РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно държавна помощ C 85/01 за ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP
(нотифицирано под номер C(2011) 9429)
(само текстът на английски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/365/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея (1) от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената/посочените разпоредби (2) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Чрез три жалби, подадени през 1993 г., 1996 г. и 1997 г. от търговския радио- и телевизионен оператор Sociedade de independente comunicação, S. A. (SIC), Комисията бе уведомена, че Португалия ее приложила редица ad hoc мерки и годишни компенсационни мерки в полза на обществения португалски радио- и телевизионен оператор Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (RTP).
(2)
С писмо от 15 ноември 2001 г. Комисията уведоми Португалия, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 88, параграф 2 от Договора за ЕО, по отношение на няколко ad hoc мерки, предоставени на RTP.
(3)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Впоследствие, в член 1 от Решение 2005/406/ЕО на Комисията от 15 октомври 2003 г. относно ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на RTP, бе установено, че някои от тези мерки, а именно държавната помощ от 68 006 млн. PTE, предоставена от Португалия на RTP под формата на споразумение със схемата за социално осигуряване през 1993 г., на вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г., са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (4). В допълнение, в член 2 от това решение се посочва, че някои мерки не съдържат държавна помощ, а именно освобождаването от такси за регистрация, плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протоколът за насърчаване на киното, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г.
(4)
На 26 юни 2008 г. Първоинстанционният съд отмени по Дело T-442/03 (5) част от Решение 2005/406/ЕО поради две причини. Той отмени член 2 от посоченото решение, тъй като констатира, че „освобождаване от такси за регистрация“ не представлява държавна помощ. Съдът установи, че задачата на Комисията е да определи, във връзка с ad hoc предимството, състоящо се от освобождаването от плащане на такси за регистрация и такси, свързани с преобразуването в публично дружество с ограничена отговорност (наричани по-долу „временно освобождаване“), дали е съвместимо с логиката на португалската система трансформирането на публичните предприятия в публични дружества с ограничена отговорност да възникне по законодателен път, или дали прибягването до законодателството е било дерогация, която е имала за цел да предостави предимство на публичните предприятия по отношение на други предприятия.
(5)
Във връзка с трайното предимство, произтичащо от неограничено освобождаване от такси за регистрация и други такси, по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или анотация на RTP (наричано по-долу „постоянно освобождаване“), Съдът установи, че макар да не е невероятно освобождаването в действителност да не е било постоянно (вж. параграфи 73 и 79 от решението), това не променя констатацията, че общият характер на това освобождаване не е бил демонстриран от Комисията. Съдът установи още, че макар и да е възможно RTP да е преобразувано от Португалия в публично дружество с ограничена отговорност, тъй като това е било счетено за необходимо за изпълнението на задачата за обществена услуга, това не е било придружено от достатъчно доказателства.
(6)
Съдът отхвърля жалбите по отношение на констатацията в Решение 2005/406/ЕО емитирането на облигации през 1994 г. и улесненията за плащане на лицензионната такса да не се класифицират като държавна помощ.
(7)
По отношение на съвместимостта на мерките за държавна помощ (член 1 от Решение 2005/406/ЕО), Съдът установи, че Комисията не може да се позове на докладите за обществена услуга и съдържаната в тях информация, без провеждане на външен одит за тези доклади, както се изисква от националното законодателство. Поради това Комисията не може да заключи, че мерките за държавна помощ са съвместими с общия пазар по смисъла на член 86, параграф 2 от Договора (сега 106, параграф 2 от ДФЕС и „вътрешния пазар“) (6). Съдът анулира член 1 от Решение 2005/406/ЕО.
(8)
След решението на Съда по Дело T-442/03, Комисията насочи вниманието на заинтересованите страни към факта, че разследването на Комисията в този случай е било подновено, и прикани трети страни да дадат своето мнение (7).
(9)
Комисията получи мнение от жалбоподателя на 10 март 2009 г., което беше препратено на Португалия на 8 април 2009 г. Допълнителни мнения от жалбоподателя бяха получени на 17 юни 2009 г., те бяха препратени на Португалия на 28 юли 2009 година. Португалия отговори на двете групи мнения с писма от 7 и 8 септември 2009 г. Португалия изпрати допълнителна информация на Комисията на 23 февруари 2010 г., 4 март 2010 г. и 15 април 2010 г. Комисията изпрати искане за информация до Португалия на 10 май 2010 г., с което по-специално поиска да бъдат проведени независими външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г.
(10)
Португалия отговори на молбата на Комисията за допълнителна информация с писмо от 8 юни 2010 г. и представи поисканите доклади за външните одити относно обществената услуга с писмо от 12 август 2010 г. Допълнителна информация от Португалия беше предоставена с писмо от дата 29 септември 2010 г. На 29 март 2011 г. беше проведена среща с Португалия и допълнителна информация бе предоставена от Португалия на Комисията на 17 юни 2011 г., 25 август 2011 г. и 26 октомври 2011 г.
С писмо, заведено на 15 декември 2011 г., Португалия по изключение се съгласи, това решение да се приеме на английски език като автентичен език.
(11)
Решението се занимава само с ad-hoc мерките, включени в решението за откриване на официална процедура по разследване. Някои от мерките, за които беше обявено в Решение 2005/406/ЕО, че не представляват държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за ЕО, не са били анулирани от Съда по дело T-442/03 и следователно член 2 от Решение 2005/406/ЕО е станал окончателен. Тези мерки се отнасят до плащането за отделянето на телевизионната мрежа, улесненията, предоставени за плащане на годишната такса за използването на телевизионната мрежа, протокола относно кинопродукциите, емитирането на облигации и плана за преструктуриране за периода от 1996 г. до 2000 г. Въпреки това, както се изисква от Съда в дело T-442/03, Комисията ще направи нова оценка по отношение на временното и постоянно освобождаване от разходи за нотариални такси, както и от такси за регистрация и разходи по публикуване.
Настоящото решение е съсредоточено върху финансовата връзка между RTP и Португалия в периода от 1992 г. до 1998 г. по отношение на споразумението със схемата за социално осигуряване през 1993 г., вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и кредитът от 1998 г. Настоящото решение не се занимава с въпросите на правната класификация и съвместимостта с Договора за годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP, които са били предмет на Решението на Комисията от 22 март 2006 г. по дело № Е 14/05 (8). В допълнение, на 4 юли 2006 г. Комисията прие Решение относно споразумението за преструктуриране на финансирането на RTP, по дело NN 31/06 (9).
(12)
Въпреки това, за да има цялостна „картина“ на финансовите отношения между Португалия и RTP през периода, обхванат от разследването на Комисията по този случай, Комисията трябва да разглежда не само мерките ad hoc, но също и финансовата подкрепа, предоставена на RTP чрез годишни компенсационни плащания. Следователно това решение се отнася до годишните компенсационни плащания до степента, необходима за изясняване на позицията на Комисията относно ad hoc мерките.
II. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА РАЗГЛЕЖДАНИТЕ ВЪПРОСИ
A. МЕРКИ В ПОЛЗА НА RTP
A.1. ОПИСАНИЕ НА ПОЛУЧАТЕЛЯ RTP
(13)
RTP (по онова време Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) е учредено като акционерно дружество с акт от 15 декември 1955 г., след решението на Португалия да създаде телевизионна компания, на която би била възложена концесия за предоставяне на обществена услуга на телевизионно излъчване (10). Концесионния договор за обществена услуга е подписан на 16 януари 1956 г.
(14)
С наредбa - закон № 674-d/75 от 2 декември 1975 г., RTP беше национализирана. Тази наредба преобразува RTP в публично предприятие с наименованието „Radiotelevisão Portuguesa, E.P.“, към което в съответствие с наредбата бяха прехвърлени всички законни права и задължения на неговия предшественик.
(15)
RTP е имала монополно положение върху националния медиен пазар до осемдесетте години на двадесети век. То е обслужвало два телевизионни канали, RTP1 и RTP2. През 90-те години то е изправено пред конкуренцията на търговските радио- и телевизионни разпространители след като през февруари 1992 г. Португалия предостави лицензи на SIC и на търговския телевизионен оператор TVI да излъчват съответно по трети и по четвърти канал (11).
(16)
Със закон № 21/92 от 14 август 1992 г. RTP, ЕР се преобразува в публично акционерно дружество с наименование „Radiotelevisão Portuguesa, S. A.“ и се одобрява неговият нов статут.
(17)
RTP осъществява едновременно дейности за обществена услуга радио- и телевизионно разпространение и търговски дейности. На RTP е законно разрешено да упражнява търговска или промишлена дейност, свързана с дейността на телевизия (12).
(18)
Търговски дейности на RTP са извършвани чрез финансово участие в дружества, които са правно разграничени от RTP и имат своя собствена структура и счетоводна система.
A.2. МЕРКИ (13)
(19)
Годишните компенсационни плащания към RTP представляват основният механизъм за компенсиране на RTP за неговите задължения за обществена услуга. През периода от 1992 г. до 1998 г., RTP е получило годишни компенсационни плащания, възлизащи на 66 495 милиона PTE (около 332 млн. EUR) (14) за покриване на разходите по неговите задължения за обществена услуга. Правното основание за годишните компенсационни плащания е член 5 от Закон № 21/92 (15).
(20)
Таблица 1 дава разбивка на годишните компенсационни плащания, предоставени на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г., който е обхванат от настоящото решение.
Таблица 1
Сума на годишните компенсационни плащания, 1992-1998 г.
(PTE и млн. EUR)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
EUR 26,9 (16)
EUR 35,4
EUR 35,6
EUR 35,9
EUR 72,3
EUR 51,6
EUR 69,8
Източник: Резолюция на Съвета на министрите
(21)
По времето, когато RTP е преобразувано в публично дружество с ограничена отговорност, португалското законодателство относно регистрацията на дружества може да се опише по следния начин. В член 7, параграф 1 от кодекса на португалските дружества (Código das Sociedades Comerciais), във версията му, която е в сила към момента на преобразуването на RTP, се посочва, че уставът (contrato de sociedade) на всяко търговско дружество трябва да бъде оформен официално чрез нотариален акт.
В член 18, параграф 5 от кодекса на дружествата се посочва, че актът, с който се създава публично дружество с ограничена отговорност, след като дружеството е било учредено в надлежната правна форма, трябва да се регистрира в търговския регистър. Регистрацията е задължителна в съответствие с член 15, параграф 1 и параграф 3, буква а) от Закона за търговския регистър (Código do Registo Comercial) и член 166.o от кодекса за дружествата.
В съответствие с член 70, параграф 1, буква а) от Закона за търговския регистър, във версията му, която е в сила по това време, актът, с който се създава публично акционерно дружество, трябва да бъде публикуван в Diário da República (вж. член 70, параграф 2 (17)). Публикуването трябва да се извърши ex officio от служителя за сметка на заинтересованата страна (вж. член 71, параграф 1 от Закона за търговския регистър).
(22)
При преобразуването му в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. RTP е освободено от плащане на нотариални такси и такси за регистрация, свързани с регистрацията на юридическото преобразуване на RTP от публично дружество в публично акционерно дружество. Стойността на освобождаванията е 33 млн. PTE (приблизително 164 000 EUR). Обикновено съгласно португалското право, всички юридически лица трябва да платят такси, начислявани при създаване на предприятие и при изменение на учредителния акт на дружеството или при други съответни изменения на дружеството.
(23)
Правното основание за освобождаването от такси за регистрация е член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, който предвижда, че:
„с настоящото уставът на RTP SA (…) се одобрява; не е необходимо той да бъде трансформиран в документ, а ще бъде автоматично регистриран, без такси и разходи, във Вестника на Републиката (Diário da República), в който ще бъде публикуван.“
(24)
Член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 се получава от прилагането на Закон 84/88 от 20 юли 1988 г. относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества. В член 1 от Закон № 84/88 се предвижда, че публичните предприятия, дори ако са национализирани, биха могли да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества. Той гласи:
„публичните предприятия […] могат да бъдат преобразувани с наредба-закон в публични акционерни дружества, притежавани изцяло или в по-голямата си част от публични субекти, в съответствие с Конституцията и с този закон.“
(25)
В член 3, параграф 2 от Закон № 84/88 относно трансформирането на публичните предприятия в публични акционерни дружества се предвижда също, че такава наредба-закон трябва да одобри устава на публичното акционерно дружество. В съответствие с член 3, параграф 3 от Закон № 84/88 наредбата-закон представлява достатъчен документ, за да бъдат изпълнени изискванията за регистрация (18).
(26)
Съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 RTP е освободено от плащане на други регистрационни такси, пряко свързани с промяната на правното естество на дружеството. Член 11, параграф 2 гласи:
„Всички действия по вписване, регистриране, отбелязване пред всички служби по вписвания, администрации или публични органи, по-конкретно националния регистър на юридическите лица, службите по вписване на ипотеки и службата за прехвърляне на собственост на превозните средства, се извършват въз основа на обикновена молба, подписана от двама от членовете на управителния съвет на дружеството и при освобождаване от всички данъци и такси.“
(27)
Португалия твърди, че разпоредбата на член 11, параграф 2 произтича от прилагането на Наредбa-закон № 404/90 (19) и потвърждава приложимостта към RTP на разпоредба относно общото прилагане. Въз основа на член 1 от този закон, на предприятията, които до 31 декември 1993 г., са изпълнили актове на сътрудничество или концентрация, може да бъде предоставено освобождаване от данъка върху прехвърлянето на дълготрайни активи, които са били необходими за концентрацията или сътрудничеството. В член 1 от същия закон се предвижда също така и освобождаване от възнагражденията и други законови такси, които могат да бъдат изискуеми за изпълнението на тези актове.
(28)
Португалия заяви, че в миналото RTP на няколко пъти е платило нотариални такси и такси за регистрация, свързани с определени увеличения на капитала и с други действия след преустройството му в публично акционерно дружество (20).
(29)
В периода от 1983 г. до 1989 г., RTP „натрупа“ дълг към социалноосигурителната схема на PTE в размер на 2 189 млн., произтичащи от невъзможността му да плаща социални осигуровки. В основата на това задължение е спор между RTP и администрацията на службата за социална сигурност относно тълкуването на удръжките за социално осигуряване за извънреден труд и хонорари на творците.
(30)
Администрацията за социално осигуряване излага своето тълкувание в член 2, буква д) на Наредба за изпълнението № 12/83 от 12 февруари 1983 г. За да се избегне съдебна процедура, двете страни постигнаха споразумение, съгласно което администрацията на службата за социално осигуряване се отказва от искането си за лихви за забавено плащане и приема разсрочено плащане на дълга. След уреждането на правния спор наредбата за изпълнението не е анулирана.
(31)
На 6 май 1993 г. съвместен указ на Министерството на финансите и Министерството на социалната сигурност официално разрешава разсрочване на дълга на 120 месечни вноски и отменя глобите и лихвите, дължими за сумата от 1 206 млн. PTE (6 млн. EUR).
(32)
Условията за разрешаване на изключителните договорености за уреждане на задълженията на RTP към схемата за социална сигурност са изложени в посочената по-горе наредба-закон № 411/91. В член 2, алинея 1 от цитираната по-горе наредба-закон се предвижда, че разрешението за това трябва да е задължително, за да се гарантира жизнеспособността на длъжника и договореностите да могат да се прилагат inter alia на основание, че, както е предвидено в член 2, буква г) на наредбата-закон, в предприятието с дългове „е било обект на временно ползване, самоуправление на служителите или държавна намеса.“
(33)
През периода от 1994 г. до 1997 г. Португалия увеличава капитала на RTP всяка година. Поместената по-долу таблица дава преглед на различните увеличения на капитала, които възлизат на 46 800 млн. PTE (233 млн. EUR).
Таблица 2
Увеличение на акционерния капитал на RTP 1994-1997 г.
(в млн. PTE)
Година
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
Увеличение на акционерния капитал
10 000
12 800
10 000
14 000
Дялов капитал към 31 декември
22 708
35 508
45 508
59 508
Източник: баланс на RTP.
(34)
В договорите за обществена услуга, които Португалия е сключила с RTP се предвижда участието на държавата в инвестициите, направени от RTP, за предпочитане под формата на увеличаване на капитала (21).
(35)
През декември 1998 г. бе сключен договор между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP за второстепенен заем от Фонда за стабилизиране на публичните дългове (Fundo de regularização da dívida Pública), предоставен на RTP, в който се определят условията за заем в размер на 20 000 млн. PTE (99,8 млн. EUR), за увеличаване на капитала на RTP.
(36)
Фондът за стабилизиране на публичните дългове се управлява от Институт за управление на публичния дълг (Instituto de Gestão de Crédito Público), на който е възложено управлението на дълга на португалската държава и изпълнението на централизирана програма за заеми в съответствие със Закона за обществения дълг (22) и насоките, установени от португалското правителство. Този институт е под ръководството и контрола на Министерството на финансите на Португалия (23).
(37)
От датата, на която сумите са били на разположение на RTP, заемът е предмет на плащания на годишни лихви по 12-месечния Lisbor лихвен процент, изчислен на първата дата на всеки период, плюс 20 базисни пункта (24).
(38)
Съгласно договора кредитът е трябвало да бъде върнат на 31 декември 2003 г., но е могъл да бъде продължен за следващ период от една или две години по взаимно съгласие. RTP не е платило лихва по заема, тъй като в договора се предвижда, че лихвата, платима по първите четири годишни плащания, следва да се капитализира (25).
(39)
Договорът, сключен през декември 1998 г. между Фонда за стабилизиране на публичните дългове и RTP е изготвен в съответствие с насоките, определени в съвместна резолюция на държавните секретари, отговарящи за медиите, за държавната хазна и за финансите, от 17 декември 1998 г.
Б. ФИНАНСОВОТО СЪСТОЯНИЕ НА RTP
(40)
Както е показано в следната таблица, RTP е понесло загуби през периода, който е предмет на разследването на Комисията. През 1996 г. финансово състояние на RTP се е влошило до такава степен, че неговият нетен собствен капитал е бил отрицателен.
Таблица 3
Икономически и финансови данни на RTP за периода от 1993 г. до 1998 г.
(в млн. PTE)
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Нетна печалба (загуба)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Нетни активи
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Активи
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Финансови задължения (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Източник: Финансови отчети на RTP.
В. ЗАДЪЛЖЕНИЯТА ЗА ОБЩЕСТВЕНА УСЛУГА НА RTP ОТ 1992 Г. ДО 1998 Г.
(41)
RTP е задължено да предоставя обществената услуга за телевизия. Различни закони определят дефиницията, възлагането и финансирането на тази услуга.
(42)
Закон № 58/90, който регулира дейността телевизионно излъчване, определя условията за частните радио- и телевизионни оператори, както и задължението на държавата да гарантира обществената услуга телевизионното излъчване (27). По отношение на устава на RTP Закон № 21/92 определя основните задължения за обществена услуга и финансирането на тази услуга.
(43)
Два договора за обществени услуги, подписани между португалската държава и RTP през 1993 г. и през 1996 г., описват по-подробно обществената услуга и нейното финансиране, (по-долу или „стар договор за обществена услуга“ или „нов договор за обществена услуга“ или „договори за обществена услуга“, когато са посочени и двата договора) (28).
(44)
Член 4 от Закон № 21/92 предвижда сключването на концесионен договор между Португалия и RTP и определя основните задължения за обществена услуга, които трябва да бъдат извършени по силата на този договор. В член 4, параграф 2 от същия закон се установяват общите принципи, които RTP трябва да спазва при извършване на дейността си като концесионер (29), а в член 4, параграф 3 се описват задълженията на обществената телевизионна услуга (30).
(45)
Договорите за обществена услуга потвърждават задълженията за обществена услуга на RTP. Първо, на RTP са наложени общи задължения и задължения, свързани със съдържанието на програмите (31). RTP трябва да предоставя услугата за обществена телевизия, като част от нея то трябва да излъчва два канала и да предоставя общо покритие за населението на континентална Португалия. Първият канал е от по-общ характер и от него се изисква да представя по-общ вид програми. Вторият канал трябва да бъде насочен повече към специфични групи и да осигурява образователни, културни и научни програми. Един от каналите трябва да обхваща автономните региони на Азорските острови и Мадейра.
(46)
Второ, договорите за обществена услуга предвиждат специфични програмни задължения за RTP (32). Определени са стандарти за качеството на програмите (като плурализъм, безпристрастна информация и др.) и съдържанието на програмите (нови художествени филми, спорт, деца, португалска култура, местни новини, развлечения). RTP трябва да предоставя гледаемо време за определени органи, за подпомагане на киното и други форми аудиовизуални продукции, за насърчаване на производството на образователни или учебни програми, за обмен на програми с автономните региони на Азорските острови и Мадейра и за насърчаване на сътрудничеството с други доставчици на обществената услуга телевизия в Европейския съюз. Освен това то трябва да изпълнява специфични програмни задължения, свързани с международно сътрудничество. Например, трябва да произвежда програми и да ги излъчва за португалските общности, които живеят в чужбина, в португалоезичните страни в Африка и в Макао. Необходимо е да се гарантира функционирането на RTP в Мадейра и на Азорските острови и да се запазят производствените центрове и делегациите в чужбина.
(47)
Трето, договорите за обществена услуга налагат определени специфични задължения на RTP. Например, RTP трябва да поддържа аудиовизуални архиви, да въвежда технологични иновации в своето оборудване и дейности, да подпомага Националния театър „S. Carlos“ и да предоставя други услуги, които ще бъдат посочени на ad hoc основа.
(48)
В член 5 от Закон № 58/90 на RTP се възлага концесия за обществената услуга телевизионно разпространение за период от 15 години, който може да бъде подновен за допълнителен срок от 15 години, с обхват на честотите, съответстващ на първи и втори канал. В член 4 от Закон № 21/92 се посочва, че RTP е концесионер на обществената услуга за телевизионно разпространение. В точка 1, буква а) от договора за обществени услуги се потвърждава, че RTP е доставчик на обществената услуга телевизия (33).
(49)
Договорите за обществена услуга (34) предвиждат създаването на Съвет за обществено мнение (Conselho de opinião), състоящ се от представители на различни части от общественото мнение, който може да се намесва, за да преценява дали RTP спазва своите общи и специфични задължения по отношение на обществената услуга за телевизионно разпространение.
(50)
RTP е задължено да предостави на министъра на финансите публичен бизнес план и бюджет за изпълнението на неговата задача за обществена услуга, (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) за следващата година, придружено от становища, издадени от борда на одиторите на RTP и Съвета за обществено мнение. Освен това то трябва да представи доклад за изпълнението на своите задължения за обществена услуга през предходната година (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, („доклади за обществена услуга“), придружени от становище на борда на одиторите на RTP (35).
(51)
Министърът на финансите и членът на правителството, отговорящ за медиите, следва да проверят спазването на договорите за обществена услуга. Генералният инспектор на финансите е необходимо да провери финансовия план. Освен това годишен одит на докладите за обществена услуга трябва да бъде извършен от външен специализиран одитор (36).
(52)
Новият договор за обществени услуги също така предвижда санкции, които да се наложат от Португалия при нарушение на договора, под формата на глоби, изземване, възстановяване или прекратяване на договора.
(53)
В периода от 1992 г. до 1998 г., в RTP са извършени външни одити относно всички негови годишни отчети от независим одитор.
(54)
RTP също е представило докладите за обществена услуга за всички години, с изключение на доклада за обществена услуга за 1992 г., тъй като задължението за външните одити е посочено за първи път в стария договор за обществена услуга, датиращ от 1993 г. Португалия твърди, че за годините от 1995 г. до 1998 г. законово независим одитор е предоставил благоприятно и автономно становище относно докладите за обществена услуга (37). Португалия твърди също, че всички доклади за обществена услуга през този период са били придружени от становище на борда на одиторите на RTP и от одитор на генералния инспектор на финансите (Inspecção-Geral de Finanças), който е независим от RTP.
Ситуацията по отношение на външните одити на докладите за обществена услуга може да бъде описана, както следва:
(55)
Докладите за обществена услуга от 1993 г. и 1994 г. съдържат декларация за съответствие, съгласно която задълженията за обществена услуга на RTP са изпълнени, но само от страна на управлението на RTP.
(56)
За годините 1995, 1996, 1997 и 1998 г., докладът за обществена услуга съдържа декларации за съответствието от външен одитор, независим от дружеството, Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial DAS Contas), според които одитът не е разкрил никакви въпроси, които биха оказали значително влияние върху пресмятането на компенсаторните плащания за RTP, посочени в докладите за тези години.
(57)
През 2010 г. Португалия представи на Комисията по-пълни външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1997 г. Външните одити на докладите за обществена услуга за този период са били организирани от регулатора за националните медии, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC). Те са били осъществени за този период от Pedro Roque SROC, външен одитор, който е независим от RTP (38). Португалия също така представи обобщаващ доклад, включващ резултатите от одитите за всички години.
Външен одит на доклада за обществената услуга вече е съществувал за 1998 г. Този външен одит за 1998 г. е проведен от BDO Binder, външен одитор „BDO Binder report“) (39).
(58)
Мандатът на одитите за периода 1992-1997 г. е бил да се оцени за всяка година дали RTP изпълнило мандата си, както е предвидено в договорите за обществена услуга, които са били в сила към момента и дали съществува съответствие между разходите за обществени услуги и компенсационните плащания. Външните одити изброяват задълженията за обществена услуга, произтичащи от договорите за обществена услуга, вземат предвид различните закони, уреждащи задълженията за обществена услуга на RTP (например Закона за телевизията № 58/90 от 7 септември 1990 г.), както и обществения бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) и докладите за обществена услуга. Външните одити проучват дали задълженията за обществена услуга са спазени. Докладите правят сравнение между компенсационните плащания от страна на Португалия спрямо установените разходи в докладите за обществена услуга.
(59)
За всички години, които се разследват, т.е. 1992-1997 г., одитите стигат до заключението, че по същество RTP е изпълнило основните си задължения за телевизионно разпространение. Одитите също така посочват, че „по отношение на съответствието между предоставените задачи за обществена услуга и компенсацията на „реалните и действителните разходи“, няма съществени нарушения, които да влияят на съответствието със законодателството, което е било в сила към момента.“ За всички години в обобщения доклад се констатира, че компенсационните плащания от Португалия, са били по-малки от посочените суми във всички доклади за обществена услуга. Одитите са публикувани на уебсайта на ERC (40). По същия начин докладът на BDO (BDO Binder report) не сочи никакво свръхкомпенсиране за предоставената обществена услуга.
(60)
Член 5 от Закон № 21/92 предоставя на RTP право да получи обезщетение за своите задължения за обществена услуга. Това право се потвърждава и в договорите за обществена услуга.
(61)
В допълнение към системата от годишни компенсационни плащания (вж. съображение 19 по-горе), договорите за обществена услуга предвиждат финансиране от Португалия за:
а)
плащане на специфични услуги съгласно споразуменията за предоставяне на договорените услуги или тези, които предстои да бъдат договорени между публичната администрация и RTP (41);
б)
държавно участие във всички инвестиции, направени от RTP, особено тези за инфраструктурата, необходима за експлоатацията на центровете за производство и разпространяване в автономните региони на Азорските острови и Мадейра, за аудиовизуални архиви и международни предавания на RTP, както и за други технологични инвестиции, които RTP е длъжно да прави (42).
(62)
За да определи разходите и приходите на задълженията за обществена услуга, които отговарят на условията за компенсационни плащания, RTP прилага аналитична счетоводна система. В договорите за обществена услуга се определят критериите за изчисляване на приемливите разходи за компенсация по отношение на всяко задължение за обществена услуга (43).
(63)
Въз основа на аналитичната счетоводна система, спомената в предходния параграф, RTP разпределя разходите и приходите (например, за персонал и оборудване), за да обхване определен брой дейности (като управление на програмите, преки и косвени програмни разходи, дифузионни и емисионни разходи, разходи за маркетинг и други административни разходи).
(64)
Преките разходи на различните дейности са разделени между различните разходни позиции (например RTP 1, RTP 2, RTPi и RTP África). Непреките разходи са разпределени за пера от разходите въз основа на последователни аналитични критерии (например, броят на часовете на излъчване) (44).
(65)
Аналитичната счетоводна система има следните характеристики:
а)
в рамките на договорите за обществена услуга само нетните оперативни разходи могат да се компенсират в съответствие с метода, описан в договорите за обществена услуга. Финансовите разходи, извънредните разходи и разпоредбите, които не са пряко свързани с дадена дейност, са изключени от обезщетение (45);
б)
с оглед изчисляване на нетните оперативни разходи, които могат да се възстановяват, RTP трябва да приспадне оперативните приходи, произтичащи от всяко задължение за обществена услуга;
в)
старият договор за обществена услуга не е допускал компенсация за обществената услуга от общ характер под формата на задължение за експлоатация на RTP 1 и RTP 2 и за покриване на автономните региони с един от каналите (46);
г)
по силата на новия договор за обществени услуги оперативните разходи на RTP 1 и RTP 2 могат да бъдат компенсирани, но не се допуска допълнителна компенсация в случай, че реалните нетни оперативни разходи на RTP 1 и RTP 2 превишават планираните разходи (47).
(66)
RTP е докладвала относно нетните разходи по предоставяне на обществената услуга в годишните доклади за обществената услуга, в съответствие с метода за изчисление на разходите, описан в съображения 60-65. Поместената по-долу таблица дава преглед на разходите за всяка дейност по обществената услуга, за която RTP има право да получи компенсационни плащания.
Таблица 4
Нетни отчетени и подлежащи на възстановяване разходи за обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Телетекст
112,9
86,8
Функциониране на RTP в международен план
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Директно предаване на RTP 1 на Азорските острови и на Мадейра
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Аудиовизуални архиви
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Сътрудничество с португалоезичните страни в Африка
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Диференциал на покритие
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Делегации/кореспонденти
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
Фондация за Национален театър „S. Carlos“
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Насърчаване на киното
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Функциониране на автономни регионални центрове
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Телевизионно предаване за конкретни органи
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Спортна телевизия (48)
- 440,0
Нетни оперативни разходи на RTP 1
16 946,1
11 916,6
Нетни оперативни разходи на RTP 2
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Общо нетни оперативни разходи
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Източник: Португалските органи и докладите за обществена услуга.
(67)
Поместената по-долу таблица дава преглед на инвестициите на RTP в оборудване за дейностите, свързани с обществената услуга. Тя представя както реалните инвестиции в дейности по обществената услуга, както са посочени в годишните финансови отчети, така и инвестициите, отчетени в докладите за обществена услуга. Реалните инвестиции в дейности, свързани с обществената услуга, са били по-високи от инвестициите, отчетени в докладите за обществената услуга.
Таблица 5
Инвестиции в дейностите по обществената услуга
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Общо
Финансови отчети
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Доклади за обществената услуга
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Разлика
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Източник: финансови отчети на RTP и доклади за обществената услуга.
(68)
Целта на ad hoc мерките е била компенсиране на RTP за задълженията за обществена услуга, наложени върху него, и финансиране на неговите инвестиции.
(69)
В Португалия операторът на обществени услуги не е избран в резултат на конкурентна процедура, съгласно която всички заинтересовани предприятия са имали възможност да посочат сумата на компенсацията, която би била необходима за поемане на концесията за обществена услуга телевизионно разпръскване. RTP е назначено от правителството за осигуряване на обществената услуга телевизия.
(70)
От 1992 г. насам, както търговски, така и обществени радио- и телевизионни оператори, са активни на португалския телевизионен пазар. С изключение на RTP, търговските оператори SIC и TVI са лицензирани за излъчване на телевизионни канали. SIC е първият частен оператор, започнал излъчване на 6 октомври 1992 година. Мерките в полза на RTP биха могли да доведат до нарушаване на конкуренцията на пазара на телевизионно разпръскване.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(71)
След започване от страна на Комисията на процедура за разследване по този случай няколко заинтересовани страни дадоха мнение относно мерките, посочени в съображения 21-39. Следващите съображения дават общ поглед върху съответните мнения, получени от заинтересованите страни, категоризирани по мярка.
