РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 9 юни 2010 година
относно държавна помощ C 1/09 (ex NN 69/08), предоставена от Унгария на MOL Nyrt.
(нотифицирано под номер C(2010) 3553)
(само текстът на унгарски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/88/ЕС)
КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението на Комисията за откриване на процедурата, определена в член 108, параграф 2 от Договора (1) по отношение на помощ № C 1/09 (ex NN 69/08) (2),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 13 януари 2009 г., след жалба, получена на 14 ноември 2007 г., Комисията откри официална процедура по разследване на мерките, въведени от Унгария, за които се твърди, че представляват държавна помощ в полза на дружество с наименование Hungarian Oil & Gas Plc (Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.; наричано по-долу „MOL“).
(2)
Унгария изпрати своите писмени коментари относно решението на Комисията за откриване на процедура на 8 април 2009 г.
(3)
Решението за откриване на процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 28 март 2009 г. (3) Коментари бяха получени от две заинтересовани страни: MOL и Унгарската асоциация по минно дело (Magyar Bányászati Szövetség), и двата на 27 април 2009 г.
(4)
Комисията предаде мненията на Унгария с писмо от 2 юни 2009 г. С писмо от 3 юли 2009 г. Унгария докладва, че няма коментар относно забележките на заинтересованите страни.
(5)
Комисията изиска допълнителна информация от унгарските органи на 21 септември 2009 г. и 12 януари 2010 г. и Унгария отговори с писма от 19 октомври 2009 г. и 9 февруари 2010 г.
II. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(6)
MOL представлява интегрирано дружество за нефт и газ, установено в Будапеща, Унгария. Основните дейности на MOL на унгарския пазар включват: изследване и добив на суров нефт и природен газ; производство на газови продукти; рафиниране, транспортиране, съхранение и дистрибуция на продукти от суров нефт на дребно и на едро; пренос на природен газ и производство и продажба на олефини и полиолефини. В допълнение, MOL Group (към която принадлежи MOL) включва също няколко други унгарски и чуждестранни дъщерни дружества (4).
(7)
В Унгария и Словакия MOL Group е пазарен лидер във всяка от своите основни дейности. През 2008 г. (5) нетните продажби на MOL и MOL Group са били респективно приблизително 6,8 милиарда евро и 13 милиарда евро. През същата година съответните им оперативни печалби са били приблизително 400 милиона евро и 732 милиона евро.
III. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(8)
Общите правила, управляващи минните дейности в Унгария, са определени в Закона за минното дело от 1993 г. (наричан по-долу „Закона за минното дело“) (6), който управлява също минните дейности (проучване, изследване и добив), включващи въглеводороди (т.е. суров петрол и природен газ).
(9)
Законът за минното дело разграничава минни дейности, упражнявани на базата на два различни правни инструмента: i) концесия (7) и ii) разрешение (8).
-
В случаите на концесия министърът, отговорен за минното дело (наричан по-долу „компетентният министър“), сключва договор (9) със спечелилия участник след провеждане на открит търг (10) за експлоатация на „закрит район“.
-
Това е различно от „открити райони“ (11), където органът по минното дело не може да откаже издаване на разрешение, ако кандидатът отговаря на условията, определени в закона (12).
(10)
Съгласно определението в Закона за минното дело (13), закритите райони са запазени за минни дейности на базата на концесия. Следователно, всеки район, който не е закрит район, се счита за открит район. Съгласно обяснението, предоставено от Унгария, първоначалното намерение е било всички находища да бъдат класифицирани като закрити райони, предназначени за концесия. Откритите райони, които се предполага, че са по-бедни на минерални ресурси, са щели да представляват изключение. В такива случаи находищата са се считали за по-малко ценни и не се е очаквало да бъдат получени оферти при провеждане на открит търг.
(11)
Законът за минното дело постановява също, че за добив на минерални ресурси се плаща държавна такса за минна дейност, чийто размер е процент от стойността на добитите минерални ресурси (14). Таксата за минна дейност се различава в зависимост от приложимия режим:
-
В случай на концесия размерът на таксата за минната дейност е определена в концесионния договор (15).
-
При минералните ресурси, добивани на базата на разрешителен режим, таксата се определя от Закона за минното дело (16). До януари 2008 г. таксата за минна дейност, свързана с добиването на въглеводороди на базата на разрешителен режим, е възлизала на 12 % за находища, чиято експлоатация е започнала от 1 януари 1998 г., и J % за находища, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г. (17) Коефициентът „J“ се е изчислявал съгласно формула, определена въз основа на историческите цени на газа, добитото количество и стойността му; минималната му стойност е определена на 12 %.
(12)
Раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело постановява, че когато миннодобивно дружество, което действа в разрешителен режим, не започне добив в срок от пет години от датата на издаване на разрешение от органа по минно дело, правото за минна дейност се прекратява (18).
(13)
Този раздел предвижда също възможност за удължаване на този срок чрез споразумение между компетентния министър и миннодобивното дружество (19). Разделът предвижда плащане на три различни такси, когато се удължава срокът на правото за минна дейност:
а)
първо, трябва да се плати такса за удължаване на срока за неизползваните находища докато започне действителната им експлоатация; максималният размер на тази такса е 1,2 пъти размера на първоначалната такса за минна дейност, изчислена на базата на хипотетично определеното количество на минералните ресурси, тъй като тази такса трябва да се плати тогава, когато все още няма действителен добив от находището;
б)
второ, ако заявлението за удължаване на срока засяга повече от две находища, равнището на таксата за удължаване (увеличената такса за минна дейност) трябва да се приложи към всички находища на дружеството;
в)
трето, ако удължаването засяга повече от пет находища, може да се изиска допълнително еднократно плащане (20).
(14)
На 19 септември 2005 г. MOL подава заявление за удължаване на правото за минна дейност за дванадесет от своите въглеводородни находища, което е получила преди това на базата на разрешителен режим и по което не е започнала добив в рамките на срока. На 22 декември 2005 г. MOL и министърът сключват споразумение за удължаване въз основа на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело при следните условия:
а) Такса за удължаване на срока: дванадесетте разрешения за минна дейност, предмет на искането, са удължени за срок от 5 години (т.е. MOL ще разполага с още пет години, за да започне добив от тези находища). Таксата за удължаване е постановена за всяка от петте години на срока на удължаване, като се прилага таксата за минна дейност в размер на 12 %, която е била в сила към момента, и множител („c“) със стойност между 1,020 и 1,050, в резултат на което се получават таксите за удължаване, изброени в таблица 1 (21). Таксата за удължаване е постановена за петте години на срока на удължаване. Там, където експлоатацията на находищата е започнала в действителност, постановената такса е трябвало да се прилага за остатъка от петнадесетгодишния период като такса за минна дейност за находищата, обхванати от удължаването (22).
б) Разширяване на обхвата на увеличената такса върху всички миннодобивни находища: Тъй като удължаването на срока на правото за минна дейност е изискано за повече от две находища, увеличената такса (която е равна на таксата за удължаване, както е показано в таблица 1) е трябвало да се приложи за следващите петнадесет години, т.е. до 2020 г., за всички находища на MOL, предмет на разрешителен режим, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 1998 г. По отношение на находищата, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г., е приложим коефициентът „J“, умножен по „c“ (23).
в) Фиксирана такса за минна дейност: Страните се договориха изрично също, че постановената такса за минна дейност ще остане приложима за целия срок на договора (т.е. до 2020 г.), независимо от измененията в Закона за минното дело (24).
г) Еднократно плащане: Тъй като удължаването на срока на правото за минна дейност е изискано за повече от пет находища, в споразумението е определено еднократно плащане в размер на 20 милиарда HUF (25) (26).
д) Клауза за прекратяване: Споразумението постановява, че не може да бъде изменяно едностранно (а само със съгласието на двете страни). Споразумението може да бъде прекратено от една от страните единствено в случай на промяна в собствеността на MOL (най-малко 25 % от дяловете).
(15)
С решение от 23 декември 2005 г. органът по минно дело удължава срока на правата за минна дейност на MOL за исканите дванадесет находища и постановява, че увеличената такса ще се прилага за всички находища на фирмата.
(16)
Изменението (27) в Закона за минното дело, което влиза в сила от 8 януари 2008 г. (28) (наричано по-нататък „изменението от 2008 г.“), повишава значително таксата за минна дейност за определени категории въглеводороди. Таксата за минна дейност за други видове минерални ресурси не е засегната от това изменение. Раздел 5 от изменящия Закон предвижда диференцирана такса в зависимост от: i) датата, на която е започнала експлоатацията на находището; ii) добиваното количество въглеводороди и iii) цената на суровия нефт към момента.
-
За находища, чиято експлоатация е започнала между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г., е постановена такса за минна дейност в размер на 30 %.
-
За находища, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 2008 г., се прилагат диференцирани ставки (12 %, 20 % или 30 %) в зависимост от добиваното количество въглеводороди.
-
За мини, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г., се използва коефициент „J“, като минималната му стойност е 30 %.
Освен това върху всички тези ставки се начислява добавка в зависимост от цената на суровия нефт: + 3 %, ако цената на суровия петрол е над 80 USD/bbl или + 6 %, ако е над 90 USD/bbl (наричана по-долу „Брент клауза“). Има специални ставки, приложими например при трудни условия за добив (12 %) и голямо количество инертен газ (8 %).
(17)
Тези такси за минна дейност са били в сила между 8 януари 2008 г. и 23 януари 2009 г. и са прилагани за всички миннодобивни дружества, експлоатиращи находища в разрешителен режим, включително онези, които са получили разрешение преди януари 2008 г., от влизането в сила на измененията на Закона за минното дело. На 23 януари 2009 г. влиза в сила ново изменение на Закона за минното дело (след решение на Комисията да открие официална процедура по разследване), което намалява таксата за минна дейност за находища, чиято експлоатация е започнала между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г., обратно на 12 % (като се запазва „Брент клаузата“) (29). Таксата за минна дейност, приложима за други видове находища, остава същата, каквато е била в Закона за минното дело, приложим през 2008 г.
(18)
Таблица 2 обобщава приложимите такси за минна дейност в разрешителен режим съгласно различните варианти на Закона за минното дело.
Таблица 2
Обобщение на приложимите такси за минна дейност в разрешителен режим съгласно Закона за минното дело
Такса, приложима до 2008 г.
Такса, приложима през 2008 г.
Такса, приложима от 23 януари 2009 г.
Производство, започнало преди 1 януари 1998 г.
J %
(най-малко 12 %)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
Производство, започнало между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г.
12 %
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Производство започнало след 1 януари 2008 г.
Газови находища с годишно производство по-малко от 300 m m3
Нефтени находища с годишно производство по-малко от 50 kt
НП
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство между 300 m m3 и 500m m3
Нефтени находища с годишно производство между 50 kt и 200 kt
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство над 500m m3
Нефтени находища с годишно производство над 200 kt
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Въглеводороди със специални условия на добив
12 %
12 %
Голямо количество инертен газ
8 %
8 %
„J“ се изчислява по формула, която се базира на историческите цени на газа, добитото количество и стойността, вж. съображение 11.
IV. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРА
(19)
Разглежданата предполагаема мярка за държавна помощ се състои в споразумение на удължаване на срока от 22 декември 2005 г. между MOL и унгарската държава, което е позволило на дружеството определена степен на освобождаване от увеличената такса за минна дейност за добив на въглеводороди, постановена в последващо изменение на унгарския Закон за минното дело. С оглед на формулировката на споразумението и последващото изменение, Комисията ги разглежда като част от една и съща мярка („мярката“) и в решението за откриване на процедура се оценява техният съвместен ефект.
(20)
В решението си за откриване на процедура Комисията достигна до предварително заключение, че в резултат на споразумението за удължаване на срока MOL е било защитено от бъдещи промени в таксата за минна дейност и, по-специално, от промените, определени в последващото изменение на Закона за минното дело от 2008 г. По този начин дружеството е получило по-благоприятно третиране от своите конкуренти, които упражняват дейност при сегашния разрешителен режим и които, тъй като не са сключили подобно споразумение за удължаване на срока предварително, е трябвало да платят новите увеличени такси за минна дейност. В своята предварителна оценка Комисията е взела предвид, че мярката представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, и не е намерила основание, въз основа на което тя да се счита за съвместима с вътрешния пазар, тъй като изглежда няма дерогация, която е приложима.
(21)
Повече подробности могат да бъдат намерени в решението за откриване на процедура, което се счита за неразделна част от настоящото решение.
V. МНЕНИЕ НА УНГАРИЯ
(22)
Основните аргументи на Унгария по отношение на кумулативните критерии, определящи държавната помощ, включват: i) отсъствие на селективност и ii) отсъствие на преимущество за предполагаемия получател.
(23)
По отношение на селективността унгарските власти твърдят, че мярката не е селективна, основно защото чрез сключването на споразумението за удължаване MOL е станала обект на друг режим, различен от разрешителния режим.
(24)
На първо място, Унгария потвърждава, че съществува разлика между концесионния режим и разрешителния режим, като подчертава, че при концесиите миннодобивните дружества могат да предлагат в своите концесионни оферти по-висока такса от посочената в обявлението за търг, докато при разрешителния режим таксата е постановена от Закона за минното дело. Унгария твърди също, че редом с тези два режима е съществувала необходимост от ново „квази-концесионно“ решение, определящо таксата за минната дейност в отделен договор извън концесионната система. Според Унгария споразумението за удължаване съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело може да се разглежда като подходящо правно основание за такова „квази-концесионно“ решение, което ефективно изключва правото за минна дейност от разрешителния режим и го поставя на договорна основа.
(25)
Унгария добавя, че споразумението за удължаване произчита пряко от логиката на Закона за минното дело. Според Унгария фиксирането на таксата за минната дейност за периода на споразумението за удължаване е естествен елемент от споразумението, посочен в раздел 26/A, параграф 5 от от Закона за минното дело, и не е съществувала възможност за договоряне на удължаване при други условия. Освен това, всички останали миннодобивни дружества биха могли да очакват същото, така че не е имало преференциално третиране за MOL.
(26)
По-специално, раздел 20, параграф 11 от Закона за минното дело постановява, че таксата за минната дейност представлява таксата, определена в: i) концесионното споразумение, ii) Закона за минното дело или iii) споразумението за удължаване. Следователно унгарските власти твърдят, че Законът за минното дело изрично разрешава таксата в споразумение за удължаване да остане непроменена, дори в случай на промени в законодателството. Според унгарските власти това ясно е посочено в Закона за минното дело, т.е. в раздел 26/A, параграф 5, който постановява, че увеличената такса е максимум 1,2 пъти по-голяма от първоначалната такса за минна дейност (30). Ето защо Унгария твърди, че унгарският закон изключва прилагане на по-висока такса.
(27)
По отношение на предполагаемата липса на преимущество, Унгария обяснява, че минералните ресурси са собственост на държавата и преминават в частна собственост чрез добива, осъществяван от дружества, притежаващи право на минна дейност, придобито срещу заплащане. Унгария цитира решението Ryanair като аналогично решение и твърди, че конкретната дейност на държавата е сравнима с тази на пазарен оператор, дори ако държавата действа в ролята на публичен орган (31).
(28)
Унгария отрича, че таксата за минна дейност е вид данък, определяйки я като цената, платена за добива на минерални ресурси, или като дял на държавата. Унгария подчертава, че фактът, че таксата е определена чрез закон, не е решаващо основание, за да се заключи, че това е вид данък.
