РЕШЕНИЕ № 661/2010/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
относно насоките на Съюза за развитието а трансевропейската транспортна мрежа
(преработена версия)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172, първа алинея от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Решение № 1692/96/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 1996 г. относно общностните насоки за развитието на трансевропейска транспортна мрежа (3) е било неколкократно съществено изменяно (4). Поради необходимостта от по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота посоченото решение следва да бъде преработено.
(2)
Изграждането и развитието на трансевропейските мрежи допринасят за постигането на основни цели на Съюза като например доброто функциониране на вътрешния пазар и засилването на икономическото и социално сближаване.
(3)
Изграждането и развитието на трансевропейски мрежи в областта на транспорта на цялата територия на Съюза имат също така за специфична цел да осигурят трайна мобилност на пътници и товари при най-добри социални, екологични и безопасни условия, както и да обединят всички видове транспорт, като отчитат сравнителните предимства на всеки един от тях. Развитието на трансевропейските мрежи може да има като последица създаването на работни места.
(4)
Увеличаването на трафика, и в частност нарастващият дял на тежкотоварните превозни средства, води до повишена натовареност и до по-голям брой стеснени участъци по коридорите на международния транспорт. Следователно, за да се гарантира международната мобилност на стоките и на хората, е необходимо да се подобри капацитетът на трансевропейската транспортна мрежа.
(5)
Плаването на кратки разстояния може, inter alia, да облекчи натовареността на вътрешните пътища.
(6)
Интеграцията на мрежите на европейско равнище може да се развива само постепенно, въз основа на свързването на различни видове транспорт с цел по-доброто използване на предимствата, присъщи на всеки един от тях.
(7)
Наличието на свързващи точки, включително морски пристанища, вътрешни пристанища и интермодални терминали, е предварително условие за интегрирането на различни видове транспорт в мултимодална мрежа.
(8)
Тъй като целите на предлаганото действие, а именно определяне на основните насоки и приоритети в областта на трансевропейските транспортни мрежи, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради необходимостта от координиране на целите, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приема мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(9)
Необходимо е да се набележат проекти от общ интерес, които допринасят за постигане на тези цели и съответстват на приоритетите на действието, които са установени по този начин. Следва да се вземат под внимание само проекти, които са потенциално икономически жизнеспособни.
(10)
Необходимо е приоритетните проекти да се обявят за проекти от европейски интерес, да се съсредоточи финансирането от Съюза върху тези проекти и да се въведат механизми за насърчаване на координацията между държавите-членки с цел улесняването на изпълнението на проектите съгласно желаните графици.
(11)
В съответствие с член 170 от Договора за функционирането на Европейския съюз политиката в областта на трансевропейските мрежи следва да допринесе за засилването на икономическото и социалното сближаване в Съюза. За постигането на тази цел следва да се търси максимална съгласуваност между насоките на Съюза в областта на трансевропейските мрежи и програмирането на наличните финансови инструменти на равнището на Съюза.
(12)
Последващата оценка на приоритетните проекти следва да улесни бъдещото преразглеждане на насоките и на списъка на приоритетните проекти и следва да допринесе за подобряването на методите на предварителна оценка, които вече се използват в държавите-членки.
(13)
Разрешение за някои публични и частни проекти, които вероятно биха имали сериозно въздействие върху околната среда, следва да се дава само след предварителна оценка на това потенциално въздействие при спазване на действащите правила на Съюза.
(14)
Изискванията, свързани с опазването на околната среда, следва да бъдат включени в определянето и прилагането на политиката на Съюза относно трансевропейските мрежи в съответствие с член 11 от Договора за функционирането на Европейския съюз. Това налага насърчаването на приоритетно развитието на инфраструктурите при тези видове транспорт, които вредят най-малко на околната среда, а именно железопътния, морския транспорт на къси разстояния вътрешното корабоплаване.
(15)
Оценката на въздействието върху околната среда съгласно Директива 2001/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2001 г. относно оценката на последиците на някои планове и програми върху околната среда (5) следва да се прилага в бъдеще за всички планове и програми, които водят до проекти от общ интерес. Финансирането на транспортните инфраструктури следва да бъде подчинено също така на спазването на разпоредбите на разпоредбите на Съюза в областта на околната среда, и по-специално на Директива 85/337/ЕИО на Съвета от 27 юни 1985 г. относно оценката на въздействието на някои публични и частни проекти върху околната среда (6), на Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазването на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7) и на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (кодифицирана версия) (8).