(72)
В настоящия раздел са посочени само мнения, отнасящи се до въпросите, които са останали отворени, след решението на Съда по Дело T-442/03, а именно тези, отнасящи се до освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, както и във връзка с другите мерки (споразумението със схема за социално осигуряване през 1993 г., вливания на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г. и заем през 1998 г.), както е посочено в член 1 от Решение 2005/406/ЕО. Тези мнения на заинтересовани страни включват становища, представени след първото решение на Комисията за откриване на официална процедура от 15 ноември 2001 г., както и коментари, получени след публикуване на покана за представяне на мнения от 24 декември 2008 г. (49)
(73)
SIC и TVI заявиха, че освобождаването от нотариални такси и такси за регистрация е изключение от правилата, които обикновено се прилагат съгласно португалското законодателство за всяка промяна в уставите на предприятия. SIC е на мнение, че обхватът на освобождаването не се ограничава до преобразуването на RTP през 1992 г. Въз основа на член 11, параграф 2 от закон № 21/92 RTP се ползва от общо освобождаване от плащане на такси и права за всякакъв вид вписвания и регистрация.
(74)
TVI е на мнение, че RTP също е освободено от плащането на разходи, свързани с публикуването на нотариален акт.
(75)
Относно вливанията на капитал през периода от 1994 г. до 1997 г., SIC, ACT (асоциацията на търговските радио- и телевизионни оператори), италианският търговски радио- и телевизионен оператор Mediaset и TVI дадоха мнение, че разумен акционер не би увеличил капитала на дружество с характеристиките на RTP. Въпросните вливания на капитал са направени в предприятие с голям дефицит без последователен план за преструктуриране, който да го направи жизнеспособен.
(76)
Освен това, що се отнася до заема през 1998 г., SIC заяви, че като се има предвид фактът, че RTP е било „технически фалирало“ през 1996 г., никоя финансова институция не би одобрила такъв заем за RTP.
(77)
SIC, по-специално, подчертава липсата на външни одити, които е трябвало да са провеждат редовно. Посочват се и пропуски, установени за 1998 г., както е описано в доклада на BDO Binder за същата година, - единствения наличен външен одит, който Комисията е трябвало да вземе предвид. Изтъкват се и някои критики в доклада на BDO Binder за 1998 г., включително, inter alia, прекалени рекламни ограничения за телевизионното разпространяване на RTP. SIC подчертава, че според договорите за обществена услуга, RTP е задължено да зачита рекламните ограничения и може, напр. да излъчва само определен брой минути реклама на час. Според заключенията на доклада на BDO Binder, това не е било спазено за 1998 г. SIC цитира също констатацията в доклада, че някои активи не са били отчетени, което изглежда се възприема от SIC като доказателство, че съответните инвестиции за тези активи не са извършени.
(78)
След отменянето на член 1 и част на член 2 от Решение 2005/406/ЕО от Съда по дело T-442/03, SIC твърди, че по това решение Комисията трябва също така да вземе под внимание доклада на португалската сметна палата (Tribunal de Contas, наричана по-долу „Сметна палата“) от юни 2002 г. (№ 8/2002), който според SIC е трябвало да изследва управлението на RTP и предоставянето на обществената услуга телевизия от гледна точка на ефективността, ефикасността и икономичността и който разглежда периода 1997-2000 г. Въпреки това, този период беше удължен до 1993 г. Като обобщава констатациите на доклада, SIC подчертава, че е налице липса на стратегия за определяне на програмите на RTP, директивите на вътрешния съвет относно лимитите на разходите не са спазвани, а изготвеният годишен бюджет не е бил изпълнен. SIC също така заяви, че Сметната палата посочва, че Португалия все още не е обявила, че предоставянето на държавна помощ на RTP е свързано с реалното спазване на задължението за обществена услуга.
(79)
SIC посочва общите заключения на португалската Сметна палата относно договорите за обществена услуга, които дават стимули за RTP да пренебрегва ефикасността и ефективността при управлението на RTP, съпътствано от неясна и неопределена задача за обществена услуга.
IV. МНЕНИЕ НА ПОРТУГАЛИЯ
(80)
Относно освобождаването от нотариални такси, такси за регистрация и разходи за публикуване, Португалия твърди, че тъй като преобразуването на публично предприятие в публично акционерно дружество (sociedade anónima) е трябвало да бъде осъществено чрез законодателен акт, не е съществувала друга база за събиране на такси и хонорари, свързани с вписването на тази трансформация чрез нотариален акт, нито за регистрирането и публикуването ѝ.
(81)
Преобразуването на RTP в публично дружество с ограничена отговорност е извършено през 1992 г., за да го приведе в съответствие с частното право, и начинът, по който то работи, е по-близък до този на частните оператори. Счетено е за необходимо да се предоставят на RTP средствата и условията, за да може то да изпълнява по най-добър начин целите, свързани с обществената услуга, на пазар, все по-отворен за конкуренцията. Целта е била операциите и управлението на RTP да разполагат със същата гъвкавост, която имат „нормалните“ дружества, действащи съгласно частното търговско право. Според Португалия формата на публично акционерно дружество е по-малко обременителна от процедурите за държавен контрол, прилагани преди това към RTP като публично предприятие, като по този начин му се предлагат по-добри условия за разработване на телевизионни канали и техните програми.
(82)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP през 1992 г. чрез закон, в резултат на което не е бил необходим „нотариален акт“ за формализиране на този акт, съответства на естеството и логиката на португалската правна система. В тази връзка Португалия припомня, че RTP е било създадено като държавно предприятие през 1975 г. посредством законодателство, а именно с Наредбa-закон № 674-D/75. Поради това, както се изисква изрично от Закон 84/88, уреждащ трансформирането на публичните предприятия в акционерни дружества, тези актове трябва също да се осъществяват посредством законодателство.
В съответствие с член 3, параграф 2 от Закон № 84/88, който представлява общ закон относно преобразуването на публичните предприятия (вж. съображение 25 по-горе), законодателният акт, чрез който се трансформират публични предприятия, трябва да одобри устава на акционерното дружество, възникващо в резултат на преобразуването. В допълнение това съответства на принципа на равностойност на актове, според който законодателните актове могат да бъдат изменяни, суспендирани или анулирани само от актове с равностоен ранг в йерархията на нормативните актове. Португалия посочва, че принципът на равностойност на актовете е предвиден в португалската конституция (понастоящем член 112, параграф 5 или член 115, параграф 5 от Конституцията в сила по времето, когато RTP е преобразувано през 1992 г.), която постановява, че „никой закон не може да създава други категории законодателство, или да предоставя на други видове актове правомощия да тълкуват, интегрират, изменят, спират действието или отменят неговите разпоредби с външен ефект“. Прилагането на този принцип към трансформирането на публичните предприятия е подкрепено от автори в областта на правото (50). Португалия също така се позовава на редица решения на Конституционния съд, който отново посочва тълкуванието, че закон може да се интерпретира само от друг закон (51), а не от акт с различно и по-ниско подреждане в йерархията на нормативните актове.
(83)
Португалия твърди, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество със Закон № 21/92 е извършено в съответствие с тази обща схема на португалското законодателство и не е могло правомерно да бъде извършено само в съответствие с частното право под формата на нотариален акт. Португалия цитира също така и няколко примера на други публични предприятия, трансформирани чрез законодателен акт в акционерни дружества (52).
(84)
Португалия се позовава на наредба-закон № 267/76 от 8 април 1976 г., с който се установява за първи път обща схема за публичните предприятия. Тази наредба-закон установява, че публичните предприятия могат да бъдат създавани само чрез наредба-закон, който трябва да одобри техния устав. Това се прилага и за последващи изменения на устава.
(85)
Португалия допълнително се позовава на Закон № 84/88 от 20 юли 1988 г. (вж. съображение 25 от настоящото решение), който гласи, че е необходима наредба-закон, за да се превърне публично предприятия в акционерно дружество, и че той също така следва да одобри устава на публичното предприятие. В следствие на това Португалия заключава, че за трансформирането на RTP през 1992 г., първо, е била необходима наредба-закон и, второ, уставът е могъл да бъде одобрен само от закон, а не с нотариален акт.
(86)
В допълнение, Закон № 58/90 от 7 септември 1990 г. изисква обществената услуга телевизия да се предоставя от оператори, притежавани изключително или в по-голямата си част от публични органи, а уставите на такива оператори трябва да бъдат одобрени с наредба-закон.
(87)
По отношение на „таксите за регистрация“, Португалия отбелязва, че регистрацията на устава, одобрен със Закон № 21/92, е била освободена от такси, но формалностите по регистрацията е трябвало да бъдат осъществени „ex officio“. Формалностите по регистрацията са счетени за необходими, тъй като в Кодекса за търговска регистрация (Código do Registo Comercial) се изисква актовете, свързани с предприятия, да бъдат вписани в регистъра и публикувани. Според Португалия, стойността на таксите за регистрация е 11 000 contos (53), което се равнява на 11 000 000 PTE.
(88)
По отношение на изискването за публикуване, Португалия подчертава, че тъй като на уставът на RTP е бил публикуван в Diário da República като приложение на Закон № 21/92, който го одобрява, това изискване е било изпълнено.
(89)
По отношение на мнението на SIC относно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, Португалия отговори, че португалският законодател не предвижда определени облекчения на таксите при трансформиране на предприятия или преструктуриране на обществени предприятия. Освобождаването е въз основа на наредба-закон № 404/90. Португалия твърди, че RTP не е освободено от плащането на такси за регистрация въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, с изключение на трансформирането от 1992 г. Португалия също така се твърди, че класифицирането на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 като постоянно освобождаване от такси се дължи на езиково недоразумение. Вместо да бъде посочено, че наредбата-закон е достатъчна за всички правни цели и всякакви други актове необходими за законовото уреждане на „положението“ (т.е. трансформирането от 1992 г., добавено от автора на настоящото), в член 11, параграф 2 се посочва, че RTP ще бъде освободено от такси и налози, които произтичат от актовете в регистрите на собственост. Това означава, според Португалия, че RTP не е освободено от такси за регистрация извън контекста на трансформирането от 1992 г., с изключение на операциите, засягащи трансформирането от 1992 г. Португалия предостави също така документация за няколко ситуации, при които RTP е платило такси за регистрация.
(90)
Португалия твърди, че контекстът на първоначалното споразумение между администрацията на органът за социално осигуряване и RTP относно разсрочването на дълга и опрощаването на лихви и глоби е бил съдебен спор за конституционосъобразността на наредба за изпълнение № 12/83 относно задължителните удръжки за социално осигуряване върху възнаграждението за извънреден труд. Споразумението потвърждава тълкуването на RTP, че възнаграждението не е било предмет на удръжки за социално осигуряване, което беше подкрепено от данък експерт.
(91)
Второ, Португалия твърди, че формалното разрешение на това споразумение от страна на португалското правителство не предоставя конкретно финансово предимство за RTP в сравнение с други предприятия в сходно положение съгласно наредба-закон № 411/91. Португалия твърди, че дерогацията, предвидена в член 2, параграф 1, буква г), се е прилагала за RTP, тъй като RTP е било предмет на държавна намеса и е претърпяло различни превратности по време на управлението на административната комисия, назначена от правителството през 1977 г. (54) Португалия твърди, че общият характер на дерогацията се подчертава от факта, че споразумение е постигнато и с една от заинтересованите страни въз основа на Наредба-закон № 411/91.
(92)
По отношение на заема Португалия заяви, че техническите условия, свързани с него, предвиждат, че финансовата дейност следва да носи лихва, изчислена в съответствие с пазарните критерии.
(93)
Португалия твърди, че вливанията на капитал през периода от 1994 до 1998 г. представляват инструмент за финансиране на разходите по предоставяне на обществената услуга телевизия, заедно с изплащането на компенсаторни обезщетения.
(94)
Според Португалия, моделът на финансиране, избран за компенсиране на RTP за разходите по обществената услуга, се е оказал неподходящ и е довел до търговски дефицит. Първо, компенсаторните обезщетения винаги са били изчислявани под реалните нужди на финансирането на обществената услуга телевизия. На второ място, Португалия систематично е изплащала компенсациите със закъснение. RTP е трябвало да прибягва до банково финансиране, за да посреща своите оперативни разходи, но не е можело да включва лихвите и амортизационните такси при изчисляването на разходите за обществената услуга. Трето, RTP е трябвало да плаща данък добавена стойност (ДДС) на държавата за обезщетенията, като по този начин нетната сума на компенсаторните обезщетения намалява.
(95)
Португалия твърди, че: i) данъчните облекчения (т.е. освобождаване от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване); ii) улесненията за плащането на данъка за използване на мрежи за радиоразпръскване; iii) разсрочването на дълга към схемата за социално осигуряване; iv) плащането за отделянето на телевизионната мрежа; v) протоколът за насърчаване на киното; и vi) заемът, взет от RTP през 1998 г., не попадат в понятието за държавна помощ. По отношение на съвместимостта на другите мерки Португалия заяви, че те следва да се считат за компенсация за разходите за обществената услуга и следователно не като държавна помощ (55) или, съответно, тяхната съвместимост със законодателството на Съюза следва да бъде оценявано в светлината на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (сега член 106, параграф 2 от ДФЕС).
(96)
По отношение на изчисляването на свръхкомпенсацията Португалия заяви, че:
а)
включването през 1996 г. на оперативните разходи на RTP 2 като възстановими разходи за обществена услуга се основава на новия договор за обществени услуги, съгласно който компенсацията на оперативни разходи на RTP 2 съгласно договора влиза в сила от 1 януари 1996 г. (56);
б)
заемът от 20 000 милиона PTE следва да не се счита за компенсация, тъй като той е предоставен при пазарни условия,
в)
увеличенията на капитала също са били предназначени за финансиране на инвестиции, а не просто за да се предостави финансова компенсация за възстановимите разходи за обществената услуга. Задължението на държавата в качеството ѝ на акционер да участва във финансирането на инвестициите, които се считат за необходими, се определя в договорите за обществена услуга (57);
г)
компенсационните плащания са били предмет на ДДС, като в резултат на това нетната стойност, получена от RTP е по-ниска;
д)
съгласно новия договор за обществени услуги, разходите за обществената услуга са били възстановени само до равнището на предназначения за тях бюджет.
Като взема предвид горепосоченото, Португалия заключи, че финансовата компенсация за задълженията за обществена услуга на RTP не следва да се счита за прекомерно висока или нецелесъобразна.
(97)
По отношение на липсата на външни одити, Португалия твърди, че Комисията вече е представила становище относно финансовото състояние на RTP, което обхваща и периода от 1992 г. до 1998 г., без да изисква външен одит на обществената услуга в решенията от 2006 г. по дело E 14/05 и NN 31/06 и тези решения не са били оспорени в съда. Португалия твърди, че, по-специално, в решение NN 31/06 Комисията вече е взела предвид доклада на Сметната палата № 8/2002. Тя подчертава освен това, че в решение NN 31/06 Комисията е заключила, че финансовото състояние на RTP от 1992 г. до 1998 г. е резултат от хронично ниско финансиране на неговите дейности, свързани с обществената услуга. В решение NN 31/06 Комисията основава своите констатации на външен доклад, а именно на доклада на Pricewaterhouse Cooper от 2005 г., и на външно одитираните годишни счетоводни отчети на RTP, които Португалия счита, че са единствените приложими отчети.
(98)
Португалия също така отново заявява, че докладите за обществена услуга за периода от 1993 г. до 1998 г. са били предмет на одит от страна на одиторите на RTP (58). Въпреки това, по-късно Португалия представи външни одити на докладите за обществена услуга за периода от 1992 г. до 1998 г., заедно с окончателен, обобщаващ отчет, обхващащ всички тези години. Външните одити бяха организирани от независим медиен орган, Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC, който поиска от външните одитори Pedro Roque (59) да извършат външните одити.
(99)
Португалия отговори по-подробно на някои от твърденията на SIC по конкретни въпроси. По отношение на твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder, становището на Съвета за обществено мнение е липсвало, Португалия подчертава, че това становище не е обхващало доклада за обществената услуга на RTP. Становището на този орган е било осигурено, но в стария договор за обществена услуга, то не се е превърнало в правно задължително изискване. Също така, новият договор за обществена услуга не изисква становището на този орган да бъде дадено в доклада за обществена услуга.
(100)
По отношение твърденията на SIC, че докладът на BDO Binder за 1998 г. включва 53 млн. EUR под формата на материални активи, въпреки че не съществува инвентар на тези активи, Португалия потвърди, че съответните инвестиции са направени за тези активи. Фактът, че първоначално не бе изготвен инвентар на тези активи (макар че, с изключение на 4 милиона, стойността на такива активи може да бъде определена и инвентар може да бъде изготвен със задна дата), това не означава, че инвестиции не са били направени. Външният одитор потвърди салдата, цифрите и транзакциите с трети страни.
(101)
По отношение твърденията на SIC, че според доклада на BDO Binder за 1998 г. лимитът за рекламно време е бил превишен, Португалия изтъкна, че това по никакъв начин няма да доведе до намаление на финансовата компенсация. Причината за това е, че сумите, които са били получени от RTP за надвишеното рекламно време, са доста по-малки от недостатъчното финансиране за тази година. Във всеки случай, Португалия потвърди, че общите приходи от реклама (включително приходи от превишаването на лимита за реклами) са били взети под внимание при изчисляването на финансовите нужди, т. е. компенсацията за изпълнението на задачата за обществена услуга.
(102)
Португалия твърди, че доклад 8/2002 на португалската сметна палата не трябва да се взема под внимание в настоящото решение, тъй като решението на Съда по Дело T-442/2003 откри само обективна слабост на информацията, съдържаща се в докладите за обществена услуга, които не са били съпроводени от външен одит. Португалия подчертава, че доклад 8/2002 на Сметната палата се отнася само до финансовите години от 1997 г. до 2000 г., а не до целия период, обхванат от настоящото разследване. Годините от 1993 г. до 1997 г. са обхванати в доклада само за целите на общо описание на финансовото положение на RTP и необходимостта от преструктуриране, но те не представляват самият предмет на доклада. Целта на доклада е да се оцени управлението на RTP, ролята на държавата като акционер и предоставянето на обществената услуга телевизионно разпръскване.
Португалия твърди, че Сметната палата е надхвърлила задачата си за извършване на одит на публичните финанси и вместо това е започнала анализ на ефикасността и ефективността на публичните разходи. Докладът, по мнението на Португалия, е без значение, с изключение на факта, че представлява независим одит на предприятието, потвърждава отчетите на Португалия и не открива незаконосъобразност. Португалия твърди, че в настоящото решение Комисията следва да вземе под внимание доклад 20/98 на Сметната палата вместо одитен доклад 8/2002, тъй като одитен доклад 20/98 обхваща икономическо и финансово състояние на RTP за периода от 1994 г. до 1996 г. В одитен доклад 20/98 се прави заключението, че критериите, използвани за финансиране на обществените услуги, са по-ясно определени в новия договор за обществени услуги, отколкото в стария договор за обществени услуги, което се оспорва в по-късния доклад 8/2002.
V. ОЦЕНКА НА МЕРКИТЕ
(103)
За да установи дали ad hoc мерките, приложени от Португалия за RTP, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията трябва да оцени дали тези мерки:
а)
са предоставени от държавата членка или чрез държавни ресурси;
б)
са в състояние да нарушат конкуренцията;
в)
поставят в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки,
г)
засягат търговията между държавите-членки.
(104)
По-долу ще бъдат проучени характерът на държавна помощ на заема от 1998 г., споразумението за разсрочване на дълга и отменянето на лихвените задължения, както и капиталовите инжекции за периода 1994-1997 г. По подобен начин ще бъдат оценени наличието на държавни ресурси при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване.
(105)
Държавни ресурси са налице при освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване, тъй като загубата на данъчни приходи е равностойна на използването на държавни ресурси под формата на фискални разходи (60).
(106)
По отношение на разсрочването на дълга вследствие на схема за социално осигуряване и отмяна на лихви за просрочено плащане, Комисията счита, че органът, отговорен за схемата за социално осигуряване, не може да се разглежда като предприятие. Той не извършва стопанска дейност, а е публичен орган със задача за администриране на социалното осигуряване (61). Освен това разрешението за разсрочване на дълговете не е дадено от схемата за социална сигурност, а от съвместен декрет на държавните секретари за финанси и социално осигуряване и на заместник държавния секретар на заместник министъра. С разрешението държавата е пропуснала приходи, тъй като тя би получила 1 206 милиона PTE под формата на лихви за неизплатени задължения. Следователно става ясно, че е имало участие на държавни ресурси и че държавата е отговорна за мярката.
(107)
Увеличенията на капитала на RTP са предоставени от държавата пряко от обществения бюджет. Следователно е ясно, че такова финансиране представлява държавни ресурси по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(108)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че при заема за RTP не се касае за държавни ресурси. Понятието държавни ресурси също така включва предимства, предоставени от органи, предназначени или създадени от държавата-членка за тази цел (62). Договорът за заем от 1998 г. е сключен между RTP и Фонда за стабилизиране на публичния дълг - фонд, който е управляван от Института за управление на публичния дълг. Правен акт предвижда, че Институтът е под ръководството и контрола на министъра на финансите (63). Затова може да се заключи, че средствата, предоставени от Фонда за стабилизиране на публичния дълг, следва да се разглеждат като държавни ресурси.
(109)
Държавата може да се счита като пряко свързана с тази мярка, тъй като условията на договора се определят в резолюция, съгласувана на 17 декември 1998 г. между секретарите на държавата за медиите и финансите.
(110)
Освобождаване от такси за нотариален акт, както и от такси за регистрация и разходи за публикуване: Що се отнася до освобождаването от такси за нотариален акт, такси за регистрация и разходи за публикуване следва да се оцени дали мярката е представлявала общо освобождаване от такси, от което RTP се е възползвало, или дали мярката е приложена специално спрямо RTP. В следващите съображения Комисията прави разлика между временно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92.
(111)
Комисията констатира, че освобождаването от необходимостта за нотариален акт, регистрация и разходи за публикуване е предоставило предимство на RTP, като го освобождава от разходи, които иначе предприятието би трябвало да плаща от собствения си бюджет.
(112)
Това предимство е също така избирателно по същество, тъй като както се вижда от член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, то е предоставено само на RTP. Фактът, че този закон може да укрепи, както твърди Португалия, прилагането на по-общ закон, а именно Закон № 84/88, не променя това заключение. Закон № 84/88 се отнася до публичните предприятия и предвижда, че тези предприятия могат да бъдат трансформирани в акционерни дружества чрез наредба-закон. При все това фактът, че този закон се отнася до „публичните предприятия като цяло“, не засяга избирателността по същество, посочена в член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, в полза на конкретното предприятие RTP. Във всеки случай освобождаване само за публичните предприятия ще представлява селективна мярка по същество за тази група предприятия (в сравнение с частните предприятия), от които RTP е част.
(113)
Държавните мерки могат обаче, въпреки че са по същество селективни, да не попадат в понятието за избирателна мярка по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако държавната мярка, вместо чрез дерогация от обичайните прилагане на системата, да стане неотменна част от него (64). Следователно е необходимо да се проучи дали мярката е съвместима с естеството и логиката на португалската правна система за трансформиране на публичното предприятие RTP в публично акционерно дружество чрез законодателство или дали ресурс на законодателството за целите на превръщането на RTP е бил избран с цел да му се предостави предимство спрямо други предприятия. В съответствие с подхода на Съда в неговото решение, Комисията занапред ще прави разлика между освобождаването от нотариални разходи, от една страна, и регистрация и разходи за публикуване, от друга страна (65).
(114)
Освобождаване от нотариален акт и нотариални разходи: Комисията счита, че трансформирането на RTP в публично акционерно дружество и одобрението на устава посредством законодателство вместо чрез нотариален акт отговаря на логиката и характера на португалската правна система. Преобразуването в публично акционерно дружество бе направено с цел да се даде на RTP по-гъвкава форма на дружество и по този начин да го поставят на равна нога с частните оператори. Фактът, че това трансформиране е съставено от закона, а не чрез нотариален акт, не беше опит да се заобиколи изискването за нотариален договор, но е резултат от общия принцип на португалското право, че законодателните актове могат да бъдат променяни само от еквивалентни законодателни актове.
(115)
Съгласно този принцип на „еквивалентност на актовете“ закон може да се анулира, прекрати временно или модифицира чрез правен акт, който е от една и съща йерархична степен като учредителния акт, а не с акт, която е с по-нисък ранг в йерархията на законодателството. Този принцип е бил въведен в португалската конституция през 1982 г., т.е. много преди преобразуването на RTP през 1992 г. Член 115, параграф 5 на португалската конституция във формата, в която е в сила към момента на преобразуването на RTP, предвижда никой закон да не: „създава други форми на законодателство или предоставя на други видове актове правомощия за тълкуване, интегриране, изменение, спиране действието или отменяне на всяка една от неговите разпоредби по начин, по който да предизвика последици по отношение на трети страни“ Тъй като RTP беше национализирана през 1975 г. с акт на законодателството, а именно чрез Наредбa-закон № D 674-d/75, трансформирането му в друга правна форма, отново би могло могат да бъде постигнато само чрез Наредба-закон, или по силата на закон, който е равностоен или дори с по-висок ранг от този на наредбата-закон. Не съществува също така нещо, което да сочи, че първоначалната национализация на RTP е извършена през 1975 г. с цел да се избегне прилагането към дружествата, регулирани от частното право и е довела до ползи за дружеството.
(116)
Не съществуват доказателства, подсказващи, че всички други закони в сила преди преобразуването на RTP (вж. съображения 84-86 от настоящото решение) са били с цел създаване на парично облагодетелстване за публичните предприятия чрез избягване на нотариалните актове (и съответните разходи), които се прилагат спрямо частните трансакции. По-специално Закон № 84/88, който позволи публичните предприятия да бъдат трансформирани в акционерните дружества с Наредба-закон, отразява конституционните и правни принципи, които са били в сила в съответния момент.
(117)
Заключение: Като се вземат под внимание тези въпроси, освобождаването от изискването за извършване на трансформацията на RTP чрез нотариален акт (и по този начин с поемане на съответните разходи), не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(118)
Освобождаване от такси за регистрация и разходи за публикуване: Необходимо е да се оцени дали RTP се е облагодетелствала от полза, като не е плащала всички разходи, свързани с регистрацията на дружеството в търговския регистър и публикуването на нотариалния акт. В съответствие с португалското право, което е в сила в момента, нотариалният акт, с който се формализира създаването на дружество, регулирано от частното право, и неговият устав трябва да бъдат публикувани в Diário da República от секретаря, отговарящ на търговския регистър, за да добият третите страни представа за съдържанието на тези документи. RTP не пое тези разходи за публикация, тъй като задължителното публикуване в Diário da República на Закон № 21/92 гарантира, че на Акта за преобразуване на RTP и на съдържанието на неговите нови членове, регламентиращи сдружаването, е предоставена необходимата гласност.
(119)
Няма признаци, че Португалия е избрала да превърне RTP в публично акционерно дружество чрез Закон № 21/92, за да предостави на RTP предимство под формата на икономии на разходи за регистрация и публикуване. Ясно е че втора публикация на устава на RTP би била напълно обезсмислена, тъй като изискванията за прозрачност и публичност бяха вече изпълнени чрез публикуване на Закон № 21/92 в Diário da República. Докато регистрацията е била направена с оглед на по-късното публикуване и двете мерки са свързани, не е безспорно дали освобождаване от такси за регистрация може да бъде оправдано от същността и логиката на португалската правна система и задължителното преобразуване на RTP посредством законодателство. Португалия не оспорва, че вписването е било също така изискано от кодекса на търговските дружества. Както Португалия заяви: „регистрацията не беше отменена, само не беше нужен нотариален акт, но наредбата-закон представляваше достатъчен документ за целите на регистрацията“. Това следва също от член 3, параграф 3 от Закон № 84/88, (вж. съображение 25 от настоящото решение). Освен това Португалия подчерта, че за да може RTP да се регистрира в бъдеще всички други актове, свързани с компанията, фактът на създаването му (т.е. резултатът от преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество), е трябвало да бъде регистриран (66). Ако регистрацията е необходимо обаче, Комисията не вижда причина защо RTP не следва да понесе съответните разходи.
(120)
Заключение: Може да се заключи, че освобождаването на RTP от изискването за нотариален акт (включително нотариални разходи), както и освобождаване от изискването за публикуване и съответните разходи за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1, от Закон № 21/92, представлява държавна помощ.
Въпреки това, както е посочено по-нататък в съображения 160-161 от настоящото решение, тези изключения биха били, при всички положения, оправдани като законно обезщетение за разходите по предоставянето на услуга от общ икономически интерес съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(121)
Португалия твърди, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не предоставят на практика постоянна дерогация за RTP, но че тя е била предназначена за покриване на същото положение като преди във връзка с временно освобождаване, а именно превръщането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. Португалия твърди също, че нееднократно RTP е платило нотариални такси за регистрация. Обаче формулировката на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, обхваща всяко по-нататъшни актове за вписване, регистрация или анотация, които, в съответствие с този член, могат да бъдат извършвани безплатно за неограничен период от време.
(122)
Такова постоянно освобождаване също предоставя предимство на RTP като го освобождава от разходи, които то иначе би трябвало да поеме от своя собствен бюджет. Аргументът на Португалия, че доколкото ѝ е известно, член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил приложен и RTP е изплатило всички необходими такси е доказателство, което е релевантно при потенциално възстановяване на държавна помощ, но не променя констатацията за формулирането на разпоредбата.
(123)
Това предимство също е избирателно, тъй като Закон № 21/92 се отнася за RTP. Португалия не може да претендира, че Закон № 21/92 е самото прилагане на общо правило от португалското законодателство. По-специално, членове 1 и 2 от наредбa-закон № 404/90 не могат да се използват, за да се докаже липсата на избирателност, тъй като наредбата-закон касае актове на концентрация и, следователно, не включва този случай, който се отнася до трансформирането на дадено публично предприятие в публично акционерно дружество (67).
(124)
В противовес на временното освобождаване от такси за регистрация, една постоянна дерогация не може да е оправдана с доктрината за еквивалентност на актове, с която, поради процеса на законодателно приемане, се отмени изискването за нотариален договор и неговото публикуване, когато RTP беше трансформирано през 1992 г. Спазването на природата и логиката на португалската правна система може да се приеме за временно освобождаване, тъй като в конкретния случай трансформиране на RTP в публично акционерно дружество би могло да бъде постигнато, както бе показано, чрез наредба-закон. Въпреки това, широкото приложно поле на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не изключва, че освобождаването от нотариални изисквания (и разходи) ще бъде възможно за други ситуации от освен за преобразуването на RTP през 1992 г. в публично акционерно дружество. Достатъчно е да се посочи, че постоянната дерогация в полза на едно дружество (или една група от дружества, като например акционерни дружества) от различни такси за регистрация не може никога да бъде в естеството и логиката на правната система (68).
Заключение: Следва да се направи заключение, че постоянното освобождаване за RTP, произтичащo от член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(125)
Споразумение за социална сигурност (разсрочвания на задълженията и освобождаване от лихви): След разглеждане на мненията на трети страни и на Португалия, Комисията заключава, че първоначално споразумение между органа, отговорен за схемата за социална сигурност и RTP не може да се разглежда като представляващо типично поведение на частен оператор. Спорът дали тълкуването на някои правила за социално осигуряване, както са определени в Наредба за изпълнение № 12/83 е правилен от правна гледна точка. Споразумението потвърди интерпретацията на RTP, която бе подкрепена от анализа на данъчен експерт, който заключи, че Наредбата за изпълнение е противоконституционен. Наредбата за изпълнение обаче не е оттеглена след споразумението. Следователно трябва да бъде направено заключението, че мярката е избирателно прилагана за RTP без да се засяга приложимостта на интерпретацията на схемата за социална сигурност по отношение на други дружества.