(29)
Освен това Унгария обяснява също, че трите различни задължения за плащане по споразумението за удължаване (т.е. таксата за удължаване, увеличената такса за минна дейност, обхващаща всички находища, и еднократното плащане), които произтичат от съответните разпоредби на Закона за минното дело, не следва да се разглеждат като компенсация за държавата за отказа ѝ от приход, на който тя има право във всеки случай. Според Унгария, от гледна точка на държавата, тези плащания могат да се считат за допълнителен приход, в замяна на който държавата се отказва от своето право да обяви находищата на търг в рамките на концесионен режим, като се имат предвид свързаните с това рискове и потенциалният приход.
(30)
Унгария подчертава, че след оспорваното изменение на от Закона за минното дело на практика никой друг пазарен участник не е бил длъжен да плати по-висока такса за минна дейност от MOL, тъй като през съответния период не е имало конкуренти, попадащи в категориите за по-високи такси за минна дейност.
Таблица 3
Годишни плащания на MOL за такса за минна дейност (действителни и хипотетични)
(В милиони HUF)
Позиция за плащане
Действителна: съгласно споразумението за удължаване
Хипотетична: съгласно действащия Закона за минното дело
Разлика
Настояща нетна стойност на разликата през 2009 г.
2005
Еднократно плащане (32)
[…] (35)
[…]
20 000,0
28 064,5
2006
Такса за удължаване (33)
[…]
[…]
835,8
1 092,1
Такса за минна дейност (34)
[…]
[…]
5 755,7
7 520,0
Общо
[…]
[…]
6 591,6
8 612,1
2007
Такса за удължаване
[…]
[…]
769,7
926,5
Такса за минна дейност
[…]
[…]
3 428,0
4 126,4
Общо
[…]
[…]
4 197,7
5 052,9
2008
Такса за удължаване
[…]
[…]
345,8
382,9
Такса за минна дейност
[…]
[…]
-28 444,7
-31 498,5
Общо
[…]
[…]
-28 099,0
-31 115,6
2009
Такса за удължаване
[…]
[…]
211,2
211,2
Такса за минна дейност
[…]
[…]
-1 942,1
-1 942,1
О бщо
[…]
[…]
-1 730,9
-1 730,9
ОБЩ СБОР
[…]
[…]
959,5
8 883,0
Стойностите се базират на данни, предоставени от унгарските власти.
(31)
Освен това Унгария твърди, че в резултат на споразумението за удължаване, с течение на годините и като се вземат предвид всички компоненти на споразумението, включително таксата за удължаване и еднократното плащане, MOL в действителност е платила на държавата повече като абсолютна стойност, отколкото щеше да плати без споразумението за удължаване, т.е. съгласно Закона за минното дело. Действителните плащания, направени от MOL, сравнени с хипотетичните, са показани в таблица 3 по-горе. Стойностите са предоставени от унгарските власти.
(32)
Според Унгария минодобивните дружества имат оправдано правно очакване по отношение на предвидимостта на таксата за минната дейност, която следователно трябва да бъде стабилна във времето. Това са идеите, заложени в изменението на Закона за минното дело, тъй като, въпреки че таксата за минната дейност е променена, всъщност не е имало миннодобивно дружество, чиято такса за минна дейност да е променена в резултат на изменението. Според Унгария измененията на Закона за минното дело подсказват, че държавата би могла да промени таксата за минна дейност по отношение на находищата, които вече се експлоатират. Изменението от 2008 г. обаче е резултат от компромис в хода на преговорите, предшестващи приемането на Закона за минното дело. По този начин, имплицитно е прието, че са съществували оправдани правни очаквания. Вследствие на това минодобивните дружества могат оправдано да очакват, че държавата няма да увеличава някоя от тези такси едностранно. Унгария прави заключението, че като следствие от системата на Закона за минното дело и специфичните му разпоредби таксите за минна дейност остават непроменени за целия период на договора.
(33)
Накрая унгарските власти обясняват, че „клаузата за прекратяване“ се базира на причини, свързани с националната сигурност.
VI. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(34)
Комисията получи мнения от следните заинтересовани страни: MOL (получател на предполагаемата мярка за държавна помощ) и Унгарската асоциация по минно дело, на която MOL е член. И двете заинтересовани страни направиха коментари в същите насоки, както Унгария, и техните наблюдения се припокриха до голяма степен с тези на Унгария.
(35)
В противовес на становището на Комисията в решението за откриване на процедура, MOL, предполагаемият получател на въпросната мярка, заявява, че не е получило преференциално третиране на унгарския пазар за добив на въглеводороди. Основният дял от таксите за минна дейност, които MOL е платило на унгарската държава, се формира от находищата, за които се прилага J % (т.е., чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г.), което на практика означава, че MOL плаща 64-75 %, докато неговите конкуренти (които са започнали производство на по-късен етап и експлоатират малки находища) дължат такса в размер само на 12 %.
(36)
Освен това сключването на споразумението за удължаване означава, че MOL е платила повече на държавата (като се вземат предвид всички компоненти на споразумението за удължаване), отколкото щеше да плати без споразумението, единствено на базата на първоначалния Закон за минното дело.
(37)
По отношение на аргумента на Комисията, че споразумението за удължаване не може да се счита за аналогично на концесия, тъй като е подлежало на разрешителен режим, MOL отбелязва, че удължаването на правото за минна дейност не е право, подлежащо на разрешаване на базата на едностранно решение от страна на държавата, а се предоставя само след сключване на споразумение с миннодобивното дружество. Ако целта на законодателството е този въпрос да бъде поставен в компетенциите на държавата, съответната разпоредба е щяла да има друга формулировка. Формулировката в закона подсказва, че законодателното намерение е било споразумението за удължаване да се третира по начин, аналогичен на концесиите.
(38)
В решението за откриване на процедура Комисията твърди, че съществува противоречие между твърдението на унгарските власти, че изменението на закона е било необходимо, за да се съберат повече приходи, и факта, че MOL е била на практика освободена от увеличените такси.
(39)
Според MOL това твърдение не съдържа противоречие. От една страна, дружеството е платило повече на държавата съгласно споразумението за удължаване, отколкото е щяло да плати съгласно закона. MOL плаща също много високи такси за минна дейност за находищата, за които се прилага J. В допълнение, изменението на закона би могло да има ефект върху находищата, чиято експлоатация ще започне в бъдеще.
(40)
Според MOL компонентите на плащането за удължаване не представляват в никакъв случай глоба, както предполага Комисията. Законът за минното дело определя също санкции/глоби, когато минната дейност се извършва в нарушение на закона. Таксите съгласно споразумението за удължаване са получени в резултат на процес на преговори между миннодобивното дружество и държавата. Сключването на договора не е било задължително: миннодобивното дружество е можело да избере да не сключва договор, да загуби правото си за минна дейност и след това да подаде оферта в открита тръжна процедура, при която е можело да получи в крайна сметка правото за минна дейност по-евтино.
(41)
Подвеждащо е да се сравнява MOL, което е сключило такова споразумение за удължаване, с конкурентите, действащи в разрешителен режим. Освен това, MOL подчертава, че е изпълнило всички свои задължения и разпоредбите на законодателството.
(42)
MOL също оспорва становището на Комисията, че мултипликационният коефициент „с“ е твърде нисък (тъй като е по-малък от законово определения таван 1,2-кратно увеличаване). Трябва да се вземе предвид също, че прилагането на увеличената такса за минна дейност засяга почти 150 находища, така че увеличената такса е довела до значително увеличение на приходите на държавата от минен добив.
(43)
Накрая, по отношение на аргумента на Комисията, че MOL е получила преференциално третиране, тъй като не подлежи на Брент клаузата, дружеството отбелязва, че J е също е чувствителен към промените в цените.
(44)
Унгарската асоциация по минно дело (наричана по-нататък „асоциацията по минно дело“) представлява дружества, извършващи минни дейности или дейности, свързани с минния добив. Основната ѝ цел е да подобри цялостната оперативна рамка за извършване на минни дейности в Унгария, да следи законодателните процедури и да действа в интерес на своите членове. Понастоящем тя има 66 членове, сред които и MOL. Председателят на съвета на асоциацията по минно дело е висш ръководител в MOL (36).
(45)
Според асоциацията по минно дело минодобивните дружества имат оправдано правно очакване, че таксата за минната дейност ще остане непроменена за находища, които вече се експлоатират. Ето защо държавата не може едностранно да вдига таксите „с обратно действие“ (т.е. за находища, които вече се експлоатират). Асоциацията по минно дело изрази това становище във връзка с проектозакона, предшестващ изменението на Закона за минното дело, и, според асоциацията по минно дело, този принцип е взет предвид при изменението на Закона за минното дело. Окончателната формулировка не е срещнала противопоставяне, тъй като от гледна точка на ефекта тя не повишава таксата за минна дейност при експлоатация, която вече е започнала.
(46)
По отношение на общата характеристика и икономическите условия на пазара на минни дейности асоциацията по минно дело обяснява, че периодът на изпълнение на миннодобивните проекти е относително дълъг. Могат да изминат 10-15 години между началото на проучванията и действителния добив. През тази фаза миннодобивното дружество има единствено разходи; приход не се реализира, докато не започне добивът. В допълнение, съществува присъщ геологически риск, тъй като не е сигурно, че проучванията ще бъдат успешни. Следователно проектите трябва да се планират изключително внимателно. Доходността от определен проект зависи от многобройни фактори. Предвид многобройните рискове, промишлеността очаква, че поне онези, върху които държава може да въздейства, ще останат стабилни по време на жизнения цикъл на проекта, т.е. законодателната рамка или таксата за минната дейност. Предвид специфичните характеристики на промишлеността, финансовите структури играят важна роля в проектите. Кредиторите непрекъснато следят внимателно проектите и могат дори да оттеглят финансирането си, ако условията значително се променят.
(47)
Следователно, в държавите, в които има голям политически риск, миннодобивното дружество и държавата сключват договор въз основа на частното право. В стабилните райони, като Западна Европа, такива споразумения не са необходими, защото може да се допусне, че правната рамка няма да се променя междувременно от държавата. Както миннодобивното дружество, така и кредиторите очакват стабилност от страна на държавата. Без такава стабилност се увеличава рискът за проекта; държава със стабилна икономическа политика не може да си позволява чести политически промени, защото това ще отблъсне миннодобивните предприятия.
(48)
Асоциацията по минно дело отбелязва също, че принципите на правната сигурност и придобити права са установени в практиката на европейските съдилища и унгарската конституция. Ето защо унгарският законодател няма право да повишава таксите за минна дейност за находища, които вече се експлоатират, тъй като законодателството трябва да е предвидимо. Освен това асоциацията по минно дело счита също, че „стабилността“ на таксата за минната дейност е придобито право.
(49)
Допълнителен аргумент, приведен от асоциацията по минно дело, е забраната за дискриминация. По-специално, не трябва да има дискриминация между пазарните играчи, действащи на концесионна база, и пазарните играчи при разрешителната система. Съответно унгарският законодател няма право да повишава таксите за минна дейност „с обратно действие“ за находища, които вече се експлоатират. Съдът на Европейския съюз е пояснил в многобройни решения, че правната сигурност е фундаментален елемент на европейското право. Законодателството трябва да бъде недвусмислено, точно и предвидимо, особено ако има отрицателен ефект върху физически лица или дружества (вж. цитираната съдебна практика). Асоциацията по минно дело продължава, като твърди, че принципът за правна сигурност и придобити права са установени също и в унгарската конституция и прави заключението, че съгласно европейското право и конституционните принципи законодателството трябва да бъде предвидимо.
(50)
Асоциацията по минно дело добавя накрая, че принципът за закрила на придобитите права произтича от принципа за правната сигурност. Този принцип за закрилата на придобитите права се спазва в националните и международните законодателни процедури, управляващи правото за минна дейност. Други държави-членки на ЕС също имат стабилно законодателство за минното дело, което не се променя често.
VII. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(51)
За да установи дали дадена мярка представлява държавна помощ, Комисията трябва да оцени дали оспорваната мярка изпълнява условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Този член гласи, че: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар“. По-долу Комисията взема предвид тази разпоредба, когато оценява дали оспорваната мярка представлява държавна помощ.
(52)
Като начало трябва да се припомни, че дадена мярка може да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, независимо от нейната правна форма. Дори ако споразумението за удължаване е сключено съгласно съответните разпоредби на Закона за минното дело и дори ако Унгария има право да определя таксата за минната дейност чрез закон, това не означава само по себе си, че тези действия или техният ефект са съвместими с правилата за държавната помощ на ЕС. Фактът, че дадена мярка е съвместима с националното право, няма отношение към нейната съвместимост с правилата за държавната помощ на ДФЕС.
(53)
Освен това, както вече е посочено в решението за откриване на процедура, Комисията не счита, че взет отделно, някой от елементите в този случай, т.е. съответните разпоредби на Закона за минното дело, споразумението за удължаване и изменението на Закона за минното дело, противоречи на правилата за държавна помощ. Вместо това в настоящия случай Комисията разглежда действията на държавата съвкупно като „мярката“ и оценява ефекта от споразумението за удължаване в комбинация с последващите изменения на Закона за минното дело.
(54)
По отношение на аргументите на Унгария, че таксата за минната дейност не представлява данък, а дял на държавата, Комисията отбелязва, че този аргумент няма отношение от гледна точка на оценката на държавната помощ. Правилата за държавната помощ са приложими към всякакви видове разходи, които трябва да се направят от предприятията и от които те са освободени чрез държавна мярка. Във всеки случай трябва да се отбележи, че административното разрешаване на експлоатацията на минерални и въглеводородни ресурси изглежда е характерна роля на публичните органи; плащанията за такова разрешение са сравними с данък или административна такса.
(55)
Накрая, по отношение на клаузата за прекратяване, Комисията счита, че това не е въпрос, свързан с държавна помощ. Фактът, че в споразумението се посочва, че договорът се прекратява, ако трета страна придобие повече от 25 % от MOL, е мярка, която не включва държавни ресурси.
(56)
За да се счита за държавна помощ, дадена мярка трябва да бъде конкретна или селективна в смисъл, че облагодетелства някои предприятия или производството на някои стоки.
(57)
Съгласно практиката на Съда (37) по отношение на оценката на условието за селективност, което е един от елементите, формиращи понятието държавна помощ, член 107, параграф 1 от ДФЕС изисква оценка дали, при конкретна законова схема, дадена държавна мярка е такава, която „поставя в по-благоприятно положение определени предприятия или производството на някои стоки“ в сравнение с други предприятия, които са в правно или фактическо положение, което е сравнимо предвид преследваната от въпросната мярка цел.
(58)
Съдът нееднократно постановява, че член 107, параграф 1 от ДФЕС не прави разлика между причините или целите на държавната помощ, а ги дефинира по отношение на техния ефект (38).
(59)
Концепцията за държавна помощ не се отнася обаче за държавни мерки, които правят разлика между предприятия, при които диференциацията произтича от естеството или цялостната структура на системата, от която са част.
(60)
Комисията не е съгласна с аргументацията на унгарските власти и на заинтересованите страни относно отсъствието на селективност.
(61)
За да се определи дали дадена мярка е селективна, трябва да се определи приложимата референтна система (39).
(62)
В разглеждания случай Комисията счита, че приложимата референтна система за оценката е разрешителният режим. MOL не е била длъжна да участва в търг за правото да получи концесия в закрит район. Вместо това то е получило правото за минна дейност за своите находища при разрешителен режим и се конкурира с пазарните участници при този режим. Споразумението за удължаване представлява част от разрешителния режим. Самият факт, че MOL не е могло да започне добив в рамките на постановения срок и е трябвало да изиска споразумение за удължаване не може да доведе до промяна в референтната система. Приемането на такъв аргумент би довело до положение, при което дадено дружество получава индивидуално третиране, както е случаят при концесионния режим, но без публичен търг.