(16)
В рамките на общата цел, чиято същност е да гарантира устойчива мобилност на хората и стоките, следва да се приложат механизми за поддържане на развитието на морски магистрали между държавите-членки, за да се намали натовареността на шосетата и/или да се подобри достъпът до периферните или островните държави и региони. Установяването на такива механизми, допълнени, inter alia, от тръжни процедури, следва да бъде прозрачно, да отговаря на потребностите и не следва по никакъв начин да накърнява правилата на Съюза в областта на конкуренцията и на обществените поръчки.
(17)
За да се подобри рентабилността на инвестициите и да се улесни тяхното съгласуване и структурирането им във финансов пакет, може да се окаже необходимо засилването на сътрудничеството между държавите, участващи в проекти, разположени по една и съща ос.
(18)
Комисията следва да представя на всеки две години доклад за изпълнението на настоящото решение, а до 2010 г. - да изготви доклад за напредъка по приоритетните проекти и, при необходимост, да предложи изменения в списъка с приоритетните проекти.
(19)
Следва да се предоставят правомощия на комитет, който по-специално да подпомага Комисията, когато тя разглежда прилагането и развитието на насоките, установени с настоящото решение.
(20)
С оглед постигане на яснота приложение I към Решение № 1692/96/ЕО следва да бъде заменено с ново приложение, което да съдържа картите за всички държави-членки; по този начин ще се гарантира, че картите, които вече се съдържат в посоченото решение, последно изменено с Регламент (ЕО) № 1791/2006 (9), са допълнени с картите, които се съдържат в Акта за присъединяване от 2003 г. Освен това 2020 г. е целеви срок за схемата за всички държави-членки,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
РАЗДЕЛ 1
ОБЩИ ПРИНЦИПИ
Член 1
Предмет
1. Настоящото решение има за цел да установи насоките относно целите, приоритетите, както и основните направления на предвидените мерки в областта на трансевропейските транспортни мрежи. Тези насоки позволяват да се набележат проектите от общ интерес, чието изпълнение ще допринесе за развитието на мрежата в целия Съюз.
2. Насоките, посочени в параграф 1, очертават обща референтна рамка, предназначена да насърчава държавите-членки, а при необходимост - Съюза, с цел изпълнение на проектите от общ интерес, които имат за цел осигуряването на единство, взаимно свързване и оперативна съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, както и на достъп до тази мрежа. Тези насоки имат също така за цел да улеснят приобщаването на частния сектор.
3. Съществените изисквания за оперативната съвместимост на трансевропейската транспортна мрежа, за телематичните приложения в транспорта и за допълнителните услуги към тях се определят в съответствие с Договорите в Директива 2008/57/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Общността (10), отделно от настоящото решение.
Член 2
Цели
1. Трансевропейската транспортна мрежа се изгражда постепенно до 2020 г. в целия Съюз, като интегрира сухоземни, морски и въздушни транспортни инфраструктурни мрежи, съгласно схемите в картите, включени в приложение I, и/или съгласно спецификациите, предвидени в приложение II.
2. Мрежата трябва:
а)
да осигури трайна мобилност на хората и стоките в пространство без вътрешни граници при най-добрите условия по отношение на социалните условия и безопасността, като същевременно подпомага постигането на целите на Съюза, по-специално във връзка с околната среда и конкуренцията, и допринася за засилването на икономическото и социалното сближаване;
б)
да предложи на потребителите висококачествени инфраструктури при приемливи икономически условия;
в)
да включва всички видове транспорт, като отчита техните сравнителни предимства;
г)
да позволи оптималното използване на наличния капацитет;
д)
да се характеризира, доколкото е възможно, с оперативна съвместимост между видовете транспорт и да спомага за интермодалността между различните видове транспорт;
е)
да бъде, доколкото е възможно, икономически жизнеспособна;
ж)
да обхваща цялата територия на държавите-членки, така че да улесни достъпа като цяло, да свърже островните региони, регионите анклави и периферните региони с централните региони и да свърже помежду им големите градски зони и регионите на Съюза без стеснени участъци;
з)
да може да бъде свързана с мрежите на държавите от Европейската асоциация за свободна търговия (ЕАСТ), на държавите от Централна и Източна Европа и на средиземноморските държави, като същевременно насърчава оперативната съвместимост и достъпа до тези мрежи, доколкото това съответства на интересите на Съюза.
Член 3
Обхват на мрежата
1. Трансевропейската мрежа обхваща транспортните инфраструктури, както и системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация.
2. Транспортните инфраструктури включват пътна и железопътна мрежа, мрежа на вътрешните водни пътища, морски магистрали, пристанища за вътрешно и морско корабоплаване, летища, както и други свързващи точки между отделните видове мрежи.