(126)
Комисията не може да приеме твърдението на Португалия че разрешението за разсрочване на дълг и за освобождаване от глоби и лихви бе предоставено в рамките на обща система, приложима за всички предприятия, които се намират в подобно положение, въз основа на Наредбата-закон № 411/91 и следователно не е предоставило на RTP специфично предимство.
(127)
Без това да пречи на селективния или общ характер на такава схема, целта на настоящото решение е да се определи дали прилагането на схемата на RTP е избирателно.
(128)
С цел да се докаже, че разсрочването е наложително, за да се осигури жизнеспособност на дружеството, с наредба-закон № 411/91 се изисква провеждане на финансово/икономическо проучване. RTP никога не е извършило такова проучване на своята жизнеспособност в съответствие с член 2, параграф 3 от наредба-закон № 411/91.
(129)
Освен това, условието, посочено в член 2, параграф 1, буква г) на наредба-закон № 411/91 не е била приложима за RTP както узаконяването на дълговете не следва държавна намеса. Комисията не приема твърдението на Португалия, че историята на държавна намеса е засегнала функционирането на предприятието в задължение, и че RTP не е било регулирано от нормативни разпоредби в момента на държавната намеса. Въпреки че RTP е предмет на специален режим на управление през 1977 г. (69), този режим приключи с приемането на устава от 1980 г., докато задълженията по схемата за социално осигуряване са „натрупани“ в периода 1983-1989 г. Комисията счита, че за RTP узаконяване на дълга не може да се счита за част от общ режим, съгласно Закон № 411/91, тъй като RTP не отговаря на критериите, установени в този закон за такова разрешение. Поради това мярката е била прилагана по селективен начин за RTP.
(130)
Чрез предоставяне на разсрочване на дълговете Португалия следва да е действала по същия начин като публичен или частен кредитор, който се стреми да възстанови суми, дължими към него, и за тази цел, сключва споразумения за разсрочване на дълговете, за да се улесни плащането (70). Ставката на наказателната лихва, прилагана от държавата, следва да бъде равна на ставката от частен кредитор, която би се прилагат в подобни обстоятелства. Комисията счита, че частен кредитор, който цели събирането на задължението чрез правни средства, би получил поне законния лихвен процент. Следователно, като не е изискала съвсем плащане на лихви, въпреки наличните механизми за правоприлагане, Португалия не е действало по същия начин, по който даден частен кредитор би действал, за да се постигне максимален лихвен процент. Освен това дългът със схемата за социално осигуряване „е бил натрупан в периода 1983-1989 г., а договореност за разсрочване бе одобрена чак през 1993 г. При същите условия даден частен кредитор не би позволил подобно натрупване на неизплатен дълг в продължение за толкова дълъг период, без да инициира процедури за събиране. Следователно изглежда, че мярката предоставя на RTP специфично предимство.
(131)
Увеличения на капитала: След разглеждане на мненията на трети страни и Португалия, Комисията стига до заключението, че увеличенията на капитала през периода 1994-1997 г. е предоставило финансови предимства за RTP. Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, с оглед на лошото финансово състояние на RTP през периода, когато са осъществени увеличенията на капитала, нито един частен инвеститор не би влял капитал в дружеството, тъй като не може да се очаква нормална възвръщаемост от дружеството в разумен срок. В действителност, въпреки капиталовите инжекции финансовото състояние на RTP се е влошило. Нито Португалия, нито третите заинтересовани страни заявяват, че Португалия е действала като частен инвеститор при инжектирането на капитал в дружеството.
(132)
Заем 1998: Комисията не може да приеме твърдението на Португалия, че заемът, предоставен през 1998 г., е в съответствие с пазарните условия. За да може заемът да не представлява държавна помощ, условията, свързани с него (а именно търсената сигурност и лихвеният процент) следва да отразяват присъщия риск при предоставяне на заеми на предприятието (71). Рискът и следователно лихвеният процент, са по-високи, когато едно предприятие е в икономическо и финансово състояние, чиято стабилност е под равнището, при което то би придобило заем от дадена финансова институция.
(133)
Както може да се види от таблица 3 в съображение 40, при сключването на заема, RTP е в сериозни финансови затруднения до такава степен, че неговите задължения надвишават стойността на неговите активи и стойността на нетния капитал е била отрицателна. Технически дружеството е в несъстоятелност.
(134)
На първо място, трябва да се има предвид, че заемът е бил подчинен заем, т.е. не е имало гарантирана с активи сигурност и в случай на обявяване в несъстоятелност, той е категоризиран за възстановяване след заемите от всички кредитори, но преди акционерите. Липсата на подходящи гарантирана с активи сигурност беше ясен сигнал, че заемът не е бил отпуснат при пазарни условия и че става въпрос за държавна помощ. С оглед на техническата несъстоятелност на RTP по времето на предоставяне на кредита, никоя финансова институция не би ѝ дала подчинен заем, тъй като е имало малка вероятност RTP да е в състояние да го върне. В действителност заемът не е предоставен от частна финансова институция, а от Фонда за стабилизиране на публичния дълг.
(135)
Второ, може да се твърди, че лихвеният процент по заема не отразява ясно неговия истински риск. Той не само е под референтната ставка, която Комисията обикновено използва за изчисляване на елемента на държавна помощ при схеми на лихвени субсидии за заеми (72), но също така нормален оператор на пазара би изисквал, в допълнение към „солидни“ гаранции един лихвен процент, който би компенсирал такъв висок риск от неизплащане.
(136)
Като се има предвид, че финансовото състояние на RTP е такова, че то не би било в състояние да получи подчинен заем при нормални условия, заемът ефективно отговаря за изплащането на безвъзмездни средства и представлява предимство за RTP.
(137)
Затова Комисията смята, че разсрочването на дълговете чрез схема за социално осигуряване, капиталовите инжекции в периода 1994-1997 г. и заемът, отпуснат през 1998 г., са предоставили финансово и икономическо предимство в сравнение с конкурентите, които не получават същите средства.
(138)
Тъй като португалският телевизионен пазар е отворен за конкуренцията най-късно от 1992 г., на пазара е имало конкуренти за периода, през който RTP са се възползвали от различните мерки. През февруари 1992 г., лицензи за излъчване са били предоставяни на търговските радио- и телевизионни оператори SIC и TVI и през октомври 1992 г. SIC започна разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия.
(139)
Комисията не приема твърдението на Португалия, че споразумението за дълг чрез схемата за социална сигурност би останало извън понятието за държавна помощ, тъй като дългът сам по себе си е било създаден преди пазарът за разпространение на радио- и телевизионни програми в Португалия да бъде отворен за конкуренцията. Финансовото преимущество бе предоставено на RTP през май 1993 г. след отварянето на пазара за радио- и телевизионно разпространение и поради това беше възможно да предоставя икономическо предимство на RTP.
(140)
Съответно следва да се направи заключение, че мерките, предоставени от Португалия, са били в състояние да дадат икономическо и финансово предимство на RTP в сравнение с конкурентите, които не получават същите финансови средства и по този начин да нарушат конкуренцията по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(141)
Мерките за държавна помощ попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от ДФЕС, доколкото те засягат търговията между държавите членки. Такъв е случаят, когато въпросните дейности са предмет на търговия между държавите членки. В този случай бенефициерът RTP сам по себе си е активен на международния пазар. Действително, чрез Европейски съюз за радиоразпръскване това дружество обменя телевизионни програми, и участва в системата на Евровизия (73). Освен това RTP е в пряка конкуренция с търговски радио- и телевизионни оператори, които работят на международния радио- и телевизионен пазар и имат международна структура на собственост (74).
(142)
Следователно може да се заключи, че мерките за помощ, отпуснати на RTP от Португалия засягат търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(143)
От гореизложеното може да се направи заключението, че като се остави настрана възможното задължение за предоставяне на обществена услуга, наложено на RTP, следните мерки включват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС:
-
разсрочването на дълг чрез схемата за социална сигурност,
-
капиталовите инжекции през периода 1994-1997 г. и
-
заемът, отпуснат през 1998 г.
По този начин временното освобождаване от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянно освобождаване от такси за регистрация и други такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(144)
Въпреки това, както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, RTP е натоварен със задължение за обществена услуга-разпространение на радио- и телевизионни програми. По делото на Altmark Trans GmbH и Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH и Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (делото „Altmark“), Съдът постанови, че държавните мерки за компенсиране на разходи за обществената услуга не се квалифицират като държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 от Договора за създаване на ЕО (сега член 107, параграф 1 от ДФЕС, когато са изпълнени всички следни четири условия (75):
a)
предприятието получател трябва да бъде действително натоварено с изпълнение на задължения за обществена услуга и тези задължения трябва да бъдат ясно определени;
б)
параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да са предварително установени по обективен и прозрачен начин;
в)
компенсацията не може да надвишава необходимото за покриване на всички или някои от възникналите разходи при изпълнение на общественото задължение, вземайки предвид съответните приходи и приемлива печалба от изпълнението на тези задължения;
г)
когато дружеството не е избрано след процедура за възлагане на обществена поръчка, необходимият размер на компенсацията трябва да се определи на базата на анализ на разходите, които едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване, би направило за изпълнението на тези задължения.
(145)
Оставяйки настрана условията, предвидени в първото и третото условие, мерките ad hoc (вж. съображение 143 от настоящото решение) изглежда не изпълняват второто и четвъртото условие на решението по делото Altmark, поради следните причини:
(146)
Ясно е, че финансирането, предоставено по споразумението с органа, отговорен за схемата за социално осигуряване, и заемът през 1998 г., не са били част от системата за компенсация, чиито параметри, които са били установени предварително по обективен и прозрачен начин (второто условие). Напротив, те са въз основа на ad hoc решения, които могат да се припишат на държавата.
(147)
Освен това, както е посочено в съображение 61 от настоящото решение, договорите за обществени услуги, предвидени за конкретна възможност за финансиране за инвестиции в оборудване за обществени услуги чрез средствата на капиталовите инжекции. Те не ограничават инвестиции в обществените услуги или определят ясно условията и ограниченията на участието на държавата; те едва се позовават на възможността държавата да участват в инвестициите на RTP като акционер. Поради това Комисията счита, че капиталовите инжекции също не биха могли да се считат за част от компенсационна система, чиито параметрите са били установени предварително по обективен и прозрачен начин.
(148)
RTP явно не е избрано след процедура за обществена поръчка, гарантиращи възможно най-ниски разходи. Няма данни за това, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, което би направило едно типично предприятие (четвъртото условие).
(149)
Следователно е ясно, че в този случай не всички условия, посочени в решението по делото Altmark, са изпълнени. Следователно мерките, посочени в съображение 143 от настоящото решение, трябва да се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(150)
Съдът винаги е защитавал становището, че чрез член 106 от ДФЕС може да се предвиди освобождаване от забраната за държавни помощи за предприятия, на които е възложена услуга от общ икономически интерес (УОИИ). По делото Altmark беше косвено потвърдено, че държавна помощ, която компенсира разходи, понесени от едно предприятие за предоставяне на УОИИ, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, ако удовлетворява условията на член 106, параграф 2 от ДФЕС (предишен член 86, параграф 2 от Договора за ЕО и в миналото споменати като „общ пазар“) (76).
(151)
Съдът ясно постанови, че за да се възползва дадена мярка от такова освобождаване, принципите на определяне, възлагане и пропорционалност трябва да бъдат изпълнени. Комисията счита, че когато тези принципи са изпълнени, развитието на търговията не е засегнато до степен, която противоречи на интересите на Съюза.
(152)
Начинът, по който тези принципи се прилагат в сектора на радио- и телевизионно разпространение, е обяснен в Съобщение на Комисията за прилагане на правилата за държавните помощи по отношение на публичната услуга разпространение на радио- и телевизионни програми („Съобщение относно радио- и телевизионно разпространение“) (77). Според Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение, Комисията трябва да оцени дали (78):
a)
дейностите на RTP са задължения за предоставяне на обществена услуга, ясно дефинирана като такава от държавата членка (дефиниция);
б)
на RTP е официално възложено от португалските органи предоставянето на тази услуга (възлагане),
в)
финансирането е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга.
(153)
Както е посочено в Протокола за системата на публичното радиоразпръскване в държавите-членки (Амстердамския протокол (79)) и Съобщението относно радио- и телевизионно разпространение (80), държавите-членки трябва да определят задачата за обществената услуга на обществения радио- и телевизионен оператор. В сектора на радио- и телевизионно разпръскване, ролята на Комисията е ограничена до проверка дали определението за понятието обществена услуга съдържа явна грешка. Тези грешки ще представляват злоупотреба с определението на обществената услуга.
(154)
С оглед на особеното естество на сектора на радио- и телевизионно разпространение, Комисията счита, в светлината на тълкувателните разпоредби на този протокол, определение, даващо на даден оператор задачата за предоставяне на балансирана и разнообразна програма, за основателно (81). Такова определение би бил съвместимо с целта за задоволяване на демократичните, социалните и културните потребности на дадено общество.
(155)
Както е посочено в съображения 44-48 от настоящото решение, от RTP се изисква, по силата на Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга, осигуряване, като обща публична телевизионна услуга, на излъчването на два канала с цялостно покритие. Докато първият канал предлага повече общи програми, вторият канал трябва да е насочен повече към специфични аудитории. Освен това, както се посочва в съображения 44 и 45 от настоящото решение, Закон № 21/92 и договорите за обществена услуга налагат по-подробни задължения за RTP по отношение на съдържанието на програмите и международното сътрудничество, както и някои други специфични задължения.
(156)
Въпреки че определението за обществената услуга на радио- и телевизионното разпространение RTP е с качествен характер и от твърде широкото естество, Комисията, в светлината на тълкувателните разпоредби на Амстердамския протокол, счита такова едно „общо“ определение за основателно (82). Следователно тя също така разглежда общото определение на задачата за обществена услуга на RTP за предоставяне на два телевизионни канала с национално покритие, един с по-общо, и друг в по-голяма степен насочен към специфична аудитория, за основателно. Такова определение може да се счита за задоволяващо демократичните, социалните и културните нужди на португалското общество.
(157)
Освен това Комисията счита за правомерни задълженията, които определят подробно как RTP следва да изпълнява общата задача за обществена услуга за радио- и телевизионно разпространение. В съответствие с текста на Амстердамския протокол, тези задължения може също да се считат за отговарящи на демократичните, социалните и културните потребности на португалското общество.
(158)
Въпреки че Комисията разглежда мисията за обществена услуга на RTP като основателна, тя трябва обаче, да удостовери дали определението съдържа никакви очевидни грешки.
Комисията ще оцени дали временното и постоянното освобождаване от нотариален такси, такси за регистрация и публикуване може да се счита за компенсация за разходи за обществена услуга и ще анализира допълнително дали задължението на RTP за подкрепа на кина може да се счита за попадащо в рамките на задачата за обществена услуга на RTP.
(159)
Комисията първо ще оцени дали временно освобождаване от изискванията за нотариален акт (и свързани разходи), такси за регистрация и разходи за публикуване при преобразуването през 1992 г. в публично акционерно дружество в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, както и постоянното освобождаване от различни такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, може да се смята като компенсация за разходите, произтичащи от предоставянето на обществена услуга.
(160)
Временни освобождавания: Първо, необходимо е да се проучи дали разходите, свързани с трансформирането на RTP в публично дружество с ограничена отговорност през 1992 г. (т.е. разходи, които нормално възникват за нотариален акт, неговото регистриране и публикуването), могат да бъдат законно компенсирани като разходи за обществената услуга. Компенсацията е под формата, както е посочено по-горе, чрез освобождаване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92.
(161)
По време на своето преобразуване, RTP, провеждаше само дейности по предоставяне на обществената услуга (Вж. съображение 18 от настоящото решение), докато търговските дейности бяха извършени от правно обособени дъщерни дружества. Следователно разходите, свързани с трансформирането на радио- и телевизионния оператор, предоставящ обществена услуга, автоматично представляват разходи за обществената услуга, които държавата законно би могли да компенсира. Не е необходимо да се обсъди дали реорганизацията на RTP е била правно задължителна или необходима (83). При оценката съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС и Съобщението за радио- и телевизионна дейност се изисква компенсацията да не надвишава нетните разходи за обществената услуга, но не се изисква оценка за това дали тези разходи, при условие че те са ограничени до предоставянето на обществена услуга, биха могли да бъдат избегнати (84). В съответствие с Амстердамския протокол и Съобщението за радио- и телевизионна дейност, по принцип държавите-членки са свободни да решат за организацията на своя обществен радио- и телевизионен оператор, като това не се отнася единствено до организацията на радио- и телевизионния оператор, в чийто съдържание ще бъдат излъчвано, но и в каква правна форма общественият радио- и телевизионен оператор ще извършва своите операции. Ролята на Комисията е ограничена до проверка на това дали тази свобода на държавата-членка е била използвана по злоупотребяващ начин. В този случай няма признаци, че трансформирането проведено с единствената цел да се даде предимство на RTP. Няма причина за съмнение, че мотивите на Португалия за трансформирането през 1992 г. са били да се даде на RTP повече гъвкавост в неговите действия, вместо да остане държавна организация с тромави процедури за държавен контрол. Поради това трябва да се заключи, че освобождаването от разходите за регистрация (т.е.разходи за нотариален акт, разходи за регистрация, разходи за публикуване) по време на трансформирането на RTP, представлява законна компенсация за предоставянето на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга.
(162)
Постоянно освобождаване: При все това горната обосновка (изложена в съображение 161 от настоящото решение) не може да се приложи спрямо постоянното освобождаване в член 11, параграф 2 от Закон 21/92, което не е ограничено във времето и следователно е възможно да обхване регистрациите и вписванията на RTP извън неговата задача за обществена услуга (например когато самото RTP би поело търговски дейности вместо да го направи чрез своите правно обособени дъщерни предприятия).
С оглед на широкия обхват на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, както по отношение на времето (т.е. то да е неограничено) и по вид (т.е. да не се ограничава прилагането му към дейностите по обществената услуга), не е възможна обосновка на евентуално бъдещ освобождаване от такси за регистрация като разходи за обществена услуга. Поради това следва да се заключи, че освобождаването от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 не е съвместимо с вътрешния пазар.
(163)
Докато Португалия изтъкна, че член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 никога не е бил прилаган и че RTP винаги е заплащал всички необходими такси за регистрация след преобразуването през 1992 г., този довод може да се окаже валиден в случай на възстановяване, но не променя факта, че тази разпоредба като такава предоставя държавна помощ в полза на RTP, което е необосновано съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС, или всяка друга разпоредба на същия договор.
(164)
Като отчита съображение 45 на Директивата „Телевизия без граници“, Комисията би могла да приеме, доколкото произтичащите филмови права са показани в обществените телевизионни предавания, че определението за понятието обществена услуга на обществените радио- и телевизионни оператори включва задължението те значително да допринасят за инвестирането в европейската аудиовизуална продукция (85).
(165)
Комисията счита, че задължението, наложено на RTP за насърчаване на киното попада в обхвата на радио- и телевизионно разпространение като обществена услуга, тъй като RTP впоследствие излъчва в обществените телевизионни предавания филмите, за които то е придобило права за разпространение.
(166)
Комисията, следователно, не може да се съгласи с коментарите на заинтересованите страни, че задължението на RTP относно насърчаване на киното и неговото финансиране е дискриминационно. Страните по процедурата посочиха, че частните оператори също са сключили протоколи за насърчаване на кино с португалските власти, които не предвиждат компенсации. Въпреки това, Комисията счита, че е необходимо да се прави разграничение между доброволни споразумения за насърчаване на киното, сключени между държавата и частните оператори, от една страна, и на задълженията за радио- и телевизионно разпространение като обществената услуга, наложени на RTP за излъчване на кино продукции и за тяхното финансиране, от друга страна. Ясно е, че на RTP изрично е поверено извършването на задача за обществена услуга, за подкрепа на определени филмови продукции, които впоследствие се излъчват като телевизионни програми за обществена услуга, като се има предвид, че такава задача за обществена услуга не е поверена на частните оператори. В действителност, RTP се е превърнало в инструмент, използван от държавата, за подпомагане на киното. Всякакви предимства, предоставени от RTP на киното, биха могли да представляват държавна помощ и трябва да бъде оценявани като такива. Настоящото решение не засяга оценката на възможните преимущества, предоставени на филмови продуценти.
(167)
Съответно, следва да се направи заключение, че съфинансирането от RTP на португалски кинематографични произведения, които са показани върху обществени канали, може да бъдат разглеждано като специфично законно задължение, което е от основно значение за изпълнението на задълженията за обществената услуга на RTP за радио- и телевизионно разпространение. Това задължение поради това не представляват явна грешка.
(168)
Комисията обаче счита, че правното задължение, наложено на RTP да предоставя „други услуги, които трябва да бъдат посочени на ad hoc основа“ (86), не е достатъчно точно, за да се даде възможност на Комисията да оцени предварително с достатъчна правна сигурност дали такива услуги може да се разглеждат като обществена услуга. Въпреки че тя заема позицията, че „другите услуги, които трябва да бъдат посочени“ не са ясно определени, тя отбелязва, че не са направени никакви плащания по тази разпоредба през разследвания период (87).
(169)
С оглед на горепосоченото, Комисията стига до заключението, че дейностите на RTP, както са описани в Закон № 21/92 и преформулирани в договорите за обществена услуга, са ясно определени задължения за обществена услуга.
Въпреки че задължението за предоставяне на „други услуги, които трябва да бъдат предоставени на ad hoc основа“ не е достатъчно точно, за да се стигне до заключението, че всички услуги, предоставяни под това заглавие, може да се считат за обществени услуги, не са направени никакви плащания по тази разпоредба в периода от 1992 г. до 1998 г.
Въпреки това, постоянното освобождаване от такси за регистрация и други такси не се ограничава до компенсация на разходи за обществена услуга и затова не може да бъде оправдано по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(170)
На второ място, необходимо е да се оцени дали задълженията за обществена услуга са били възложени на получателя на държавните средства RTP.
(171)
В съответствие със Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, Комисията трябва да провери дали задачата за обществена услуга, е била поверена на RTP посредством официален акт (88).
(172)
Както е посочено в съображение 48 от настоящото решение, е ясно, че задълженията за обществена услуга са поверени на RTP съгласно различни законодателни актове и договори: член 5 от Закон № 58/90, член 4, параграф 1 и член 5 от Закон № 21/92 и точка 1 от старите и новите договори за обществени услуги.
(173)
Комисията не получи никакви коментари от страна на заинтересованите страни или от Португалия, относно това, че обществена услуга не е в достатъчна степен поверена на RTP посредством официален акт. В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност и с оглед на законите и договорите, посочени в съображение 48 от настоящото решение, следва да се направи заключение, че ако несъмнено RTP трябва да се изпълнява задължения за обществена услуга за телевизия, следователно задачата за обществена услуга е била поверена на RTP официално.
(174)
Не е необходимо само обществена услуга да бъде поверена на RTP посредством официален акт; следва да се предприемат стъпки, за да се гарантира, че обществеността услуга се предоставя, както се изисква от законите и договорите за обществена услуга. Както е посочено в съображения 49-59 от настоящото решение, бяха задействани различни механизми за контрол, за да се гарантира, че RTP изпълнява задълженията за обществената услуга, по предвидения начин.
(175)
На първо място, RTP беше приканено да предостави доклади за изпълнението на своите задължения за обществени услуги, както и планове, придружени от становище на борда на неговите вътрешни одитори. RTP изготви доклади за обществени услуги за годините 1993-1998 г., в които беше описано изпълнението на всяко задължение за обществена услуга и се идентифицираха разходите за всяко задължение за обществена услуга чрез аналитична счетоводна система.
(176)
На второ място, министърът на финансите и отговорният член на правителството за средствата за масово осведомяване направи одит на спазването на договора за обществени услуги и Генералният финансов инспектор направи одит на финансовия план.
(177)
На трето място, трябва да се извършва годишен външен одит. Комисията не може да приеме аргумента на Португалия, повторен след Решение на Съда по дело T-442/03, че всъщност докладите за обществена услуга, са били одитирани от външната страна и че, следователно, не са били необходими последващи действия. Ситуацията преди приемането на Решението на Комисията от 15 октомври 2003 г., може да бъдат описана, както следва:
а)
за 1992 г. не е съществувал доклад за обществена услуга, тъй като задължението за предоставяне на доклади за обществена услуга и одита на тези доклади за пръв път е въведено с договора за концесия от 1993 г.;
б)
за годините 1993 и 1994 г. не съществува външен одит, само една декларация от представителите на дружество, а именно на фискалния съвет на RTP (Conselho fiscal da RTP), което е просто вътрешен отдел за компанията;
в)
за годините от 1995 до 1998 г. - декларация от външен одитор, независим от RTP и неговите представители, придружава докладите. Тези декларации потвърждават, че RTP е спазвало своите задължения за обществени услуги. Няма достъп обаче до повече подробни доклади за обществена услуга, които доведоха до тези констатации.
(178)
Въпреки това, с оглед на констатациите на Съда по Дело T-442/03 и по-специално в точки 232-256 от решението, Комисията не може да се позове само на (кратките) одиторски декларации относно докладите за обществена услуга, посочени в съображение 177 на настоящото решение, и приема вместо това предложението на Португалия да извърши външен одит въз основа на съществуващите обществени доклади за всички въпросни години. Т.е. външни одити относно изпълнението от страна на RTP на задълженията за обществени услуги са били извършени за финансовите години от 1992 до 1997 г. През 1992 г., външният одит беше проведен въпреки липсата на доклад за обществена услуга. Все пак, външният одитор е използвало друг документ, за да се определи дали мандата за обществената услуга е изпълнен. За 1998 г., не е проведен външен одит, тъй като винаги е съществувал, неоспорим и от СНХВ, външен одит под формата на доклад на BDO Binder за 1998 г., упоменат по-надолу в съображения 186-188 от настоящото решение.
(179)
Новите одити за периода от 1992 г. до 1997 г. са били организирани от регулатора на националните медии, а именно Entidade Reguladora para a Comunicação Social, ERC. Това е независима административна структура, която в съответствие с португалската конституция е отговорна за даването на гаранции, наред с други неща, зачитане на устава и правилата, регулиращи дейността на средствата за масово осведомяване. Тя организира одити, които да бъдат проведени за периода от 1992 до 1997 г., чрез сключването на договори с външен одитор, Pedro Roque, който е независим от RTP.
(180)
Като се отчита времето, изтекло между 1992 г. и провеждането на одитите на докладите за обществената услуга през 2010 г., е трудно да се осигури достъп до всички данни. Това обяснява дължина на разследването и времето, което е било необходимо за нови одити. Въпреки това, в края на краищата одитите са могли да се провеждат, когато вече докладите за обществена услуга (с изключение на година 1992 г.) са съществували и одиторите следователно са имали основа за своя одит. Одитите за периода от 1992 г. до 1997 г. са били представени на Комисията.
(181)
Във външните одити се посочва, че тяхната задача е да се оцени и извърши мониторинг на обществена услуга за радио - и телевизионно разпространение, както е предоставена от RTP, и на плащането, получено от него за тази задача. Те съдържат описание на информацията, взета под внимание. Те се позовават inter alia на Закон № 58/90 (Закон за публичното радио- и телевизионно разпространение, Закон № 21/92 за преобразуването на RTP, договорите за обществени услуги, годишните отчети и техните външни одити, Публичния бизнес план и бюджет (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público), докладите за обществена услуга за съответните години (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). В одитите е споменато, че поради дългия времеви период, който е изтекъл между годините 1992 до 1997 г. и договора за одит през 2010 г., някои документи са били унищожени и определена информация я няма. Поради тази причина одиторският доклад е съсредоточен основно върху наличните доклади, в частност върху докладите за обществена услуга (89) и заверените годишни отчети.
(182)
Въпреки тези ограничения поради давност, одиторите са открили възможност да изпълнят договорните си и да извършат одита и да оценят изпълнението на задължението за обществена услуга на RTP и обезщетението, получено за него. От одитите се вижда изрично, че одиторите са били в състояние да преодолеят трудностите, възникнали поради давност, и са провели одитите. Например, докато одиторите имат резерви, че не е могло да се ползват критериите и методите за счетоводните разходи, това не се е оказало пречка за извършване на одит и за достигане до положителен извод. В обобщаващия доклад се посочва, че: „всички разходи и приходи на RTP се основават на предположението, че неговата дейност се отнася само до предоставянето на публични телевизионни услуги, както и че настоящите одити са били сновани на финансовите отчети, одитирани както от вътрешния одитор на компанията, така и от външните одитори, от които не могат да бъдат изведени никакви подходящи факти, освен тези, описани подробно в годишните отчети.“ (90) Комисията вече установи (вж. съображение 18 от настоящото решение), че RTP е извършвало само дейност за обществени услуги през годината, за която се извършва разследването, докато търговските дейности са били извършени от правно обособените дъщерните предприятия на RTP. Критериите за разпределяне на разноските следователно са от значение само за поставяне разпределението на разходите в рамките на разходите за обществена услуга, понесени от RTP и не трябва да оказват влияние върху сумата на общите разходи за обществената услуга.
По отношение на финансовата информация, Комисията установи, че външните одитори могат законосъобразно да разчитат на годишните финансови отчети, които винаги са придружавани от проверка, удостоверяваща достоверността на сметките на RTP. Според договорите за обществени услуги, целта на външния одит на доклада за обществената услуга беше да се провери, че RTP е изпълнило своето задължение за обществени услуги съгласно възложения му мандат, и че компенсацията за обществена услуга е в съответствие с тези разходи за извършване на такива задължения. Следователно, въпреки че финансовата информация за предоставяне на публични услуги през годините, предмет на разследването, е свързана с предоставянето на обществената услуга от RTP, допълнителна независима проверка бе необходима, за да се определи дали направените разходи са в съответствие с мандата за обществената услуга.
(183)
Външните одитори потвърдиха тази точка. За периода 1992-1997 г. одиторите стигнаха до заключението, че: „По същество RTP е изпълнило своите задължения за радио- и телевизионна дейност по отношение на количеството, както е определено в концесионния договор, като се обърне специално внимание на задължението за съдържанието на радиотелевизионните програми“. Одиторът установи, че „след като анализира наличните документи, а именно докладите на одитора и официалния одиторски комитет, ни не открихме нищо, което би могло да ни навежда на заключението, че представените документи, отнасящи се до кореспонденцията между предоставените задачи за обществени услуги и плащането на техните реални и действителни разходи, съдържат материално съществени нарушения, които засягат тяхното съответствие със законодателството, което е в сила на тази дата.“ (91).
(184)
Редица одитни доклади посочват, че RTP е могло да поиска по-висок размер на компенсация, но е възпрепятствано поради условията на договора за обществени услуги, вследствие на член 15, параграф 4 на стария договор за обществени услуги и в член 19, параграф 3 от 1996 г. новия договор за обществени услуги. Отделните външни одити за 1994 г., 1996 г. и 1997 г. съдържат декларации относно разликата между високата разходи, действително направени от RTP за предоставяне на обществена услуга, и компенсациите, получени от него, които са по-ниски от направените разходи (92). В обобщаващия окончателен доклад за всички години, които са били одитирани, изрично се посочва, че: „за всички години компенсаторното обезщетение, което беше разпределено и платено, е по-ниско от сумите, посочени във всяко RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, the public service reports)“ (93).
(185)
Някои одити (с изключение на тези за периода от 1992 г. и 1993 г.) посочват, че RTP е надвишило правните ограничения за реклами, т.е. разпространява повече реклами, отколкото е било разрешено чрез договорите за обществена услуга. Приходите, които RTP е получило за такава реклама, трябва да бъдат взети под внимание за изчисляване на разходи за обществената услуга, в съответствие със съобщението относно радио- и телевизионното разпространение, като приходи, получени от обществената услуга, включително приходите от реклама, трябва да бъдат включени в изчисляването на нуждата на дружеството от финансиране на обществената услуга.