(63)
Всъщност решението на унгарските власти при определянето дали находището е предмет на концесия или разрешителен режим е по преценка. По този начин, ако унгарските власти искат да предоставят права за минна дейност на договорна основа, те могат да изберат прозрачна концесионна процедура, която включва провеждане на открит търг. Комисията не може да приеме, че непрозрачната, т.н. „квази-концесия“, която понастоящем се отнася само за едно дружество (MOL), може да се счита за отделна референтна система.
(64)
Освен това Унгария е разполагала с голям избор за удължаване на разрешението, както и за последващо изменение на съответните разпоредби на Закона за минното дело (въпреки че са ѝ били известни преимуществата, които това ще има за MOL, тъй като това дружество е единственият пазарен играч за въглеводороди, сключило споразумение за удължаване). Унгария е била свободна да определи таксата за минната дейност по всяко време, т.е. тя е можела да реши да не изменя закона изобщо. От гледна точка на нейния ефект, поредицата от действия недвусмислено е облагодетелствала едно конкретно предприятие.
(65)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че референтната система е разрешителният режим.
(66)
Съгласно рамката на разрешителния режим споразумението за удължаване има ясно селективно действие. Наистина, както самите унгарски власти потвърждават, когато договарят условията на това споразумение, страните разполагат с определена възможност за маневриране и определяне на различни компоненти на плащанията и, което по-важно, могат дори да решат изобщо да не сключват споразумение. По този начин унгарските власти са имали право на преценка дали да сключат такова споразумение с MOL (или с друг пазарен участник) (40).
(67)
Такова третиране не може да се обясни чрез логиката или естеството на системата. От една страна се налагат такси за минна дейност, за да се гарантира приход за държавата от добитата стойност. От друга страна, компонентите на плащанията съгласно споразумението за удължаване се плащат в замяна на удължаването като допълнителна такса. В настоящия случай обаче сключването на споразумението за удължаване и последващото увеличаване на таксите за MOL е довело до парадоксално положение, при което MOL, след като не е успяло за започне своевременно производство, се възползва от по-ниски такси за минна дейност до 2020 г. на практика за всички свои находища в разрешителен режим, докато неговите конкуренти, които подлежат в същата степен на разрешителния режим и които са започнали производство своевременно и следователно не са сключили споразумение за удължаване, трябва да плащат по-високи установени от закона такси.
(68)
Това е единственото споразумение за удължаване, сключено във връзка с въглеводороди. MOL отбелязва, че съществуват и други действащи споразумения за удължаване за твърди минерални ресурси. Комисията отбелязва обаче, че това засяга други видове минерални ресурси, които са предмет на такса за минна дейност съгласно Закона за минната дейност, различна от такста за въглеводородите. Трябва да се отбележи също, че при твърдите минерални ресурси няма промяна в таксата за минна дейност, въведена чрез изменението на Закона за минното дело, (т.е. пазарните играчи, сключили такова споразумение, не са засегнати от същата „поредица от мерки“ и следователно не са получили преимущество).
(69)
Въз основа на горното, въпреки аргументите, изложени от Унгария, Комисията счита, че поредицата от действия, т.е. формулировката на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело, споразумението за удължаване, сключено въз основа на същия, и последващото изменение на Закона за минното дело, са били селективни в полза на MOL.
(70)
Комбинираният ефект от поредицата от действия е такъв, че от притежателите на разрешителни за минна дейност, предоставени съгласно раздел 5 от Закона за минното дело, единствено MOL получава специален режим, който го защитава срещу увеличение на таксата за минна дейност, дължима при нормални обстоятелства за добив на въглеводороди.
(71)
В заключение, поради наличието на широко право на преценка при сключването на споразумение за удължаване и предвид факта, че на практика освобождаването е насочено към едно отделно дружество, критерият за селективност е спазен.
(72)
Противно на аргументите на унгарските власти, Комисията е на мнение, че държавата не упражнява икономическа дейност като издава разрешения за минни дейности. По-скоро, предоставянето на административни концесии или разрешения за минна дейност е свързано с упражняването на правомощия, които са характерни за публичните органи, тъй като тази дейност поначало не може да се упражнява от частен участник (41). В Унгария - както в други държави-членки на ЕС - никой частен участник не е първоначалният собственик на минералните ресурси. Правните системи на държавите-членки възлагат контрол като цяло върху минералните ресурси на публичните органи (42). Следователно, решението да се позволи на дадено дружество да експлоатира минералните ресурси под формата, избрана от държавата-членка, и срещу заплащане на определени такси, е, по своето естество и правила, въпрос, решаван от публичните власти, и може да се категоризира като упражняване на правомощията на публичните власти. Интервенцията на Унгария, която цели да подчини минната дейност на административен надзор, служи на общия интерес, а не на търговските интереси. Това поведение следва да се счита за форма на държавна намеса от страна на публичен орган, която не е сходна с поведението на частен инвеститор в условията на пазарна икономика (43).
(73)
Дори ако в настоящия случай разрешаването на минна дейност се счита за икономическа дейност, чрез която държавата преследва търговски цели (каквато то не е), Комисията отбелязва, че не съществува ясна и пряка връзка в парично отношение между равнището на таксите за минна дейност, определени от Унгария за MOL, и стойността на разрешението за минна дейност. Обосновката на Унгария, а именно, че е действала като пазарен оператор, когато е сключила споразумението за удължаване, не се потвърждава. По-специално, няма признаци, че провеждането на тръжна процедура за концесията на 12 находища (която е нямало да бъде удължена) е нямало да доведе до по-висока оферта от конкурент. Унгария не е успяла да покаже също, че при сключването на споразумението за удължаване е взела предвид всички съответни фактори и рискове от търговска гледна точка, т.е. всички компоненти на плащанията съгласно споразумението за удължаване, възможните по-високи такси, определени от Закона за минното дело до 2020 г., продължителността на споразумението и възможните конкуренти.
(74)
Друг аргумент на Унгария е, че след оспорваното изменение на Закона за минното дело, никой друг пазарен участник не е бил в действителност длъжен да плати по-висока такса за минна дейност от MOL, тъй като не е имало конкуренти, попадащи в категориите за по-висока такси за минна дейност през съответния период.
Таблица 4
Обобщение на приложимите такси за минна дейност преди и след измененията на Закона за минното дело
Такса, приложима до 2008 г.
Такса, приложима през 2008 г.
Такса, приложима от 23 януари 2009 г.
Такса за находищата по договора на MOL
Приложима до 2020 г.
Производство, започнало преди 1 януари 1998 г.
J % (46)
(най-малко 12 %)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J %
(най-малко 30 %, + 3 % или 6 % Брент клауза)
J % × c (47)
(най-малко 12 %)
Производство, започнало между 1 януари 1998 г. и 1 януари 2008 г.
12 %
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 % × c
(~ 12.24 % (45)
Производство започнало след 1 януари 2008 г. (44)
Газови находища с годишно производство по-малко от 300 млн. m3
Нефтени находища с годишно производство по-малко от 50 kt
NA
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
12 % × c
(~ 12.24 % (45)
Газови находища с годишно производство между 300 млн. m3 и 500m m3
Нефтени находища с годишно производство между 50 kt и 200 kt
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
20 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Газови находища с годишно производство над 500 млн. m3
Нефтени находища с годишно производство над 200 kt
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
30 %
(+ 3 % или 6 % Брент клауза)
Въглеводороди със специални условия на добив
12 %
12 %
Голямо количество инертен газ
8 %
8 %
(75)
Този аргумент следва да бъде отхвърлен.
(76)
Таблица 4 по-горе обобщава степента, в която споразумението за удължаване и последващото изменение на Закона за минното дело са довели до по-ниски такси за MOL от постановените от Закона за минното дело.
(77)
Първо, данните, предоставени от унгарските власти, показват, че всъщност е имало пазарни играчи, експлоатиращи находища по силата на разрешителния режим, които са подлежали на по-висока такса за минна дейност от тази, платена от MOL, между 8 януари 2008 г. и 23 януари 2009 г. в резултат на първото изменение на Закона за минното дело и също от 23 януари 2009 г., до днешна дата в резултат на второто изменение на Закона за минното дело. Данните, предоставени от унгарските власти, показват, че през 2008 г. е имало находища, експлоатирани при разрешителен режим от дружества, различни от MOL, които са платили повече от 12 % (между 14,24 % и 18 %) в резултат на прилагането на Брент клаузата (48).
(78)
Второ, въпреки че унгарските власти твърдят, че има само конкуренти, които експлоатират или се очаква да започнат да експлоатират по-малки находища (т.е. произвеждат по-малко от 500 m3 или 200 kt), Комисията отбелязва, че дори ако такива по-малки полета попадат в категорията за 12 %, те ще трябва да платят въпреки това надбавката по клаузата Брент, когато това е приложимо. Това може да доведе до такса за минна дейност с размер до 18 %. Комисията припомня отново, че ефектът от мерките е, че MOL не подлежи на Брент клаузата, определена в Закона за минното дело за всички останали оператори.
(79)
Трето, що се отнася до настоящата обща пазарна среда в Унгария, там съществуват няколко минодобивни дружества, извършващи дейности по добив на въглеводороди. В допълнение има няколко дружества, извършващи проучвания, които могат да започнат експлоатация на находища и да станат конкуренти на MOL. Всички нови оператори по разрешителния режим ще подлежат на законна такса за минна дейност и ще бъдат конкуренти на MOL, единственото дружество, чиито находища са освободени от таксата, приложима съгласно общия разрешителен режим и които подлежат на по-ниски такси.
(80)
Четвърто, Комисията отбелязва, че в действителност MOL подлежи на такса в размер приблизително на 12,24 % не само за удължаването, предоставено за 12 находища, но за всички негови находища, чиято експлоатация е започнала след 1 януари 1998 г. при разрешителен режим към момента на споразумението от 2005 г., и такса в размер на J % за всички находища, чиято експлоатация е започнала преди 1 януари 1998 г. Освен това таксата на MOL се определя от споразумението за удължаване на 12,24 % до 2020 г. По този начин MOL има преимущество за повечето от своите находища, експлоатирани при разрешителен режим, за значителен период от време.
(81)
Пето, ако, хипотетично, асоциацията по минно дело не се беше съгласила с удължаването за 12-те находища, всички останали находища на MOL в разрешителен режим също биха подлежали на значително по-висока такса за минна дейност, което би могло да означава по-високи приходи за държавата (49). Освен това, както е споменато в съображение 73, държавата е можела да проведе тръжна процедура за концесия на 12 находища, за които не е дадено удължаване, чрез която да получи потенциално по-висока оферта от конкурент.
(82)
Относно аргумента на Унгария, че MOL е платило по-висока такса за минна дейност, а именно 12,24 %, през 2006 г. и 2007 г., Комисията отбелязва, че това няма отношение.
(83)
Преди всичко, това се дължи на факта, че MOL е трябвало да плати постановеното увеличение на таксата за минна дейност (от 12 % на 12,24 %), както всяко друго дружество, което желае да удължи своето разрешение за минна дейност, би трябвало да направи. В това отношение MOL е получило стандартно третиране и не е било поставено в неблагоприятно положение. По-благоприятното положение на MOL също не се е било проявило все още: това се е случило в крайна сметка към момента на първото изменение на Закона за минното дело, т.е. считано от 8 януари 2008 г.
(84)
Освен това, през 2008 г. MOL е платило 28,4 милиарда HUF, а през 2009 г. 1,9 милиарда HUF по-малко такси за минна дейност за находищата, експлоатирани от него, отколкото е щяло да плати, ако е подлежало на действащия тогава Закон за минното дело.
(85)
По отношение на останалите компоненти на плащанията съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело (т.е. таксата за удължаване и еднократното плащане), те са платени в замяна на удължаване, а не за правото на по-ниски такси от онези, приложими за неговите конкуренти. Тези компоненти на плащанията не могат да се считат също за „авансово плащане“ на такси за минна дейност, дължими за по-късни периоди. Формулировката на раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело е ясна в това отношение. По-специално, тя гласи, че „дружеството плаща такса, ако му бъде предоставено удължаване“. Останалите два елемента са свързани с броя на находищата, за които е предоставено удължаване. По този начин раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело установява ясна връзка между удължаването и задължението за плащане.
(86)
Съгласно съдебната практика помощ, предоставена на дружество, не може да се компенсира чрез такса, наложена на същото дружество, която представлява специална отделна такса без връзка с мярката, представляваща помощ (50). Във въпросния случай, както е описано в съображение 85, останалите компоненти на плащанията съгласно раздел 26/A, параграф 5 от Закона за минното дело представляват такса за удължаване, която може да се счита за специална отделна такса без връзка с последващото изменение на определените от закона такси при разрешителния режим.
(87)
Накрая Комисията отбелязва, че сключването на споразумението за удължаване и последващото увеличение на таксите за MOL са довели до парадоксално положение, при което MOL, след като не е успяло за започне своевременно производство, ще плаща по-ниски такси за минна дейност до 2020 г. за почти всички свои находища в разрешителен режим, докато неговите конкуренти, които не са сключили споразумение за удължаване, тъй като са започнали производство своевременно и подлежат в същата степен на разрешителния режим, трябва да плащат по-високи определени от закона такси.
(88)
Въз основа на горното Комисията прави заключението, че мярката дава на MOL преимущество. Тя защитава MOL от плащане на разходи, които дружеството би платило в противен случай. Комбинираният ефект от споразумението за удължаване и последвалото изменение на Закона за минното дело води до предоставяне на преимущество на това дружество.
(89)
Мярката включва пропуснати приходи, които държавата е можела да получи и които следователно са предоставени от държавните ресурси.
(90)
MOL е интегрирано дружество за нефт и газ и отговаря на критериите за предприятие. То се конкурира с други предприятия, които не са облагодетелствани от същото преимущество. Следователно мярката нарушава конкуренцията. Освен това MOL действа в сектор, в който съществува търговия между държавите-членки; критерият за засягане на търговията в рамките на Съюза също е изпълнен.
(91)
Въз основа на горните аргументи Комисията счита, че мярката отговаря на критериите, определени в член 107, параграф 1 от ДФЕС. При тези обстоятелства мярката следва да се счита за държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
VIII. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА С ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР
(92)
Член 107, параграф 2 и член 107, параграф 3 от ДФЕС предвиждат освобождаване от общото правило, че държавната помощ е несъвместима с вътрешния пазар, както е посочено в член 107, параграф 1.
(93)
По-долу Комисията оценява съвместимостта на мярката с тези изключения. Следва да се отбележи, че Унгария не излага никакви аргументи по отношение на съвместимостта с вътрешния пазар.
(94)
Освен това следва да се отбележи също, че мярката води до намаляване на разходите, които MOL би платило при нормални обстоятелства и следователно трябва да се счита за оперативна помощ.
(95)
Освобождаването, предвидено в член 107, параграф 2 от ДФЕС, не се отнася за настоящия случай, тъй като тази мярка няма социален характер, не е предоставена на отделни потребители, не е предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития и не е предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, които са засегнати от разделението на Германия.
(96)
Други случаи на освобождаване са определени в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(97)
Член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС гласи, че „помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост“ могат да се обявят за съвместими с вътрешния пазар. Цялата територия на Унгария се е считала за такъв регион към момента на присъединяването и повечето от нейните региони все още имат право на такава помощ (51).