3. Системите за управление на трафика и системите за позициониране и навигация включват техническото, информационното и телекомуникационното оборудване, необходимо за съгласуваното функциониране на мрежата и за ефикасното управление на трафика.
Член 4
Основни направления на мерките
Основните направления на действие на Съюза се отнасят до:
а)
изготвянето и преразглеждането на схемите на мрежата;
б)
набелязването на проектите от общ интерес;
в)
адаптирането на съществуващата мрежа;
г)
насърчаването на оперативната съвместимост на мрежата;
д)
оптималното комбиниране на видовете транспорт чрез създаването, inter alia, на центрове за взаимно свързване, които би трябвало да се намират по възможност - за товарните превози -извън градските центрове, за да се осигури ефикасното функциониране на интермодалния транспорт;
е)
стремежа към съгласуваност и взаимна допълняемост на финансовите помощи, при спазване на правилата, приложими по отношение на всеки финансов инструмент;
ж)
научноизследователска и развойна дейност;
з)
сътрудничеството и сключването на подходящи договори с трети държави, заинтересовани от развитието на мрежата;
и)
насърчаването на държавите-членки и на международните организации да подпомагат и да се стремят към постигането на целите, определени от Съюза;
й)
насърчаването на постоянното сътрудничество на заинтересованите лица;
к)
всякакви други мерки, които са необходими, за да се постигнат целите, посочени в член 2, параграф 2.
Член 5
Приоритети
Като се вземат предвид целите, предвидени в член 2, параграф 2, и основните направления на мерките, предвидени в член 4, приоритетите са следните:
а)
изграждането и развитието на ключовите връзки и свързващите звена между отделните мрежи, необходими за премахване на стеснените участъци в мрежите, изграждане на липсващите отсечки и довършването на основните трасета, в частност по техните трансгранични отсечки, преодоляването на естествените прегради и подобряването на оперативната съвместимост на основните трасета;
б)
изграждането и развитието на инфраструктури, които ще насърчават взаимното свързване на националните мрежи с цел по-лесно свързване на островните региони или регионите, приравнявани към острови, както и на регионите анклави, периферните и най-отдалечените региони, от една страна, с централните региони на Съюза, от друга страна, по-специално с оглед намаляването на значителните транспортни разходи в тези региони;
в)
мерките, необходими за постепенното въвеждане в действие на оперативно съвместима железопътна мрежа, която включва, когато това е осъществимо, трасета, приспособени за товарни превози;
г)
мерките, необходими за повишаване ефективността на морския транспорт на дълги и на къси разстояния и на вътрешното корабоплаване;
д)
мерките, необходими за интегриране на железопътния и въздушния транспорт, по-специално посредством железопътен достъп до летищата, когато е уместно, както и необходимите инфраструктури и съоръжения;
е)
подобряването на капацитета и на ефикасността на действащите и новите инфраструктури, насърчаването на интермодалния транспорт и повишаването на безопасността и надеждността на мрежата чрез изграждането и подобряването на интермодални терминали и свързаната с тях инфраструктура за достъп и/или чрез развитието на интелигентни системи;
ж)
отчитането на въпросите на безопасността и на грижата за околната среда при проектирането и реализацията на трансевропейската транспортна мрежа;
з)
развитието на устойчива мобилност на хората и стоките в съответствие със стратегическите цели на Съюза в областта на устойчивото развитие.
Член 6
Мрежи на трети държави
За насърчаването от страна на Съюза на проекти от общ интерес, както и на взаимната свързаност и на оперативната съвместимост на мрежите с цел свързване на мрежите на трети държави с трансевропейската транспортна мрежа, се взема решение за всеки отделен случай в съответствие със съответните процедури по Договорите.
Член 7
Проекти от общ интерес
1. Проектите от общ интерес представляват една обща цел, постигането на която зависи от степента на тяхната зрялост и от финансовото им обезпечаване, без с това да се предопределят финансовите ангажименти на дадена държава-членка или на Съюза.
2. При спазване на правилата на Договорите, и по-специално относно въпросите на конкуренцията, за проект от общ интерес се счита всеки проект, който:
а)
е насочен към постигане на целите, предвидени в член 2, параграф 2;
б)
е свързан с мрежата, описана в член 3, параграф 1;
в)
съответства на един или повече от приоритетите, предвидени в член 5; и
г)
е потенциално икономически жизнеспособен, като това е обосновано с анализ на социално-икономическите разходи и ползи.
3. Всеки проект се отнася до един елемент от мрежата, така както е описан в членове 9 - 18, и по-специално:
а)
отнася се до трасетата, определени в картите от приложение I; и/или
б)
съответства на спецификациите или критериите в приложение II.