Фактът, че границите на рекламата са надхвърлени, не повлиява на одиторския анализ за целия период 1992-1997 г. Компенсацията за обществена услуга съответства на задачата за обществена услуга, изпълнявана от RTP, и не е имало свръхкомпенсация. Португалия също така потвърди, че по отношение на годините 1994, 1995 и 1996 г., всички печалби от реклама (включително тези, които са резултат от прекомерното разрешено време за реклама), са взети предвид и са намалили финансовата нужда за обществени услуги съответно (94). По отношение на 1996 г., в член 15 в новия договор за обществени услуги е посочено, че при определянето на компенсацията печалбите, произтичащи от използването на канали, могат да не се вземат предвид, когато се сумират общо разходите за целите на изчисляване на общите разходи за обществената услуга. „Печалбите“ включват приходите от реклама. Португалия изрично потвърди, че печалбата от реклама е била приспадната от размера на исканата компенсация (95).
(186)
По отношение на 1998 г. външното дружество BDO Binder проведе разследване относно връзката между мисията на RTP за обществената услуга и свързаните с това разходи. Докладът на BDO Binder дава няколко насочени към бъдещето препоръки и предлага укрепване на вътрешния контрол на RTP, за да се гарантира спазване на вътрешните правила, но не включва никаква констатация, че RTP е получила твърде много компенсация във връзка с задачите за обществени услуги, извършвани от нея или че цифрите, използвани в доклада за публичната администрация, изготвен от RTP и използван от Комисията в Решението от 15 октомври 2003 г., не могат да са достоверни. Въпреки че докладът на BDO Binder разглежда конкретни цифри, той се позовава на неуспеха в изготвянето на опис за някои активи. Докладът обаче отправя повече критика към липсата на опис на активите, а не заключава (96), че съответните инвестиции не са направени и стойността на инвестициите е отчетена неправилно. Въпреки това, както се подчертава от Португалия, данните за съответните инвестиции не са, във всеки случай, включени в изчислението на компенсацията, която изключва амортизационните разходи за дълготрайни активи, които могат да бъдат изплатени.
(187)
По отношение превишаването на рекламно време докладът на BDO Binder установи, че всички рекламни приходи са били взети предвид при изчисляването на финансовата нужда за обществена услуга. Отново, нито един от тези фактори не накара одитора да дадат отрицателно становище за изпълнението - от RTP на своите задължения за обществени услуги и не указва никакво свръхкомпенсиране.
(188)
Но най-важното за анализа в настоящото решение е заключението в доклада на BDO Binder (което не се оспорва от SIC), че RTP би могло да отправи искане за 25 млрд. PTE за изпълнението на своите задължения за обществена услуга, но вместо това е получило само 14 млрд. PTE. С други думи, докладът на BDO Binder не сочи никаква свръхкомпенсация, а вместо това стига до противоположния извод.
(189)
Както е посочено в решение NN 31/06 относно преструктурирането на RTP, външен одит от Pricewaterhouse Coopers подробно разгледа дали финансовата информация, предоставена от португалските власти, е в съответствие с финансовите отчети на RTP за периода от 1991 г. до 2003 г., и дали сумите, включени в одитните доклади за обществена услуга и в други източници на информация, са счетени за уместни за осигуряване на съответствието на отчетените одити (вж. съображение 38 от решение NN 31/06). В одиторския доклад на PWC се валидират данните без никакви значителни забележки (съображение 52 от решение NN 31/06). Одиторския доклад на PWC изрично потвърди, че сумите, получени от RTP като компенсация за извършване на обществена услуга съответстват на сумите, посочени в решенията на Съвета на министрите (вж. съображение 41 и таблица 39 от решение NN 31/06). Одиторският доклад на PWC отбеляза общия недостиг на финансиране за RTP. В него се посочва, че в допълнение към задачите за обществени услуги, сумите за които са били възстановявани съгласно договорите за обществени поръчки, е имало задачи за обществени услуги, които са били изпълнявани от RTP, но за които възстановяване от държавата не може да се изисква. Комисията заключи в решение NN 31/06, че одиторският доклад на PWC е могъл да се опре с основание на финансовите отчети на RTP и установи, че RTP действително е било хронично недостатъчно финансирано. Следователно, за целите на настоящото решение, одиторският доклад на PWC, може да се използва като друг елемент, в допълнение към външните одити относно докладите за обществена услуга, че данните, използвани от Комисията в Решение 2005/403/ЕО, са били правилни.
(190)
По отношение на аргумента на жалбоподателя, че доклад № 8/2002 на държавния одитор, Tribunal de Contas, следва да бъде взет предвид, Комисията действително е отчела този доклад в настоящото решение. На първо място трябва да се признае, както признава и SIC, че одиторският доклад № 8/2002, обхваща периода 1997-2000 г., и следователно е от значение само за 1997 г. и 1998 г. Докато данните по отношение на предходни години, са били посочени в този доклад, те са имали за цел да използват за описание общото финансово развитие на RTP, но самите те не са предмет на разследването на Сметната палата.
(191)
Най-важното е, че доклад № 8/2002 не посочва никаква нередност при финансирането на RTP или на каквато и да било свръхкомпенсация за периода 1997-2000 г. (или за някоя от другите години). Напротив, доклад № 8/2002 посочва няколко пъти структурните финансови затруднения на RTP. Съответно Комисията не е в състояние - въз основа на доклад № 8/2002, да посочи някои плащания като представляващи свръхкомпенсация и незаконна държавна помощ. Напротив, доклад № 8/2002 потвърждава изрично, че от 1993 г. до края на 1999 г., оцеляването на RTP бе постигнато чрез непрекъсната и нарастваща задлъжнялост на дружеството.
(192)
Както е посочено от жалбоподателя, доклад № 8/2002 критикува управлението на дружеството на няколко пъти и посочва неефективности, които биха могли да бъде избегнати. Целта на доклад № 8/2002 е определена като общ преглед на управлението на RTP и предоставянето на обществените телевизионни предавания; по отношение на ефикасността, ефективността и икономиите. Както беше изтъкнато от жалбоподателя, в доклад № 8/2002 се посочва, че RTP е с негъвкави структури и прекомерен персонал и е предоставяло публични услуги по неефикасен начин. Доклад № 8/2002 също критикува прекалено неясно формулираната и генерична концепция за задача за обществена услуга и договорите за обществени услуги, които водят до управленска неефективност според държавния одитор.
(193)
Въпреки това, концепцията за задача за обществената услуга на RTP беше проучена от Комисията с решение от 15 ноември 2003 година. По дело T-442/03 Съдът поддържа, че широкото определение на задачата на RTP е приемливо (97). Що се отнася до предполагаемите неефективности, Комисията би желала да посочи, че това не е аспект, който трябва да бъде взет под внимание при прилагането на Съобщението относно радио- и телевизионното разпространение.
(194)
Като трети критерий Комисията следва да оцени дали финансирането е пропорционално на нетните разходи за обществената услуга.
(195)
В Съобщението за радио- и телевизионна дейност се описват критериите, въз основа на които Комисията оценява пропорционалността на държавното финансиране. То изисква държавната помощ да не надвишава нетните разходи за мисията за обществена услуга, както и да няма нарушения на пазара, които не са необходими за изпълнението на мисията за обществена услуга (98).
(196)
Първо, за да се определи себестойността на дейностите по предоставяне на обществени услуги правилно, Съобщението за радио- и телевизионна дейност изисква правилно разпределение на разходите и приходите между обществени услуги и търговски дейности.
(197)
Както е посочено в съображения 61-67 от настоящото решение, чрез договорите за обществена услуга се определя методът на разпределение на разходите и приходите, които RTP трябва да прилага. В този случай задачата на Комисията е по принцип улеснена от факта, че RTP е въвела аналитична счетоводна система, която позволява количествено определяне на допустимите разходи, направени от него, за да изпълни всяко от възстановимите задължения за обществени услуги.
(198)
Чрез тази система всяка позиция на допустимите разходи се разпределя за дадена дейност и впоследствие се разделя между различните задачи за обществени услуги на RTP, които подлежат на възстановяване, въз основа на обективни счетоводни принципи.
(199)
Тъй като приходите, произтичащи от всяка възстановяема задача за обществена услуга, се приспадат от оперативните разходи на публичната услуга, системата гарантира, че годишните компенсации са ограничени до нетните разходи за всяко задължение за обществена услуга (вж. съображение 65 от настоящото решение).
(200)
Поради това Комисията стигна до заключението, че параметрите за определяне на разходите са установени по обективен и прозрачен начин.
(201)
Въпреки това правилата за компенсация на разходите биха могли да подценят реалната нетна стойност на обществена услуга за RTP и биха могли да доведат до структурен недостиг на финансиране за реалните нужди от такова.
(202)
Както е посочено в съображение 65, съгласно метод за изчисление на разходите, предвиден в договорите за обществени услуги, някои разходи за обществената услуга са били изключени от плащането посредством годишни компенсации (99). Освен това Португалия уведоми Комисията, че въпреки че RTP е трябвало да плати ДДС върху получените годишни компенсационни плащания, произтичащите разходи не могат да бъдат взети предвид в рамките на счетоводните правила (вж. съображение 94). Накрая, в докладите си за публичната услуга, RTP не включва всички инвестиции, направени в обществени съоръжения, макар че те бяха отчетени във финансовите сметки (вж. съображение 67).
(203)
При все това в съответствие с Амстердамския протокол държавите членки са тези, които предоставят финансиране на обществените радио- и телевизионни оператори. В този случай Португалия е решила да не възстановява някои от разходите, направени от доставчика на услуги при изпълнение на неговите задачи.
(204)
В този случай държавата е предоставила не само годишни компенсационни плащания на RTP, но също и допълнително финансиране под формата на увеличаване на дяловия капитал, заеми и споразумение с орган, отговорен за схемата за социална сигурност. В съответствие с параграф 57 от Съобщението за радио- и телевизионна дейност, Комисията трябва да анализира дали всички мерки са пропорционални на нетните разходи за обществената услуга. Едва след това финансирането на RTP може да се счита за съвместимо с член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(205)
Комисията също така счита, че задълженията за обществена услуга, наложени на RTP, които не отговарят на условията за компенсация по силата на договори за обществена услуга, могат да се считат за легитимни и ясно определени задължения за обществена услуга формално наложени от държавата на доставчика на услуги. Следователно, съгласно правилата за държавните помощи, Португалия може да финансира всички нетни разходи за обществената услуга на RTP.
(206)
Таблица 6 в съображение 207 дава преглед на разходите за обществена услуга на RTP (както на инвестиционните разходи, така и на нетните оперативни разходи), както са изчислени съгласно приложимите счетоводни правила за разходите, и на компенсацията, получена за извършване на инвестиционни и експлоатационни разходи.
(207)
Първо са представени инвестициите в обществени средства (таблица 5) и компенсациите, предвидени за финансиране на инвестициите (таблица 2). На второ място са представени нетните разходи за дейността на RTP (таблица 4) и компенсационните плащания за тези разходи (таблица 1). Накрая, таблицата показва предимствата, придобити от помощ ad hoc, произтичащи от споразумението със схема за социално осигуряване, и заема от 1998 г.
Таблица 6
Обобщение на финансовите нужди и компенсацията за нетните оперативни разходи за обществените услуги съгласно счетоводните правила
(В млн. PTE)
1992 г.
1993 г.
1994 г.
1995 г.
1996 г.
1997 г.
1998 г.
Сума
Инвестиционни разходи
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Капиталови инжекции
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Разлика между инвестиционни разходи и компенсация
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Оперативни разходи за обществена услуга
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Компенсационни плащания
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Социална сигурност
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Заем
-20 000,0
-20 000,0
Разлика между оперативни разходи и компенсация
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Източник: Финансов доклад и доклад за обществената дейност.
(208)
Както е подчертано в съображения 201 и 202, системата за годишни компенсационни плащания, избрана от Португалия е имала като последица подценяване на действителните разходи за задачите за обществена услуга, извършени от RTP. Системата е довела до натрупването на дълг. На втория етап, с цел да се запази финансовата стабилност на RTP, Португалия използва ad hoc мерки за финансиране на разходите за обществената услуга на RTP.
(209)
Както показва таблица 6 в съображение 207, вливането на капиталова инжекция е било свръхкомпенсация за инвестициите за обществена услуга с 26 736 PTE. 8 милиона EUR, като се има предвид, че оперативните разходи са незадоволително финансирани от компенсационните плащания и другите ad hoc мерки в размер на 28 755,1 млн. PTE. Въпреки че капиталовите инжекции са основно предназначени за финансиране на инвестиции в оборудване, те също са използвани за изплащане на натрупаните задължения.
(210)
Както таблица 6 в съображение 207 също показва, общата компенсация е била с 2 018,3 млн. PTE по-малко от нетните разходи за обществената услуга (28 755,1 PTE минус 26 736,8 млн. PTE). Поради това Комисията заключава, че съгласно правилата на Съюза общото държавно финансиране е пропорционално на нетните оперативни разходи за обществената услуга на RTP за разследвания период. Тази констатация не се променя, ако се приеме, че сумата от 11 000 000 PTE, произтичаща от освобождаването от такси за регистрация, също е държавна помощ (вж. съображения 119 и 120 от настоящото решение), противно на първоначалното предположение на Комисията. Като се вземе предвид тази сума, все още е налице недостиг на финансиране за RTP в размер на 2 007,3 млн. PTE.
(211)
Комисията смята, че средствата, получени от RTP са дори по-малки от общия размер на нетните разходи, направени при изпълнението на задълженията им, наложени му от държавата поради факта, че в таблица 6 в съображение 207 не се отчитат всички разходи за обществената услуга на RTP през периода от 1992 г. до 1998 г.
(212)
В съответствие със Съобщението за радио- и телевизионна дейност Комисията следва да гарантира, че държавното финансиране е пропорционално на нетните разходи по предоставяне на обществената услуга, но също и че няма нарушения на пазара във връзка с търговски дейности, които произтичат от дейностите, свързани с обществени услуги, и правилно разпределение на разходите, за които не е възможно преразпределение на приходите, което не е необходимо за изпълнението на мисията за обществена услуга. Такова нарушаване би било налице, ако RTP бе упражнило натиск върху цените на рекламата на пазара, така че да намали приходите на конкурентите (101). В такъв случай RTP няма да увеличи до максимум своите търговски приходи и би увеличило излишно необходимостта от държавно финансиране. Съгласно Съобщението за радио- и телевизионна дейност, такова поведение, ако е демонстративно, не може да се счита за присъщо на мисията за обществена услуга, възложена на радио- и телевизионния разпространител (102).
(213)
В решението за откриване на процедура за разследване от 15 ноември 2001 г., Комисията посочи, че ако такова поведение беше установено, тя би взела предвид такива нарушения и произтичащата от това необходимост от по-голямо държавно финансиране при оценката на възможните свръхкомпенсиране. На този етап от процедурата Комисията отбеляза, че „въз основа на информацията, с която Комисията разполага, до този момент не може да бъде установено дали RTP е участвало в подобно поведение“ (103).
(214)
След покана за представяне на мнения относно откриването на процедура в настоящия случай, Комисията не получи никакви мнения от конкурентите на RTP, които да посочват или доказват, че RTP е била ангажирана в антиконкурентно поведение в търговските пазари, което би могло да доведе до увеличаване на държавното финансиране, несъвместимо с Договора (104).
(215)
При тези обстоятелства Комисията счита, че няма признаци за подобно поведение. Следователно тя заключава, че RTP не изглежда да е замесено в антиконкурентно поведение на търговските пазари, водещо до повишена необходимост от държавно финансиране и че няма свръхкомпенсация в резултат на такова поведение.
(216)
Съответно Комисията заключава, че споразумението с органа, отговарящ за схемата за социална сигурност, капиталовите инжекции и подчиненият заем, както и временно освобождаване от такси за регистрация, следва да се разглеждат като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Въпреки това, финансирането на RTP чрез ad hoc мерки, е съвместимо с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Общото финансиране е пропорционално на нетните разходи на ясно определени възложени задължения за обществена услуга. Следователно държавното финансиране не засяга условията за търговия и конкуренцията в Съюза до степен, която би противоречала на интересите на Съюза съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС (105).
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(217)
Комисията установи, че Португалия е приложила незаконосъобразно предоставянето на ad hoc помощ в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС (106). Това не важи за временно освобождаване от такси за нотариални актове и такси за публикуване в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92, тъй като тези мерки не се считат за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(218)
Както е посочено в съображение 143, заключението на Комисията е, че споразумението с органа, отговарящ за социално осигуряване през 1993 г., капиталовите инжекции през периода от 1994 до 1997 г. и заемът през 1998 г. представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. По подобен начин освобождаването от такси за регистрация в съответствие с член 11, параграф 1 от Закон № 21/92 и постоянното освобождаване от такси в съответствие с член 11, параграф 2 от Закон № 21/92 представляват държавна помощ. Ad hoc мерките са предоставени от ресурси на държавата и заплашват да нарушат конкуренцията в рамките на вътрешния пазар чрез подпомагане на RTP и оказват влияние върху търговията.
Ad hoc мерките не отговарят на условията, посочени в решението по делото Altmark, тъй като те не могат да се разглеждат като част от система за компенсация, чиито параметри са били установени предварително по обективен и прозрачен начин. Освен това е ясно, че RTP не е било избрано чрез публична тръжна процедура, гарантираща възможно най-ниската цена и няма индикации, че размерът на ad hoc плащанията е определен въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие.
(219)
Освобождаването, предвидено в член 106, параграф 2 от ДФЕС, се прилага за ad hoc мерки, с изключение на постоянното освобождаване на RTP съгласно член 11, параграф 2 от Закон № 21/92. Според анализа мерките компенсират достатъчно ясно определени задължения за обществена услуга, поверени на RTP от Закон № 21/92, и договорите за обществените услуги. Ad hoc мерките са пропорционални на нетните разходи за обществена услуга на RTP. Ad hoc мерките не нарушават конкуренцията до степен, неблагоприятна за интересите на Съюза, тъй като мерките са съразмерни на нетните разходи за обществена услуга на RTP. RTP също не е действала по антиконкурентен начин в търговската си дейност.
(220)
Комисията счита, че постоянното освобождаване, предвидено в член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, представлява държавна помощ, която не е съвместима с вътрешния пазар, тъй като не се определя като компенсация за извършване на услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Поради това Португалия следва да отмени това право. Португалия следва да гарантира също така, че всички помощи, които се изплащат на RTP съгласно това законодателство, следва да бъдат възстановени от него.
(221)
Като има предвид горните заключения, Комисията,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Следните ad hoc мерки, приложени от Португалия в полза на Radiotelevisão Portuguesa, SA, (RTP), представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
а)
разсрочване на дълг на RTP в размер на 1 206 млн. PTE от Португалия под формата на споразумение с органа, отговарящ за социалната сигурност през 1993 г.;
б)
капиталови инжекции в периода 1994-1997 г., възлизащи на 46 800 млн. PTE;
в)
заем от 20 000 млн. PTE, предоставен през 1998 г.;
г)
временно освобождаване от такси за регистрация, предвидени в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92 и в размер на 11 000 000 PTE.
2. Мерките за държавни помощи, посочени в параграф 1 от настоящия член, са съвместими с общия пазар по смисъла на член 106, параграф 2 от Договора, тъй като те не са довели до свръхкомпенсиране на нетните разходи за задачата за обществена услуга, поверена на RTP.
Член 2
Освобождаването от такси за нотариален акт и разходи за публикуване, предвидено в член 11, параграф 1 на португалския Закон № 21/92, не представлява държавна помощ.
Член 3
1. Постоянното освобождаване, предоставено на RTP от плащането на каквито и да било такси по отношение на всеки акт за вписване, регистрация или отбелязване, както е предвидено в член 11, параграф 2 от португалския Закон № 21/92, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
2. Държавната помощ, неправомерно предоставена от Португалия, в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора, въз основа на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92, в полза на RTP, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 4
1. Португалия отменя закона, посочен в член 3, параграф 1 от настоящото решение, и трябва да нареди възстановяването на всяка държавна помощ, получена от RTP съгласно тази разпоредба до отмяната на този закон.
2. Сумите, които следва да се възстановят, включват лихви от датата, на която са били предоставени на разположение на RTP, до датата на действителното им възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 и Регламент (ЕО) № 271/2008 за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 5
1. Възстановяването на помощта, която е предоставена по закона, посочен в член 3, е незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 6
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
подробно описание на мерките, предприети за премахване на член 11, параграф 2 от Закон № 21/92;
б)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от RTP;
в)
подробно описание на вече предприетите и на планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
г)
документи, доказващи, че на RTP е било разпоредено да върне помощта.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 3. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя и подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от RTP.
Член 7
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 20. decembra 2011
o državni pomoči C 85/2001 o začasnih ukrepih, ki jih je Portugalska izvajala v korist RTP
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 9429)
(Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/365/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) (1) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (2), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Komisija je bila s tremi pritožbami, ki jih je v letih 1993, 1996 in 1997 vložil komercialni izdajatelj televizijskega programa Sociedade Independente de Comunicação, S. A. (v nadaljnjem besedilu: komercialna televizija SIC) obveščena, da je Portugalska izvajala določeno število začasnih ukrepov in ukrepov letnih denarnih nadomestil v korist portugalskega javnega izdajatelja televizijskega programa Radiotelevisão Portuguesa, S. A. (v nadaljnjem besedilu: javna televizija RTP).
(2)
Komisija je z dopisom z dne 15. novembra 2001 Portugalsko obvestila, da se je v zvezi s številnimi začasnimi ukrepi, ki so bili odobreni javni televiziji RTP, odločila uvesti postopek iz člena 88(2) Pogodbe ES.
(3)
Sklep Komisije o začetku postopka preiskave je bil objavljen v Uradnem listu Evropskih skupnosti (3). Komisija je nato v členu 1 Odločbe Komisije 2005/406/ES z dne 15. oktobra 2003 o začasnih ukrepih, ki jih je izvajala Portugalska za RTP (4), ugotovila, da so nekateri od teh ukrepov, in sicer državna pomoč v višini 68 006 milijonov PTE, ki jo je Portugalska javni televiziji RTP dodelila v obliki pogodbe s shemo socialne varnosti v letu 1993, kapitalskih injekcij v obdobju 1994-1997 in posojila v letu 1998, združljiva s skupnim trgom v smislu člena 86(2) Pogodbe ES. Poleg tega člen 2 te odločbe navaja, da nekateri ukrepi ne pomenijo državne pomoči, in sicer oprostitev plačila registracijskih taks, plačilo za odcepitev oddajnega omrežja, odobrena sredstva za plačila letnih pristojbin za uporabo oddajnega omrežja, protokol o spodbujanju kinematografov, izdaja obveznic in načrt prestrukturiranja za obdobje 1996-2000.
(4)
26. junija 2008 je Sodišče prve stopnje v zadevi T-442/03 (5) razveljavilo del Odločbe 2005/406/ES iz dveh razlogov. Razveljavilo je tisti del člena 2 Odločbe, v katerem je bilo ugotovljeno, da „oprostitev plačila notarskih stroškov in stroškov registracije“ ne pomeni državne pomoči. Sodišče je menilo, da bi morala Komisija v zvezi z začasno prednostjo v obliki oprostitve plačila registracijskih taks in pristojbin v zvezi s preoblikovanjem javne televizije RTP v delniško družbo (v nadaljnjem besedilu: začasna oprostitev) ugotoviti, ali je skladno z logiko portugalskega pravnega sistema, da se preoblikovanje javnih podjetij v delniške družbe izvede z zakonom, oziroma ali sklicevanje na ta zakon pri izvajanju tega preoblikovanja pomeni izjemo, ki javnim podjetjem daje prednost pred drugimi podjetji.
(5)
Glede trajne prednosti na podlagi neomejene oprostitve plačila registracijskih taks in drugih stroškov v zvezi z vpisom, registracijo ali zaznambo, ki je bila dodeljena javni televiziji RTP (v nadaljnjem besedilu: trajna oprostitev), je Sodišče menilo, da oprostitev morda res ni trajna (glej uvodni izjavi 73 in 79), vendar to ne spremeni ugotovitve, da Komisija ni dokazala splošne narave te oprostitve. Sodišče je nadalje menilo, da je bilo preoblikovanje javne televizije RTP v delniško družbo morda res izvedeno zato, ker se je to zdelo nujno za opravljanje nalog javne službe, vendar glede tega niso bila predložena ustrezna dokazila.
(6)
Sodišče je zavrnilo zahteve glede ugotovitve iz Odločbe 2005/406/ES v zvezi z neopredelitvijo izdaje obveznic leta 1994 in plačila pristojbin kot državne pomoči.
(7)
Glede združljivosti ukrepov državne pomoči (člen 1 Odločbe 2005/406/ES) je Sodišče ugotovilo, da se Komisija ni mogla zanašati na poročila o izvajanju javne službe in podatke iz teh poročil, ker za ta poročila ni bila izvedena zunanja revizija, kakor to zahteva nacionalna zakonodaja. Zato Komisija ni mogla upravičeno sklepati, da so bili ukrepi državne pomoči združljivi s skupnim trgom v smislu člena 86(2) Pogodbe (zdaj člena 106(2) PDEU in „notranjim trgom“) (6). Sodišče je razveljavilo člen 1 Odločbe 2005/406/ES.
(8)
Po sodbi Sodišča v zadevi T-442/03 je Komisija zainteresirane strani obvestila, da je preiskava Komisije v tej zadevi ponovno odprta in tretje osebe pozvala, naj predložijo pripombe (7).
(9)
Komisija je 10. marca 2009 prejela pripombe pritožnika, ki jih je 8. aprila 2009 posredovala Portugalski. Nadaljnje pripombe pritožnika je prejela 17. junija 2009, Portugalski pa jih je posredovala 28. julija 2009. Portugalska je na oba sklopa pripomb odgovorila z dopisoma z dne 7. in 8. septembra 2009. Portugalska je poslala Komisiji dodatne informacije 23. februarja 2010, 4. marca 2010 in 15. aprila 2010. Komisija je 10. maja 2010 Portugalski poslala zahtevo po informacijah, v kateri je zahtevala zlasti neodvisne zunanje revizije poročil o izvajanju javne službe za obdobje 1992-1997.
(10)
Portugalska je na zahtevo Komisije po informacijah odgovorila z dopisom z dne 8. junija 2010, zahtevane zunanje revizije poročil o izvajanju javne službe pa je predložila z dopisom z dne 12. avgusta 2010. Portugalska je dodatne informacije predložila z dopisom z dne 29. septembra 2010. Komisija se je 29. marca 2011 sestala s Portugalsko, ki je Komisiji predložila dodatne informacije 17. junija 2011, 25. avgusta 2011 in 26. oktobra 2011.
Z dopisom, evidentiranim 15. decembra 2011, se je Portugalska izjemoma strinjala, da se ta sklep sprejme v angleščini kot edinem verodostojnem jeziku.
(11)
Ta sklep obravnava samo začasne ukrepe iz sklepa o začetku formalnega postopka preiskave. Nekaterih ukrepov, ki jih je Komisija v Odločbi 2005/406/ES razglasila za ukrepe, ki ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES, Sodišče v zadevi T-442/03 ni razveljavilo, zato je člen 2 Odločbe 2005/406/ES postal pravnomočen. Ti ukrepi se nanašajo na plačilo za odcepitev oddajnega omrežja, odobrena sredstva za plačila letnih pristojbin za uporabo oddajnega omrežja, protokol o kinematografski produkciji, izdajo obveznic in načrt prestrukturiranja za obdobje 1996-2000. Vendar pa bo Komisija v skladu z zahtevo Sodišča v zadevi T-442/03 izvedla novo oceno začasne in trajne oprostitve plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave.
Ta sklep se osredotoča na finančno razmerje med javno televizijo RTP in Portugalsko v obdobju 1992-1998 v zvezi s pogodbo s shemo socialne varnosti iz leta 1993, kapitalskimi injekcijami v obdobju 1994-1997 in posojilom iz leta 1998. Ta sklep ne obravnava vprašanja pravne opredelitve izplačila letnih denarnih nadomestil, odobrenih javni televiziji RTP, in njihove skladnosti s Pogodbo, kar je Komisija obravnavala v svojem sklepu z dne 22. marca 2006 v zadevi št. E 14/05 (8). Poleg tega je Komisija 4. julija 2006 sprejela sklep glede sporazuma javne televizije RTP o financiranju prestrukturiranja v zadevi NN 31/06 (9).
(12)
Da pa bi imela Komisija celovit pregled finančnega razmerja med Portugalsko in javno televizijo RTP za obdobje, ki ga obsega preiskava Komisije v tej zadevi, mora poleg začasnih ukrepov upoštevati tudi finančno podporo, ki je bila javni televiziji RTP dodeljena z izplačili letnih denarnih nadomestil. Zato ta sklep obravnava letna denarna nadomestila v obsegu, potrebnem za obrazložitev ugotovitev Komisije glede začasnih ukrepov.
II. PODROBEN OPIS ZADEVNIH UKREPOV
A. UKREPI V KORIST JAVNE TELEVIZIJE RTP
A.1 OPIS JAVNE TELEVIZIJE RTP, PREJEMNICE DRŽAVNE POMOČI
(13)
Javna televizija RTP (takrat Rádio e Televisão Portuguesa, S.A.R.L) je bila ustanovljena kot javna delniška družba z aktom dne 15. decembra 1955 po odločitvi Portugalske o ustanovitvi javne družbe, ki bi ji podelila koncesijo za zagotavljanje storitev javne radiotelevizije (10). Pogodbo o koncesiji za opravljanje javne službe so podpisali dne 16. januarja 1956.
(14)
Z uredbo z zakonsko močjo št. 674-D/75 z dne 2. decembra 1975 je bila javna televizija RTP nacionalizirana. S to uredbo z zakonsko močjo je bila javna televizija RTP preoblikovana v javno družbo z imenom „Radiotelevisão Portuguesa, E.P.“, na podlagi uredbe z zakonsko močjo pa so bile nanjo prenesene vse zakonite pravice in obveznosti njenega predhodnika.
(15)
Javna televizija RTP je imela monopolni položaj na radiodifuzijskem trgu vse do osemdesetih let prejšnjega stoletja. Oddajala je dva kanala, RTP1 in RTP2. Potem ko je Portugalska februarja 1992 komercialnima televizijama SIC in TVI odobrila dovoljenja za oddajanje na tretjem oziroma četrtem kanalu (11), se je v devetdesetih letih prejšnjega stoletja začela soočati s konkurenco komercialnih izdajateljev televizijskih programov.
(16)
Javna televizija RTP je bila 14. avgusta 1992 z Zakonom št. 21/92 preoblikovana v javno delniško družbo z imenom „Radiotelevisão Portuguesa, S. A.“, poleg tega pa je bil s tem zakonom odobren njen statut.
(17)
Javna televizija RTP izvaja tako storitve javne radiotelevizije kot komercialne dejavnosti. Po zakonu ji je dovoljeno opravljati komercialne ali gospodarske dejavnosti v zvezi s televizijsko dejavnostjo (12).
(18)
Javna televizija RTP je komercialne dejavnosti izvajala s finančno udeležbo v družbah, ki se pravno razlikujejo od javne televizije RTP in imajo svojo lastno strukturo in računovodski sistem.
A.2 UKREPI (13)
(19)
Izplačila letnih denarnih nadomestil javni televiziji RTP predstavljajo glavni mehanizem za nadomestilo javni televiziji RTP za njene obveznosti javne službe. V obdobju 1992-1998 je javna televizija RTP za pokritje stroškov svojih obveznosti javne službe prejela izplačila letnih denarnih nadomestil v skupni vrednosti 66 495 milijonov PTE (približno 332 milijonov EUR) (14). Pravna podlaga za izplačila letnih denarnih nadomestil je člen 5 Zakona št. 21/92 (15).
(20)
V preglednici 1 je prikazana razčlemba izplačil letnih denarnih nadomestil, ki so bila javni televiziji RTP dodeljena v obdobju 1992-1998, obravnavanem v tem sklepu.