(98)
Съвместимостта на държавната помощ за подпомаганите региони се урежда от Насоките на Комисията за национална регионална помощ за 2007-2013 г. (52) (наричани по-нататък „Насоките за регионалната помощ“). Съгласно Насоките за регионалната помощ държавната помощ може по принцип да бъде разрешена единствено за инвестиционни разходи (53). Както вече е споменато по-горе, въпросната помощ не може да се счита за инвестиционна помощ. Що се отнася до оперативната помощ, мярката не улеснява развитието на дейности или икономически региони и не е ограничена по време, не е дегресивна или пропорционална на това, което е необходимо, за да се поправят определени икономически затруднения (54).
(99)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че помощта не подлежи на дерогацията, предвидена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(100)
Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС гласи, че „помощите за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес или за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“ могат да се обявят за съвместими с вътрешния пазар.
(101)
Комисията отбелязва, че въпросната помощ не е предназначена за насърчаване изпълнението на важен проект от общоевропейски интерес, нито че е открила данни, че е предназначена за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на Унгария.
(102)
С оглед на горното Комисията прави заключението, че помощта не отговаря на критериите за дерогация, определени в член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС.
(103)
член 107, параграф 3, буква г) от ДФЕС гласи, че помощите за насърчаване на културата и опазване на наследството могат да се обявят за съвместими с ДФЕС, доколкото тези помощи не засягат условията на търговия и конкуренция в рамките на Съюза в степен, противоречаща на общия интерес. Това очевидно не се отнася до настоящия случай.
(104)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда разрешаване на държавни помощи, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Комисията е изготвила редица насоки и съобщения, които обясняват как тя ще прилага дерогацията, съдържаща се в член 107, параграф 3 от ДФЕС.
(105)
Независимо от това Комисията счита, че поради естеството и характеристиката на помощта изключенията съгласно тези насоки и съобщения не са приложими към настоящия случай. Освен това Унгария не твърди, че помощта би могла да бъде съвместима съгласно тези правила.
(106)
Ето защо оценяваната помощ представлява несъвместима държавна помощ.
IX. ОПРАВДАНИ ПРАВНИ ОЧАКВАНИЯ, ПРИДОБИТИ ПРАВА И ДИСКРИМИНАЦИЯ
(107)
Въпреки че Комисията не оспорва аргумента, че предвидимостта като цяло е стимул за инвестициите, трябва да се отбележи, че предвид задължителния характер на надзора върху държавната помощ от страна на Комисията съгласно член 108 от ДФЕС, предприятия, които са получили такава помощ, по принцип нямат право на оправдано правно очакване, че помощта е законна, освен ако не е била предоставена в съответствие с процедурата за държавна помощ (55). В това отношение никой получател не може да се позове на добросъвестност, за да защити придобити права и да избегне възстановяване (56).
(108)
Вярно е, че Съдът нееднократно постановява, че правото на позоваване на принципа на защита на оправданите правни очаквания се предоставя на всяко лице в положение, при което орган на Европейския съюз е породил у него/нея основание за обосновани очаквания. Въпреки това никой не може да се позове на нарушение на този принцип, когато липсват конкретни уверения, предоставени му от администрацията (57). В настоящия случай MOL не е получило уверение от орган на ЕС, което може да обоснове оправданите правни очаквания.
(109)
Вярно е също, че получател на неправомерно предоставена помощ има право да се позове на извънредни обстоятелства въз основа на които оправдано е допуснало, че помощта е законна, като отказва по този начин да върне помощта. В настоящия случай обаче не са налични извънредни обстоятелства. Обратното, изменението от 2008 г. на Закона за минното дело показва, че минодобивните дружества не могат по принцип да разчитат на отсъствието на каквито и да е промени в закона.
(110)
Комисията отбелязва, че таксата за минна дейност за находища, които вече се експлоатират, е била изменена неотдавна два пъти, а именно от 8 януари 2008 г. и от 23 януари 2009 г. Първо, трябва да се подчертае, че изменението от 2008 г. на Закона за минното дело е предназначено за съществуващите разрешения за минна дейност. Това става ясно от факта, че фомулировката на Закона за минното дело от 2008 г. засяга също условията на разрешенията, предоставени преди 2008 г. Таксите за тези разрешения са променени с влизането в сила на новия Закон за минното дело. Това доказва, че притежателите на разрешения нямат оправдани правни очаквания или придобито право, въз основа на което нивото на таксите да остане непроменено през целия срок на тяхното разрешение.
(111)
Обратно на заявеното от Унгария и останалите заинтересовани страни, съдебната практика на ЕС потвърждава, че физическите лица не могат да разчитат на отсъствието на промени в закона (58). По същия начин промените в закона също не се възпират от принципа за правната сигурност.
(112)
По отношение на аргумента за дискриминация, той също трябва да бъде отхвърлен. Повишаването на таксата не е дискриминационно действие, ако се прилага за всички, особено след като няма диференциация в режима, т.е. няма разграничение между предприятията, действащи в разрешителен режим.
X. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(113)
Съгласно ДФЕС и практиката на Съда на Европейските общности, когато за дадена помощ се установи, че не е съвместима с вътрешния пазар, Комисията е компетентна да реши, че съответната държава трябва да я забрани или измени (59). Съдът последователно постановява, че задължението на дадена държава да забрани помощ, която се счита от Комисията за съвместима с вътрешния пазар, е предназначено да възстанови съществуващото преди това положение (60). В този контекст Съдът е установил,че тази цел се постига, когато получателят изплати сумите, предоставени му като незаконна помощ, като по този начин се отказва от преимущество, което е имал пред своите конкуренти на пазара, и положението преди плащането на помощта се възстанови (61).
(114)
Съгласно тази практика член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 (62) определя, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя“.
(115)
По този начин, предвид факта, че въпросната мярка следва да се счита за неправомерна и несъвместима помощ, тя трябва да се възстанови, за да се върне положението, което е съществувало на пазара, преди да бъде отпусната. Следователно сумата, която подлежи на възстановяване, трябва да се изчисли от датата, от която преимуществото е започнало да се натрупва за получателя, т.е. когато помощта е била отпусната на получателя, и върху тази сума следва да се начисли лихва за възстановяване до момента на действителното възстановяване.
(116)
В настоящия случай мярката следва да се счита за поредица от действия на държавата. Чрез споразумението за удължаване MOL е била защитена от бъдещи увеличения на установената по закон такса за минна дейност. Преимуществото за MOL се е осъществило, когато първото изменение на Закона за минното дело е влязло в сила, което е било на 8 януари 2008 г. Това е датата, от която MOL е било de facto освободено от тежестта на по-високите такси и следователно е било облагодетелствано в сравнение със своите конкуренти.
(117)
Както е обяснено в съображения 61-65, приложимата референтна система е тази на другите пазарни участници, действащи при разрешителния режим. Следователно преимуществото се състои в разликата между действителната такса за минна дейност, която MOL е платило след изменението на Закона за минното дело за своите находища, действащи в разрешителен режим, и таксите, постановени в Закона за минното дело.
(118)
Както вече е описано в съображение 85 по-горе, Комисията счита, че останалите компоненти на плащането в споразумението (таксата за удължаване и еднократното плащане) са платени в замяна на удължаване, а не за правото на по-ниски такси от онези, приложими за неговите конкуренти. Това означава, че те няма да се вземат предвид при изчисляването на преимуществото.
Таблица 5
Сума на действителното и хипотетичното задължение на MOL за плащане на такса за минна дейност за съответния период
Такса за минна дейност
Действителна (63)
(съгласно споразумението за удължаване) милиони HUF
Хипотетична
(съгласно действащият Закон за минното дело) милиони HUF
Разлика милиони HUF
2008 г.
106 226,3
134 671,0
-28 444,7
2009 г.
67 099,7
69 041,8
-1 942,1
(119)
Разликата, както е показано в таблица 5, следователно е 28,4 милиарда HUF през 2008 г. и 1,9 милиарда HUF през 2009 г., т.е. общо 30,3 милиарда HUF. Това е сумата, която Унгария ще трябва да получи обратно от MOL, заедно с лихвен процент за възстановяване. Възстановяването ще се отнася също за сумите за 2010 г., за които все още няма налични данни.
(120)
Разликата в размер на пропуснатата такса за минна дейност между 2008 г. и 2009 г. се дължи на факта, че второто изменение на Закона за минното дело, което е влязло в сила на на 23 януари 2009 г. (след решението на Комисията за откриване на официална процедура по разследване), правното положение преди изменението от 2008 г. е възстановено, най-малкото частично, за определени находища, т.е. за находища, чиято експлоатация е започнала между 1998 г. и 2008 г.
XI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(121)
Въз основа на горното Комисията прави заключението, че мярката, която облагодетелства MOL, т.е. комбинацията от споразумението за удължаване и изменението от 2008 г. на Закона за минното дело, представлява държавна помощ, която е несъвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(122)
Предвид факта, че мярката следва да се счита за незаконосъобразна и несъвместима помощ, помощта трябва да се възстанови от MOL, за да се възстанови положението, което е съществувало на пазара преди тя да бъде предоставена.
(123)
Сумата, която трябва да се възстанови, е 28 444,7 милиона HUF за 2008 г. и 1 942,1 милиона HUF за 2009 г. Сумата, която трябва да се възстанови за 2010 г. по отношение на направените вече плащания на такса за минна дейност, трябва да бъде изчислена от Унгария по същия начин, както за 2008 г. и 2009 г., до момента на отмяната на мярката,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Комбинацията от фиксирана такса за минна дейност, дефинирана в споразумението за удължаване, сключено между унгарската държава и MOL Nyrt. на 22 декември 2005 г., и последващите изменения на Закон XLVIII от 1993 г. за минната дейност, представлява държавна помощ за MOL Nyrt. по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
2. Държавната помощ, посочена в член 1, параграф 1, предоставена по незаконосъобразен начин от Унгария на MOL Nyrt. в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС, е несъвместима с вътрешния пазар.
3. Унгария прекратява предоставянето на държавната помощ, посочена в параграф 1, в срок от два месеца след датата на нотифициране на настоящото решение.
Член 2
1. Унгария възстановява от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Общият размер на държавната помощ възлиза на 28 444,7 милиона HUF за 2008 г. и 1 942,1 милиона HUF за 2009 г. По отношение на 2010 г. сумата на помощта следва да се изчисли от Унгария до момента на отмяната на мярката.
3. Върху сумите, които подлежат на възстановяване, се начислява лихва от датата, на която са предоставени на получателя, до датата, на която са възстановени в действителност.
4. Лихвите се изчисляват с натрупване в съответствие с разпоредбите на глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004, последно изменен от Регламент (ЕО) № 271/2008.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Унгария прави необходимото за изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца след датата на уведомяването за него.
Член 4
1. В срок от два месеца от датата на уведомяването за настоящото решение Унгария предоставя на Комисията следната информация:
а)
общата сума (главница и лихва за възстановяване), която следва да се възстанови от получателя, включително изчислената сума на помощта за 2010 г.;
б)
подробно описание на вече взетите или планираните мерки в съответствие с настоящото решение;
в)
документи, показващи, че на получателя е било наредено да възстанови помощта.
2. Унгария осведомява Комисията за напредъка по предприетите национални мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предава незабавно информация, при обикновено искане от Комисията, относно вече взетите и планираните мерки в съответствие с настоящото решение. Тя предоставя също и подробна информация относно размера на помощта и на лихвата по възстановяване, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Република Унгария.
Съставено в Брюксел на 9 юни 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 9. junija 2010
o državni pomoči C 1/09 (prej NN 69/08) Madžarske za družbo MOL Nyrt.
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 3553)
(Besedilo v madžarskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/88/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju odločitve Komisije o začetku postopka iz člena 108(2) Pogodbe (1) v zvezi s pomočjo št. C 1/09 (ex NN 69/08) (2),
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Komisija je 13. januarja 2009 po pritožbi, prejeti 14. novembra 2007, začela formalni postopek preiskave o ukrepih Madžarske, ki je domnevno pomenila državno pomoč prednost družbi Madžarska nafta in plin d.d. (Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt.; v nadaljnjem besedilu: MOL).
(2)
Madžarska je pripombe v zvezi z odločitvijo Komisije o začetku postopka predložila 8. aprila 2009.
(3)
Odločitev o začetku postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (3)28. marca 2009. Komisija je prejela pripombe dveh zainteresiranih strani: družbe MOL in madžarskega rudarskega združenja (Magyar Bányászati Szövetség) 27. aprila 2009.
(4)
Komisija je pripombe Madžarski posredovala v dopisu z dne 2. junija 2009. Madžarska je v dopisu z dne 3. julija 2009 poročala, da v zvezi z ugotovitvami zainteresiranih strani nima pripomb.
(5)
Komisija je od madžarskih organov 21. septembra 2009 in 12. januarja 2010 zahtevala dodatne informacije, pri čemer je Madžarska odgovorila z dopisoma z dne 19. oktobra 2009 in 9. februarja 2010.
II. UPRAVIČENKA
(6)
Družba MOL je integrirana naftna in plinska družba s sedežem v Budimpešti na Madžarskem. Glavne dejavnosti družbe MOL na madžarskem trgu vključujejo: raziskovanje in črpanje surove nafte in zemeljskega plina; proizvodnjo plinskih izdelkov; rafiniranje, prevoz, skladiščenje in distribucijo izdelkov iz surove nafte s prodajo na drobno in debelo; prenos zemeljskega plina ter proizvodnjo in prodajo olefinov in poliolefinov. Poleg tega družba MOL Group (katere del je družba MOL) vključuje tudi več drugih madžarskih in tujih podružnic (4).
(7)
Na Madžarskem in Slovaškem je MOL Group v svojih glavnih dejavnostih vodilna družba na trgu. Leta 2008 so bili čisti prihodki od prodaje družb MOL in MOL Group približno 6,8 milijarde EUR in 13 milijard EUR (5). Istega leta je bil dobiček iz poslovanja približno 400 milijonov EUR in 732 milijonov EUR.
III. OPIS UKREPA
(8)
Splošna pravila, ki urejajo rudarske dejavnosti na Madžarskem, so določena v Zakonu o rudarstvu iz leta 1993 (6), v katerem so urejene tudi rudarske dejavnosti (iskanje, raziskovanje in črpanje), ki vključujejo ogljikovodike (tj. surova nafta in zemeljski plin).
(9)
Zakon o rudarstvu razlikuje med rudarskimi dejavnostmi, ki se izvajajo na podlagi dveh različnih pravnih instrumentov: (i) koncesije (7) in (ii) podelitve (8).
-
V primeru koncesije minister, pristojen za rudarstvo (v nadaljnjem besedilu: pristojni minister) sklene pogodbo (9) z izbranim ponudnikom na podlagi javnega razpisa (10) za izkoriščanje „zaprtega območja“.
-
To se razlikuje od „odprtih območjih“ (11), pri katerih velja, da organ za rudarstvo podelitve rudarskih pravic ne more zavrniti, če prosilec izpolnjuje pogoje, določene z zakonom (12).
(10)
V skladu z opredelitvijo iz Zakona o rudarstvu (13) so zaprta območja rezervirana za rudarske dejavnosti na podlagi koncesije. Zato se vsako območje, ki ni zaprto, šteje za odprto območje. V skladu z obrazložitvijo Madžarske je bil prvotni namen razvrstitev vseh polj kot zaprtih območij, namenjenih koncesiji. Odprta območja, ki naj bi bila manj bogata z rudninami, bi bila izjema. V takih primerih so se polja obravnavala kot manj vredna in ponudbe na javnem razpisu niso bile pričakovane.
