РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 420/2011 НА КОМИСИЯТА
от 29 април 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на замърсители в редица храни.
(2)
Предвид съществуващите различия в тълкуванията във връзка с размера на подлежащата на изследване проба от крабове с цел съпоставка с максимално допустимите количества на кадмий, следва да се изясни, че максимално допустимите количества на кадмий в ракообразните, посочени в приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, се прилагат за мускулно месо от крайници (крака и щипки) и корем. При крабовете и крабоподобните ракообразни максимално допустимите количества се прилагат само за крайници. В това определение не се включват други части от ракообразните, като например главогръда при крабовете и неядивните части (черупка, опашка). Главогръдът обхваща храносмилателните органи (хепатопанкреас), които са известни с високото си съдържание на кадмий. Тъй като съществува вероятност в някои държави-членки потребителите да консумират редовно части от главогръда, може да е от полза предоставянето на съвети за потребителите на равнище държава-членка да ограничат консумацията си на тези части с цел да се намали експозицията на кадмий. На уебсайта на главна дирекция „Здравеопазване и потребители“ на Европейската комисия беше публикувана информационна бележка по този въпрос (3).
(3)
Поради съображения за последователност размерът на пробата от ракообразни, за която се прилагат максимално допустимите количества от други замърсители (олово, живак, диоксини и PCB и полициклични ароматни въглеводороди), следва да бъде съответно изменен.
(4)
Двучерупчестите мекотели, като например зелените двучерупчести миди и стридите, имат свойството да натрупват кадмий подобно на морските водорасли. Тъй като прахът от зелени двучерупчести миди и прахът от стриди, подобно на изсушените морски водорасли, се продава като хранителна добавка, максимално допустимото количество на кадмий в изсушените двучерупчести мекотели следва да бъде същото като понастоящем установеното за изсушените морски водорасли и производните им продукти.
(5)
Разпоредбите относно листното зеле следва да бъдат приведени в съответствие с тези за другите листни зеленчуци. Следователно листното зеле следва да бъде изключено от прилаганото по принцип максимално допустимо количество на кадмий за „зеленчуци и плодове“ в точка 3.2.15. и следва да бъде включено в точка 3.2.17.
(6)
Не би било реалистично прилаганото по принцип максимално допустимо количество на олово и кадмий в плодовете и зеленчуците да бъде прилагано и за морските водорасли, които по принцип могат да съдържат и по-големи количества. Следователно морските водорасли следва да бъдат изключени от прилаганите по принцип максимално допустими количества за олово и кадмий в плодовете и зеленчуците (точки 3.1.10 и 3.2.15). Следва да бъдат събрани повече данни за случаи на наличие, за да може да бъде взето решение относно необходимостта от определяне на специфични по-реалистични максимално допустими количества олово и кадмий в морските водорасли.
(7)
Съществува известна непоследователност по отношение на наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 1881/2006 и наименованията на групите от храни/продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (4). Тъй като Регламент (ЕО) № 1881/2006 се отнася за групите от продукти, изброени в Регламент (ЕО) № 396/2005, тези наименования следва да бъдат приведени в съответствие с посочения регламент.
(8)
Целесъобразно е да бъдат актуализирани разпоредбите относно мониторинга и докладването, като се вземат предвид скорошните препоръки във връзка с мониторинга на етилкарбамат (5), перфлуороалкилираните вещества (6) и акриламид (7). Тъй като Решение 2006/504/ЕО на Комисията (8) беше отменено и заменено с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (9), позоваването на Решение 2006/504/ЕО следва да бъде заменено с позоваване на Регламент (ЕО) № 1152/2009. Също така следва да бъде изяснено кои данни се докладват пред Комисията и кои - пред ЕОБХ.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя, както следва:
1.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Държавите-членки и заинтересованите страни съобщават всяка година на Комисията резултатите от предприетите проучвания, включително и данните за случаи на наличие и за напредъка по отношение на изпълнението на превантивните мерки, за да се избегне замърсяването с охратоксин А, деоксиниваленол, зеараленон, фумонизин В1 и В2, Т-2 и НТ-2 токсини. Комисията предоставя тези резултати на държавите-членки. Свързаните данни за случаи на наличие се докладват пред ЕОБХ.
3. Държавите-членки докладват пред Комисията констатациите си относно наличието на афлатоксини, формулирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1152/2009 на Комисията (10). Държавите-членки докладват пред ЕОБХ относно констатациите си за наличие на фуран, етилкарбамат, перфлуороалкилирани вещества и акриламид, формулирани в съответствие с препоръки 2007/196/ЕО (11), 2010/133/ЕС (12), 2010/161/ЕС (13) и 2010/307/ЕС (14) на Комисията.
б)
добавя се следният параграф 4:
„4. Данните за случаи на наличие на замърсители, събрани от държавите-членки, следва по целесъобразност също да бъдат докладвани пред ЕОБХ.“
2.
Приложението се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 29 април 2011 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 420/2011
z dne 29. aprila 2011
o spremembi Uredbe Komisije (ES) št. 1881/2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v živilih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminate v hrani (1) in zlasti člena 2(3) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Komisije (ES) št. 1881/2006 z dne 19. decembra 2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v živilih (2) določa mejne vrednosti onesnaževal v izboru živil.