Preglednica 1
Znesek izplačil letnih denarnih nadomestil v obdobju 1992-1998
(v milijonih PTE in EUR)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
6 200
7 100
7 145
7 200
14 500
10 350
14 000
EUR 26,9 (16)
EUR 35,4
EUR 35,6
EUR 35,9
EUR 72,3
EUR 51,6
EUR 69,8
Vir: Sklep Sveta ministrov.
(21)
Portugalsko zakonodajo o registraciji družbe v času, ko je bila javna televizija RTP preoblikovana v javno delniško družbo, je mogoče opisati, kot sledi. Člen 7(1) portugalskega Zakona o družbah (Código das Sociedades Comerciais) v različici, ki je bila veljavna v času preoblikovanja javne televizije RTP, je določal, da mora biti statut (contrato de sociedade) trgovske družbe uradno potrjen z notarskim zapisom.
Člen 18(5) Zakona o družbah je določal, da mora biti akt o ustanovitvi javne delniške družbe po ustanovitvi družbe v pravilni pravni obliki evidentiran v trgovinskem registru. Registracija je bila obvezna v skladu s členoma 15(1) in 3(a) Zakonika o sodnem registru (Código do Registo Comercial) in členom 166oZakona o družbah.
V skladu s členom 70(1)(a) Zakonika o sodnem registru različice, ki je bila veljavna v zadevnem času, je moral biti akt o ustanovitvi javne delniške družbe objavljen v Diário da República (glej člen 70(2) (17)). Objava je morala biti izvedena po uradni dolžnosti sodnega tajnika in na stroške zainteresirane strani (glej člen 71(1) Zakonika o sodnem registru).
(22)
Javna televizija RTP je bila po preoblikovanju v javno delniško družbo leta 1992 oproščena plačila notarskih stroškov in registracijskih taks, povezanih z registracijo pravnega preoblikovanja javne televizije RTP iz javnega podjetja v javno delniško družbo. Vrednost oprostitev je bila 33 milijonov PTE (približno 164 000 EUR). Običajno mora vsaka pravna oseba v skladu s portugalsko zakonodajo plačati pristojbine, obračunane za ustanovitev podjetja in spremembo statuta podjetja oziroma morebitne ostale ustrezne spremembe družbe.
(23)
Pravna podlaga za oprostitev plačila registracijskih taks je člen 11(1) Zakona št. 21/92, ki določa, da:
„statut RTP SA […] je s tem potrjen; ni potrebno, da se preoblikuje v zapis, temveč bo samodejno registriran, brez dajatev in stroškov, na podlagi Lista Republike (Diário de República), v katerem je objavljen.“
(24)
Člen 11(1) Zakona št. 21/92 izhaja iz uporabe Zakona št. 84/88 z dne 20. julija 1988 o preoblikovanju javnih podjetij v javne delniške družbe. Člen 1 Zakona št. 84/88 določa, da so lahko javna podjetja, tudi če so nacionalizirana, z uredbo z zakonsko močjo preoblikovana v javne delniške družbe. V njem je navedeno:
„Javna podjetja […] se lahko v skladu z ustavo in s to uredbo z zakonsko močjo preoblikujejo v javne delniške družbe, ki so v celoti ali delno v lasti javnih subjektov.“
(25)
Člen 3(2) Zakona št. 84/88 o preoblikovanju javnih podjetij v javne delniške družbe tudi določa, da mora biti s tako uredbo z zakonsko močjo odobren statut javne delniške družbe. V skladu s členom 3(3) Zakona št. 84/88 taka uredba z zakonsko močjo zadošča za izpolnitev vseh zahtev glede registracije (18).
(26)
Na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92 je bila javna televizija RTP oproščena plačila drugih registracijskih taks, ki so neposredno povezane s spremembo pravne narave družbe. Člen 11(2) navaja:
„Vsak vpis, registracija in zaznamba pri vseh službah za registracijo, upravnih službah ali javnih organih, zlasti pri državnem registru pravnih oseb, pri vseh zemljiškoknjižnih uradih in pri registru motornih vozil, se izvrši zgolj na podlagi zahteve, ki jo podpišeta dva člana upravnega sveta družbe, in je oproščena plačila vseh dajatev in pristojbin.“
(27)
Po mnenju Portugalske določba člena 11(2) izhaja iz uporabe Uredbe z zakonsko močjo št. 404/90 (19) in potrjuje uporabnost določbe s splošno veljavnostjo za javno televizijo RTP. Na podlagi člena 1 tega zakona se podjetjem, ki so do 31. decembra 1993 izvršila dejanje sodelovanja ali koncentracije, lahko odobri oprostitev davka na prenos stalnih sredstev, ki so potrebna za tako koncentracijo ali sodelovanje. Člen 1 tega zakona določa tudi oprostitev plačila pristojbin in drugih plačljivih pravnih stroškov za izvedbo teh dejanj.
(28)
Portugalska je navedla, da je javna televizija RTP po preoblikovanju v javno delniško družbo v preteklosti že večkrat plačala notarske stroške in registracijske takse, povezane z nekaterimi povečanji kapitala in drugimi dejavnostmi (20).
(29)
Javna televizija RTP je v obdobju 1983-1989 v shemi socialne varnosti ustvarila dolg v višini 2 189 milijonov PTE, ki je nastal zaradi neplačevanja prispevkov socialne varnosti. Izvor dolga je bil spor med javno televizijo RTP in upravo za socialno varnost glede razlage prispevkov za socialno varnost za nadurno delo in honorarje umetnikov.
(30)
Razlaga uprave za socialno varnost je bila opredeljena v členu 2(e) Izvedbene uredbe št. 12/83 z dne 12. februarja 1983. Da bi se izognili pravnim postopkom, sta stranki dosegli dogovor, v skladu s katerim se je uprava za socialno varnost odpovedala svoji terjatvi za plačilo zamudnih obresti in se strinjala z odloženim plačilom dolga. Izvedbena uredba po rešitvi pravnega spora ni bila nikoli preklicana.
(31)
Ministrstvo za finance in ministrstvo za socialno varnost sta 6. maja 1993 s skupno uredbo odobrila odloženo plačilo dolga v 120 mesečnih obrokih ter se odpovedala globam in zamudnim obrestim v znesku 1 206 milijonov PTE (6 milijonov EUR).
(32)
Pogoji za odobritev posebnega sistema za poravnavo dolgov, ki jih je javna televizija RTP dolgovala shemi za socialno varnost, so opredeljeni v Uredbi z zakonsko močjo št. 411/91. Člen 2(1) te uredbe določa, da je odobritev posebnega sistema nujna zaradi zagotavljanja uspešnega poslovanja dolžnika in da je lahko utemeljitev za uporabo tega sistema tista iz člena 2(d) Uredbe, da je bilo zadolženo podjetje „predmet zaposlitve, samoupravljanja delavcev ali posredovanja države“.
(33)
Portugalska je vsako leto v obdobju 1994-1997 povečala kapital javne televizije RTP. Naslednja preglednica prikazuje pregled različnih povečanj kapitala, ki znašajo 46,8 milijarde PTE (233 milijonov EUR).
Preglednica 2
Povečanja osnovnega kapitala javne televizije RTP v obdobju 1994-1997
(v milijonih PTE)
Leto
1994
1995
1996
1997
Povečanje osnovnega kapitala
10 000
12 800
10 000
14 000
Osnovni kapital na dan 31. decembra
22 708
35 508
45 508
59 508
Vir: Bilance stanja javne televizije RTP.
(34)
Pogodbi o izvajanju javne službe, ki ju je Portugalska sklenila z javno televizijo RTP, določata udeležbo države pri naložbah javne televizije RTP, po možnosti v obliki povečanj kapitala (21).
(35)
Decembra 1998 je javna televizija RTP s Skladom za stabilizacijo dolga (Fundo de Regularização da Dívida Pública) sklenila pogodbo za podrejeno posojilo, v kateri so bili določeni pogoji glede posojila v višini 20 milijard PTE (99,8 milijona EUR) za povečanje kapitala javne televizije RTP.
(36)
S Skladom za stabilizacijo dolga upravlja Zavod za upravljanje javnega dolga (Instituto de Gestão de Crédito Público), ki je v skladu z Zakonom o javnem dolgu (22) in smernicami, ki jih določa portugalska vlada, pristojen za upravljanje dolga portugalske države in za izvajanje osrednjega programa zadolževanja. Ta zavod je v pristojnosti in pod nadzorom portugalskega ministrstva za finance (23).
(37)
Za posojilo je bilo treba od datuma, od katerega so bile vsote na razpolago javni televiziji RTP, plačevati letne obresti po dvanajstmesečni stopnji Lisbor, preračunani na prvi dan posameznega obdobja, s pribitkom 20 bazičnih točk (24).
(38)
V skladu s pogodbo bi moralo biti posojilo vrnjeno do 31. decembra 2003, vendar se je lahko na podlagi skupnega dogovora podaljšalo za eno ali dve leti. Javna televizija RTP ni plačala obresti od posojila, ker pogodba določa, da se obresti prvih štirih letnih plačil kapitalizirajo (25).
(39)
Pogodba, ki sta jo decembra 1998 sklenila Sklad za stabilizacijo javnega dolga in javna televizija RTP, je bila sestavljena v skladu s smernicami iz skupnega sklepa državnih sekretarjev za sredstva javnega obveščanja, za državno blagajno in za finance z dne 17. decembra 1998.
B. FINANČNI POLOŽAJ JAVNE TELEVIZIJE RTP
(40)
Kot prikazuje naslednja preglednica, je javna televizija RTP v obdobju, ki ga preiskuje Komisija, imela izgube. V letu 1996 se je finančni položaj javne televizije RTP poslabšal do te mere, da je njen neto lastniški kapital postal negativen.
Preglednica 3
Ekonomski in finančni podatki javne televizije RTP za obdobje 1993-1998
(v milijonih PTE)
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Čisti dobiček (izguba)
(7 883)
(19 558)
(26 581)
(18 512)
(32 223)
(25 039)
Neto lastniški kapital
1 557
8 071
4 269
(4 274)
(20 586)
(50 827)
Sredstva
39 418
42 262
56 078
67 654
62 340
83 843
Finančni dolgovi (26)
22 402
26 855
30 258
44 922
44 885
92 775
Vir: Finančna poročila javne televizije RTP.
C. OBVEZNOSTI, KI JIH JE IMELA JAVNA TELEVIZIJA RTP KOT JAVNA SLUŽBA V OBDOBJU 1992-1998
(41)
Javna televizija RTP mora nuditi storitve javne televizije. Različni zakoni določajo opredelitev, dodelitev in financiranje teh storitev.
(42)
Zakon št. 58/90, ki ureja dejavnosti razširjanja televizijskih programov, je določil pogoje za zasebne izdajatelje televizijskih programov in obveznost države, da zagotavlja storitve javne radiotelevizije (27). Zakon št. 21/92 v zvezi s statutom javne televizije RTP določa glavne obveznosti javne službe in financiranje te službe.
(43)
Javna televizija RTP in portugalska država sta v letih 1993 in 1996 podpisali dve pogodbi o izvajanju javne službe, ki podrobneje opisujeta javno službo in njeno financiranje (v nadaljnjem besedilu: stara pogodba o izvajanju javne službe in nova pogodba o izvajanju javne službe ali skupaj: pogodbi o izvajanju javne službe) (28).
(44)
Člen 4 Zakona št. 21/92 določa, da morata Portugalska in javna televizija RTP skleniti pogodbo o koncesiji, določa pa tudi obveznosti javne službe, ki se morajo izvajati v skladu s pogodbo. Člen 4(2) istega zakona določa splošna načela, ki jih mora javna televizija RTP v vlogi koncesionarja upoštevati pri izvajanju svojih dejavnosti (29), člen 4(3) pa opisuje obveznosti glede storitev javne radiotelevizije (30).
(45)
Pogodbi o izvajanju javne službe potrjujeta obveznosti, ki jih ima javna televizija RTP kot javna služba. Prvič, za javno televizijo RTP veljajo splošne obveznosti in obveznosti v zvezi z vsebino programa (31). RTP mora nuditi storitev javne televizije, v okviru katere mora oddajati dva kanala, prebivalcem celinskega dela Portugalske pa zagotoviti splošno pokritje. Prvi kanal je bolj splošne narave in mora nuditi bolj splošne programske vsebine. Drugi kanal mora biti namenjen posebnim skupinam gledalcev ter nuditi izobraževalne, kulturne in znanstvene programske vsebine. Eden od kanalov mora pokrivati avtonomni regiji Azorov in Madeire.
(46)
Drugič, pogodbi o izvajanju javne službe javni televiziji RTP nalagata posebne obveznosti glede programskih vsebin (32). Določata standarde glede kakovosti programa (pluralizem, nepristranske informacije itd.) in vsebine programa (novo leposlovje, šport, otroci, portugalska kultura, domače novice, zabava). Javna televizija RTP mora omogočiti programski čas določenim subjektom, podpirati kinematografsko produkcijo in druge oblike avdiovizualne produkcije, spodbujati produkcijo programov, namenjenih izobraževanju ali usposabljanju, izmenjevati programe z avtonomnima regijama Azorov in Madeire ter spodbujati sodelovanje z drugimi javnimi televizijskimi ustanovami v Evropski uniji. Poleg tega mora izpolniti določene obveznosti glede programskih vsebin, ki so povezane z mednarodnim sodelovanjem. Na primer, ustvarjati mora programe za portugalske skupnosti, ki živijo v tujini, za portugalsko govoreče države v Afriki in za Macau ter jih zanje predvajati. Zagotoviti mora delovanje kanala RTP Madeira in kanala RTP Azori ter vzdrževati svoje produkcijske centre in predstavnike v tujini.
(47)
Tretjič, pogodbi o izvajanju javne službe javni televiziji RTP nalagata posebne obveznosti. Na primer, javna televizija RTP mora hraniti avdiovizualne arhive, pri svoji opremi in dejavnostih uvajati tehnološke inovacije, podpirati nacionalno gledališko ustanovo S. Carlos in nuditi druge storitve, ki bodo vsaka posebej podrobneje določene.
(48)
Člen 5 Zakona št. 58/90 je javni televiziji RTP podelil koncesijo za storitve javne televizije za obdobje petnajstih let, ki jo je mogoče obnoviti za nadaljnjih petnajst let in vključuje tudi frekvence, potrebne za oddajanje prvega in drugega kanala. Člen 4 Zakona št. 21/92 določa, da je javna televizija RTP koncesionar za storitve javne radiotelevizije. Klavzula 1(a) pogodb o izvajanju javne službe potrjuje, da je javna televizija RTP ponudnik storitev javne televizije (33).
(49)
Pogodbi o izvajanju javne službe (34) določata ustanovitev Sveta za javno mnenje (Conselho de Opinião), sestavljenega iz predstavnikov različnih skupin javnega mnenja, ki lahko posredujejo in ocenijo, ali javna televizija RTP izpolnjuje svoje splošne in posebne obveznosti javne radiotelevizije.
(50)
Javna televizija RTP mora ministru za finance predložiti javni poslovni načrt in proračun za izvajanje svoje naloge javne službe (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) za naslednje leto; priloženo mora biti tudi mnenje revizijskega sveta javne televizije RTP in Sveta za javno mnenje. Poleg tega mora predložiti poročilo o izpolnjevanju svojih obveznosti javne službe za preteklo leto (Relatório sobre o Cumprimento das Obrigacões do Serviço Público, v nadaljnjem besedilu: poročila o izvajanju javne službe) s priloženim mnenjem revizijskega sveta javne televizije RTP (35).
(51)
Minister za finance in član vlade, ki je pristojen za sredstva javnega obveščanja, morata preveriti skladnost s pogodbama o izvajanju javne službe. Glavni inšpektor za finance mora pregledati finančni načrt. Poleg tega mora zunanji specializirani revizor izvesti letno revizijo poročil o izvajanju javne službe (36).
(52)
Nova pogodba o izvajanju javne službe določa tudi sankcije v obliki glob, zaplembe, odplačila ali prenehanja pogodbe, ki jih Portugalska naloži za kršitev pogodbe.
(53)
V obdobju 1992-1998 je javna televizija RTP pri neodvisnem revizorju naročila zunanje revizije vseh svojih letnih računovodskih izkazov.
(54)
Javna televizija RTP je pripravila tudi poročila o izvajanju javne službe za vsa ta leta, razen za leto 1992, ker je bila obveznost glede zunanjih revizij prvič navedena v stari pogodbi o izvajanju javne službe iz leta 1993. Portugalska trdi, da je za leta od 1995 do 1998 pravno neodvisen revizor izdal pozitivno in neodvisno mnenje o poročilih o izvajanju javne službe (37). Portugalska tudi trdi, da so bila vsem poročilom o izvajanju javne službe v zadevnem obdobju priložena mnenja revizijskega sveta javne televizije RTP in revizije generalnega inšpektorja za finance (Inspecção-Geral de Finanças), ki je neodvisen od javne televizije RTP.
Stanje glede zunanjih revizij poročil o izvajanju javne službe je mogoče opisati, kot sledi:
(55)
Poročili o izvajanju javne službe za leti 1993 in 1994 sta vsebovali izjavi o skladnosti, v katerih je bilo navedeno, da je javna televizija RTP izpolnila svoje obveznosti javne službe, vendar sta bili to izjavi uprave javne televizije RTP.
(56)
V letih 1995, 1996, 1997 in 1998 so poročila o izvajanju javne službe vsebovala izjave o skladnosti s strani zunanjih neodvisnih revizorjev, Maia, Mesquita & Associados - (Revisor Oficial das Contas), v teh izjavah pa je bilo navedeno, da z revizijo ni bilo ugotovljeno nič takega, kar bi bistveno vplivalo na izračun denarnih nadomestil javni televiziji RTP iz teh poročil za ta leta.
(57)
V letu 2010 je Portugalska Komisiji predložila celovitejše zunanje revizije poročil o izvajanju javne službe za obdobje 1992-1997. Zunanje revizije poročil o izvajanju javne službe za to obdobje je organiziral nacionalni regulativni organ za medije, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (v nadaljnjem besedilu: regulativni organ ERC). Revizije za to obdobje je izvedel neodvisni zunanji revizor Pedro Roque SROC (38). Portugalska je predložila tudi zbirno poročilo, v katerem so bili povzeti vsi rezultati revizij za vsa zadevna leta.
Zunanja revizija poročila o izvajanju javne službe za leto 1998 je že bila opravljena. To zunanjo revizijo za leto 1998 je izvedlo podjetje BDO Binder, zunanji revizor (v nadaljnjem besedilu: poročilo revizorja BDO Binder) (39).
(58)
Cilj revizij za leta 1992-1997 je bil oceniti, ali je javna televizija v vsakem zadevnem letu izpolnila svoje obveznosti iz takrat veljavnih pogodb o izvajanju javne službe in ali obstaja povezava med stroški javne službe in denarnimi nadomestili. Zunanje revizije so navajale obveznosti javne službe, ki so izhajale iz pogodb o izvajanju javne službe, in upoštevale različne zakone, ki so urejali obveznosti javne službe televizije RTP (na primer Zakon o televiziji št. 58/90 z dne 7. septembra 1990), javni poslovni načrt in proračun (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) ter poročila o izvajanju javne službe. Zunanje revizije so preučile, ali so bile spoštovane obveznosti javne službe. V poročilih so bile narejene primerjave med denarnimi nadomestili, ki jih je dodeljevala Portugalska, in stroški iz poročil o izvajanju javne službe.
(59)
Za vsa leta, ki so bila predmet revizije, tj. leta v obdobju 1992-1997, je bilo z revizijami ugotovljeno, da je javna televizija RTP v glavnem izpolnila svoje glavne obveznosti glede razširjanja televizijskih programov. Revizije tudi navajajo, da „glede povezave med nalogami javne službe in nadomestila za ‚dejanske stroške‘ ni nobenih bistvenih izkrivljanj, ki bi vplivala na skladnost s takrat veljavno zakonodajo“. Za vsa zadevna leta je bilo v zbirnem poročilu ugotovljeno, da je bilo denarno nadomestilo Portugalske manjše od zneskov, navedenih v vsakem poročilu o izvajanju javne službe. Revizije so objavljene na spletni strani regulativnega organa ERC (40). V poročilu revizorja BDO Binder je bilo prav tako ugotovljeno, da nadomestila, ki so bila izplačana za opravljeno javno službo, niso bila prekomerna.
(60)
Člen 5 Zakona št. 21/92 javni televiziji RTP daje pravico do denarnih nadomestil za izvajanje obveznosti javne službe. Ta pravica je potrjena v pogodbah o izvajanju javne službe.
(61)
Poleg sistema letnih denarnih nadomestil (glej uvodno izjavo 19) pogodbi o izvajanju javne službe določata tudi, da Portugalska financira:
(a)
plačilo posebnih storitev v skladu s pogodbami o zagotavljanju storitev, ki jih podpišeta ali bosta podpisali javna uprava in javna televizija RTP (41);
(b)
državno udeležbo v vseh naložbah javne televizije RTP, zlasti naložbah v infrastrukturo, ki je potrebna za delovanje produkcijskih centrov in centrov za oddajanje televizijskih programov v avtonomnih regijah Azorov in Madeire, avdiovizualne arhive in mednarodno oddajanje javne televizije RTP, ter drugih tehnoloških naložbah, ki jih mora izvesti javna televizija RTP (42).
(62)
Javna televizija RTP za določanje stroškov in prihodkov, ki izhajajo iz obveznosti javne službe in na podlagi katerih je upravičena do izplačila nadomestila, uporablja analitični računovodski sistem. Pogodbi o izvajanju javne službe za vsako obveznost javne službe določata merila za izračun stroškov, upravičenih do nadomestila (43).
(63)
Na podlagi analitičnega računovodskega sistema iz prejšnje uvodne izjave javna televizija RTP razporedi stroške in prihodke (npr. osebje in opremo) na določeno število dejavnosti (upravljanje programskih vsebin, neposredni in posredni stroški programov, stroški razširjenosti, stroški oddajanja, stroški trženja in upravni stroški).
(64)
Neposredni stroški različnih dejavnosti so razdeljeni med različne stroškovne postavke (na primer kanale RTP 1, RTP 2, RTPi in RTP África). Posredni stroški so dodeljeni stroškovnim postavkam na podlagi doslednega analitičnega merila (na primer števila ur oddajanja) (44).
(65)
Analitični računovodski sistem ima naslednje značilnosti:
(a)
v skladu s pogodbama o izvajanju javne službe se lahko nadomestijo samo neto stroški poslovanja, v skladu z metodo, ki je opisana v pogodbah o izvajanju javne službe. Finančni stroški, izredni stroški in postavke, ki niso neposredno povezane z dejavnostjo, se pri nadomestilu ne upoštevajo (45);
(b)
da bi lahko izračunala neto stroške poslovanja, ki so upravičeni do nadomestila, mora javna televizija RTP odšteti prihodke iz poslovanja, pridobljene na podlagi vsake obveznosti javne službe;
(c)
v skladu s staro pogodbo o izvajanju javne službe nadomestilo ni bilo dovoljeno za splošno obveznost javne službe glede delovanja kanalov RTP 1 in RTP 2 ter pokritje avtonomnih regij z enim od kanalov (46);
(d)
v skladu s novo pogodbo o izvajanju javne službe je bilo nadomestilo za stroške poslovanja kanalov RTP 1 in RTP 2 dovoljeno, vendar za dejanske neto stroške poslovanja kanalov RTP 1 in RTP 2, ki so presegali načrtovane stroške, dodatno nadomestilo ni bilo mogoče (47).
(66)
Javna televizija RTP je o neto stroških zagotavljanja javnih storitev v letnih poročilih o izvajanju javne službe poročala v skladu z metodo izračuna stroškov iz uvodnih izjav 60-65. Naslednja preglednica obsega pregled stroškov vsake dejavnosti javne službe, za katero je javna televizija RTP upravičena do nadomestila.
Preglednica 4
Neto prijavljeni in povračljivi stroški javne službe
(v milijonih PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Teletekst
112,9
86,8
Delovanje mednarodne televizije RTP
882,3
1 517,4
1 826,9
1 890,8
2 059,6
3 999,1
3 712,9
RTP África
-
-
-
-
654,7
1 332,0
Neposredno oddajanje kanala RTP 1 Azorom in Madeiri
-
-
-
-
-
76,8
295,4
Avdiovizualni arhivi
509,1
241,6
402,7
492,7
184,9
909,4
672,1
Sodelovanje s portugalsko govorečimi državami v Afriki
186,9
128,4
172,2
148,6
144,9
202,4
200,3
Razlika pri pokrivanju
406,7
1 312,8
1 314,2
1 050,3
1 050,0
622,6
208,6
Predstavniki/dopisniki
797,8
658,2
681,1
642,7
583,2
457,2
211,0
Nacionalna gledališka ustanova S. Carlos
50,0
55,0
60,0
60,0
60,0
60,0
Spodbujanje kinematografov
215,0
95,0
27,5
156,5
391,1
352,8
Delovanje avtonomnih regionalnih centrov
3 453,4
3 486,0
3 685,9
3 696,1
3 846,6
3 459,2
2 855,2
Oddajanje za določene subjekte
482,0
350,6
151,1
94,6
80,8
Sport TV (48)
- 440,0
Neto stroški poslovanja kanala RTP 1
16 946,1
11 916,6
Neto stroški poslovanja kanala RTP 2
9 050,6
10 080,6
8 637,6
Skupni neto stroški poslovanja
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
Vir: Portugalski organi in poročila o izvajanju javnih služb.
(67)
Naslednja preglednica obsega pregled naložb javne televizije RTP v opremo za izvajanje njenih dejavnosti javne službe. Predstavlja dejanske naložbe v dejavnosti javne službe, kot so prikazane v letnih finančnih poročilih, in naložbe, evidentirane v poročilih o izvajanju javne službe. Dejanske naložbe v dejavnosti javne službe so bile višje od naložb, evidentiranih v poročilih o izvajanju javne službe.
Preglednica 5
Naložbe v dejavnosti javne službe
(v milijonih PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Skupaj
Finančna poročila
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Poročila o izvajanju javne službe
2 327,3
98,0
1 975,1
154,4
28,1
4 037,4
6 127,8
14 748,1
Razlika
305,3
2 004,0
788,8
838,3
1 452,3
0
-73,6
5 315,1
Vir: Finančna poročila in poročila o izvajanju javne službe javne televizije RTP.
(68)
Cilj začasnih ukrepov je bil javni televiziji RTP povrniti stroške za obveznosti javne službe, ki so ji bile dodeljene, in financiranje njenih naložb.
(69)
Na Portugalskem operater javne službe ni bil izbran v konkurenčnem postopku, v katerem so imela vsa zainteresirana podjetja možnost navedbe zneska nadomestila, ki bi ga zahtevala za upravljanje koncesije za storitve javne radiotelevizije. RTP je za zagotavljanje javne službe imenovala vlada.
(70)
Na portugalskem televizijskem trgu so bili od leta 1992 dejavni tako komercialni kot tudi javni izdajatelji televizijskega programa. Poleg javne televizije RTP imata dovoljenje za razširjanje televizijskih programov še komercialni televiziji SIC in TVI. Komercialna televizija SIC je bila prvi zasebni operater, oddajati pa je začela 6. oktobra 1992. Možno je, da so ukrepi v korist javne televizije RTP na radiodifuzijskem trgu izkrivljali konkurenco.
III. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
(71)
Po začetku postopka preiskave s strani Komisije v tej zadevi je več zainteresiranih strani podalo svoje pripombe na ukrepe iz uvodnih izjav 21-39. Naslednje uvodne izjave podajajo pregled zadevnih pripomb zainteresiranih strani po ukrepih.
(72)
V tem delu so obravnavane samo pripombe glede vprašanj, ki so po sodbi Sodišča v zadevi T-442/03 ostala odprta, torej pripombe, ki se nanašajo na oprostitev plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave, ter pripombe, ki se nanašajo na druge ukrepe (pogodbo s shemo socialne varnosti v letu 1993, kapitalske injekcije v obdobju 1994-1997 in posojilo v letu 1998), kakor so navedeni v členu 1 Odločbe 2005/406/ES. Te pripombe zainteresiranih strani vključujejo mnenja, ki so bila predložena po prvem sklepu Komisije o začetku postopka z dne 15. novembra 2001, pa tudi pripombe, prejete po objavi poziva k predložitvi pripomb 24. decembra 2008 (49).
(73)
Komercialni televiziji SIC in TVI sta trdili, da je oprostitev plačila notarskih stroškov in registracijskih taks izjema od pravil, ki se v skladu s portugalsko zakonodajo uporabljajo za vsako spremembo statuta družbe. Komercialna televizija SIC je pojasnila, da obseg oprostitve ni omejen na preoblikovanje javne televizije v letu 1992. Na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92 je javna televizija RTP deležna splošne oprostitve plačila pristojbin in stroškov za kateri koli vpis in registracijo.
(74)
Komercialna televizija TVI je pojasnila, da je bila javna televizija RTP oproščena tudi plačila stroškov, povezanih z objavo notarskega zapisa.
(75)
Glede kapitalskih injekcij v obdobju od leta 1994 do leta 1997 so komercialna televizija SIC, združenje komercialnih televizij ACT, italijanska komercialna televizija Mediaset in komercialna televizija TVI pojasnili, da noben razumni vlagatelj ne bi povečal kapitala družbe z značilnostmi javne televizije RTP. Zadevne kapitalske injekcije je prejela družba z velikim primanjkljajem in brez ustreznega načrta prestrukturiranja za vzpostavitev uspešnega poslovanja družbe.
(76)
Poleg tega je komercialna televizija SIC glede posojila v letu 1998 trdila, da ob upoštevanju „tehničnega stečaja“, s katerim se je javna televizija RTP soočala v letu 1996, javni televiziji RTP nobena finančna ustanova ne bi odobrila takega posojila.
(77)
Komercialna televizija SIC je poudarila zlasti pomanjkanje zunanjih revizij, ki bi se morale redno izvajati. Navedla je tudi pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene za leto 1998 in opisane v poročilu revizorja BDO Binder za to leto, to poročilo pa je tudi edina obstoječa revizija, ki bi jo po mnenju komercialne televizije SIC Komisija morala upoštevati. Opozorila je na več kritik iz poročila revizorja BDO Binder za leto 1998, med drugim tudi na preseganje omejitve oglaševanja za televizijske programe javne televizije RTP. Poudarila je, da bi morala javna televizija RTP v skladu s pogodbama o izvajanju javne službe upoštevati omejitve glede oglaševanja in npr. na uro predvajati samo določeno število minut oglasov. V skladu z ugotovitvami iz poročila revizorja BDO Binder v letu 1998 ta omejitev ni bila upoštevana. Komercialna televizija SIC je navedla tudi ugotovitev iz tega poročila, da nekatera sredstva niso bila knjižena, kar komercialna televizija SIC šteje za dokaz, da zadevne naložbe v ta sredstva niso bile izvedene.
(78)
Ker je Sodišče v sodbi T-442/03 razveljavilo člen 1 in del člena 2 Odločbe 2005/406/ES, komercialna televizija SIC trdi, da mora Komisija v tem sklepu upoštevati tudi poročilo portugalskega računskega sodišča (Tribunal de Contas, v nadaljnjem besedilu: računsko sodišče) iz junija 2002 za obdobje 1997-2000 (št. 8/2002), ki je imelo po mnenju komercialne televizije SIC objektivno dolžnost, da preuči upravljanje javne televizije RTP ter učinkovitost, uspešnost in gospodarnost njenega izvajanja nalog javne televizije. Vendar je bilo obdobje revizije razširjeno do leta 1993. Ob povzemanju ugotovitev poročila je komercialna televizija SIC poudarila, da za določanje programov javne televizije RTP ni bilo ustrezne strategije, notranje direktive glede omejitve stroškov in letni proračun pa niso bili upoštevani. Komercialna televizija SIC je tudi trdila, da po mnenju računskega sodišča Portugalska še ni določila, da je dodelitev državne pomoči povezana z dejanskim izpolnjevanjem obveznosti javne televizije RTP kot javne službe.