(11)
Zakon o rudarstvu določa tudi, da velja za črpanje mineralnih virov rudarska pristojbina, ki se plača državi, pri čemer je znesek enak deležu vrednosti načrpanih rudnin (14). Rudarska pristojbina se razlikuje glede na veljavni režim.
-
V primeru koncesij se znesek rudarske pristojbine določi v koncesijski pogodbi (15).
-
Za mineralne vire, črpane v skladu s podelitvijo, je pristojbina urejena z Zakonom o rudarstvu (16). Do januarja 2008 je rudarska pristojbina za črpanje ogljikovodikov v skladu s podelitvijo znašala 12 % za polja, ki so začela obratovati s 1. januarjem 1998, in J % za polja, ki so začela obratovati pred 1. januarjem 1998 (17). Faktor „J“ se je izračunal po formuli, ki temelji na cenah plina v preteklosti, načrpanih količinah in vrednosti; njegova najnižja vrednost je bila določena na 12 %.
(12)
Oddelek 26/A(5) Zakona o rudarstvu določa, da se rudarska pravica prekliče, če rudarska družba, ki uporablja režim podelitev, ne začne s črpanjem v petih letih od datuma podelitve pravice organa za rudarstvo (18).
(13)
Ta oddelek predvideva možnost podaljšanja tega roka na podlagi pogodbe med pristojnim ministrom in rudarsko družbo (19). Oddelek navaja tri različne pristojbine, ki jih je treba plačati v primeru odobritve podaljšanja rudarske pravice:
(a)
prvič, pristojbino za podaljšanje je treba plačati za neaktivna polja, dokler se dejavnost ne začne dejansko izvajati; ta pristojbina je največ 1,2-kratna vrednost prvotne rudarske pristojbine, izračunane na podlagi predpisane hipotetične količine rudnin, saj jo je treba plačati v času, ko se na polju črpanje dejansko še ni izvajalo;
(b)
drugič, če zadeva podaljšanje več kot dve polji, se mora stopnja pristojbine za podaljšanje (višja rudarska pristojbina) uporabiti za vsa rudna polja družbe;
(c)
tretjič, če zadeva podaljšanje več kot pet polj, se lahko dodatno zaračuna enkratni znesek (20).
(14)
Družba MOL je 19. septembra 2005 zaprosila za podaljšanje rudarske pravice za 12 polj z ogljikovodikom, ki jo je pred tem pridobila na podlagi podelitve, črpanja na poljih pa ni začela izvajati v določenem roku. Družba MOL in minister sta 22. decembra 2005 sklenila pogodbo o podaljšanju v skladu z oddelkom 26/A(5) Zakona o rudarstvu v zvezi z naslednjim.
(a) Pristojbina za podaljšanje: na podlagi zahtevka je bilo za pet let podaljšanih 12 dovoljenj za rudarjenje (to pomeni, da bi družba MOL imela dodatnih pet let za začetek črpanja na teh poljih). Pristojbina za podaljšanje je bila določena za vsako od petih let obdobja podaljšanja z uporabo 12-odstotne rudarske pristojbine, ki je takrat veljala, in množitelja („c“) med 1,020 in 1,050, pri čemer so pristojbine za podaljšanje navedene v preglednici 1 spodaj (21). Pristojbina za podaljšanje je bila določena za pet let obdobja podaljšanja. Če so polja dejansko že obratovala, se je morala predpisana pristojbina uporabiti za preostanek 15-letnega obdobja kot rudarska pristojbina za polja, ki jih podaljšanje zajema (22).
(b) Razširitev uporabe višje pristojbine na vsa rudna polja: ker se je podaljšanje rudarske pravice zahtevalo za več kot dve polji, se mora višja pristojbina (ki je enaka pristojbini za podaljšanje, kot je prikazano v preglednici 1) uporabljati naslednjih 15 let, tj. do leta 2020, za vsa polja družbe MOL v skladu s podelitvijo, ki so začela obratovati po 1. januarju 1998. Kar zadeva polja, ki so začela obratovati pred 1. januarjem 1998, se uporablja faktor „J“, pomnožen s „c“ (23).
(c) Fiksna rudarska pristojbina: strani sta se izrecno strinjali, da bi predpisana rudarska pristojbina veljala tudi v celotnem obdobju veljavnosti pogodbe (tj. do konca leta 2020), ne glede na kakršne koli spremembe Zakona o rudarstvu (24).
(d) Enkratno plačilo: ker se je podaljšanje rudarske pravice zahtevalo za več kot pet polj, se je s pogodbo (25) določilo enkratno plačilo 20 milijard HUF (26).
(e) Klavzula o prenehanju pogodbe: pogodba določa, da je ni mogoče spremeniti enostransko (pač pa le, če se strinjata obe stranki). Pogodbo lahko prekine ena od strank le v primeru spremembe lastništva družbe MOL (najmanj 25 % delnic).
(15)
Organ za rudarstvo je na podlagi odločbe z dne 23. decembra 2005 družbi MOL podaljšal rudarske pravice za zahtevanih 12 polj in razširil uporabo višje pristojbine na vsa polja družbe.
(16)
S spremembo (27) Zakona o rudarstvu, ki je začela veljati 8. januarja 2008 (28) (v nadaljnjem besedilu: sprememba 2008), se je rudarska pristojbina bistveno povišala za nekatere kategorije ogljikovodikov. Ta sprememba ni vplivala na rudarsko pristojbino drugih vrst rudnin. Oddelek 5 spremenjenega Zakona določa različne rudarske pristojbine, ki so odvisne od: (i) datuma, na katerega je začelo obratovati rudno polje; (ii) količine načrpanih ogljikovodikov in (iii) takratne cene surove nafte.
-
Za polja, ki so se začela izkoriščati med 1. januarjem 1998 in 1. januarjem 2008, je bila določena 30-odstotna rudarska pristojbina.
-
Za polja, ki so začela obratovati po 1. januarju 2008, veljajo različne stopnje (12 %, 20 % ali 30 %), odvisno od količine načrpanih ogljikovodikov.
-
Za rudnine, ki so se začele izkoriščati pred 1. januarjem 1998, se uporabi faktor „J“, pri čemer je najnižja vrednost določena na 30 %.
Poleg tega velja za vse te stopnje dodatna dajatev, ki je odvisna od cene surove nafte: + 3 %, če je cena surove nafte nad 80 USD/sodček, ali + 6 %, če je cena nad 90 USD/sodček (v nadaljnjem besedilu: klavzula Brent). Posebne stopnje veljajo na primer za težke pogoje črpanja (12 %) in velik delež inertnega plina (8 %).
(17)
Te stopnje za rudarjenje so veljale med 8. januarjem 2008 in 23. januarjem 2009 ter so se uporabljale v vseh rudarskih družbah, ki so delovale na rudnih nahajališčih v skladu s podelitvijo, vključno z družbami, ki so podelitev prejele pred januarjem 2008, od začetka veljavnosti sprememb Zakona o rudarstvu. Nova sprememba Zakona o rudarstvu je začela veljati 23. januarja 2009 (po odločitvi Komisije o začetku formalnega postopka preiskave), na podlagi katere se je rudarska pristojbina za polja, ki so se začela izkoriščati med 1. januarjem 1998 in 1. januarjem 2008, znižala nazaj na 12 % (pri čemer se je ohranila „klavzula Brent“) (29). Veljavna rudarska pristojbina za druge vrste polj je ostala enaka, kot je določena v Zakonu o rudarstvu, ki je začel veljati leta 2008.
(18)
Preglednica 2 povzema veljavne rudarske pristojbine v skladu z režimom podelitev glede na različice Zakona o rudarstvu.
Preglednica 2
Povzetek veljavnih rudarskih pristojbin na podlagi režima podelitev v skladu z Zakonom o rudarstvu
Pristojbina, ki je veljala do leta 2008
Pristojbina, ki je veljala leta 2008
Pristojbina, ki velja od 23. januarja 2009
Izkoriščanje rudnin se je začelo pred 1. januarjem 1998
J %
(vsaj 12 %)
J %
(vsaj 30 %, + 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
J %
(vsaj 30 %, + 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Izkoriščanje rudnin se je začelo med 1. januarjem 1998 in 1. januarjem 2008
12 %
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Izkoriščanje rudnin se je začelo po 1. januarju 2008
Plinska polja, na katerih se letno načrpa manj kot 300 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa manj kot 50 kt
Ni relevantno.
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Plinska polja, na katerih se letno načrpa 300-500 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa 50-200 kt
20 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
20 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Plinska polja, na katerih se letno načrpa nad 500 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa nad 200 kt
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Ogljikovodiki, za katere veljajo posebni rudarski pogoji
12 %
12 %
Velik delež inertnega plina
8 %
8 %
„J“ se izračuna po formuli, ki temelji na cenah plina v preteklosti, načrpanih količinah in vrednosti, glej uvodno izjavo 11.
IV. RAZLOGI ZA ZAČETEK POSTOPKA
(19)
Domnevni ukrep državne pomoči, ki je pod nadzorom, je pogodba o podaljšanju med družbo MOL in Madžarsko z dne 22. decembra 2005, na podlagi katere je družba do neke mere izvzeta iz plačevanja višje rudarske pristojbine za črpanje ogljikovodika, določene v poznejši spremembi madžarskega Zakona o rudarstvu. Ob upoštevanju načina priprave pogodbe in poznejših sprememb Komisija to obravnava kot del istega ukrepa („ukrep“), pri čemer so se z odločitvijo o začetku postopka ocenili skupni učinek pogodbe in njene spremembe.
(20)
Komisija je v svoji odločitvi o začetku postopka sprejela predhodno ugotovitev, da je bila zaradi pogodbe o podaljšanju družba MOL zavarovana pred spremembami rudarskih pristojbin v prihodnosti ter zlasti pred spremembami, določenimi v poznejši spremembi Zakona o rudarstvu iz leta 2008. Zato je bila družba obravnavana ugodneje kot konkurenčne družbe, ki delujejo v skladu s trenutnim režimom podelitev in so morale plačati nove, višje rudarske pristojbine, ker pred tem niso sklenile podobne pogodbe o podaljšanju. Komisija je v svoji predhodni oceni menila, da pomeni ukrep državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU in da ni nobenega razloga, na podlagi katerega bi bil združljiv z notranjim trgom, saj se zdi, da odstopanja ni bilo.
(21)
Dodatne podrobnosti so na voljo v odločitvi o začetku postopka, ki jo je treba obravnavati kot sestavni del tega sklepa.
V. PRIPOMBE MADŽARSKE
(22)
Glavne utemeljitve Madžarske, kar zadeva kumulativna merila, ki opredeljujejo državno pomoč, vključujejo: (i) pomanjkanje selektivnosti in (ii) premalo ugodnosti za domnevno upravičenko.
(23)
V zvezi s selektivnostjo madžarski organi predvsem trdijo, da ukrep ni selektiven, ker je družba MOL s sklenitvijo pogodbe o podaljšanju postala zavezana režimu, ki se razlikuje od režima podelitev.
(24)
Madžarska predvsem trdi, da obstaja razlika med režimoma koncesije in podelitev, pri čemer poudarja, da lahko rudarska družba v primeru koncesije v svoji ponudbi ponudi višjo pristojbino, kot je navedena v razpisu za javno naročilo, pri režimu podelitev pa je pristojbina določena v Zakonu o rudarstvu. Madžarska nadalje trdi, da bi bila poleg teh dveh režimov potrebna nova, „koncesiji podobna“ rešitev, ki bi določala rudarsko pristojbino v posamezni pogodbi zunaj koncesijskega sistema. Madžarska meni, da se lahko pogodba o podaljšanju v skladu z oddelkom 26/A(5) Zakona o rudarstvu obravnava kot ustrezna pravna podlaga za takšno „koncesiji podobno“ rešitev, pri čemer se rudarska pravica izvzame iz režima podelitev in se vključi v pogodbeno podlago.
(25)
Madžarska dodaja, da izhaja pogodba o podaljšanju neposredno iz logike Zakona o rudarstvu. Po mnenju Madžarske je določitev rudarske pristojbine za obdobje pogodbe o podaljšanju jasen element pogodbe iz oddelka 26/A(5) Zakona o rudarstvu, podaljšanje pa se ne bi moglo skleniti pod drugimi pogoji. Poleg tega so lahko vse ostale rudarske družbe pričakovale enako, tako da prednostnega obravnavanja družbe MOL ni bilo.
(26)
Natančneje, oddelek 20(11) Zakona o rudarstvu določa, da je rudarska pristojbina takšna, kot je določena v: (i) koncesijski pogodbi; (ii) Zakonu o rudarstvu ali (iii) pogodbi o podaljšanju. Zato madžarski organi trdijo, da Zakon o rudarstvu izrecno dovoljuje pristojbino v skladu s koncesijsko pogodbo, tako da ostane nespremenjena tudi v primeru sprememb zakonodaje. Po mnenju madžarskih organov je to jasno navedeno v Zakonu o rudarstvu, in sicer v oddelku 26/A(5), ki določa, da je višja rudarska pristojbina največ 1,2-kratna vrednost prvotne rudarske pristojbine (30). Zato Madžarska trdi, da madžarski Zakon preprečuje uporabo vsake višje pristojbine.
(27)
V zvezi s pomanjkanjem ugodnosti Madžarska pojasnjuje, da so mineralni viri last države in postanejo zasebna lastnina z rudarjenjem družb, ki imajo rudarsko pravico, pridobljeno na podlagi plačila. Madžarska kot podobno sodbo navaja sodbo Ryanair in vztraja, da je prav ta dejavnost države primerljiva z dejavnostjo akterja na trgu, čeprav ima država vlogo javnega organa (31).
(28)
Madžarska zanika, da je rudarska pristojbina neke vrste davek, saj jo opredeljuje kot ceno za črpanje rudnin ali državni delež. Madžarska poudarja, da dejstvo glede zakonsko določene pristojbine, ni odločilen razlog za sklep, da gre za vrsto davka.
(29)
Poleg tega Madžarska pojasnjuje, da se v skladu s pogodbo o podaljšanju tri različne obveznosti plačila (tj. pristojbina za podaljšanje, višja rudarska pristojbina, katere uporaba se razširi na vsa polja, in enkratno plačilo), ki izhajajo iz ustreznih določb Zakona o rudarstvu, ne smejo obravnavati kot nadomestilo za odklonjeni dohodek države, do katerega je upravičena v vsakem primeru. Po mnenju Madžarske se lahko s stališča države ta plačila obravnavajo kot dodatni dohodek, zaradi katerega se država odpove svoji pravici do ponudbe polj na javnem razpisu v skladu s koncesijskim režimom, pri čemer se upoštevajo s tem povezana tveganja in potencialni prihodek.
(30)
Madžarska poudarja, da po sporni spremembi Zakona o rudarstvu razen družbi MOL nobenemu drugemu udeležencu na trgu ni bilo treba plačati višje pristojbine, ker v zadevnem obdobju dejansko nobena konkurenčna družba ni bila uvrščena v kategorije z višjimi rudarskimi pristojbinami.
