil in končnih plačil v skladu z odstopanjem na podlagi člena 77(2) Uredbe (ES) št. 1083/2006, bi ga bilo treba obravnavati tudi v okviru proračunskih omejitev, s katerimi se soočajo vse države članice, kar bi se moralo ustrezno odražati v splošnem proračunu Evropske unije. Ker je glavni namen mehanizma spopasti se s trenutnimi specifičnimi težavami, bi bilo treba njegovo uporabo tudi časovno omejiti. Mehanizem bi se torej moral začeti uporabljati 1. januarja 2010, uporabljal pa bi se najdlje do 31. decembra 2013.
(20)
Uredbo (ES) št. 1083/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Člen 77 Uredbe (ES) št. 1083/2006 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 77
Splošna pravila za izračun vmesnih plačil in končnih plačil
1. Vmesna plačila in končna plačila se izračunajo z uporabo stopnje sofinanciranja iz odločitve o zadevnem operativnem programu za vsako prednostno os glede upravičenih izdatkov, navedenih v okviru zadevne prednostne osi, v vsaki izjavi o izdatkih, ki jo potrdi organ za potrjevanje.
2. Z odstopanjem od člena 53(2), od drugega stavka člena 53(4) ter od zgornjih meja, določenih v Prilogi III, se vmesna plačila in končna plačila povečajo za znesek, ki ustreza desetim odstotnim točkam nad stopnjo sofinanciranja, ki se uporablja za vsako prednostno os, pri čemer ne sme preseči 100 %, in ki se uporablja za znesek upravičenih izdatkov, ki so bili nedavno prijavljeni v vsaki potrjeni izjavi o izdatkih, predloženi v obdobju, v katerem država članica izpolnjuje katerega koli od naslednjih pogojev:
(a)
finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2011 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (12) ali ji je finančna pomoč dana na voljo s strani drugih držav članic euroobmočja pred začetkom veljavnosti navedene uredbe;
(b)
srednjeročna finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (13);
(c)
finančna pomoč ji je dana na voljo v skladu s Pogodbo o ustanovitvi evropskega mehanizma za stabilnost, ko ta začne veljati.
3. Država članica, ki želi biti upravičena do odstopanja v skladu z odstavkom 2, predloži pisno prošnjo Komisiji do 21. februarja 2012 ali v dveh mesecih od datuma, ko izpolni enega od pogojev iz odstavka 2.
4. Država članica v prošnji iz odstavka 3 utemelji, zakaj potrebuje odstopanje, in sicer z navedbo potrebnih informacij, da se izkaže:
(a)
s podatki o svojem makroekonomskem in fiskalnem položaju, da ni na voljo sredstev za nacionalno protipostavko;
(b)
da je povečanje plačil iz odstavka 2 potrebno za zagotovitev nadaljnjega izvajanja operativnih programov;
(c)
da težave ostajajo kljub uporabi zgornjih mej stopenj sofinanciranja iz Priloge III;
(d)
da izpolnjuje enega od pogojev iz točk (a), (b) ali (c) odstavka 2, in sicer z navedbo ustreznega sklepa Sveta ali drugega pravnega akta, kakor tudi dejanskega datuma, od katerega ji je bila dana na voljo finančna pomoč.
Komisija preveri, ali je na podlagi predloženih informacij upravičeno odobriti odstopanje v skladu z odstavkom 2. Komisija ima na voljo 30 dni od datuma vložitve prošnje, da ugovarja glede tega, ali so predložene informacije točne.
Če Komisija sklene ugovarjati prošnji države članice, o tem sprejme sklep v obliki izvedbenega akta z obrazložitvijo.
Če Komisija prošnji države članice ne ugovarja v skladu z odstavkom 3, se prošnja šteje za utemeljeno.
5. Država članica v prošnji podrobneje navede tudi, kako namerava uporabljati odstopanje, predvideno v odstavku 2, in informacije o dopolnilnih ukrepih, ki jih načrtuje, da bi sklade osredotočili na konkurenčnost, rast in zaposlovanje, vključno s spremembo operativnih programov, kjer je to ustrezno.
6. Odstopanje, predvideno v odstavku 2, se ne uporablja za izjave o izdatkih, predložene po 31. decembru 2013.
7. Za namene izračuna vmesnih plačil in končnih plačil po tem, ko država članica preneha koristiti finančno pomoč iz odstavka 2, Komisija ne upošteva povečanih zneskov, plačanih v skladu z navedenim odstavkom.
Vendar se ti zneski upoštevajo za namene člena 79(1).
8. Povečana vmesna plačila na podlagi uporabe odstavka 2 se dajo čim prej na voljo organu upravljanja in se uporabijo le za plačila v zvezi z izvajanjem operativnega programa.
9. V okviru strateškega poročanja v skladu s členom 29(1) države članice Komisiji predložijo ustrezne informacije o uporabi odstopanja, predvidenega v odstavku 2 tega člena, ki prikazujejo, kako je povečan znesek podpore prispeval k spodbujanju konkurenčnosti, rasti in zaposlovanja v zadevni državi članici. Komisija te informacije upošteva pri pripravi strateškega poročanja iz člena 30(1).
10. Ne glede na odstavek 2 prispevek Unije v obliki vmesnih plačil in končnih plačil ni višji od javnega prispevka in najvišjega zneska pomoči iz skladov za vsako prednostno os, kakor je določeno v odločitvi Komisije o potrditvi operativnega programa.
11. Odstavki od 2 do 9 se ne uporabljajo za operativne programe v okviru cilja evropskega teritorialnega sodelovanja.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Vendar se uporablja retroaktivno za naslednje države članice: v primeru Irske, Grčije in Portugalske z učinkom od datuma, ko je bila tem državam članicam dana na voljo finančna pomoč, kakor je navedeno v členu 77(2 Uredbe (ES) št. 1083/2006, ter v primeru Madžarske, Latvije in Romunije z učinkom od 1. januarja 2010.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 13. decembra 2011