(79)
Komercialna televizija SIC je opozorila na splošne ugotovitve portugalskega računskega sodišča glede pogodb o izvajanju javne službe, ki javno televizijo RTP spodbujata k neučinkovitemu in neuspešnemu upravljanju, kar je povezano z nejasnimi in neopredeljenimi nalogami javne službe.
IV. PRIPOMBE PORTUGALSKE
(80)
Glede oprostitve plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave Portugalska trdi, da za pobiranje pristojbin, povezanih z uradno potrditvijo preoblikovanja javnega podjetja v javno delniško družbo (sociedade anónima) z notarskim zapisom oziroma njeno registracijo in objavo, ni bilo nobene osnove, saj je bilo to preoblikovanje izvedeno z zakonodajnim aktom.
(81)
Preoblikovanje javne televizije RTP v javno delniško družbo leta 1992 je bilo izvedeno zato, da bi televizija spadala pod zasebno pravo in da bi se način njenega delovanja približal načinu delovanja zasebnih operaterjev. Javni televiziji RTP je bilo treba dati na voljo vsa sredstva in pogoje, ki ji bi omogočili, da kar najbolje izpolni svoje cilje javne službe na trgu, ki je vedno bolj odprt za konkurenco. Cilj je bila enaka prožnost delovanja in upravljanja javne televizije RTP, kot jo imajo „običajna“ podjetja, ki delujejo na podlagi zasebnega gospodarskega prava. Po mnenju Portugalske je bilo pri obliki javne delniške družbe prisotnih manj ovir kot pri postopkih državnega nadzora, ki so prej veljali za javno televizijo RTP kot javno podjetje, zaradi česar je imela televizija boljše pogoje za razvoj televizijskih kanalov in njihovih programskih vsebin.
(82)
Portugalska trdi, da je bilo preoblikovanje javne televizije RTP z zakonom leta 1992, zaradi česar ni bil potreben „notarski zapis“ za potrditev tega dejanja, v skladu z naravo in logiko portugalskega pravnega sistema. Glede tega Portugalska opozarja, da je bila javna televizija RTP leta 1975 kot javno podjetje ustanovljena z zakonodajo, tj. Uredbo z zakonsko močjo št. 674-D/75. Kot to izrecno zahteva Zakon št. 84/88, ki je urejal preoblikovanje javnih podjetij v javne delniške družbe, so morala biti taka dejanja prav tako izvedena z zakonodajo.
V skladu s členom 3(2) splošnega zakona o preoblikovanju javnih podjetij, tj. Zakona št. 84/88 (glej uvodno izjavo 25), je moral zakonodajni akt, ki je omogočil preoblikovanje javnega podjetja, odobriti statut javne delniške družbe, ki je nastala s preoblikovanjem. Poleg tega je bilo to v skladu z načelom enakovrednosti aktov, v skladu s katerim se lahko zakonodajni akt spremeni, začasno prekliče ali razveljavi samo z akti, ki so v hierarhiji pravnih aktov enakovredni zakonodajnemu aktu. Portugalska je poudarila, da je enakovrednost aktov določena v portugalski ustavi (sedanji člen 112(5) oziroma člen 115(5) ustave v času preoblikovanja javne televizije RTP leta 1992), ki navaja, da „noben zakon ne more ustanoviti drugih kategorij zakonodaje ali dati pristojnost drugim vrstam aktom, da katero koli njegovo določbo razlagajo, vključijo, spremenijo, začasno prekličejo ali razveljavijo s kakršnim koli zunanjim učinkom“. Uporabo tega načela pri preoblikovanju javnih podjetij podpirajo avtorji na področju prava (50). Portugalska se sklicuje tudi na številne sodbe svojega ustavnega sodišča, v katerih se ponavlja razlaga, da je zakon mogoče razložiti samo z drugim zakonom (51) in ne z aktom, ki ni enakovreden zakonu v hierarhiji pravnih aktov.
(83)
Portugalska trdi, da je bilo preoblikovanje javne televizije RTP v javno delniško družbo z Zakonom št. 21/92 izvedeno v skladu s splošno shemo portugalske zakonodaje in ne bi moglo biti zakonito izvedeno na podlagi zasebnega prava v obliki notarskega zapisa. Portugalska je navedla tudi več primerov drugih javnih podjetij, ki so bila z zakonodajnim aktom preoblikovana v javne delniške družbe (52).
(84)
Portugalska se je sklicevala na Uredbo z zakonsko močjo št. 267/76 z dne 8. aprila 1976, s katero je bila prvič vzpostavljena splošna shema za javna podjetja. Ta uredba z zakonsko močjo je določala, da je lahko javna družba ustanovljena samo z uredbo z zakonsko močjo, ki mora odobriti tudi statut družbe. To je veljalo tudi za poznejše spremembe statuta družbe.
(85)
Portugalska se je nadalje sklicevala na Zakon št. 84/88 z dne 20. julija 1988 (glej uvodno izjavo 25 tega sklepa), ki je navajal, da je za preoblikovanje javne družbe v javno delniško družbo potrebna uredba z zakonsko močjo, ki mora odobriti tudi statut javne družbe. Portugalska je nato sklenila, da je bila za preoblikovanje javne televizije RTP v letu 1992 potrebna uredba z zakonsko močjo ter da je bil statut lahko odobren samo z zakonom in ne z notarskim zapisom.
(86)
Poleg tega je Zakon št. 58/90 z dne 7. septembra 1990 zahteval, da javno televizijo zagotavljajo operaterji, ki so izrecno ali večinsko v lasti javnih subjektov, statute teh operaterjev pa mora odobriti uredba z zakonsko močjo.
(87)
Glede „registracijskih taks“ Portugalska ugotavlja, da je bila registracija statuta, odobrenega z Zakonom št. 21/92, sicer oproščena plačila takih stroškov, vendar je bilo treba formalnosti registracije še vedno opraviti „po uradni dolžnosti“. Formalnosti registracije so bile potrebne, ker Zakonik o sodnem registru (Código do Registo Comercial) zahteva, da so akti podjetij registrirani in objavljeni. Po mnenju Portugalske stroški registracije znašajo 11 000 contov (53), kar je enako 11 000 000 PTE.
(88)
Glede zahteve po objavi Portugalska poudarja, da je bil statut javne televizije RTP v Diário da República objavljen kot priloga k Zakonu št. 21/92, s katerim je bil statut odobren, zato je bila ta zahteva izpolnjena.
(89)
Glede pripomb komercialne televizije SIC v zvezi s členom 11(2) Zakona št. 21/92 je Portugalska odgovorila, da portugalski zakonodajalec posebnih davčnih ugodnosti pri preoblikovanju poslovanja ali prestrukturiranju ni omejil na javna podjetja. Oprostitev je temeljila na Uredbi z zakonsko močjo št. 404/90. Portugalska je trdila, da javna televizija RTP razen ob preoblikovanju v letu 1992 ni bila oproščena plačila registracijskih taks na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92. Portugalska je tudi trdila, da je opredelitev člena 11(2) Zakona 21/92 kot podlage za trajno oprostitev plačila stroškov posledica jezikovnega nesporazuma. Člen 11(2) namreč ni navajal, da uredba z zakonsko močjo zadošča za vse pravne namene in vsa dejanja za ureditev „zadeve“ (tj. preoblikovanje v letu 1992, poudarek je dodan), ampak je določal, da je javna televizija RTP oproščena plačila vseh stroškov in pristojbin, potrebnih za vpis, registracijo ali zaznambo v registre premoženja. Po mnenju Portugalske je to pomenilo, da javna televizija RTP ni oproščena plačila registracijskih taks pri dejavnostih zunaj okvira preoblikovanja v letu 1992, razen če se te dejavnosti nanašajo na preoblikovanje v letu 1992. Portugalska je predložila tudi dokumentacijo za več primerov, v katerih je javna televizija RTP plačala registracijske takse.
(90)
Portugalska trdi, da je ozadje prvotnega dogovora med upravo za socialno varnost in javno televizijo RTP o odlogu plačila dolga ter odpovedi zamudnim obrestim in globam pravni spor glede ustavnosti Izvedbene uredbe št. 12/83 o obveznih odtegljajih za socialno varnost pri plačilih za nadurno delo. Z dogovorom je bila potrjena razlaga javne televizije RTP, da se za plačilo za nadurno delo prispevki za socialno varnost ne odtegnejo, kar je potrdil tudi davčni strokovnjak.
(91)
Portugalska tudi trdi, da s tem, ko je portugalska vlada uradno odobrila ta dogovor, javni televiziji RTP v primerjavi z drugimi podjetji v podobnih okoliščinah ni bila dodeljena posebna finančna ugodnost na podlagi Uredbe z zakonsko močjo št. 411/91. Portugalska trdi, da je odstopanje iz člena 2(1)(d) veljalo za javno televizijo RTP, saj je bila ta predmet državnega posredovanja in je pod upravljanjem upravnega sveta, ki ga je vlada imenovala leta 1977 (54), izkusila različne spremembe. Portugalska trdi, da je splošna narava odstopanja poudarjena z dejstvom, da je bil z eno zainteresirano stranjo prav tako sklenjen dogovor na podlagi Uredbe z zakonsko močjo št. 411/91.
(92)
Portugalska je glede posojila pojasnila, da so tehnični pogoji, ki so bili priloženi posojilu, določali, da se mora finančni posel obrestovati v skladu s tržnimi merili.
(93)
Portugalska je trdila, da so kapitalske injekcije v obdobju 1994-1998 skupaj z izplačili kompenzacijskih nadomestil pomenile instrument za financiranje stroškov za zagotavljanje storitev javne televizije.
(94)
Po mnenju Portugalske se je model financiranja, izbran za izplačevanje nadomestil javni televiziji RTP za njene stroške javne službe, izkazal za neustreznega in je prinesel velike izgube. Prvič, znesek izračuna kompenzacijskih nadomestil je bil vedno manjši od dejanskih potreb financiranja javne televizije. Drugič, Portugalska je z izplačili nadomestil vedno zamujala. Da bi lahko plačevala svoje stroške poslovanja, se je morala javna televizija RTP zateči k bančnim posojilom, vendar obresti in amortizacije ni mogla vključiti v izračun stroškov javne službe. Tretjič, javna televizija RTP je morala državi na nadomestila plačevati davek na dodano vrednost (DDV), zaradi česar je bil neto znesek kompenzacijskih nadomestil nižji.
(95)
Portugalska trdi, da: (i) davčna oprostitev (tj. oprostitev plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave), (ii) sredstva za plačilo pristojbine za uporabo oddajnega omrežja, (iii) odlog plačila dolga shemi socialne varnosti, (iv) plačilo za odcepitev televizijskega omrežja, (v) protokol o spodbujanju kinematografov in (vi) posojilo, ki ga je javna televizija RTP prejela v letu 1998, ne spadajo v pojem državne pomoči. Glede združljivosti drugih ukrepov je Portugalska trdila, da bi jih bilo treba upoštevati kot nadomestilo za stroške javne službe in ne kot državno pomoč (55), ali pa bi bilo treba njihovo združljivost z zakonodajo Unije oceniti ob upoštevanju člena 86(2) Pogodbe ES (zdaj člena 106(2) PDEU).
(96)
Glede izračuna prekomernih nadomestil je Portugalska trdila, da:
(a)
je vključitev stroškov poslovanja kanala RTP 2 v letu 1996 kot povračljivih stroškov javne službe temeljila na novi pogodbi o izvajanju javne službe, v skladu s katero je izplačilo nadomestila za stroške poslovanja kanala RTP 2 na podlagi pogodbe začelo veljati od 1. januarja 1996 dalje (56);
(b)
se posojilo v višini 20 milijard PTE ne sme upoštevati kot nadomestilo, ker je bilo odobreno pod tržnimi pogoji;
(c)
so bila tudi povečanja kapitala načrtovana za financiranje naložb in ne samo za finančno nadomestilo povračljivih stroškov javne službe. Obveznost države kot delničarja, da sodeluje pri financiranju naložb, za katere velja, da so potrebne, je določena v pogodbah o izvajanju javne službe (57);
(d)
je bilo treba na denarna nadomestila plačati DDV, zaradi česar je bila neto vrednost, ki jo je prejela javna televizija RTP, nižja;
(e)
so bili stroški javne službe v skladu z novo pogodbo o izvajanju javne službe povrnjeni samo do odobrenega proračuna.
Ob upoštevanju navedenega je Portugalska sklenila, da se finančno nadomestilo za obveznosti, ki jih je imela javna televizija RTP kot javna služba, ne bi smelo obravnavati kot prekomerno ali neustrezno.
(97)
Glede pomanjkanja zunanjih revizij Portugalska trdi, da se je Komisija že opredelila glede finančnega položaja javne televizije RTP, pri čemer je prav tako zajela obdobje 1992-1998 in v svojih odločbah iz leta 2006 v zadevi E 14/2005 in zadevi NN 31/2006 ni zahtevala zunanje revizije javne službe, ti dve odločbi pa na sodišču nista bili izpodbijani. Portugalska trdi zlasti, da je Komisija v odločbi NN 31/2006 že upoštevala poročilo računskega sodišča št. 8/2002. Nadalje je poudarila, da je Komisija v odločbi NN 31/2006 sklenila, da je bil finančni položaj javne televizije RTP v obdobju 1992-1998 posledica stalnega pomanjkanja financiranja njenih dejavnosti javne službe. V odločbi NN 31/2006 je Komisija svojo ugotovitev utemeljila na podlagi zunanjega poročila, tj. poročila podjetja PriceWaterhouse Cooper iz leta 2005, in zunanje revidiranih letnih računovodskih izkazov javne televizije RTP, za katere Portugalska meni, da so edini relevantni.
(98)
Portugalska je ponovila, da so poročila o izvajanju javne službe v obdobju 1993-1998 revidirali revizorji javne televizije RTP (58). Vendar pa je Portugalska kasneje predložila zunanje revizije poročil o izvajanju javne službe za obdobje 1992-1998, skupaj s končnim zbirnim poročilom, v katerem so bila zajeta vsa ta leta. Zunanje revizije je organiziral neodvisni organ za medije, Entidade Reguladora para a Comunicação Social (ERC), ki je za zunanje revizije zaprosil zunanjega revizorja, tj. družbo Pedro Roque (59).
(99)
Portugalska je podrobneje odgovorila na nekatere trditve komercialne televizije SIC glede nekaterih točk. Glede trditve komercialne televizije SIC, da v skladu s poročilom revizorja BDO Binder manjka mnenje Sveta za javno mnenje, je Portugalska poudarila, da se to mnenje ni nanašalo na poročilo javne televizije RTP o izvajanju javne službe. Sicer je bilo mnenje tega organa upravičeno na podlagi stare pogodbe o izvajanju javne službe, vendar ni postalo pravno zavezujoče. Nova pogodba o izvajanju javne službe ni zahtevala, da se to mnenje priloži poročilu o izvajanju javne službe.
(100)
Glede trditev komercialne televizije SIC, da je poročilo revizorja BDO Binder za leto 1998 vsebovalo stvarno premoženje v višini približno 53 milijonov EUR, čeprav to premoženje ni bilo nikjer evidentirano, je Portugalska potrdila, da so bile za to premoženje izvedene ustrezne naložbe. Če za to premoženje ni bila sestavljena nobena evidenca (čeprav je bilo kasneje mogoče opredeliti vrednost tega premoženja, razen dela v višini 4 milijone EUR, evidenco pa je bilo mogoče pripraviti za nazaj), to še ne pomeni, da naložbe niso bile izvedene. Zunanji revizor je potrdil bilance in številke ter transakcije s tretjimi osebami.
(101)
Glede trditve komercialne televizije SIC, da so bile v skladu s poročilom revizorja BDO Binder za leto 1998 presežene omejitve oglaševanja, je Portugalska poudarila, da zaradi tega finančno nadomestilo nikakor ne bi bilo zmanjšano. Razlog za preseženo omejitev oglaševanja je bil ta, da so bili zneski, ki jih je javna televizija RTP prejela iz presežka oglaševanja, precej nižji od zneskov, ki jih je za to leto potrebovala. V vsakem primeru je Portugalska potrdila, da so bili skupni prihodki od oglaševanja (vključno s prihodki od presežene omejitve oglaševanja) upoštevani pri izračunu potrebe po financiranju, tj. nadomestila za izpolnjevanje obveznosti javne službe.
(102)
Portugalska trdi, da poročilo portugalskega revizijskega sodišča št. 8/2002 v tem sklepu ne bi smelo biti upoštevano, saj je bila v sodbi Sodišča v zadevi T-442/2003 ugotovljena samo objektivna pomanjkljivost informacij iz poročil o izvajanju javne službe, katerim niso bile priložene zunanje revizije. Portugalska je poudarila, da se poročilo revizijskega sodišča št. 8/2002 nanaša samo na obdobje 1997-2000 in ne na celotno obdobje, ki ga obravnava tekoča preiskava. Obdobje 1993-1997 je bilo zajeto samo v poročilu, ki je bilo namenjeno splošnemu opisu finančnega položaja javne televizije RTP in njenih potreb po financiranju, vendar ta leta niso bila samo bistvo poročila. Namen poročila je bil oceniti upravljanje javne televizije RTP, vlogo države kot delničarja in zagotavljanje storitev javne televizije.
Portugalska trdi, da je računsko sodišče prekoračilo svoja pooblastila glede revidiranja javnih financ ter namesto tega opravilo analizo učinkovitosti in stroškovne učinkovitosti javnih izdatkov. Poročilo po mnenju Portugalske ni pomembno, razen tega, da je pomenilo neodvisno revizijo podjetja in potrdilo izkaze Portugalske ter da ni odkrilo nobenih nepravilnosti. Portugalska trdi, da bi morala Komisija v tem sklepu namesto poročila revizijskega sodišča št. 8/2002 upoštevati poročilo o reviziji št. 20/98, saj slednje obravnava ekonomski in finančni položaj javne televizije RTP v obdobju 1994-1996. V poročilu o reviziji št. 20/98 je bilo ugotovljeno, da merila za financiranje javne službe v stari pogodbi o izvajanju javne službe niso tako jasno opredeljena kot v novi pogodbi o izvajanju javne službe, v kasnejšem poročilu 8/2002 pa je ta ugotovitev izpodbijana.
V. OCENA UKREPOV
(103)
Da bi Komisija ugotovila, ali začasni ukrepi, ki jih je Portugalska izvajala za javno televizijo RTP, pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, mora oceniti, ali ti ukrepi:
(a)
pomenijo pomoč, ki jo dodeli država članica ali je dodeljena iz državnih sredstev;
(b)
lahko izkrivljajo konkurenco;
(c)
dajejo prednost določenim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga;
(d)
vplivajo na trgovino med državami članicami.
(104)
V nadaljevanju bodo obravnavani značaj državne pomoči posojila iz leta 1998, dogovor o odlogu plačila dolga in odpoved zamudnim obrestim ter kapitalske injekcije v obdobju 1994-1997. Ocenjena bo tudi prisotnost državnih sredstev pri oprostitvi plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave.
(105)
Državna sredstva so prisotna pri oprostitvi notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave, saj je izguba davčnih prihodkov enaka porabi državnih sredstev v obliki davčnih izdatkov (60).
(106)
Komisija glede odloga plačila dolga shemi socialne varnosti in odpovedi zamudnim obrestim od terjatev meni, da organa, odgovornega za shemo socialne varnosti, ni mogoče obravnavati kot podjetje. Ne opravlja gospodarske dejavnosti, temveč je javni organ z nalogo upravljanja socialne varnosti (61). Poleg tega odloga plačila dolga ni odobrila shema socialne varnosti, temveč skupna uredba državnih sekretarjev za finance in socialno varnost ter namestnik državnega sekretarja namestnika ministra. Država se je na podlagi dovoljenja odrekla dohodku, saj bi morala za neplačani dolg prejeti obresti v višini 1 206 milijonov PTE. Zato je jasno, da so bila prisotna državna sredstva in da je mogoče ukrep pripisati državi.
(107)
Kapitalske injekcije, ki jih je prejela javna televizija RTP, je država zagotovila neposredno iz državnega proračuna. Zato je jasno, da so bila pri tem financiranju prisotna državna sredstva v smislu člena 107(1) PDEU.
(108)
Komisija se ne more strinjati s trditvijo Portugalske, da pri posojilu javni televiziji RTP državna sredstva niso bila prisotna. Pojem državnih sredstev vključuje tudi prednosti, odobrene s strani organov, ki jih je država članica imenovala ali ustanovila v ta namen (62). Posojilna pogodba iz leta 1998 je bila sklenjena med javno televizijo RTP in Skladom za stabilizacijo javnega dolga, ki ga upravlja Inštitut za upravljanje javnega dolga. Pravni akt določa, da je ta inštitut pod pristojnostjo in nadzorom ministra za finance (63). Torej je mogoče sklepati, da bi bilo treba sredstva, ki jih je podelil Sklad za stabilizacijo javnega dolga, obravnavati kot državna sredstva.
(109)
Ker pogoje pogodbe določa sklep med državnimi sekretarji za sredstva javnega obveščanja, državno blagajno in finance z dne 17. decembra 1998, je mogoče ta ukrep neposredno pripisati državi.
(110)
Oprostitev plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave Glede oprostitve plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave je treba oceniti, ali je ta ukrep dodelil splošno davčno oprostitev, od katere je imela javna televizija RTP korist, oziroma ali je veljal samo za javno televizijo RTP. V naslednjih uvodnih izjavah Komisija razlikuje med začasno oprostitvijo iz člena 11(1) Zakona št. 21/92 in trajno oprostitvijo iz člena 11(2) Zakona št. 21/92.
(111)
Komisija meni, da je oprostitev zahteve po sestavi notarskega zapisa ter plačila registracijskih taks in stroškov objave javni televiziji RTP dodelila prednost, saj tako ni imela stroškov, ki bi jih v nasprotnem primeru morala plačati iz lastnega proračuna.
(112)
Ta prednost je tudi materialno selektivna, saj je bila v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92 dodeljena samo javni televiziji RTP. Dejstvo, da ta zakon po trditvah Portugalske zgolj potrjuje uporabo bolj splošnega zakona, namreč Zakona št. 84/88, te ugotovitve ne spremeni. Zakon št. 84/88 se nanaša na javna podjetja in navaja, da se lahko taka podjetja z uredbo z zakonsko močjo preoblikujejo v javno delniško družbo. Vendar pa to, da se zakon nanaša na „javna podjetja na splošno“, ne vpliva na materialno selektivnost iz člena 11(1) Zakona 21/92 v korist določenega podjetja, tj. javne televizije RTP. V vsakem primeru bi oprostitev samo za javna podjetja pomenila materialno selektiven ukrep za to skupino podjetij (v primerjavi z zasebnimi podjetji), med katere sodi javna televizija RTP.
(113)
Državni ukrepi pa kljub temu, da so materialno selektivni, ne sodijo v pojem selektivnega ukrepa v smislu člena 107(1) PDEU, če državni ukrep, namesto da bi odstopal od običajnega izvajanja sistema, postane njegov sestavni del (64). Zato je treba preučiti, ali je bil ukrep združljiv z naravo in logiko portugalskega pravnega sistema, da se preoblikovanje javnega podjetja RTP v javno delniško družbo izvede z zakonom, oziroma ali sklicevanje na ta zakon pri preoblikovanju javne televizije RTP pomeni izjemo, ki ji dejansko daje prednost pred drugimi podjetji. V skladu s pristopom Sodišča v njegovi sodbi bo Komisija v nadaljevanju razlikovala med oprostitvijo plačila notarskih stroškov ter oprostitvijo registracijskih taks in stroškov objave (65).
(114)
Oprostitev zahteve po sestavi notarskega zapisa in notarskih stroškov: Komisija meni, da sta preoblikovanje javne televizije RTP v javno delniško družbo in odobritev njenega statuta z zakonodajo namesto z notarskim zapisom v skladu z logiko in naravo portugalskega pravnega sistema. Preoblikovanje v javno delniško družbo je bilo izvedeno zato, da bi bila javna televizija RTP v prožnejši obliki podjetja, zaradi česar bi imela enake pogoje kot zasebni operaterji. Dejstvo, da je bilo to preoblikovanje izvedeno z zakonodajo in ne z notarskim zapisom, ni bil poskus izogibanja zahtevi po sestavi notarskega zapisa, ampak je bilo v skladu s splošnim načelom portugalske zakonodaje, da se zakonodajni akti lahko spremenijo samo z enakovrednimi zakonodajnimi akti.
(115)
V skladu z načelom „enakovrednosti aktov“ se lahko zakon razveljavi, začasno prekliče ali spremeni samo s pravnim aktom, ki je enakovreden ustanovnemu aktu in ne z aktom, ki mu je v hierarhiji aktov podrejen. To načelo je bilo v portugalsko ustavo uvedeno leta 1982, torej precej pred preoblikovanjem javne televizije RTP leta 1992. Člen 115(5) portugalske ustave, kot je veljala v času preoblikovanja javne televizije RTP, je določal, da: „noben zakon ne more ustanoviti drugih oblik zakonodaje ali dati pristojnosti drugim vrstam aktom, da katero koli njegovo določbo razlagajo, vključijo, spremenijo, začasno prekličejo ali razveljavijo tako, da ima učinek na tretje stranke.“ Ker je bila javna televizija RTP leta 1975 nacionalizirana z zakonodajo, tj. Uredbo z zakonsko močjo št. D 674-D/75, je bilo njeno preoblikovanje v drugo pravno obliko mogoče izvesti samo z uredbo z zakonsko močjo ali z zakonom, ki je uredbi z zakonsko močjo enakovreden oziroma hierarhično nadrejen. Prav tako nič ne kaže na to, da je bila prvotna nacionalizacija javne televizije RTP leta 1975 izvedena zaradi izogibanja pravilom, ki veljajo za podjetja zasebnega prava, in da je podjetju dodelila prednost.
(116)
Nobenega dokaza ni, da so bili vsi drugi zakoni, ki so veljali pred preoblikovanjem javne televizije RTP (glej uvodne izjave 84-86 tega sklepa), oblikovani zato, da bi javnim podjetjem dodelili denarno korist v obliki izogibanja notarskim zapisom (in s tem povezanim stroškom), ki veljajo za zasebne transakcije. Zlasti Zakon št. 84/88, ki je omogočal preoblikovanje javnih podjetij v javne delniške družbe, je odražal ustavna in pravna načela, ki so veljala v zadevnem obdobju.
(117)
Sklepna ugotovitev: ob upoštevanju zgoraj navedenega oprostitev zahteve glede preoblikovanja javne televizije RTP z notarskim zapisom (in s tem plačila zadevnih stroškov) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
(118)
Oprostitev plačila registracijskih taks in stroškov objave: oceniti je treba, ali je imela javna televizija RTP korist od tega, da ji ni bilo treba plačati nobenih stroškov, povezanih z registracijo podjetja v trgovinskem zakoniku in objavo notarskega zapisa. V skladu s takrat veljavno portugalsko zakonodajo je moral sodni tajnik, zadolžen za trgovinski register, v Diário da República objaviti notarski zapis, s katerim sta bila uradno potrjena ustanovitev podjetja zasebnega prava in njegov statut, ter tako tretje osebe obvestiti o vsebini teh dokumentov. Javna televizija RTP teh stroškov objave ni imela, saj je bilo z obvezno objavo Zakona št. 21/92 v Diário da República zagotovljeno, da je bila javnost seznanjena s preoblikovanjem javne televizije RTP in vsebino njenega novega statuta.
(119)
Nič ne kaže na to, da se je Portugalska odločila preoblikovati javno televizijo RTP v javno delniško družbo na podlagi Zakona št. 21/92 zato, da bi bila javni televiziji RTP dodeljena prednost v obliki prihranka pri plačilu registracijskih taks in stroškov objave. Verjetneje je, da bi bila druga objava statuta RTP popolnoma nepotrebna, saj so bile zahteve glede preglednosti in objave že izpolnjene z objavo Zakona št. 21/92 v Diário da República. Ker je registracija dokončna zaradi poznejše objave in sta ta dva ukrepa povezana, je vprašljivo, ali je mogoče oprostitev plačila registracijskih taks prav tako upravičiti z naravo in logiko portugalskega pravnega sistema in obveznim preoblikovanjem javne televizije RTP z zakonodajo. Portugalska ne oporeka dejstvu, da je Zakon o trgovinskih družbah še vedno zahteval registracijo. Kot je navedla Portugalska: „registracija je bila potrebna, vendar ni bil potreben notarski zapis in uredba z zakonsko močjo je zadoščala za namene registracije“. To sledi tudi iz člena 3(3) Zakona št. 84/84 (glej uvodno izjavo 25 tega sklepa). Poleg tega je Portugalska poudarila, da je morala biti ustanovitev javne televizije RTP, da bi lahko v prihodnosti registrirala vse druge akte, povezane z družbo (tj. zaradi preoblikovanja v javno delniško družbo leta 1992), registrirana (66). Če je registracija potrebna, Komisija ne vidi nobenega razloga, zakaj javna televizija RTP ne bi mogla kriti zadevnih stroškov.
(120)
Sklepna ugotovitev: skleniti je treba, da oprostitev zahteve po sestavi notarskega zapisa (vključno z oprostitvijo plačila notarskih stroškov), ki je bila dodeljena javni televiziji RTP, kot tudi oprostitev zahteve po objavi in plačila zadevnih stroškov objave v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92, ne pomenita državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
Oprostitev plačila registracijskih taks v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92 pomeni državno pomoč.
Vendar pa bi bile te oprostitve, kot je kasneje navedeno v uvodnih izjavah 160-161 tega sklepa, v vsakem primeru upravičene kot ustrezno nadomestilo za stroške opravljanja storitev splošnega gospodarskega pomena na podlagi člena 106(2) PDEU.
(121)
Portugalska trdi, da člen 11(2) Zakona št. 21/92 javni televiziji RTP dejansko ne dodeljuje trajne oprostitve, ampak je bil namenjen isti zadevi kot prej začasna oprostitev, tj. preoblikovanju javne televizije RTP v javno delniško družbo leta 1992. Portugalska tudi trdi, da je javna televizija RTP že večkrat plačala notarske registracijske takse. Vendar besedilo člena 11(2) Zakona št. 21/92 zajema vse nadaljnje vpise, registracije in zaznambe, ki se lahko v skladu s tem členom brezplačno izvedejo za neomejeno časovno obdobje.
(122)
Taka trajna oprostitev prav tako daje prednost javni televiziji RTP, saj le-ta tako ni imela stroškov, ki bi jih v nasprotnem primeru morala kriti iz lastnega proračuna. Trditev Portugalske, da po njej znanih podatkih člen 11(2) Zakona št. 21/92 nikoli ni bil uporabljen in da je javna televizija RTP plačala vse potrebne stroške, je dokaz, ki je sicer pomemben v primeru morebitnega povračila državne pomoči, vendar ne spremeni ugotovitve glede besedila določbe.
(123)
Ta prednost je tudi selektivna, saj se Zakon št. 21/92 nanaša na javno televizijo RTP. Portugalska ne more trditi, da Zakon št. 21/92 pomeni zgolj izvajanje splošnega pravila portugalske zakonodaje. Zlasti za dokazovanje neobstoja selektivnosti ni mogoče uporabiti člena 1 in 2 Uredbe z zakonsko močjo št. 404/90, saj ta uredba z zakonsko močjo obravnava koncentracijo in zato ne zajema te zadeve, ki obravnava preoblikovanje javnega podjetja v javno delniško družbo (67).