Preglednica 3
Letna plačila rudarskih pristojbin družbe MOL
(dejanska in hipotetična)
Plačilna postavka
Dejansko: v skladu s pogodbo o podaljšanju
Hipotetično: v skladu z veljavnim Zakonom o rudarstvu
Razlika
Neto sedanja vrednost razlike leta 2009
2005
Enkratno plačilo (32)
[…] (35)
[…]
20 000,0
28 064,5
2006
Pristojbina za podaljšanje (33)
[…]
[…]
835,8
1 092,1
Rudarska pristojbina (34)
[…]
[…]
5 755,7
7 520,0
Skupaj
[…]
[…]
6 591,6
8 612,1
2007
Pristojbina za podaljšanje
[…]
[…]
769,7
926,5
Rudarska pristojbina
[…]
[…]
3 428,0
4 126,4
Skupaj
[…]
[…]
4 197,7
5 052,9
2008
Pristojbina za podaljšanje
[…]
[…]
345,8
382,9
Rudarska pristojbina
[…]
[…]
-28 444,7
-31 498,5
Skupaj
[…]
[…]
-28 099,0
-31 115,6
2009
Pristojbina za podaljšanje
[…]
[…]
211,2
211,2
Rudarska pristojbina
[…]
[…]
-1 942,1
-1 942,1
Skupaj
[…]
[…]
-1 730,9
-1 730,9
VSE SKUPAJ
[…]
[…]
959,5
8 883,0
Zneski temeljijo na podatkih, ki so jih predložili madžarski organi.
(31)
Poleg tega Madžarska trdi, da je družba MOL zaradi pogodbe o podaljšanju v zadnjih letih in ob upoštevanju vseh elementov v pogodbi, vključno s pristojbino za podaljšanje in enkratnim plačilom, državi v absolutnem smislu dejansko plačala več, kot bi plačala brez sklenjene pogodbe o podaljšanju, tj. v skladu z Zakonom o rudarstvu. Dejanska plačila, ki jih je opravila družba MOL v primerjavi s hipotetičnimi plačili, so prikazana v preglednici 3 zgoraj. Zneske so predložili madžarski organi.
(32)
Po mnenju Madžarske lahko rudarske družbe legitimno pričakujejo predvidljivost rudarske pristojbine, ki mora biti sčasoma stabilna. Takšno je bilo razmišljanje pri spremembi Zakona o rudarstvu, ker kljub spremembi rudarske pristojbine dejansko ni bilo nobene rudarske družbe, za katero bi se rudarska pristojbina zaradi spremembe Zakona o rudarstvu spremenila. Po mnenju Madžarske se s spremembami Zakona o rudarstvu predlaga, da bi država lahko spremenila rudarsko pristojbino, kar zadeva polja, ki že obratujejo. Sprememba iz leta 2008 je bila posledica dogovora v času pogajanj pred sprejetjem Zakona o rudarstvu. Tako se je izrecno sprejelo, da obstajajo legitimna pričakovanja. Zato lahko rudarska družba legitimno pričakuje, da država ne bo sama zvišala nobene pristojbine. Madžarska ugotavlja, da sistem Zakona o rudarstvu in njegove posebne določbe uvajajo, da se rudarske pristojbine med celotnim obdobjem trajanja pogodbe ne spremenijo.
(33)
Nazadnje, madžarski organi pojasnjujejo, da temelji „klavzula o prenehanju pogodbe“ na razlogih nacionalne varnosti.
VI. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
(34)
Komisija je prejela pripombe naslednjih zainteresiranih strani: družbe MOL (upravičenke domnevnega ukrepa pomoči), in madžarskega rudarskega združenja, katerega članica je družba MOL. Obe zainteresirani strani sta imeli podobne pripombe kot Madžarska, njune ugotovitve pa so se v večini prekrivale z ugotovitvami Madžarske.
(35)
Družba MOL kot domnevna upravičenka zadevnega ukrepa navaja, da na madžarskem trgu za črpanje ogljikovodika ni uživala nobene prednostne obravnave, kar je v nasprotju s trditvijo Komisije iz odločitve o začetku postopka. Velik delež rudarskih pristojbin družbe MOL, plačanih Madžarski, izhaja iz rudnih polj, za katere velja J % (tj., ki so začela obratovati pred 1. januarjem 1998), kar v praksi pomeni, da plača družba MOL 64-75 %, medtem ko velja za njene konkurenčne družbe (ki so začele z izkoriščanjem pozneje in upravljajo majhna polja) le 12-odstotna pristojbina.
(36)
Poleg tega je sklenitev pogodbe o podaljšanju pomenila, da je družba MOL državi plačala več (ob upoštevanju vseh elementov v pogodbi o podaljšanju), kot bi v primeru nesklenjene pogodbe, torej le na podlagi prvotnega Zakona o rudarstvu.
(37)
Kar zadeva trditev Komisije, da se pogodba o podaljšanju ne more šteti za podobno koncesijski pogodbi, ker je zanjo veljal režim podelitev, družba MOL ugotavlja, da podaljšanje rudarske pravice ni pravica, za katero velja podelitev na podlagi enostranske odločitve države, pač pa le na podlagi pogodbe, sklenjene z rudarsko družbo. Če bi bil namen zakonodaje, da je to zadeva, o kateri presoja država, bi bilo treba ustrezno določbo pripraviti drugače. Besedilo Zakona o rudarstvu predlaga, da je zakonodajni namen enako obravnavanje pogodbe o podaljšanju in koncesij.
(38)
Komisija v odločitvi o začetku postopka trdi, da obstaja nasprotje med trditvijo madžarskih organov glede nujnosti spremembe Zakona o rudarstvu zaradi povečanja prihodkov, in dejstvom, da je bila družba MOL v praksi izvzeta iz plačevanja višjih pristojbin.
(39)
Družba MOL meni, da ta izjava ni nasprotujoča. Družba je državi v skladu s pogodbo o podaljšanju plačala več, kot bi plačala v skladu z Zakonom o rudarstvu. Družba MOL prav tako plačuje visoke rudarske pristojbine, za katere velja faktor „J“. Poleg tega bi lahko sprememba Zakona o rudarstvu vplivala na polja, ki bodo začela obratovati v prihodnosti.
(40)
Družba MOL meni, da elementi podaljšanja plačila nikakor ne pomenijo globe, kot navaja Komisija. Zakon o rudarstvu določa tudi kazni/globe, če se rudarska dejavnost izvaja v nasprotju z Zakonom o rudarstvu. Pristojbine v skladu s pogodbo o podaljšanju so rezultat postopka pogajanj med rudarskim podjetjem in državo. Sklenitev pogodbe ni bila obvezna: rudarska družba bi se lahko odločila, da pogodbe ne sklene, s čimer bi izgubila rudarsko pravico in nato oddala ponudbo v postopku javnega razpisa, v katerem bi lahko končno pridobila rudarsko pravico po nižji ceni.
(41)
Primerjava družbe MOL, ki je sklenila pogodbo o podaljšanju, in konkurenčnih družb, ki delujejo v skladu z režimom podelitev, je zavajajoča. Družba MOL poleg tega poudarja, da je izpolnila vse svoje obveznosti in določbe zakonodaje.
(42)
Družba MOL se ne strinja s stališčem Komisije, da je množitelj „c“ prenizek (ker je nižji od zakonite mejne vrednosti 1,2). Prav tako je treba upoštevati, da je uporaba višje rudarske pristojbine zadevala skoraj 150 polj, zaradi česar je ta državi prinesla bistveno večji rudarski prihodek.
(43)
Nazadnje, v zvezi s trditvijo Komisije glede prednostne obravnave družbe MOL na način, da zanjo klavzula Brent ne velja, družba ugotavlja, da je faktor „J“ občutljiv na ceno.
(44)
Madžarsko rudarsko združenje (v nadaljnjem besedilu: rudarsko združenje) zastopa družbe, ki se ukvarjajo z rudarskimi dejavnostmi ali dejavnostmi, ki so povezane z rudarjenjem. Njegov glavni cilj je izboljšanje splošnega operativnega okvira za izvajanje rudarskih dejavnosti na Madžarskem, spremljanje zakonodajnih postopkov in delovanje v interesu njegovih članov. Združenje ima trenutno 66 članov, vključno z družbo MOL. Predsednik odbora rudarskega združenja je višji vodja družbe MOL (36).
(45)
Po mnenju rudarskega združenja lahko rudarske družbe legitimno pričakujejo, da se rudarska pristojbina za rudna polja, ki že obratujejo, ne bo spremenila. Tako država ne more enostransko povišati pristojbin za nazaj (tj. za polja, ki že obratujejo). Rudarsko združenje je izrazilo svoje mnenje glede predloga pred spremembo Zakona o rudarstvu, pri čemer meni, da se je to načelo upoštevalo pri spremembi tega zakona. Končnemu besedilu ni nihče nasprotoval, saj v smislu učinka ne zvišuje rudarske pristojbine za dejavnosti, ki se že izvajajo.
(46)
Kar zadeva splošne značilnosti in ekonomske pogoje rudarskega trga, rudarsko združenje pojasnjuje, da je časovno obdobje za rudarske projekte sorazmerno dolgo. Od začetka raziskovanja in dejanskega črpanja lahko traja tudi 10-15 let. V tej fazi ima rudarska družba le stroške; prihodka ni, dokler se ne začne črpanje. Poleg tega obstaja geološko tveganje, ker ni gotovo, ali bo raziskovanje uspešno. Zato je treba projekte načrtovati zelo pazljivo. Donosnost projekta je odvisna od več dejavnikov. Ob upoštevanju različnih tveganj sektor pričakuje, da bodo v življenjski dobi projekta ostali stabilni vsaj tisti dejavniki, na katere lahko vpliva država, npr. zakonodajni okvir ali rudarska pristojbina. Finančne strukture imajo lahko ob upoštevanju posebnih značilnosti sektorja pri projektih pomembno vlogo. Posojilodajalci redno nadzirajo projekte in lahko celo odstopijo od financiranja, če se pogoji bistveno spremenijo.
(47)
Zato v državah, v katerih je politično tveganje visoko, rudarska družba in država skleneta pogodbo na podlagi zasebnega prava. V stabilnih regijah, kot je Zahodna Evropa, take pogodbe niso potrebne, ker se lahko predpostavlja, da država ne bo vsake toliko časa spremenila zakonodajnega okvira. Rudarska družba in posojilodajalci pričakujejo stabilnost, kar zadeva delež države. Brez te stabilnosti se tveganje projekta poveča; država s stabilno ekonomsko politiko si ne more dovoliti pogostih sprememb politike, ker bi to prestrašilo rudarske družbe.
(48)
Rudarsko združenje prav tako poudarja, da sta načeli pravne gotovosti in zaščita pridobljenih pravic vključeni v sodno prakso evropskih sodišč in madžarsko ustavo. Tako na podlagi madžarske zakonodaje zvišanje rudarske pristojbine za polja, ki že obratujejo, ni upravičeno, ker mora biti zakonodaja predvidljiva. Rudarsko združenje poleg tega meni, da je „stabilnost“ rudarske pristojbine pridobljena pravica.
(49)
Dodatni argument, ki ga je navedlo rudarsko združenje, je prepoved diskriminacije. Zlasti ne sme obstajati diskriminacija med akterji na trgu, ki delujejo na podlagi koncesije, in akterji na trgu, ki delujejo v skladu s sistemom podelitev. Zato na podlagi madžarske zakonodaje zvišanje rudarske pristojbine za nazaj za polja, ki že obratujejo, ni upravičeno. Sodišče Evropske unije je v več sodbah pojasnilo, da je pravna gotovost temeljni element prava EU. Zakonodaja bi morala biti nedvoumna, natančna in predvidljiva, zlasti če negativno vpliva na posameznike ali družbe (glej navedeno sodno prakso). Rudarsko združenje trdi, da sta načeli pravne gotovosti in pridobljenih pravic prav tako vključeni v madžarsko ustavo, ter sklepa, da mora biti na podlagi prava EU in ustavnih načel zakonodaja predvidljiva.
(50)
Rudarsko združenje nazadnje dodaja, da izhaja načelo zaščite pridobljenih pravic iz načela pravne gotovosti. To načelo pridobljenih pravic se je upoštevalo v nacionalnih in mednarodnih zakonodajnih postopkih, ki urejajo zaščito rudarskih pravic. Druge države članice EU imajo prav tako stabilno rudarsko zakonodajo, ki se ne spreminja pogosto.
VII. OBSTOJ POMOČI V SMISLU ČLENA 107(1) PDEU
(51)
Da se prepriča, ali pomeni ukrep državno pomoč, mora Komisija oceniti, ali izpodbijani ukrep izpolnjuje pogoje iz člena 107(1) PDEU. Ta člen navaja: „Razen če Pogodbi ne določata drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.“ Glede na to določbo Komisija v nadaljevanju ocenjuje, ali pomeni izpodbijani ukrep državno pomoč.
(52)
Najprej je treba opozoriti, da lahko ukrep pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ne glede na njegovo pravno obliko. Čeprav bi bila pogodba o podaljšanju sklenjena v skladu z ustreznimi določbami Zakona o rudarstvu in čeprav bi lahko Madžarska zakonsko določila rudarsko pristojbino, to samo po sebi ne pomeni, da so ti ukrepi ali njihovi učinki v skladu s pravili EU o državni pomoči. Dejstvo, da je ukrep skladen z nacionalno zakonodajo, ne vpliva na skladnost s pravili PDEU o državni pomoči.
(53)
Kot določa odločitev o začetku postopka, Komisija poleg tega meni, da noben element ločenega primera, npr. ustrezne določbe Zakona o rudarstvu, pogodba o podaljšanju in sprememba Zakona o rudarstvu, ni v nasprotju s pravili o državni pomoči. Komisija v tem primeru obravnava celotno zaporedje državnih ukrepov kot „ukrep“ in ocenjuje učinek pogodbe o podaljšanju v kombinaciji s poznejšimi spremembami Zakona o rudarstvu.
(54)
V zvezi s trditvami Madžarske, da rudarska pristojbina ni davek, ampak državni delež, Komisija ugotavlja, da ta trditev s stališča ocene državne pomoči ni pomembna. Pravila o državni pomoči veljajo za vse vrste stroškov, ki jih morajo kriti podjetja in iz katerih so izvzeta na podlagi ukrepa državne pomoči. V vsakem primeru je treba opozoriti, da naj bi bila upravna odobritev izkoriščanja mineralnih in ogljikovodikovih virov značilna naloga javnega organa; plačila za takšno odobritev so primerljiva s plačilom davka ali upravne takse.
(55)
Nazadnje, Komisija v zvezi s klavzulo o prenehanju pogodbe meni, da to ni vprašanje državne pomoči. Dejstvo, da pogodba navaja prekinitev, če tretja stranka pridobi več kot 25-odstotni delež družbe MOL, je ukrep, ki ne vključuje državnih sredstev.
(56)
Da bi se ukrep štel za državno pomoč, mora biti specifičen ali selektiven, tako da daje prednost le nekaterim podjetjem ali proizvodnji nekaterega blaga.
(57)
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije (37) in kar zadeva oceno stanja selektivnosti, ki je sestavni dejavnik v konceptu državne pomoči, se na podlagi člena 107(1) PDEU zahteva ocena, ali je v skladu s posamezno predpisano shemo državni ukrep takšen, „da daje prednost le nekaterim podjetjem ali proizvodnji nekaterega blaga“ v primerjavi z drugimi podjetji v primerljivem pravnem in dejanskem položaju, ki ga je mogoče primerjati ob upoštevanju cilja zadevnega ukrepa.
(58)
Sodišče je poleg tega večkrat odločilo, da člen 107(1) PDEU ne razlikuje vzrokov ali ciljev državne pomoči, ampak jih opredeljuje glede na njihove učinke (38).
(59)
Vendar se pojem državne pomoči ne uporablja za državne ukrepe, ki razlikujejo med podjetji, kadar ta razlika nastane zaradi narave ali splošne strukture sistema, katerega del so.
(60)
Komisija se ne strinja s trditvijo madžarskih organov in zainteresiranih strani glede pomanjkanja selektivnosti.
(61)
Za odločitev, ali je ukrep selektiven, je treba opredeliti veljavni referenčni sistem (39).