(2)
Ob upoštevanju različnih razlag v zvezi z delom rakov, ki ga je treba analizirati za primerjavo z mejnimi vrednostmi za kadmij, je zato treba pojasniti, da se mejna vrednost za kadmij v rakih iz Priloge k Uredbi (ES) št. 1881/2006 uporablja za mišičnino z okončin (nog in klešč) in trebušnega predela. Pri rakih ter rakovicah in raznorepcih se mejne vrednosti uporabljajo samo za okončine. Ta opredelitev ne vključuje drugih delov rakov, na primer glavoprsja rakov in neužitnih delov (lupina, rep). Glavoprsje je sestavljeno iz prebavnih organov (hepatopankreasa), ki so znani po visoki vsebnosti kadmija. Ker lahko v nekaterih državah članicah potrošniki redno uživajo dele glavoprsja, bi bilo na ravni držav članic potrošnikom primerno svetovati omejitev uporabe teh delov za prehrano, da se zmanjša izpostavljenost kadmiju. Na spletni strani Generalnega direktorata Evropske komisije za zdravje in varstvo potrošnikov (3) je na voljo informativno obvestilo o tem vprašanju.
(3)
Zaradi doslednosti je treba za druge onesnaževalce (svinec, živo srebro, dioksine in PCB ter policiklične aromatske ogljikovodike) ustrezno spremeniti del rakov, za katerega se uporabljajo mejne vrednosti.
(4)
Školjke, na primer zelenouste školjke in ostrige, lahko nakopičijo kadmij na podoben način kot morske alge. Ker se prašek iz zelenoustih školjk in ostrig prodaja tako kot prašek iz posušenih morskih alg kot prehransko dopolnilo, mora biti mejna vrednost kadmija v posušenih školjkah enaka mejni vrednosti, ki je trenutno določena za posušene morske alge in proizvode, pridobljene iz morskih alg.
(5)
Določbe za listnate kapusnice je treba uskladiti z določbami za drugo listnato zelenjavo. Listnate kapusnice je zato treba odstraniti iz točke 3.2.15 „zelenjava in sadje“ s privzeto mejno vrednostjo za kadmij ter jih vključiti v točko 3.2.17.
(6)
Privzete mejne vrednosti za svinec in kadmij v sadju in zelenjavi niso realne za morske alge, v katerih je naravna vsebnost svinca in kadmija lahko višja. Morske alge je zato treba izvzeti iz privzetih mejnih vrednosti za svinec in kadmij v sadju in zelenjavi (točki 3.1.10 in 3.2.15). Zbrati je treba več podatkov o prisotnosti, da bi se lahko odločili, ali so potrebne točno določene, bolj realistične mejne vrednosti za svinec in kadmij v morskih algah.
(7)
Imena živil/skupin proizvodov iz Uredbe (ES) št. 1881/2006 niso v celoti usklajena z imeni živil/skupin proizvodov iz Uredbe (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (4). Ker se Uredba (ES) št. 1881/2006 sklicuje na skupine proizvodov iz Uredbe (ES) št. 396/2005, je treba ta imena uskladiti z navedeno uredbo.
(8)
Primerno je posodobiti določbe o spremljanju in poročanju ter pri tem upoštevati nedavna priporočila za spremljanje etilkarbamata (5), perfluoro alkiliranih snovi (6), akrilamida (7). Ker je bila Odločba Komisije 2006/504/ES (8) razveljavljena in nadomeščena z Uredbo Komisije (ES) št. 1152/2009 (9), je treba sklicevanje na Odločbo 2006/504/ES nadomestiti s sklicevanjem na Uredbo (ES) št. 1152/2009. Nadalje je treba pojasniti, katere podatke je treba sporočiti Komisiji in katere Evropski agenciji za varno hrano.
(9)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa mu nista nasprotovala -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 1881/2006 se spremeni:
1.
Člen 9 se spremeni:
(a)
Odstavka 2 in 3 se nadomestita z naslednjim besedilom:
„2. Države članice in zainteresirane strani vsako leto sporočijo Komisiji rezultate preiskav, ki so jih izvedle, in napredek v zvezi z uporabo preventivnih ukrepov za preprečitev onesnaženosti z ohratoksinom A, deoksinivalenolom, zearalenonom, fumonizinom B1 in B2, ter toksinoma T-2 in HT-2. Komisija da te rezultate na voljo državam članicam. Zadevne podatke o prisotnosti sporočijo Evropski agenciji za varno hrano (EFSA).
3. Države članice Komisiji sporočijo ugotovitve v zvezi z aflatoksini v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1152/2009 (10). Države članice morajo Evropski agenciji za varno hrano sporočiti ugotovitve v zvezi s furanom, etilkarbamatom, perfluoro alkiliranimi snovmi in akrilamidom v skladu s priporočili Komisije 2007/196/ES (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13), 2010/307/EU (14).
(b)
Doda se odstavek 4:
„4. Podatki o prisotnosti onesnaževal, ki jih zberejo države članice, se morajo po potrebi tudi sporočiti Evropski agenciji za varno hrano.“
2.
Priloga se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 29. aprila 2011