(124)
V nasprotju z začasno oprostitvijo plačila stroškov registracije trajne oprostitve ni mogoče utemeljiti z doktrino enakovrednosti aktov, s katero je bila ob preoblikovanju javne televizije RTP leta 1992 zaradi postopka sprejetja zakonodaje ukinjena zahteva po sestavi notarskega zapisa in njegovi objavi. Skladnost z naravo in logiko portugalskega pravnega sistema je mogoče sprejeti za začasno oprostitev, ker je bilo v tem določenem primeru preoblikovanje javne televizije RTP v javno delniško družbo, kot je bilo prikazano, mogoče samo z uredbo z zakonsko močjo. Vendar široko področje uporabe člena 11(2) Zakona št. 21/92 ne izključuje, da so oprostitve zahtev po notarskem zapisu (in plačila notarskih stroškov) možne tudi v drugih primerih in ne samo pri preoblikovanju javne televizije RTP v javno delniško družbo leta 1992. Zadošča ugotovitev, da trajna oprostitev plačila registracijskih taks v korist enega podjetja (ali ene skupine podjetij, npr. javnih delniških družb) nikoli ne more biti v okviru narave in logike pravnega sistema (68).
Sklepna ugotovitev: skleniti je treba, da trajna oprostitev za javno televizijo RTP na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92 pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
(125)
Dogovor glede socialne varnosti (odlog plačila dolga in odpoved zamudnim obrestim): Komisija je preučila pripombe tretjih strani in Portugalske ter ugotovila, da prvotnega dogovora med organom, pristojnim za shemo socialne varnosti, in javno televizijo RTP ni mogoče šteti za dogovor, ki predstavlja običajno ravnanje zasebnega operaterja. Vprašanje je bilo, ali je razlaga nekaterih pravil socialne varnosti iz Izvedbene uredbe št. 12/83, pravno pravilna. Z dogovorom je bila potrjena razlaga javne televizije RTP, ki je bila podprta z analizo davčnega strokovnjaka, ki je ugotovil, da je bila Izvedbena uredba neustavna. Vendar Izvedbena uredba po dogovoru ni bila razveljavljena. Zato je treba skleniti, da se je ukrep selektivno uporabljal za javno televizijo RTP, ne da bi pri tem vplival na uporabo razlage sheme socialne varnosti v zvezi z drugimi družbami.
(126)
Komisija se ne more strinjati s trditvijo Portugalske, da sta bila odlog plačila dolga ter odpoved globam in zamudnim obrestim odobrena v okviru splošnega sistema, ki se na podlagi Uredbe z zakonsko močjo št. 411/91 uporablja za vsa podjetja v podobnem položaju, in zato ta odobritev javni televiziji RTP ni dodelila nobene posebne ugodnosti..
(127)
Ne glede na selektivno ali splošno naravo take sheme je namen tega sklepa ugotoviti, ali je bila uporaba sheme za javno televizijo RTP selektivna.
(128)
V skladu z Uredbo z zakonsko močjo št. 411/91 je treba za dokazovanje, da je odlog plačila dolga nujen za zagotovitev uspešnega poslovanja družbe, izvesti finančno/ekonomsko študijo. Javna televizija RTP ni nikdar izvedla take študije svojega uspešnega poslovanja v skladu s členom 2(3) Uredbe z zakonsko močjo št. 411/91.
(129)
Poleg tega pogoj iz člena 2(1)(d) Uredbe z zakonsko močjo št. 411/91 ni veljal za javno televizijo RTP, ker reguliranje dolga ni potekalo po posredovanju države. Komisija se ne strinja s trditvijo Portugalske, da je zgodovina posredovanja države vplivala na delovanje dolžniškega podjetja in da so za javno televizijo RTP v času posredovanja države veljale zakonske določbe. Čeprav je bil za javno televizijo RTP v letu 1977 uveden poseben režim upravljanja (69), se je ta režim končal s sprejetjem statuta leta 1980, dolg shemi za socialno varnost pa se je „nakopičil“ v obdobju 1983-1989. Komisija meni, da reguliranja dolga javne televizije RTP ni mogoče šteti za del splošnega režima v okviru Zakona št. 411/91, saj javna televizija RTP ni izpolnjevala meril, ki jih ta zakon določa za tako odobritev. Zato se je ta ukrep selektivno uporabil za javno televizijo RTP.
(130)
Ob odobritvi odloga plačila dolga bi morala Portugalska ravnati enako kot javni ali zasebni upnik, ki si skuša povrniti dolgovane zneske in zato, da bi pospešil plačilo, sklene pogodbe o odlogu plačila dolga (70). Stopnja zamudnih obresti, ki jih je uporabila država, bi morala biti enaka stopnji, ki bi jo zasebni upnik uporabil v podobnih okoliščinah. Komisija meni, da bi zasebni upnik, ki bi si prizadeval za povračilo dolga s pravnimi sredstvi, prejel vsaj zakonsko določeno obrestno mero. Zato Portugalska, ki kljub razpoložljivim izvršilnim mehanizmom ni zahtevala nobenih plačil obresti, ni ravnala enako, kot bi ravnal zasebni upnik, ki bi obrestno mero čim bolj zvišal. Poleg tega se je dolg shemi socialne varnosti „nakopičil“ v obdobju 1983-1989, dogovor o odlogu plačila dolga pa je bil sklenjen šele v letu 1993. Zasebni upnik pod enakimi pogoji ne bi dovolil podobnega nabiranja neporavnanega dolga v tako dolgem obdobju, ne da bi sprožil postopke za izterjavo dolga. Zato se zdi, da je bila z ukrepom javni televiziji RTP dodeljena posebna ugodnost.
(131)
Povečanja kapitala: Komisija je po presoji pripomb tretjih strank in Portugalske ugotovila, da so povečanja kapitala v obdobju 1994-1997 javni televiziji RTP zagotovila finančno ugodnost. Kot je razvidno iz preglednice 3 v uvodni izjavi 40 in ob upoštevanju slabega finančnega položaja javne televizije RTP v obdobju, ko so bila povečanja kapitala izvedena, noben zasebni vlagatelj ne bi vložil kapitala v družbo, pri kateri v razumnem času ne bi bilo mogoče pričakovati običajnega donosa. Dejansko se je finančni položaj javne televizije RTP kljub finančnim injekcijam poslabšal. Niti Portugalska niti tretje strani niso trdile, da je Portugalska z vložitvijo kapitala v družbo ravnala kot zasebni vlagatelj.
(132)
Posojilo v letu 1998: Komisija se ne strinja s trditvijo Portugalske, da je bilo posojilo, odobreno v letu 1998, v skladu s tržnimi pogoji. Da posojilo ne bi pomenilo državne pomoči, bi morali priloženi pogoji (zahtevano jamstvo in obrestna mera) odražati dejansko tveganje posojila podjetju (71). Tveganje in s tem obrestna mera sta višja, če je družba v gospodarskem in finančnem položaju, ki ni dovolj stabilen, da bi ji finančna ustanova odobrila posojilo.
(133)
Kot je razvidno iz preglednice 3 v uvodni izjavi 40, je bila javna televizija RTP v času, ko je bilo posojilo odobreno, v tako hudih finančnih težavah, da so njeni dolgovi presegli vrednost njenega premoženja in je bil njen neto lastniški kapital negativen. Tehnično je družba bankrotirala.
(134)
Prvič, upoštevati je treba, da je bilo posojilo podrejeno, torej ni imelo zavarovanja na podlagi premoženja, v primeru bankrota pa je bilo za poplačilo za vsemi upniki, vendar pred delničarji. Odsotnost ustreznega zavarovanja na podlagi premoženja je bil jasen kazalnik, da posojilo ni bilo odobreno v skladu s tržnimi pogoji in da je bila prisotna državna pomoč. Zaradi tehničnega bankrota javni televiziji RTP nobena finančna ustanova ne bi odobrila podrejenega posojila, ker je bila verjetnost, da bo javna televizija RTP lahko posojilo vrnila, majhna. V resnici posojila ni odobrila zasebna finančna ustanova, ampak Sklad za stabilizacijo javnega dolga.
(135)
Drugič, mogoče je trditi, da obrestna mera, ki je veljala za posojilo, očitno ne odraža dejanskega tveganja posojila. Ne samo, da je bila pod referenčno mero, ki jo Komisija običajno uporablja za izračun elementa državne pomoči v shemah subvencioniranja obresti za posojila (72), temveč bi tudi običajen tržni operater poleg „dobrih“ jamstev zahteval obrestno mero, ki bi izravnala tako veliko tveganje nevračila.
(136)
Glede na to, da je bil finančni položaj javne televizije RTP tak, da v običajnih okoliščinah ne bi mogla pridobiti podrejenega posojila, se to posojilo enači z nepovratnimi sredstvi in pomeni prednost za javno televizijo RTP.
(137)
V skladu s tem Komisija meni, da odlog plačila dolga shemi socialne varnosti, kapitalske injekcije v obdobju 1994-1997 in posojilo, odobreno v letu 1998, v primerjavi s konkurenti, ki niso prejeli enakih denarnih sredstev, predstavljajo finančno in gospodarsko prednost.
(138)
Ker je bil portugalski televizijski trg za konkurenco odprt najkasneje leta 1992, so bili v času, ko je imela javna televizija RTP korist od različnih ukrepov, na trgu prisotni konkurenčni ponudniki. Februarja 1992 sta komercialni televiziji SIC in TVI pridobili licenci za oddajanje, oktobra 1992 pa je komercialna televizija SIC začela z oddajanjem programa na Portugalskem.
(139)
Komisija se ne strinja s trditvijo Portugalske, da dogovor glede odloga plačila dolga s shemo socialne varnosti ne spada v pojem državne pomoči, ker je dolg nastal, preden je bil portugalski radiodifuzijski trg odprt za konkurenco. Finančna ugodnost je bila javni televiziji RTP dodeljena maja 1993, po odprtju radiodifuzijskega trga, in je zato javni televiziji RTP lahko dodelila gospodarsko prednost.
(140)
V skladu s tem je treba skleniti, da so ukrepi, ki jih je odobrila Portugalska, javni televiziji RTP v primerjavi s konkurenčnimi ponudniki, ki niso prejeli enakih denarnih sredstev, lahko dodelili finančno in gospodarsko prednost in so zato lahko izkrivljali konkurenco v smislu člena 107(1) PDEU.
(141)
Državni ukrepi spadajo na področje uporabe člena 107(1) PDEU, če vplivajo na trgovino med državami članicami. To velja vedno, ko so zadevne dejavnosti predmet trgovine med državami članicami. V tem primeru je upravičenka, javna televizija RTP, sama aktivna na mednarodnem trgu. Dejansko preko Evropske radiodifuzijske unije izmenjuje televizijske programe in sodeluje v sistemu Evrovizije (73). Poleg tega javna televizija RTP neposredno konkurira zasebnim izdajateljem televizijskega programa, ki so aktivni na mednarodnem radiodifuzijskem trgu in imajo mednarodno lastniško strukturo (74).
(142)
V skladu s tem se lahko sklene, da ukrepi, ki jih je Portugalska odobrila javni televiziji RTP, vplivajo na trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU.
(143)
Brez upoštevanja morebitnih obveznosti opravljanja javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, iz zgoraj navedenega sledi, da državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU vključujejo naslednji ukrepi:
-
odlog plačila dolga shemi socialne varnosti,
-
kapitalske injekcije med obdobjem 1994-1997 in
-
posojilo iz leta 1998.
Prav tako začasna oprostitev plačila registracijskih taks v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92 in trajna oprostitev plačila registracijskih taks in drugih stroškov v skladu s členom 11(2) Zakona št. 21/92 pomenita državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
(144)
Vendar je, kot je navedeno v uvodnih izjavah 44-48 tega sklepa, javna televizija RTP zadolžena za obveznosti javne službe. V zadevi Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, in Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht (v nadaljnjem besedilu: sodba v zadevi Altmark) je Sodišče odločilo, da državni ukrepi za nadomestilo stroškov javne službe ne pomenijo državne pomoči v smislu člena 87(1) Pogodbe ES (zdaj člena 107(1) PDEU), če so izpolnjeni naslednji štirje pogoji (75):
(a)
podjetje, ki prejema nadomestilo, mora dejansko izvajati obveznosti javne službe in te obveznosti morajo biti jasno opredeljene;
(b)
merila, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, morajo biti določena vnaprej ter objektivno in pregledno;
(c)
nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za kritje vseh ali nekaterih stroškov, ki so nastali z izpolnjevanjem obveznosti javne službe, ob upoštevanju realiziranih prejemkov in razumnega dobička;
(d)
če podjetje ni izbrano s postopkom oddaje javnega naročila, je treba raven potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno, dobro vodeno in ustrezno opremljeno podjetje pri izvajanju teh obveznosti.
(145)
Če pustimo prvi in tretji pogoj ob strani, začasni ukrepi (glej uvodno izjavo 143 tega sklepa) ne izpolnjujejo drugega in četrtega pogoja sodbe v zadevi Altmark, ker:
(146)
Jasno je, da financiranje, dodeljeno preko dogovora z organom, pristojnim za shemo socialne varnosti, in posojilo iz leta 1998 nista bila del sistema nadomestil, katerega merila so bila določena predhodno na objektiven in pregleden način (drugi pogoj). Ravno nasprotno, temeljila sta na začasnih odločitvah, ki jih je mogoče pripisati državi.
(147)
Poleg tega sta pogodbi o izvajanju javne službe, kot je navedeno v uvodni izjavi 61 tega sklepa, omogočili posebno možnost financiranja naložb v opremo javne službe s kapitalskimi injekcijami. Ne omejujeta naložb v javno službo, niti jasno ne določata pogojev in omejitev državne udeležbe; navajata samo možnost, da je država pri naložbah javne televizije RTP udeležena kot delničar. Zato Komisija meni, da tudi kapitalskih injekcij ni mogoče upoštevati kot del sistema nadomestil, katerega merila so bila določena vnaprej na objektiven in pregleden način.
(148)
Javna televizija RTP očitno ni bila izbrana v skladu s postopkom javnih naročil po jamčenju najnižje možne cene. Nič ne kaže na to, da je bil znesek začasnih plačil določen na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno podjetje (četrti pogoj).
(149)
V skladu s tem je jasno, da v tem primeru niso izpolnjeni vsi pogoji iz sodbe v zadevi Altmark. Zato je treba ukrepe iz uvodne izjave 143 tega sklepa šteti za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
(150)
Sodišče je dosledno menilo, da lahko člen 106 PDEU določa izjemo od prepovedi državne pomoči za podjetja, ki so zadolžena za storitve splošnega gospodarskega pomena (SGEI). V sodbi v zadevi Altmark je bilo posredno potrjeno, da se lahko državna pomoč, namenjena za nadomestilo stroškov podjetju, ki opravlja storitve splošnega gospodarskega pomena, šteje za združljivo z notranjim trgom, če izpolnjuje pogoje člena 106(2) PDEU (prej člena 86(2) Pogodbe ES in „skupnim trgom“) (76).
(151)
Sodišče je pojasnilo, da je ukrep upravičen do take izjeme samo, če so izpolnjena načela opredelitve, pooblastitve in sorazmernosti. Komisija meni, da razvoj trgovine v primerih, ko so ta načela izpolnjena, ni prizadet v taki meri, da bi bilo to v nasprotju z interesi Unije.
(152)
Kako se ta načela uporabljajo v sektorju radiodifuzije, je razloženo v Sporočilu Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za storitve javne radiodifuzije (v nadaljnjem besedilu: Sporočilo o radiodifuziji) (77). V skladu s Sporočilom o radiodifuziji mora Komisija oceniti, ali (78):
(a)
so dejavnosti javne televizije RTP obveznosti javne službe, ki jih je kot take opredelila država članica (opredelitev);
(b)
so portugalski organi javno televizijo RTP uradno pooblastili za zagotavljanje teh storitev (pooblastitev);
(c)
je denarna podpora sorazmerna z neto stroški zagotavljanja javne službe.
(153)
Kot je navedeno v Protokolu o sistemu javne radiotelevizije v državah članicah (Protokol Amsterdamske pogodbe (79)) in Sporočilu o radiodifuziji (80), mora država članica opredeliti opravljanje javne službe javne radiotelevizije. V sektorju radiodifuzije je vloga Komisije omejena na preverjanje, ali opredelitev javne službe vsebuje kakšno očitno napako. Taka napaka bi pomenila zlorabo opredelitve javne službe.
(154)
Glede na posebno naravo sektorja radiodifuzije Komisija ob upoštevanju razlagalnih določb tega protokola meni, da je opredelitev, ki določeno televizijo pooblasti za zagotavljanje uravnoteženih in raznolikih programskih vsebin, veljavna (81). Taka opredelitev bi bila v skladu s ciljem izpolnjevanja demokratičnih, socialnih in kulturnih potreb določene družbe.
(155)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 44 do 48 tega sklepa, mora javna televizija RTP kot splošna javna televizija na podlagi Zakona št. 21/92 in pogodb o izvajanju javne službe zagotoviti oddajanje dveh kanalov s splošnim pokritjem. Prvi kanal mora nuditi bolj splošne programske vsebine, drugi kanal pa mora biti namenjen posebnim skupinam gledalcev. Poleg tega, kot je opisano v uvodnih izjavah 44 in 45 tega sklepa, Zakon št. 21/92 in pogodbi za izvajanje javne službe javni televiziji RTP nalagajo podrobnejše obveznosti glede programskih vsebin in mednarodnega sodelovanja, kot tudi nekatere druge posebne obveznosti.
(156)
Čeprav je opredelitev storitev javne radiotelevizije RTP kvalitativne in precej obširne narave, Komisija ob upoštevanju razlagalnih določb Protokola Amsterdamske pogodbe meni, da je taka „širša“ opredelitev veljavna (82). Zato tudi meni, da je splošna opredelitev opravljanja javne službe s strani RTP glede zagotavljanja dveh televizijskih kanalov z nacionalnim pokritjem, enega bolj splošnega in drugega bolj osredotočenega na posebne skupine gledalcev, veljavna. Za tako opredelitev se lahko šteje, da izpolnjuje demokratične, socialne in kulturne potrebe portugalske družbe.
(157)
Poleg tega so po mnenju Komisije obveznosti, ki natančno določajo, kako naj javna televizija RTP izvaja splošne obveznosti javne radiotelevizije, ustrezne. V skladu z besedilom Amsterdamskega protokola se tudi za te obveznosti lahko šteje, da izpolnjujejo demokratične, socialne in kulturne potrebe portugalske družbe.
(158)
Čeprav so po mnenju Komisije obveznosti, ki jih ima televizija RTP kot javna služba, ustrezne, mora vseeno ugotoviti, ali ta opredelitev vsebuje kakšne očitne napake.
Komisija bo ocenila, ali se lahko začasna in trajna oprostitev plačila notarskih stroškov, registracijskih taks in stroškov objave šteje za nadomestilo za stroške javne službe, in nadalje preučila, ali se za obveznost javne televizije RTP glede spodbujanja kinematografov lahko šteje, da sodi v opravljanje javne službe s strani RTP.
(159)
Komisija bo najprej ocenila, ali se lahko začasna oprostitev zahteve po sestavi notarskega zapisa (in s tem povezanih stroškov), plačila registracijskih taks in stroškov objave med preoblikovanjem v javno delniško družbo leta 1992 v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92 in trajno oprostitev plačila različnih stroškov v skladu s členom 11(2) Zakona št. 21/92 šteje za nadomestilo za stroške, nastale zaradi zagotavljanja javnih storitev.
(160)
Začasna oprostitev: najprej je treba preučiti, ali se lahko stroški, nastali ob preoblikovanju javne televizije RTP v javno delniško družbo v letu 1992 (tj. stroške, ki običajno nastanejo zaradi notarskega zapisa, njegove registracije in objave), upravičeno povrnejo kot stroški javne službe. Kot je bilo navedeno, je bilo nadomestilo v obliki oprostitve v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92.
(161)
V času njenega preoblikovanja je javna televizija RTP izvajala samo dejavnosti javne službe (glej uvodno izjavo 18 tega sklepa), komercialne dejavnosti pa so izvajale pravno ločene podružnice. Zato so stroški, povezani s preoblikovanjem javne radiotelevizije, samodejno pomenili stroške javne službe, ki jih je lahko država upravičeno povrnila. Ni treba preučiti, ali je bila reorganizacija javne televizije RTP obvezna ali nujna (83). Ocena na podlagi člena 106(2) PDEU in Sporočila o radiodifuziji zahteva, da nadomestilo ne sme presegati neto stroškov javne službe, ni pa potrebna ocena, ali bi se bilo mogoče tem stroškom, če so omejeni na zagotavljanje javne službe, izogniti (84). V skladu s Protokolom Amsterdamske pogodbe in Sporočilom o radiodifuziji se lahko države članice načeloma same odločijo o organizaciji svoje javne radiotelevizije, kar ne velja samo za organizacijo vsebin, ki jih bo javna radiotelevizija razširjala, ampak tudi za pravno obliko, v kateri bo javna radiotelevizija opravljala svoje dejavnosti. Vloga Komisije je omejena na nadzor tega, ali je bila ta svoboda, ki jo imajo države članice, zlorabljena. V tem primeru nič ne kaže na to, da je bilo preoblikovanje izvedeno samo z namenom dodelitve prednosti javni televiziji RTP. Nobenega razloga ni, da bi dvomili v razlago Portugalske, da je bilo preoblikovanje leta 1992 izvedeno zato, da javna televizija RTP ne bi bila državna organizacija, za katero veljajo zamudni postopki državnega nadzora, ampak da bi bila prožnejša pri izvajanju svojih dejavnosti. Zato je treba skleniti, da oprostitev plačila registracijskih taks (tj. notarskih stroškov, registracijskih taks, stroškov objave) v času preoblikovanja javne televizije RTP pomeni upravičeno nadomestilo za zagotavljanje storitev javne radiotelevizije.
(162)
Trajna oprostitev: vendar pa navedena utemeljitev (iz uvodne izjave 161 tega sklepa) ne more veljati za trajno oprostitev iz člena 11(2) Zakona št. 21/92, saj ni časovno omejena in zato omogoča kritje registracij in vpisov dejavnosti javne televizije RTP, ki ne spadajo med obveznosti javne službe (npr. če bi javna televizija RTP komercialne dejavnosti izvajala sama, ne pa preko pravno ločenih podružnic).
Ob upoštevanju širokega področja uporabe člena 11(2) Zakona št. 21/92, tako glede časa (tj. neomejeno) kot v naravi (tj. ni omejeno na dejavnosti javne službe), utemeljitev morebitnih prihodnjih oprostitev plačila registracijskih taks kot stroškov javne službe, ni mogoča. Zato je treba skleniti, da oprostitev plačila stroškov v skladu s členom 11(2) Zakona št. 21/92 ni združljiva z notranjim trgom.
(163)
Portugalska je trdila, da čeprav člen 11(2) Zakona št. 21/92 nikdar ni bil uporabljen in je javna televizija RTP po preoblikovanju leta 1992 vedno plačala vse potrebne registracijske takse, kar bi lahko bilo utemeljeno v primeru morebitnega povračila državne pomoči, pa to ne spremeni dejstva, da ta določba javni televiziji RTP dodeljuje državno pomoč, ki ni upravičena na podlagi člena 106(2) PDEU ali katere koli druge določbe te pogodbe.
(164)
Ob upoštevanju uvodne izjave 45 Direktive o televiziji brez meja bi Komisija lahko sprejela, da opredelitev javne službe javnih radiotelevizij vključuje obveznost znatnega prispevanja k naložbam v evropsko audiovizualno produkcijo, če bi to pomenilo, da se na podlagi tako pridobljenih filmskih pravic filmi predvajajo na javni radioteleviziji (85).
(165)
Komisija meni, da obveznost, naložena javni televiziji RTP glede spodbujanja kinematografov, sodi v obseg storitev javne radiotelevizije, saj javna televizija RTP nato predvaja filme, za katere je pridobila distribucijske pravice.
(166)
Komisija se zato ne more strinjati s pripombami zainteresiranih strani, da je obveznost javne televizije RTP glede spodbujanja kinematografov in njihovega financiranja diskriminatorna. Zainteresirane strani so trdile, da so zasebni izdajatelji televizijskega programa sklepali tudi protokole o spodbujanju kinematografov s portugalskimi organi, ki niso zagotovili nadomestila. Vendar pa Komisija meni, da je treba razlikovati med prostovoljnimi pogodbami o spodbujanju kinematografov, sklenjenimi med državo in zasebnimi izdajatelji televizijskih programov, ter obveznostmi, ki so bile glede predvajanja in financiranja kinematografske produkcije naložene javni radioteleviziji RTP. Jasno je, da je javni televiziji RTP izrecno zaupana naloga javne službe, da podpira določene filmske produkcije, ki se kasneje prikazujejo kot televizijske programske vsebine javne televizije, medtem ko nobena taka naloga javne službe ni zaupana zasebnim izdajateljem televizijskih programov. Dejansko je javna televizija RTP postala sredstvo, ki ga država uporablja za podporo filmske produkcije. Vse ugodnosti, ki jih na podlagi tega javna televizija RTP dodeli kinematografom, predstavljajo državno pomoč in bi se morale kot take tudi ocenjevati. Ta odločitev ne vpliva na nobeno oceno morebitnih ugodnosti, odobrenih filmskim producentom.
(167)
V skladu s tem je treba skleniti, da se financiranje portugalskih filmskih del s strani javne televizije RTP, ki se prikazujejo na kanalih javne televizije, lahko šteje za upravičeno posebno obveznost, ki je nujna za izpolnjevanje obveznosti splošne javne službe radiotelevizije RTP. Ta obveznost zato ne predstavlja očitne napake.
(168)
Vendar pa Komisija meni, da pravna obveznost, dodeljena javni televiziji RTP glede zagotavljanja „drugih storitev, ki bodo vsaka posebej podrobneje določene“ (86), ni dovolj natančna, da bi Komisija lahko z zadostno pravno gotovostjo vnaprej ocenila, ali se lahko take storitve štejejo za javno službo. Čeprav Komisija meni, da „druge storitve, ki bodo podrobneje določene“ niso jasno opredeljene, ugotavlja, da med obdobjem preiskave pod to postavko niso bila izvedena nobena plačila (87).
(169)
Komisija je ob upoštevanju navedenega sklenila, da so dejavnosti javne televizije RTP, kot so opisane v Zakonu št. 21/92 in ponovno opredeljene v pogodbah o izvajanju javne službe, jasno opredeljene obveznosti javne službe.
Čeprav obveznost glede zagotavljanja „drugih storitev, ki bodo vsaka posebej podrobneje določene“, ni dovolj natančna, da bi Komisija lahko vnaprej ugotovila, ali se vse določene obveznosti pod tem naslovom lahko štejejo za javno službo, pod to postavko v obdobju 1992-1998 niso bila izvedena nobena plačila.
Vendar pa trajna oprostitev plačila registracijskih taks in drugih stroškov ni omejena na nadomestitev stroškov javne službe in je zato ni mogoče utemeljiti na podlagi člena 106(2) PDEU.
(170)
Drugič, treba je oceniti, ali je bila prejemnica državnih sredstev, javna televizija RTP, pooblaščena za izvajanje obveznosti javne službe.
(171)
Komisija mora v skladu s Sporočilom o radiodifuziji preveriti, ali je bila javna televizija RTP za opravljanje javne službe pooblaščena z uradnim aktom (88).
(172)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 48 tega sklepa, je javna televizija RTP nedvomno pooblaščena za izvajanje obveznosti javne službe na podlagi različnih zakonov in pogodb: člena 5 Zakona št. 58/90, člena 4(1) in člena 5 Zakona št. 21/92 ter klavzule 1 stare in nove pogodbe o izvajanju javne službe.
(173)
Komisija ni prejela nobenih pripomb zainteresiranih strani ali Portugalske, da javna televizija RTP za opravljanje javne službe ni bila ustrezno pooblaščena z uradnim aktom. V skladu s Sporočilom o radiodifuziji ter ob upoštevanju zakonov in pogodb iz uvodne izjave 48 tega sklepa je treba skleniti, da mora javna televizija RTP brez dvoma izvajati obveznosti javne radiotelevizije, zato je bila javna televizija RTP uradno pooblaščena za opravljanje javne službe.
(174)
Ne samo, da mora biti javna televizija RTP za opravljanje javne službe pooblaščena z uradnim aktom; morali bi biti sprejeti ustrezni ukrepi, ki bi zagotavljali, da se javna služba izvaja v skladu z zakonodajo in pogodbama o izvajanju javne službe. Kot je navedeno v uvodnih izjavah 49-59 tega sklepa, so bili vzpostavljeni različni nadzorni mehanizmi, ki so zagotavljali, da je javna televizija RTP ustrezno izvajala obveznosti javne službe.
(175)
Prvič, javna televizija RTP je morala predložiti poročila o izvajanju svojih obveznosti javne službe in načrtov, ki jih je spremljalo mnenje njenega notranjega revizijskega sveta. Javna televizija RTP je poročila o izvajanju javne službe pripravila za leta 1993-1998, v njih pa je bilo opisano izpolnjevanje vsake obveznosti javne službe in opredeljeni stroški vsake obveznosti javne službe, ki so bili izračunani z analitičnim računovodskim sistemom.
(176)
Drugič, minister za finance in član vlade, pristojen za sredstva javnega obveščanja, sta preverila spoštovanje pogodb o izvajanju javne službe, generalni inšpektor za finance pa je revidiral finančni načrt.
(177)
Tretjič, morala je biti opravljena zunanja revizija. Komisija se ne more strinjati s trditvijo Portugalske, ki jo je ponovila po sodbi Sodišča v zadevi T-442/03, da je bila zunanja revizija poročil o izvajanju javne službe dejansko opravljena in da nadaljnje ukrepanje ni potrebno. Razmere pred sprejetjem Odločbe z dne 15. oktobra 2003 je mogoče opisati, kot sledi:
(a)
za leto 1992 poročilo o izvajanju javne službe ni bilo pripravljeno, saj je obveznost glede predložitve poročil o izvajanju javne službe in revizije takih poročil začela veljati s pogodbo o koncesiji leta 1993;
(b)
za leti 1993 in 1994 ni bila opravljena nobena zunanja revizija, priložena je bila samo izjava predstavnikov podjetja, namreč fiskalnega sveta javne televizije RTP (Conselho fiscal da RTP), ki pa je samo notranji organ podjetja;
(c)
za leta 1995-1998 je bila poročilom priložena izjava zunanjega revizorja, ki je neodvisen od javne televizije RTP in njenih predstavnikov. Te izjave potrjujejo, da je javna televizija RTP izpolnjevala svoje obveznosti javne službe. Podrobnejša poročila o izvajanju javne službe, na katerih so temeljile te ugotovitve, niso bila dostopna.
(178)
Vendar pa se Komisija ob upoštevanju ugotovitev Sodišča v zadevi T-442/03 in zlasti točk 232-256 sodbe ni mogla zanašati samo na (kratka) revizijska poročila poročil o izvajanju javne službe iz uvodne izjave 177 tega sklepa in je namesto tega sprejela ponudbo Portugalske, da izvede zunanjo revizijo na podlagi obstoječih poročil o izvajanju javne službe za vsa zadevna leta. Zunanje revizije izpolnjevanja obveznosti javne službe s strani javne televizije RTP so bile torej izvedene za leta 1992-1997. Za leto 1992 je bila zunanja revizija izvedena kljub temu, da za to leto ni bilo poročila o izvajanju javne službe. Zunanji revizor se je za oceno, ali so bile naloge javne službe izpolnjene, zanašal na druge dokumente. Za leto 1998 zunanja revizija ni bila izvedena, saj je bila na voljo zunanja revizija v obliki poročila revizorja BDO Binder iz leta 1998, ki mu ni oporekala niti komercialna televizija SIC in je obravnavano v uvodnih izjavah 186-188 tega sklepa.
(179)
Nove revizije za leta 1992-1997 je organiziral nacionalni regulativni organ za medije, Entidade Reguladora para a Comunicaçăo Social (ERC). Regulativni organ ERC je neodvisen upravni organ, ki je v skladu s portugalsko ustavo med drugim odgovoren za zagotavljanje spoštovanja statutov in predpisov, ki urejajo dejavnosti množičnih medijev. Za zunanje revizije za leta 1992-1997 je najel zunanjega revizorja, družbo Pedro Roque, ki je neodvisen od javne televizije RTP.