(62)
V zadevnem primeru Komisija meni, da je veljavni referenčni sistem za presojo režim podelitev. Družbi MOL ni bilo treba sodelovati na konkurenčnem razpisu, da bi pridobila pravico za koncesijo na zaprtem območju. Namesto tega je pridobila rudarsko pravico za svoja polja, za katera velja režim podelitev, in je konkurenčna udeležencem na trgu, ki delujejo v skladu s tem režimom. Pogodba o podaljšanju je del režima podelitev. Zaradi samega dejstva, da družba MOL ni mogla začeti s črpanjem v določenem roku in je morala prositi za pogodbo o podaljšanju, se referenčni sistem ne more spremeniti. Potrditev takega argumenta bi povzročila položaj, v katerem se posamezna obravnava nameni eni družbi, kot to velja v skladu z režimom koncesij, vendar brez konkurenčnega javnega razpisa.
(63)
Dejansko gre za diskrecijsko odločitev madžarskih organov, da bi ugotovili, ali za polje velja koncesija ali podelitev. Če torej želijo madžarski organi podeliti rudarsko pravico na podlagi pogodbe, se lahko odločijo za pregleden koncesijski postopek, ki vključuje odprt razpisni postopek. Komisija ne more sprejeti, da se lahko nejasna, tako imenovana koncesiji podobna rešitev, ki trenutno velja za eno družbo (MOL), obravnava kot ločeni referenčni sistem.
(64)
Poleg tega je Madžarska imela širok manevrski prostor pri presoji glede podaljšanja podeljene pravice in tudi pri poznejši spremembi ustreznih določb Zakona o rudarstvu (kljub zavedanju, da bo to imelo koristne učinke za družbo MOL, je ta družba edina akterka na trgu za ogljikovodik, ki je sklenila pogodbo o podaljšanju). Madžarska je lahko kadar koli prosto določila rudarsko pristojbino, kar pomeni, da bi se lahko odločila, da Zakona o rudarstvu sploh ne spremeni. S stališča učinkov je zaporedje dejanj nedvoumno dajalo prednost enemu podjetju.
(65)
Glede na zgoraj navedeno Komisija ugotavlja, da je referenčni sistem režim podelitev.
(66)
V okviru režima podelitev je pogodba o podaljšanju brez dvoma selektivna. Kot madžarski organi sami potrjujejo, imajo stranke pri pogajanju o pogojih pogodbe določen manevrski prostor za določitev različnih elementov plačila in, kar je pomembneje, lahko se odločijo, da pogodbe sploh ne sklenejo. Tako so madžarski organi imeli diskrecijsko pravico, da tako pogodbo sklenejo z družbo MOL (ali s katerim koli udeležencem na trgu) (40).
(67)
Takšne obravnave ni mogoče pojasniti na podlagi logike in narave sistema. Na eni strani se rudarske pravice uvedejo za zagotovitev prihodka države na podlagi vrednosti načrpane količine. Na drugi strani se elementi plačila v okviru pogodbe o podaljšanju v zameno za podaljšanje plačajo kot dodatna taksa. V tem primeru se je družba MOL zaradi sklenitve pogodbe o podaljšanju in posledičnega povišanja pristojbin znašla v paradoksnem položaju, pri čemer bo zaradi zamude pri začetku izkoriščanja polj do leta 2020 plačevala nižje rudarske pristojbine za skoraj vsa svoja polja v okviru podelitev; medtem ko morajo konkurenčne družbe, za katere prav tako velja režim podelitev in ki so pravočasno začele izkoriščati polja ter zato niso sklenile pogodbe o podaljšanju, plačevati višje zakonsko določene pristojbine.
(68)
To je bila edina pogodba o podaljšanju za ogljikovodike. Družba MOL ugotavlja, da obstajajo za trdne minerale še druge veljavne pogodbe o podaljšanju. Komisija kljub temu ugotavlja, da to zadeva druge vrste mineralov, za katere velja v skladu z Zakonom o rudarstvu drugačna rudarska pristojbina kot za ogljikovodike. Prav tako je treba opozoriti, da se za trdne minerale rudarska pristojbina, uvedena s spremembo Zakona o rudarstvu (za udeležence na trgu, ki so sklenili takšno pogodbo, ni veljajo enako „zaporedje ukrepov“ in zato niso imeli nobene prednosti), ni spremenila.
(69)
Komisija na podlagi navedenega in kljub trditvam, ki jih je predložila Madžarska, meni, da so bili zaporedje ukrepov, tj. besedilo oddelka 26/A(5) Zakona o rudarstvu, pogodba o podaljšanju, sklenjena na tej podlagi, in poznejša sprememba Zakona o rudarstvu selektivni v korist družbe MOL.
(70)
Kombinirani učinki zaporedja ukrepov so takšni, da je med imetniki dovoljenj za rudarjenje, podeljenimi v skladu z oddelkom 5 Zakona o rudarjenju, poseben režim veljal le za družbo MOL, na podlagi katerega je bila zavarovana pred vsakim povišanjem rudarske pristojbine, ki običajno velja za črpanje ogljikovodikov.
(71)
Nazadnje, zaradi splošne diskrecijske pravice pri priznavanju pogodbe o podaljšanju in glede na dejstvo, da je izvzetje dejansko namenjeno eni sami družbi, je merilo selektivnosti izpolnjeno.
(72)
V nasprotju s trditvami madžarskih organov Komisija meni, da država ne izvaja gospodarske dejavnosti na podlagi odobritev rudarskih dejavnosti. Namesto tega je podelitev upravnih koncesij ali dovoljenj za rudarjenje povezana z izvajanjem pooblastil, ki so značilna za javni organ, saj dejavnosti prvotno ne more izvajati zasebni akter (41). Na Madžarskem in v tudi v drugih državah članicah EU prvotni lastnik mineralnih virov ne more biti zasebni akter. Pravni sistemi držav članic na splošno dodeljujejo nadzor nad mineralnimi viri javnim organom (42). Zato je odločitev, da se družbi omogoči izkoriščanje mineralnih virov v obliki, ki jo izbere država članica, in na podlagi plačila določenih pristojbin, zaradi njene narave in pravil v pristojnosti javnih organov ter jo je mogoče opredeliti kot izvajanje pristojnosti javnih organov. Posredovanje Madžarske, da se rudarska dejavnost podredi upravnemu nadzoru, služi splošnemu pomenu in ne poslovnim interesom. Takšno ravnanje je treba zato obravnavati kot državni poseg javnega organa, ki se razlikuje od ravnanja zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu (43).
(73)
Tudi če bi se v tem primeru dovoljenje za izkoriščanje rudnin štelo za gospodarsko dejavnost, pri kateri ima država poslovne interese (vendar ni tako), Komisija ugotavlja, da v denarnem smislu ni jasne in neposredne povezave med stopnjo rudarskih pristojbin, ki jih je Madžarska določila za družbo MOL, in vrednostjo dovoljenja za rudarjenje. Argument Madžarske, in sicer da je pri sklenitvi pogodbe o podaljšanju delovala kot akter na trgu, ni utemeljen. Zlasti ni dokazov, da v okviru javnega razpisa za podelitev koncesije (ki ne bi bila podaljšana) za 12 polj konkurenčna družba ne bi oddala višje ponudbe. Madžarska prav tako ni dokazala, da je pri sklenitvi pogodbe o podaljšanju upoštevala vse pomembne dejavnike in tveganja s tržnega vidika, tj. vse elemente plačila v pogodbi o podaljšanju, možne višje pristojbine, ki so določene z Zakonom o rudarstvu in veljajo do leta 2020, trajanje pogodbe ter morebitne konkurenčne družbe.
(74)
Madžarska je nadalje trdila, da po sporni spremembi Zakona o rudarstvu nobenemu drugemu udeležencu na trgu dejansko ni bilo treba plačati višje pristojbine, kot jo je plačevala družba MOL, ker v zadevnem obdobju nobena konkurenčna družba ni bila uvrščena v kategorije z višjimi rudarskimi pristojbinami.
Preglednica 4
Povzetek veljavnih rudarskih pristojbin pred spremembami Zakona o rudarstvu o in po njih
Pristojbina, ki je veljala do leta 2008
Pristojbina, ki je veljala leta 2008
Pristojbina, ki velja od 23. januarja 2009
Pristojbina za polja iz pogodbe družbe MOL
Velja do leta 2020
Izkoriščanje rudnin se je začelo pred 1. januarjem 1998
J %
(vsaj 12 % (46))
J %
(vsaj 30 %, + 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
J %
(vsaj 30 %, + 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
J % c (47)
(vsaj 12 %)
Izkoriščanje rudnin se je začelo med 1. januarjem 1998 in 1. januarjem 2008
12 %
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 % c
(~12,24 % (45))
Izkoriščanje rudnin se je začelo po 1. januarju 2008 (44)
Plinska polja, na katerih se letno načrpa manj kot 300 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa manj kot 50 kt
Ni relevantno.
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
12 % c
(~12,24 % (45))
Plinska polja, na katerih se letno načrpa 300-500 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa 50-200 kt
20 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
20 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Plinska polja, na katerih se letno načrpa nad 500 m m3
Naftna polja, na katerih se letno načrpa nad 200 kt
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
30 %
(+ 3 % ali 6 % v skladu s klavzulo Brent)
Ogljikovodiki, za katere veljajo posebni rudarski pogoji
12 %
12 %
Drag inertni plin
8 %
8 %
(75)
Ta argument je treba zavrniti.
(76)
Preglednica 4 zgoraj povzema, v kolikšnem obsegu sta pogodba o podaljšanju in poznejša sprememba Zakona o rudarstvu vplivali na nižje pristojbine za družbo MOL, kot je določeno z Zakonom o rudarstvu.
(77)
Prvič, podatki, ki so jih predložili madžarski organi, kažejo, da je za nekatere akterje na trgu, ki so upravljali polja v skladu z režimom podelitev, veljala obveznost višje rudarske pristojbine, kot jo je plačevala družba MOL, in sicer med 8. januarjem 2008 in 23. januarjem 2009 zaradi prve spremembe Zakona o rudarstvu ter od 23. januarja 2009 do danes zaradi druge spremembe Zakona o rudarstvu. Predložitve madžarskih organov kažejo, da so leta 2008 za rudna polja, ki so jih v skladu s podelitvijo upravljale druge družbe in ne družba MOL, te družbe na podlagi uporabe klavzule Brent (48) plačevale več kot 12 % (med 14,24 % in 18 %).
(78)
Drugič, čeprav madžarski organi trdijo, da konkurenčne družbe upravljajo ali se od njih pričakuje, da bodo začele upravljati le manjša polja (na katerih se načrpa manj kot 500 m3 ali 200 kt), Komisija ugotavlja, da bodo kljub temu morale plačati pribitek Brent, kjer je primerno, čeprav spadajo takšna manjša polja v kategorijo 12 %. Zaradi tega bi lahko rudarska pristojbina znašala tudi do 18 %. Komisija ponovno opozarja, da je učinek ukrepov takšen, da se za družbo MOL klavzula Brent, ki je v Zakonu o rudarstvu določena za vse druge subjekte, ne uporablja.
(79)
Tretjič, kar zadeva sedanje splošne razmere na madžarskem trgu, opravlja dejavnosti črpanja ogljikovodika več rudarskih družb. Poleg tega več družb izkorišča ogljikovodike, pri čemer bi te lahko začele upravljati polja in postale konkurenca družbi MOL. Vsi novi udeleženci, za katere velja režim podelitev, bodo morali plačevati zakonsko določeno rudarsko pristojbino in konkurirati družbi MOL, edini družbi, ki ji za svoja rudna polja ni treba plačevati veljavne pristojbine v okviru splošnega režima podelitev in zanje plačuje nižje pristojbine.
(80)
Četrtič, Komisija ugotavlja, da je v času pogodbe iz leta 2005 veljala za družbo MOL pristojbina v višini 12,24 % ne le za 12 polj, za katera je bilo odobreno podaljšanje, ampak dejansko za vsa njena rudna polja, ki so začela obratovati po 1. januarju 1998 in jih upravlja v skladu s podelitvijo, ter pristojbina v višini J % za vsa polja, ki so začela obratovati pred 1. januarjem 1998. Poleg tega je v pogodbi o podaljšanju za družbo MOL določena pristojbina v višini 12,24 % do leta 2020. Tako ima družba MOL v skladu s podelitvijo prednost pri večini svojih polj v precej dolgem obdobju.
(81)
Petič, če organ za rudarstvo hipotetično ne bi odobril podaljšanja za 12 polj, bi tudi za vsa druga polja družbe MOL v skladu s podelitvijo veljala precej višja rudarska pristojbina, kar bi lahko pomenilo višje prihodke za državo (49). Poleg tega bi država lahko objavila javni razpis za koncesijo za 12 polj, za katera ni bi bilo odobreno podaljšanje, in bi tako lahko od konkurenčne družbe prejela višjo ponudbo, kot je navedeno v uvodni izjavi 73.
(82)
Komisija ugotavlja, da je argument Madžarske glede tega, da je družba MOL v letih 2006 in 2007 plačevala višjo rudarsko pristojbino, in sicer 12,24 %, nepomemben.
(83)
Razlog za to je dejstvo, da je morala družba MOL plačati določeno povišanje rudarske pristojbine (z 12 % na 12,24 %), kot bi to morala vsaka druga družba, ki bi želela podaljšati dovoljenje za rudarjenje. V tem smislu je bila družba MOL standardno obravnavana in ni bila v slabšem položaju. Prav tako družba MOL še ni imela prednosti: prednost je dobila s prvo spremembo Zakona o rudarstvu, tj. 8. januarja 2008.
(84)
Poleg tega je družba MOL leta 2008 plačala 28,4 milijarde HUF in leta 2009 1,9 milijarde HUF manj za rudarske pristojbine za svoja polja, kot bi plačala, če bi se zanjo uporabljal Zakon o rudarstvu, ki je bil takrat v veljavi.
(85)
Drugi elementi plačila iz oddelka 26/A(5) Zakona o rudarstvu (tj. pristojbina za podaljšanje in enkratno plačilo) so bili plačani v zameno za podaljšanje in ne za pravico do nižjih pristojbin od tistih, ki veljajo za konkurenčne družbe. Ti elementi plačila se prav tako ne morejo šteti za „predplačilo“ rudarskih pristojbin, ki bi jih bilo treba plačati v poznejših obdobjih. Besedilo oddelka 26/A(5) Zakona o rudarstvu je v zvezi s tem jasno. Zlasti je navedeno, da „družba plača takso, če se podaljšanje odobri“. Druga dva elementa sta povezana s številom polj, za katera je bilo odobreno podaljšanje. Tako oddelek 26/A(5) Zakona o rudarstvu jasno vzpostavlja povezavo med podaljšanjem in obveznostjo plačila.
(86)
V skladu s sodno prakso pomoči družbi ni mogoče pobotati s takso, ki jo mora ta družba plačati ter predstavlja posebno in ločeno takso ter je ni mogoče povezati z ukrepom, ki pomeni državno pomoč (50). V obravnavanem primeru predstavljajo drugi elementi plačila v skladu z oddelkom 26/A(5) Zakona o rudarstvu takso za podaljšanje, ki se lahko šteje za posebno in ločeno takso, ki ni povezana s poznejšimi spremembami zakonsko določenih pristojbin v skladu z režimom podelitev, kot je opisano v uvodni izjavi 85.
(87)
Nazadnje, Komisija poudarja, da se je zaradi sklenitve pogodbe o podaljšanju in posledičnega povišanja pristojbin družba MOL znašla v paradoksnem položaju, saj bo zaradi zamude pri začetku izkoriščanja polj do leta 2020 plačevala nižje rudarske pristojbine za skoraj vsa svoja polja v skladu s podelitvijo, medtem ko morajo konkurenčne družbe, ki niso sklenile pogodbe o podaljšanju, ker so pravočasno začele izkoriščati polja, in za katere prav tako velja režim podelitev, plačevati višje zakonsko določene pristojbine.
(88)
Na podlagi navedenega Komisija ugotavlja, da je bila z ukrepom družbi MOL dodeljena prednost. Zaradi ukrepa družba MOL nima stroškov, ki bi jih drugače imela. Skupni učinek pogodbe o podaljšanju in poznejše spremembe Zakona o rudarstvu pomeni prednost za družbo.
(89)
Ukrep jasno vključuje izpad prihodkov, do katerih bi bila država upravičena, zato pomeni, da se za ukrep uporabljajo državna sredstva.
(90)
Družba MOL je integrirana naftna in plinska družba ter se šteje za podjetje. Konkurira drugim podjetjem, ki nimajo enake prednosti. Zato ukrep izkrivlja konkurenco. Poleg tega družba MOL deluje v sektorju, v katerem obstaja trgovina med državam članicami, zato je izpolnjeno tudi merilo vpliva na trgovino znotraj Unije.
(91)
Na podlagi zgornjih argumentov Komisija meni, da ukrep izpolnjuje merila iz člena 107(1) PDEU. V skladu s tem je treba zadevni ukrep šteti za državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
VIII. ZDRUŽLJIVOST POMOČI Z NOTRANJIM TRGOM
(92)
Člen 107(2) in (3) PDEU določa izjeme od splošnega pravila, da državna pomoč ni združljiva z notranjim trgom, kot je navedeno v členu 107(1).
(93)
V nadaljevanju Komisija ocenjuje združljivost ukrepa v skladu s temi izjemami. Opozoriti je treba, da Madžarska ni predložila nobenih argumentov glede združljivosti z notranjim trgom.
(94)
Poleg tega je treba opozoriti, da je posledica ukrepa zmanjšanje stroškov, ki bi jih družba MOL praviloma imela, zato se mora ukrep šteti kot pomoč za tekoče poslovanje.
(95)
Izjeme iz člena 107(2) PDEU v tem primeru ne veljajo, ker ukrep nima socialnega značaja, ni dodeljen posameznim potrošnikom, ni pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki, ter ni pomoč, dodeljena gospodarstvu nekaterih območij Zvezne republike Nemčije, ki jih je prizadela delitev te države.
(96)
Dodatne izjeme so določene v členu 107(3) PDEU.
(97)
V členu 107(3)(a) je navedeno, da se lahko za združljivo z notranjim trgom razglasi „pomoč za pospeševanje gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjska raven izjemno nizka ali kjer je podzaposlenost velika“. Ob pristopu se je celotno ozemlje Madžarske obravnavalo kot takšno območje, pri čemer je večina njenih regij še vedno upravičena do takšne pomoči (51).
(98)
Združljivost državne pomoči območjem, ki prejemajo pomoč, urejajo Smernice o državni regionalni pomoči za 2007-2013 (52) (v nadaljnjem besedilu: smernice o regionalni pomoči). V skladu s smernicami o regionalni pomoči je lahko državna pomoč načeloma odobrena le za investicijske stroške (53). Kot je že bilo navedeno, obravnavane pomoči ni mogoče šteti kot pomoč za naložbe. Kar zadeva pomoč za tekoče poslovanje, ukrep ne pospešuje razvoja nekaterih gospodarskih dejavnosti ali nekaterih gospodarskih območij in ni časovno omejen, degresiven ali sorazmeren s tem, kar je potrebno za odpravo posebnih gospodarskih težav (54).
(99)
Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da za pomoč ne velja odstopanje iz člena 107(3)(a) PDEU.
(100)
V členu 107(3)(b) PDEU je navedeno, da se lahko za združljivo z notranjim trgom razglasi „pomoč za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa ali za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu države članice“.
(101)
Komisija ugotavlja, da zadevna pomoč ni namenjena pospeševanju izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa; prav tako ni našla dokazov, da je namenjena odpravljanju resne motnje v gospodarstvu Madžarske.
(102)
Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da pomoč ne izpolnjuje pogojev za odstopanje iz člena 107(3)(b) PDEU.
(103)
V členu 107(3)(d) PDEU je navedeno, da se lahko za združljivo z notranjim trgom razglasi pomoč za spodbujanje kulture in ohranjanje kulturne dediščine, kadar takšna pomoč ne škoduje trgovinskim pogojem in konkurenci v EU v obsegu, ki je v nasprotju s skupnimi interesi. Jasno je, da v tem primeru to ne velja.
(104)
V členu 107(3)(c) PDEU je predvidena odobritev državne pomoči za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Komisija je pripravila več smernic in sporočil, ki pojasnjujejo, kako bo uporabljala odstopanje iz člena 107(3) PDEU.
(105)
Komisija kljub temu meni, da zaradi narave in značilnosti pomoči izjeme iz teh smernic in sporočil v tem primeru ne veljajo. Poleg tega Madžarska ni trdila, da bi lahko bila pomoč združljiva v skladu z navedenimi pravili.
(106)
Zato pomeni pomoč, ki se ocenjuje, nezdružljivo državno pomoč.
IX. LEGITIMNA PRIČAKOVANJA, PRIDOBLJENE PRAVICE IN DISKRIMINACIJA
(107)
Čeprav Komisija ne nasprotuje argumentu, da je predvidljivost na splošno spodbuda za naložbe, je treba opozoriti, da se glede na obvezen nadzor državne pomoči, ki ga mora Komisija izvajati v skladu s členom 108 PDEU, podjetja, ki jim je bila pomoč odobrena, načeloma ne morejo sklicevati na legitimno pričakovanje, da je pomoč zakonita, razen če je bila odobrena v skladu s postopkom za dodelitev državne pomoči (55). V skladu s tem se ne more noben upravičenec sklicevati na dobro vero, da bi branil pridobljene pravice in se izognil vračilu pomoči (56).
(108)
Sodišče je večkrat razsodilo, da ima pravico do sklicevanja na načelo varstva legitimnih pričakovanj vsaka oseba v položaju, ko ima zaradi organa Evropske unije legitimna pričakovanja. Vendar oseba ne more navesti kršitve načela, če ji upravni organ ni dal natančnih zagotovil (57). V tem primeru organ EU družbi MOL ni dal nobenih zagotovil, na katerih bi lahko temeljilo legitimno pričakovanje.
(109)
Dejstvo je, da se prejemniku nezakonito dodeljene pomoči ne preprečuje sklicevanje na izjemne okoliščine, na podlagi katerih je upravičeno domneval, da je pomoč zakonita, in s tem zavrnitev vračila te pomoči. Vendar v tem primeru izjemnih okoliščin ni. Nasprotno, sprememba Zakona o rudarstvu iz leta 2008 dokazuje, da rudarske družbe načeloma ne morejo pričakovati, da ne bo nobenih sprememb zakona.
(110)
Komisija izpostavlja, da so se rudarske pristojbine za polja, ki že obratujejo, nedavno dvakrat spremenile, in sicer 8. januarja 2008 in 23. januarja 2009. Poudariti je treba, da je bil leta 2008 Zakon o rudarstvu spremenjen zaradi uporabe veljavnih dovoljenj za rudarjenje. To jasno kaže dejstvo, da se besedilo Zakona o rudarstvu iz leta 2008 nanaša tudi na pogoje rudarskih pravic, podeljenih pred letom 2008. Pristojbine za te podeljene pravice so bile prilagojene z začetkom veljavnosti novega zakona o rudarstvu. To dokazuje, da imetniki podeljenih pravic nimajo legitimnega pričakovanja ali pridobljene pravice, da se raven licenčnine v celotnem obdobju, za katero je podeljena pravica, ne bo spremenila.
(111)
V nasprotju z navedbami Madžarske in drugih zainteresiranih strani sodna praksa v EU potrjuje, da posamezniki ne morejo pričakovati, da se zakon ne bo nikoli spremenil (58). Tudi načelo pravne varnosti ne izključuje sprememb zakona.
(112)
Prav tako je treba zavrniti trditve o diskriminaciji. Zvišanje pristojbine ni diskriminacijsko, če se uporablja za vse, zlasti ker znotraj režima ni razlikovanja, tj. ni razlik med podjetji, ki upravljajo polja v skladu s podelitvijo.
X. VRAČILO
(113)
V skladu s PDEU in uveljavljeno sodno prakso Sodišča Evropske unije je Komisija pristojna za odločitev, ali mora zadevna država pomoč odpraviti ali spremeniti, če ugotovi, da je pomoč nezdružljiva z notranjim trgom (59). Sodišče vedno tudi razsodi, da je cilj obveznosti države glede odprave pomoči, ki jo Komisija šteje za nezdružljivo z notranjim trgom, ponovna vzpostavitev prejšnjega stanja (60). V zvezi s tem je Sodišče odločilo, da je navedeni cilj dosežen, ko prejemnik povrne znesek, ki mu je bil dodeljen v okviru nezakonite pomoči, s čimer izgubi prednost, ki jo je imel glede na konkurenčne družbe na trgu, ter ko je ponovno vzpostavljeno stanje pred plačilom pomoči (61).
(114)
V skladu s sodno prakso člen 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/99 (62) določa, da „če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč“.
(115)
Ker je treba obravnavan ukrep šteti za nezakonito in nezdružljivo pomoč, ga je treba povrniti, da se ponovno vzpostavi stanje na trgu pred njegovo dodelitvijo. Znesek, ki ga je treba izterjati, se zato mora izračuna od dne, ko je upravičenka dobila prednost, tj. ko je bila upravičenki na voljo, pri čemer mora plačevati obresti, dokler ne izvede vračila.
(116)
V tem primeru je treba ukrep obravnavati kot zaporedje dejanj države. Na podlagi pogodbe o podaljšanju se za družbo MOL prihodnja povišanja zakonsko določene rudarske pristojbine niso uporabljala. Prednost je za družbo MOL nastopila, ko je začela veljati prva sprememba Zakona o rudarstvu, tj. 8. januarja 2008. To je datum, ko je bila družba MOL dejansko oproščena bremena višjih pristojbin in je zato imela prednost pred konkurenčnimi družbami.
(117)
Kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 61-65, se kot referenčni sistem uporablja sistem drugih udeležencev na trgu, ki so upravljali polja v okviru režima podelitev. Zato je prednost razlika med dejansko rudarsko pristojbino, ki jo je družba MOL plačevala po spremembi Zakona o rudarstvu za svoja polja v skladu s podelitvijo, in pristojbinami, kot so določene v Zakonu o rudarstvu.
(118)
Kot je opisano v uvodni izjavi 85 zgoraj, Komisija meni, da so bili drugi elementi plačila iz pogodbe (tj. pristojbina za podaljšanje in enkratno plačilo) plačani v zamenjavo za podaljšanje in ne za pravico do nižjih pristojbin od tistih, ki veljajo za konkurenčne družbe. To pomeni, da se jih ne sme upoštevati pri izračunu prednosti.
Preglednica 5
Znesek obveznosti dejanske in hipotetične rudarske pristojbine v zadevnem obdobju
Plačila rudarskih pristojbin
Dejanska (63)
(v skladu s pogodbo o podaljšanju) v milijonih HUF
Hipotetična
(v skladu z veljavnim Zakonom o rudarstvu) v milijonih HUF
Razlika v milijonih HUF
2008
106 226,3
134 671,0
-28 444,7
2009
67 099,7
69 041,8
-1 942,1
(119)
Tako znaša razlika, kot je prikazana v preglednici 5, 28,4 milijarde HUF za leto 2008 in 1,9 milijarde HUF za leto 2009, kar je skupaj 30,3 milijarde HUF. To je znesek, ki bi ga Madžarska morala izterjati od družbe MOL, vključno z obrestmi. Vrniti bi bilo treba tudi znesek za leto 2010, za katero podatki še niso na voljo.
(120)
Razlika v višini neplačanega zneska rudarskih pristojbin med letoma 2008 in 2009 je posledica dejstva, da je bil z drugo spremembo Zakona o rudarstvu, ki je začela veljati 23. januarja 2009 (po odločitvi Komisije o začetku formalnega postopka preiskave), pravni položaj pred spremembo iz leta 2008 ponovno vzpostavljen vsaj delno za nekatera polja, tj. polja, ki so začela obratovati med letoma 1998 in 2008.
XI. SKLEPNE UGOTOVITVE
(121)
Na podlagi navedenega Komisija ugotavlja, da pomeni ukrep v korist družbi MOL, tj. kombinacija pogodbe o podaljšanju in spremembe Zakona o rudarstvu iz leta 2008, državno pomoč, ki je nezdružljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(1) PDEU.
(122)
Ker je treba ukrep šteti za nezakonito in nezdružljivo pomoč, ga mora družba MOL povrniti, da se ponovno vzpostavi stanje na trgu pred njegovo dodelitvijo.
(123)
Znesek, ki ga je treba vrniti, je 28 444,7 milijona HUF za leto 2008 in 1 942,1 milijona HUF za leto 2009. Za leto 2010 mora Madžarska znesek, ki ga je treba povrniti v zvezi z že izvedenimi plačili rudarskih pristojbin, izračunati na enak način kot za leti 2008 in 2009, in sicer za obdobje do odprave ukrepa -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Kombinacija fiksne rudarske pristojbine iz pogodbe o podaljšanju, sklenjene 22. decembra 2005 med Republiko Madžarsko in družbo MOL Nyrt., ter poznejših sprememb Zakona št. XLVIII iz leta 1993 o rudarstvu pomeni državno pomoč družbi MOL Nyrt. v smislu člena 107(1) PDEU.
2. Državna pomoč iz člena 1(1), ki jo je Madžarska nezakonito dodelila družbi MOL Nyrt. v nasprotju s členom 108(3) PDEU, je nezdružljiva z notranjim trgom.
3. Madžarska se vzdrži dodeljevanja državne pomoči iz odstavka 1 dva meseca od datuma priglasitve tega sklepa.
Člen 2
1. Upravičenka Madžarski povrne pomoč iz člena 1.
2. Državna pomoč skupaj znaša 28 444,7 milijona HUF za leto 2008 in 1 942,1 milijona HUF za leto 2009. Kar zadeva leto 2010, mora Madžarska znesek pomoči izračunati za obdobje do odprave ukrepa.
3. Znesek, ki ga je treba povrniti, vključuje obresti od datuma, ko je bila pomoč upravičencu na voljo, do datuma dejanskega povračila.
4. Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 271/2008.
Člen 3
1. Povračilo pomoči iz člena 1 se izvede takoj in učinkovito.
2. Madžarska zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih od datuma njegove priglasitve.
Člen 4
1. V dveh mesecih od priglasitve tega sklepa predloži Madžarska Komisiji naslednje informacije:
(a)
skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga mora upravičenka vrniti, vključno z izračunom zneska pomoči za leto 2010;
(b)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom;
(c)
listine, ki dokazujejo, da se je od upravičenke zahtevalo vračilo pomoči.
2. Madžarska obvešča Komisijo o napredku glede sprejetih nacionalnih ukrepov za izvajanje tega sklepa, dokler se vračanje pomoči iz člena 1 ne konča. Madžarska na zahtevo Komisije takoj predloži vse informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Zagotovi tudi podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih za povračilo pomoči, ki jih je upravičenka že povrnila.
Člen 5
Ta sklep je naslovljen na Republiko Madžarsko.
V Bruslju, 9. junija 2010