(180)
Glede na čas, ki je pretekel od leta 1992 do revizij poročil o izvajanju javne službe v letu 2010, je bilo težko oceniti vse podatke. To je razlog za dolgo trajanje preiskave in čas, potreben za izvedbo novih revizij. Vendar pa je bilo na koncu revizije mogoče izvesti, saj so poročila o izvajanju javne službe (razen za leto 1992) že obstajala in revizorji so tako imeli osnovo za svojo revizijo. Revizije za obdobje 1992-1997 so bile predložene Komisiji.
(181)
Zunanje revizije navajajo, da je njihova naloga oceniti in spremljati storitve javne radiotelevizije, kot jih je zagotavljala javna televizija RTP, in plačilo, ki ga je le-ta prejela za to nalogo. Obsegajo opis informacij, ki so bile upoštevane. Med drugim navajajo Zakon št. 58/90 (Zakon o storitvah javne radiotelevizije), Zakon št. 21/92 o preoblikovanju javne televizije RTP, pogodbi o izvajanju javne službe, letne računovodske izkaze in zunanje revizije letnih računovodskih izkazov, javni poslovni načrt in proračun (Plano de Actividades e Orçamento do Serviço Público) ter poročila o izvajanju javne službe za zadevna leta (Relatorio sobre o Cumprimento das Obrigacaoes do Servico Publico, RCOSP). V revizijah je navedeno, da so bili zaradi dolgega časovnega obdobja, ki je preteklo med letoma 1992 in 1997 ter revizijsko pogodbo v letu 2010 nekateri dokumenti uničeni, nekatere informacije pa niso bile na voljo. Zato se je poročilo o reviziji osredotočilo v glavnem na razpoložljiva poročila, zlasti poročila o izvajanju javne službe (89) in konsolidirane letne računovodske izkaze.
(182)
Kljub tem omejitvam zaradi pretečenega časa so revizorji lahko izpolnili svojo pogodbo, izvedli revizijo ter ocenili izpolnjevanje obveznosti javne službe s strani javne televizije RTP, in nadomestilo, ki ga je le-ta prejela. Revizija izrecno navaja, da so revizorji uspeli prebroditi težave, ki so nastale zaradi preteklega časa, in izvedli revizijo. Na primer, revizorji so sicer izrazili pridržek glede tega, da ni bilo mogoče uporabiti meril stroškovnega računovodstva in metod za razporejanje stroškov, vendar jih to pri reviziji ni oviralo in svoje delo so lahko uspešno zaključili. Zbirno poročilo navaja, da: „vsi stroški in prihodki javne televizije RTP temeljijo na predpostavki, da se njena dejavnost nanaša samo na zagotavljanje storitev javne televizije, in da so te revizije temeljile na finančnih računovodskih izkazih, ki so jih revidirali tako notranji revizor podjetja kot zunanji revizorji, ki niso ugotovili nič takega, kar ne bi bilo podrobno opisano v letnih računovodskih izkazih“ (90). Komisija je že ugotovila (glej uvodno izjavo 18 tega sklepa), da je javna televizija RTP v letih, ki so bila predmet revizije, opravljala samo dejavnosti javne službe, komercialne dejavnosti pa so izvajale pravno ločene podružnice javne televizije RTP. Merila za razporejanje stroškov so zato pomembna samo zaradi umestitve razporejanja stroškov v okvir stroškov javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, in ne bi smela imeti nobenega vpliva na znesek skupnih stroškov javne službe.
Glede finančnih informacij je Komisija ugotovila, da so se lahko zunanji revizorji upravičeno zanašali na letna finančna poročila, ki so jim bile vedno priložene revizije, ki so potrdile natančnost poročil javne televizije RTP. V skladu s pogodbama o izvajanju javne službe je bil namen zunanje revizije poročila o izvajanju javne službe preveriti, ali je javna televizija RTP izpolnila svoje obveznosti javne službe, kot so ji bile naložene, in ali je nadomestilo javnih stroškov v skladu s stroški, nastalimi pri izvajanju teh obveznosti. Finančni podatki za zagotavljanje javne službe v letih, ki so bila predmet revizije, so bili povezani z zagotavljanjem javne službe s strani javne televizije RTP, vendar pa je bilo potrebno nadaljnje neodvisno preverjanje, da bi ugotovili, ali so bili stroški, ki so nastali, v skladu z nalogami javne službe.
(183)
Zunanji revizorji so to potrdili. Za obdobje 1992-1997 so revizorji ugotovili, da: „je javna televizija RTP v glavnem izpolnila svoje obveznosti razširjanja programskih vsebin glede količine, kot je določeno v pogodbi o koncesiji, s posebnim poudarkom na obveznosti glede programskih vsebin“. Revizor navaja, da „po analizi razpoložljivih dokumentov, tj. poročil revizorja in zakonitega revizijskega odbora, niso ugotovili ničesar, na podlagi česar bi lahko sklepali, da predloženi dokumenti, ki se nanašajo na povezavo med opravljenimi nalogami javne službe in plačilom njihovih dejanskih stroškov, vsebujejo bistvena izkrivljanja, ki bi vplivala na njihovo skladnost s takrat veljavno zakonodajo“ (91).
(184)
V številnih poročilih o reviziji je navedeno, da bi lahko javna televizija RTP zahtevala višji znesek nadomestila, vendar so ji to preprečili pogoji pogodb o izvajanju javne službe zaradi člena 15(4) stare pogodbe o izvajanju javne službe in člen 19(3) nove pogodbe o izvajanju javne službe iz leta 1996. Posamezne revizije za leta 1994, 1996 in 1997 obsegajo izjave glede razlike med visokimi stroški, ki jih je javna televizija RTP dejansko imela zaradi izvajanja javne službe, in nadomestilom, ki ga je prejela in je bilo nižje od nastalih stroškov (92). Končno zbirno poročilo za vsa revidirana leta izrecno navaja, da: „je bilo za vsa leta nadomestilo, ki je bilo dodeljeno in plačano, nižje od zneskov, navedenih v vsakem od RCOPS (Relatório sobre o cumprimento das obrigações de serviço público, poročila o izvajanju javne službe)“ (93).
(185)
V nekaterih revizijah (razen tistih za leti 1992 in 1993) je navedeno, da je javna televizija RTP presegla zakonsko določeno omejitev oglaševanja, tj. da je predvajala več oglasov, kot sta ji to dovoljevali pogodbi o izvajanju javne službe. Prihodek, ki ga je javna televizija prejela za tako oglaševanje, je treba upoštevati pri izračunu stroškov izvajanja javne službe v skladu s Sporočilom o radiodifuziji, saj je treba prihodek, ustvarjen z javno službo, vključno s prihodki od oglaševanja, upoštevati pri izračunu potrebe podjetja po financiranju javne službe.
Dejstvo, da so bile omejitve oglaševanja presežene, ni vplivalo na revizorjevo analizo, da so nadomestila za izvajanje javne službe v vseh letih v obdobju 1992-1997 ustrezala nalogam javne službe, ki jih je izvajala javna televizija RTP, in da nadomestila niso bila prekomerna. Portugalska je tudi potrdila, da so bili za leta 1994, 1995 in 1996 upoštevani vsi prihodki od oglaševanja (tudi tisti, pridobljeni na podlagi presežka dovoljenega oglaševanja), ki so precej zmanjšali potrebo po financiranju javne službe (94). V letu 1996 je člen 15 nove pogodbe o izvajanju javne službe določal, da se zaradi določanja višine nadomestila dobička, dobljenega na podlagi uporabe kanalov, ne sme upoštevati pri računanju stroškov za namene izračuna celotnih stroškov, nastalih pri izvajanju javne službe. Pojem „dobiček“ obsega tudi prihodke od oglaševanja. Portugalska je izrecno potrdila, da so bili prihodki od oglaševanja odšteti od zneska zahtevanega nadomestila (95).
(186)
V letu 1998 je zunanji revizor BDO Binder raziskal povezavo med nalogami javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, in stroški, povezanimi s temi nalogami. Poročilo revizorja BDO Binder navaja več priporočil za prihodnost in predlaga okrepitev notranjega nadzora javne televizije RTP zaradi zagotavljanja skladnosti z notranjimi predpisi, vendar ne vključuje nobene ugotovitve, da je javna televizija RTP prejela previsoko nadomestilo za naloge javne službe, ki jih je izvajala, oziroma, da se na številke, uporabljene v poročilu o izvajanju javne službe, ki jih je pripravila javna televizija RTP, Komisija pa uporabila v svoji odločbi z dne 15. oktobra 2003, ni mogoče zanesti. Kadar so v poročilu revizorja BDO Binder navedene konkretne številke, se nanašajo na pomanjkanje evidence za določeno premoženje. Vendar pa se zdi, da poročilo revizorja BDO Binder bolj kritizira pomanjkanje evidence premoženja (96), namesto da bi bilo v njem ugotovljeno, da zadevne naložbe niso bile izvedene in da so bile vrednosti naložb napačno knjižene. Vendar pa, kot je poudarila Portugalska, številke za zadevne naložbe v nobenem primeru niso bile vključene v izračun nadomestila, kar je izključilo možnost povračila stroškov amortizacije za osnovna sredstva.
(187)
Glede preseganja omejitve oglaševanja je bilo v poročilu revizorja BDO Binder ugotovljeno, da so bili pri izračunu potrebe po financiranju javne službe upoštevani vsi prihodki od oglaševanja. Vendar pa nobeno od teh dejstev ni vplivalo na to, da bi revizor izdal negativno mnenje o izpolnjevanju obveznosti javne službe s strani javne televizije RTP, prav tako pa ni bilo navedb o morebitnem prekomernem nadomestilu.
(188)
Za analizo v tem sklepu pa je najpomembnejša sklepna ugotovitev iz poročila revizorja BDO Binder (komercialna televizija SIC mu ni oporekala), da bi lahko javna televizija RTP za izpolnjevanje svojih obveznosti javne službe zahtevala nadomestilo v višini 25 milijard PTE, vendar je namesto tega prejela samo 14 milijard PTE. To pomeni, da v poročilu revizorja BDO Binder ni nobenih navedb o prekomernem nadomestilu, ampak je ugotovitev ravno nasprotna.
(189)
Kot je navedeno v Odločbi št. NN 31/06 glede prestrukturiranja javne televizije RTP, je podjetje PriceWaterhouse Coopers v svoji zunanji reviziji ugotavljalo, ali so bili finančni podatki, ki so jih predložili portugalski organi, v skladu s finančnimi poročili za obdobje 1991-2003, zneski iz revizijskih poročil o izvajanju javne službe in drugimi viri informacij, ki so bile pomembne za zagotavljanje skladnosti sporočenih revizij (glej uvodno izjavo 38 Odločbe št. NN 31/06). Revizijsko poročilo podjetja PwC je podatke ocenilo brez posebnih pripomb (glej uvodno izjavo 52 Odločbe št. NN 31/06). Revizija podjetja PwC je izrecno potrdila, da so bili zneski, ki jih je javna televizija RTP prejela kot nadomestilo za izvajanje javne službe, v skladu z zneski, navedenimi v resolucijah Sveta ministrov (glej uvodno izjavo 41 in preglednico 39 Odločbe št. NN 31/06). V poročilu podjetja PwC o reviziji je bilo ugotovljeno, da je javna televizija RTP prejela odločno premalo sredstev. Poudarjeno je bilo, da je javna televizija RTP poleg nalog javne službe, za katere je prejela nadomestilo na podlagi pogodb o izvajanju javne službe, opravljala tudi druge naloge javne službe, za katere ni mogla zahtevati povračila od države. Komisija je v Odločbi št. NN 31/06 ugotovila, da je zato poročilo podjetja PwC o reviziji ustrezno temeljilo na finančnih poročilih javne televizije RTP in da je bila javna televizija vseskozi premalo financirana. Zato se lahko za namene tega sklepa poročilo podjetja PwC o reviziji upošteva kot še en element, ki poleg zunanjih revizij poročil o izvajanju javne službe potrjuje, da so bili podatki, ki jih je Komisija uporabila v Odločbi 2005/403/ES, pravilni.
(190)
Glede trditve pritožnika, da bi bilo treba upoštevati poročilo št. 8/2002 državnega revizorja, Tribunal de Contas, je Komisija to poročilo dejansko upoštevala v svoji oceni v tem sklepu. Prvič, treba je priznati, kar je priznala tudi komercialna televizija SIC, da poročilo št. 8/2002 zajema obdobje 1997-2000, zato je pomembno samo za leti 1997 in 1998. Številke iz prejšnjih let so bile v tem poročilu sicer navedene, vendar so bile uporabljene za opis splošnega finančnega razvoja javne televizije RTP, samih številk pa računsko sodišče v svoji preiskavi ni obravnavalo.
(191)
Najpomembnejše je dejstvo, da poročilo št. 8/2002 ne navaja nobenih nepravilnosti pri financiranju javne televizije RTP ali morebitnih prekomernih nadomestil za obdobje 1997-2000 (ali katero koli drugo leto). Nasprotno, poročilo št. 8/2002 večkrat opozarja na strukturne finančne težave javne televizije RTP. Komisija v skladu s tem na podlagi poročila št. 8/2002 ne more izpostaviti določenih plačil kot nadomestila, ki so prekomerna in pomenijo nezakonito državno pomoč. Ravno nasprotno, poročilo št. 8/2002 izrecno potrjuje, da je v obdobju od leta 1993 do konec leta 1999 javna televizija RTP preživela zaradi nenehnega in vedno večjega zadolževanja podjetja.
(192)
Kot je navedel pritožnik, poročilo št. 8/2002 večkrat kritizira upravljanje podjetja in opozarja na pomanjkljivosti, ki se jim bi bilo mogoče izogniti. Cilj poročila št. 8/2002 je opredeljen kot splošni pregled upravljanja javne televizije RTP ter učinkovitosti, uspešnosti in gospodarnosti pri zagotavljanju javne radiotelevizije. Kot je opozoril pritožnik, je poročilo št. 8/2002 navajalo, da je imela javna televizija RTP neprožne strukture in preveliko število osebja, javno službo pa je izvajala na neučinkovit način. Poročilo št. 8/2002 kritizira tudi precej nejasen in splošen koncept nalog javne službe in pogodbi o izvajanju javne službe, ki po mnenju državnega revizorja spodbujata neučinkovito upravljanje.
(193)
Vendar pa je koncept nalog javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, Komisija preučila v odločbi z dne 15. novembra 2003. V zadevi T-442/03 je Sodišče menilo, da je obširna opredelitev nalog javne televizije RTP sprejemljiva (97). Glede domnevnih pomanjkljivosti Komisija poudarja, da to ni vidik, ki ga je treba upoštevati pri uporabi Sporočila o radiodifuziji.
(194)
Tretje merilo, ki ga mora Komisija oceniti, je, ali je financiranje sorazmerno z neto stroški javne službe.
(195)
Sporočilo o radiodifuziji opisuje merila, na podlagi katerih Komisija ocenjuje sorazmernost državnega financiranja. Zahteva, da državna pomoč ne sme presegati čistih stroškov poslanstva javne službe in da na trgu ne sme prihajati do izkrivljanj, ki niso nujno potrebna za izpolnjevanje nalog javne službe (98).
(196)
Prvič, Sporočilo o radiodifuziji zahteva ustrezno razporeditev stroškov in dohodkov med javno službo in poslovnimi dejavnostmi, da se lahko pravilno določijo stroški dejavnosti javne službe.
(197)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 61-67 tega sklepa, pogodbi o izvajanju javne službe določata metodo razporeditve stroškov in dohodkov, ki jo mora uporabiti javna televizija RTP. V tem primeru je bila naloga Komisije načeloma lažja zaradi tega, ker je RTP uvedel analitičen računovodski sistem, ki omogoča količinsko opredelitev stroškov, upravičenih do nadomestila, ki jih je imelo podjetje pri izpolnjevanju vsake povračljive obveznosti javne službe.
(198)
S tem sistemom je na podlagi objektivnih računovodskih načel vsaka postavka upravičenega odhodka dodeljena dejavnosti in nato razdeljena med različne povračljive naloge javne službe, ki jih ima javna televizija RTP.
(199)
Ker so prihodki, ustvarjeni z vsako povračljivo nalogo javne službe, odbiti od stroškov poslovanja, sistem zagotavlja, da so letna izplačila nadomestil omejena na neto stroške vsake obveznosti javne službe (glej uvodno izjavo 65 tega sklepa).
(200)
Komisija je zato sklenila, da so parametri za določanje stroškov določeni na objektiven in pregleden način.
(201)
Vendar pa bi lahko pravila glede nadomestila stroškov podcenila dejanske neto stroške javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, zaradi česar bi lahko prišlo do prenizkega financiranja dejanskih potreb po financiranju.
(202)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 65, so bili na podlagi metode izračuna stroškov iz pogodb o izvajanju javne službe določeni stroški javne službe izključeni iz plačila letnega nadomestila (99). Poleg tega je Portugalska Komisijo obvestila, da kljub temu, da je morala javna televizija RTP za prejeto letno izplačilo nadomestila plačevati DDV, nastalih stroškov na podlagi računovodskih pravil ni bilo mogoče upoštevati (glej uvodno izjavo 94). Javna televizija RTP v svoja poročila o izvajanju javne službe ni vključila vseh naložb v opremo za izvajanje javne službe, čeprav so bile knjižene v njenih finančnih poročilih (glej uvodno izjavo 67).
(203)
Vendar pa morajo države članice v skladu s Protokolom Amsterdamske pogodbe zagotoviti financiranje javne radiotelevizije. V tem primeru se je Portugalska odločila, da nekaterih stroškov, ki jih je imel ponudnik storitev zaradi izvajanja svojih nalog, ne bo povrnila.
(204)
V tem primeru država javni televiziji RTP ni dodelila samo letnih izplačil nadomestil, ampak tudi dodatno financiranje v obliki povečanja kapitala, posojil in pogodbe z organom, pristojnim za shemo socialne varnosti. Komisija mora v skladu z odstavkom 57 Sporočila o radiodifuziji preučiti, ali so vsi ukrepi sorazmerni z neto stroški javne službe. Samo tako se lahko financiranje javne televizije RTP šteje za skladno s členom 106(2) PDEU.
(205)
Komisija tudi meni, da se lahko obveznosti javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP in ki na podlagi pogodb o izvajanju javne službe niso bile upravičene do nadomestila, štejejo za upravičene in jasno določene obveznosti javne službe, ki jih je država uradno naložila ponudniku storitev. Zato na podlagi pravil o državni pomoči Portugalska lahko financira vse neto stroške javne službe, ki jih ima javna televizija RTP.
(206)
Preglednica 6 v uvodni izjavi 207 podaja pregled stroškov javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP (tako stroškov naložb kot tudi neto stroškov poslovanja), izračunanih v skladu z veljavnimi pravili stroškovnega računovodstva, in nadomestil, ki jih je prejela za stroške naložb in poslovanja.
(207)
Prvič, predstavljene so naložbe v opremo javne službe (preglednica 5) in nadomestilo, zagotovljeno za finančne naložbe (preglednica 2). Drugič, predstavljeni so neto stroški poslovanja RTP (preglednica 4) in plačila nadomestila teh stroškov (preglednica 1). Tretjič, preglednica prikazuje korist, pridobljeno na podlagi začasne pomoči, ki izhaja iz dogovora s shemo socialne varnosti in posojila iz leta 1998.
Preglednica 6
Povzetek potreb po financiranju in nadomestil za neto stroške poslovanja javne službe v skladu z računovodskimi pravili
(v milijonih PTE)
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
Znesek
Stroški naložb
2 632,6
2 102,0
2 763,9
992,7
1 480,4
4 037,4
6 054,2
20 063,2
Kapitalske injekcije
-0
-0
-10 000,0
-12 800,0
-10 000,0
-14 000,0
-0
-46 800,0
Razlika med stroški naložb in nadomestilom
2 632,6
2 102,0
-7 236,1
-11 807,3
-8 519,6
-9 962,6
6 054,2
-26 736,8
Stroški poslovanja javne službe
6 718,2
7 960,0
8 384,1
8 103,3
17 217,1
37 972,1
30 101,3
116 456,1
Plačila nadomestila
-6 200,0
-7 100,0
-7 145,0
-7 200,0
-14 500,0
-10 350,0
-14 000,0
-66 495,0
Socialna varnost
-
-1 206,0
-
-
-
-
-
-1 206,0
Posojilo
-20 000,0
-20 000,0
Razlika med stroški poslovanja in nadomestilom
518,2 (100)
- 346
1 239,1
903,3
2 717,1
27 622,1
-3 898,7
28 755,1
Vir: Finančno poročilo in poročila o izvajanju javne službe.
(208)
Kot je poudarjeno v uvodnih izjavah 201 in 202, je sistem letnih plačil nadomestil, ki ga je izbrala Portugalska, podcenil dejanske stroške nalog javne službe, ki jih je izvajala javna televizija RTP. Zaradi tega sistema je prišlo do kopičenja dolga. V drugi fazi je Portugalska, da bi ohranila finančno ravnotežje javne televizije RTP, za financiranje stroškov javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP, uporabila začasne ukrepe.
(209)
Kot prikazuje preglednica 6 v uvodni izjavi 207, je javna televizija RTP za naložbe v javno službo s kapitalskimi injekcijami prejela prekomerno nadomestilo, in sicer za 26 736,8 milijona PTE, za stroške poslovanja pa je z nadomestilom in drugimi začasnimi ukrepi prejela premalo sredstev v znesku 28 755,1 milijona PTE. Čeprav so bile kapitalske injekcije v bistvu namenjene financiranju naložb v opremo, so bile uporabljene tudi za odplačilo nakopičenega dolga.
(210)
Kot prikazuje preglednica 6 v uvodni izjavi 207, je bilo skupno nadomestilo v višini 2 018,3 milijona PTE nižje od neto stroškov javne službe (28 755,1 milijona PTE minus 26 736,8 milijona PTE). Komisija zato ugotavlja, da je na podlagi pravil Unije v obdobju preiskave skupna državna podpora sorazmerna z neto stroški poslovanja javne službe RTP. Ta ugotovitev se ne spremeni, če se upošteva, da je v nasprotju s prvotno predpostavko Komisije 11 000 000 PTE zaradi oprostitve plačila registracijskih taks prav tako državna pomoč (glej uvodni izjavi 119 in 120 tega sklepa). Ob upoštevanju tega zneska bi javna televizija RTP še vedno prejela premalo sredstev, in sicer 2 007,3 milijona PTE.
(211)
Komisija meni, da so bila sredstva, ki jih je prejela javna televizija RTP, še nižja od skupnih neto stroškov, nastalih pri izpolnjevanju obveznosti, ki jih je javni televiziji RTP naložila država, saj v preglednici 6 iz uvodne izjave 207 niso upoštevani vsi stroški javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP v obdobju 1992-1998.
(212)
Komisija bi morala v skladu s Sporočilom o radiodifuziji zagotoviti, da je državna denarna pomoč sorazmerna z neto stroški zagotavljanja javne službe in da na trgu ni prišlo do nobenih izkrivljanj zaradi poslovnih dejavnosti, ki izhajajo iz dejavnosti javne službe in za katere na strani dohodkov ni mogoča pravilna razporeditev stroškov, ki niso potrebni za izpolnjevanje nalog javne službe. Do takega izkrivljanja bi prišlo, če bi javna televizija RTP na trgu znižala cene za oglaševanje in s tem zmanjšala prihodke tekmecev (101). V takem primeru javna televizija RTP ne bi povečala svojih prihodkov iz poslovnih dejavnosti in bi po nepotrebnem zvišala potrebo po financiranju s strani države. V skladu s Sporočilom o radiodifuziji tako ravnanje, če je dokazano, ne more veljati za resnično povezano s poslanstvom javne službe, ki je pripisano izvajalcu (102).
(213)
V sklepu o začetku postopka preiskave z dne 15. novembra 2001 je Komisija navedla, da bi, če bi ugotovila obstoj takega ravnanja, ta izkrivljanja in posledično potrebo po večjem financiranju s strani države upoštevala pri ocenjevanju morebitnega prekomernega nadomestila. V tej fazi postopka je Komisija ugotovila, da „na podlagi informacij, ki jih trenutno ima, ni mogoče ugotoviti, ali je javna televizija RTP sodelovala pri takem ravnanju“ (103).
(214)
Komisija po pozivu k predložitvi pripomb glede začetka postopka v tej zadevi od konkurentov javne televizije RTP ni prejela nobenih pripomb, ki bi dokazovale, da je javna televizija RTP na komercialnih trgih ravnala protikonkurenčno, zaradi česar bi bilo potrebno povečano financiranje s strani države, nezdružljivo s Pogodbo (104).
(215)
Na podlagi teh okoliščin Komisija meni, da nič ne kaže na tako ravnanje. Zato ugotavlja, da javna televizija RTP na komercialnih trgih očitno ni ravnala protikonkurenčno, zaradi česar bi bilo potrebno povečano financiranje s strani države in da zaradi takega ravnanja niso bila izvedena prekomerna nadomestila.
(216)
V skladu s tem Komisija ugotavlja, da se lahko dogovor z organom, pristojnim za shemo socialne varnosti, kapitalske injekcije in podrejeno posojilo, pa tudi začasno oprostitev plačila registracijskih taks, šteje za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Vendar pa je financiranje javne televizije RTP z začasnimi ukrepi združljivo z notranjim trgom v smislu člena 106(2) PDEU. Skupno financiranje je sorazmerno z neto stroški jasno določenih naloženih obveznosti javne službe. Iz tega razloga državna denarna podpora ni vplivala na trgovinske pogoje in konkurenco v Uniji v taki meri, da bi bila v nasprotju z interesi Unije v skladu s členom 106(2) PDEU (105).
VI. SKLEPNE UGOTOVITVE
(217)
Komisija ugotavlja, da je Portugalska nezakonito izvajala začasno pomoč in s tem kršila člen 108(3) PDEU (106). To ne velja za začasno oprostitev plačila notarskih stroškov in stroškov objave v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92, saj se za ta ukrepa ne šteje, da pomenita državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
(218)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 143, Komisija ugotavlja, da dogovor z organom, pristojnim za shemo socialne pomoči v letu 1993, kapitalske injekcije v obdobju 1994-1997 in posojilo iz leta 1998 pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU. Podobno oprostitev plačila registracijskih taks v skladu s členom 11(1) Zakona št. 21/92 in trajna oprostitev plačila stroškov v skladu s členom 11(2) Zakona št. 21/92 pomenita državno pomoč. Začasni ukrepi so odobreni z državnimi sredstvi, lahko bi izkrivljali konkurenco na notranjem trgu z dajanjem prednosti RTP in vplivajo na trgovino.
Začasni ukrepi ne izpolnjujejo pogojev iz sodbe v zadevi Altmark, saj jih ni mogoče šteti za del sistema nadomestil, katerega merila so bila določena predhodno na objektiven in pregleden način. Poleg tega je jasno, da javna televizija RTP ni bila izbrana v skladu s postopkom javnih naročil, s katerim se zagotovi najnižja možna cena, in nič ne kaže na to, da je bil znesek začasnih plačil določen na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo povprečno podjetje.
(219)
Izjema na podlagi člena 106(2) PDEU velja za začasne ukrepe, razen za trajno oprostitev za javno televizijo RTP na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92. Iz zgoraj navedene analize je razvidno, da je bilo z ukrepi dodeljeno nadomestilo za jasno opredeljene obveznosti javne službe, ki so bile javni televiziji RTP v zadostni meri poverjene z Zakonom št. 21/92 in pogodbama o izvajanju javne službe. Začasni ukrepi so sorazmerni z neto stroški poslovanja, ki jih je imela RTP pri opravljanju javne službe. Začasni ukrepi ne izkrivljajo konkurence v obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije, saj so ukrepi sorazmerni z neto stroški opravljanja javne službe, ki jih je imela javna televizija RTP. Javna televizija RTP pri izvajanju poslovnih dejavnosti tudi ni ravnala protikonkurenčno.
(220)
Komisija meni, da trajna oprostitev iz člena 11(2) Zakona št. 21/92 pomeni državno pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom, saj ni upravičena do nadomestila za izvajanje storitev splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU. Zato bi morala Portugalska ta zakon odpraviti. Portugalska mora zagotoviti, da javna televizija RTP povrne vso pomoč, ki jo je prejela na podlagi tega zakona.
(221)
Ob upoštevanju navedenih sklepnih ugotovitev je Komisija -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Naslednji začasni ukrepi, ki jih je Portugalska odobrila v korist Radiotelevisão Portuguesa, SA, (RTP), pomenijo državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe;
(a)
odlog plačila dolga v višini 1 206 milijonov PTE, ki ga je Portugalska odobrila javni televiziji RTP v obliki dogovora z organom, pristojnim za shemo socialne varnosti v letu 1993;
(b)
kapitalske injekcije v obdobju 1994-1997 v znesku 468 000 milijonov PTE;
(c)
posojilo v višini 20 000 milijonov PTE, odobreno leta 1998;
(d)
začasna oprostitev plačila registracijskih taks iz člena 11(1) portugalskega zakona št. 21/92 v višini 11 000 000 PTE.
2. Ukrepi državne pomoči iz odstavka 1 tega člena so združljivi z notranjim trgom v smislu člena 106(2) Pogodbe, saj niso povzročili prekomernega nadomestila neto stroškov nalog javne službe, za katere je bila pooblaščena javna televizija RTP.
Člen 2
Oprostitev plačila notarskih stroškov in stroškov objave iz člena 11(1) portugalskega zakona št. 21/92 ne pomeni državne pomoči.
Člen 3
1. Neomejena oprostitev plačila vseh pristojbin in stroškov v zvezi z vpisom, registracijo ali zaznambo, ki je bila odobrena javni televiziji RTP in je določena v členu 11(2) portugalskega zakona št. 21/92, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe.
2. Državna pomoč, ki jo je Portugalska nezakonito izvajala s kršitvijo člena 108(3) Pogodbe na podlagi člena 11(2) Zakona št. 21/92 v korist javne televizije RTP, je nezdružljiva z notranjim trgom.
Člen 4
1. Portugalska odpravi zakon iz člena 3(1) tega sklepa in odredi vračilo morebitne državne pomoči, ki jo je javna televizija RTP prejela na podlagi te določbe do odprave zakona.
2. Zneskom, ki jih je treba vrniti, se prištejejo obresti od datuma, ko so bili dani na voljo javni televiziji RTP, do datuma njihovega dejanskega vračila.
3. Obresti se izračunajo z obrestnoobrestnim računom v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004 in Uredbo (ES) št. 271/2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004.
Člen 5
1. Vračilo pomoči, dodeljene na podlagi zakona iz člena 3, se izvede takoj in učinkovito.
2. Portugalska zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu.
Člen 6
1. Portugalska v dveh mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu Komisiji predloži naslednje podatke:
(a)
podroben opis ukrepov, sprejetih za odpravo člena 11(2) Zakona št. 21/92;
(b)
skupni znesek (glavnica in obresti na terjatev), ki ga je treba izterjati od javne televizije RTP;
(c)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom;
(d)
dokumente, ki dokazujejo, da se je od javne televizije RTP zahtevalo vračilo pomoči.
2. Portugalska Komisijo obvešča o napredku v zvezi s sprejetimi nacionalnimi ukrepi za izvajanje tega sklepa, dokler se ne opravi povračilo pomoči iz člena 3. Na zahtevo Komisije takoj predloži informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Portugalska zagotovi tudi podrobne podatke o zneskih pomoči in obrestih za vračilo pomoči, ki jih je javna televizija RTP že vrnila.
Člen 7
Ta sklep je naslovljen na Portugalsko republiko.
V Bruslju, 20. decembra 2011