4. Държавите-членки вземат всички мерки, които считат за необходими, в рамките на принципите, установени в член 1, параграф 2.
Член 8
Опазване на околната среда
1. При планирането и изпълнението на проектите държавите-членки трябва да вземат предвид опазването на околната среда, като извършват оценки на въздействието върху околната среда на проектите от общ интерес, които предстои да бъдат изпълнени съгласно Директива 85/337/ЕИО, и като прилагат директиви 92/43/ЕИО и 2009/147/ЕО.
Считано от 21 юли 2004 г. държавите-членки извършват съгласно Директива 2001/42/ЕО оценка на околната среда за плановете и програмите, които водят до тези проекти, особено когато те се отнасят до новите трасета или други важни форми на развитие на ключовите инфраструктури.
При подготовката на въпросните планове и програми държавите-членки вземат предвид резултатите от оценката за околната среда в съответствие с член 8 от Директива 2001/42/ЕО.
2. Преди 21 юли 2004 г. Комисията разработва, съгласувано с държавите-членки, подходящите методи за прилагането на стратегическата оценка на въздействието върху околната среда, като целта е, inter alia, осигуряването на добра координация, избягването на двойните усилия и постигането на опростено и ускорено провеждане на процеса на планиране на трансграничните проекти и коридори.
Резултатите от тези дейност и от оценката на въздействието върху околната среда на проектите за трансевропейски мрежи, извършена от държавите-членки съгласно Директива 2001/42/ЕО, се вземат предвид, когато е целесъобразно, от Комисията в нейния доклад за насоките и в евентуалните законодателни предложения за преразглеждане на насоките, съгласно предвиденото в член 22 от настоящото решение.
РАЗДЕЛ 2
ПЪТНА МРЕЖА
Член 9
Характеристики
1. Трансевропейската пътна мрежа обхваща магистрали и висококачествени пътища, налични, нови или изискващи адаптиране, които:
а)
са от важно значение за трафика на далечни разстояния, или
б)
позволяват, по определените в рамките на мрежата трасета, да се заобиколят основните градски центрове, или
в)
осигуряват взаимната свързаност с други видове транспорт, или
г)
свързват регионите анклави и периферните региони с централните региони на Съюза.
2. Мрежата гарантира на ползвателите високо, сходно и постоянно ниво на услуги, удобство и безопасност.
3. Мрежата включва също така инфраструктурата за управление на трафика, информацията за ползвателите, управлението на произшествията и на спешните случаи и плащането на таксите по електронен път; тя се основава на активното сътрудничество между системите за управление на трафика на европейско, национално и регионално равнище и доставчиците на информационни услуги относно пътуванията и трафика и на услуги с добавена стойност, като се осигурява необходимото допълване с приложенията, чието разполагане е улеснено в рамките на програмата за трансевропейските телекомуникационни мрежи.
РАЗДЕЛ 3
ЖЕЛЕЗОПЪТНА МРЕЖА
Член 10
Характеристики
1. Железопътната мрежа е съставена от високоскоростна и от конвенционална железопътна мрежа.
2. Високоскоростната железопътна мрежа, без оглед на това дали използва съществуващи или нови технологии, е съставена от:
а)
специално изградени за висока скорост линии, оборудвани за скорости, по правило равни или по-високи от 250 km/h;
б)
специално преустроени за висока скорост линии, оборудвани за скорости от порядъка на 200 km/h;
в)
специално преустроени за висока скорост линии или специално изградени за висока скорост линии, свързани с високоскоростната железопътна мрежа, които притежават специфични характеристики поради топографски ограничения или поради особености на околната среда, релефа или градоустройството и по които скоростта трябва да бъде адаптирана в зависимост от конкретния случай.
Високоскоростната железопътна мрежа е съставена от линиите, посочени в раздел 3 на приложение I. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, които се прилагат за високоскоростните железопътни линии, използващи съществуващи технологии, се определят съгласно Директива 96/48/ЕО на Съвета от 23 юли 1996 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската железопътна система за високоскоростни влакове (11). Държавите-членки уведомяват предварително Комисията за откриването на високоскоростни линии и за техните технически характеристики.
3. Конвенционалната железопътна мрежа е съставена от линии за конвенционален железопътен превоз на пътници и товари, включително от железопътните участъци при комбинираните превози, посочени в член 15, достъпа до морските пристанища и до вътрешните пристанища от общ интерес, както и товарните терминали, отворени за всички оператори. Съществените изисквания и техническите спецификации за оперативна съвместимост, приложими за конвенционалните железопътни линии, се определят в съответствие с Директива 2001/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 март 2001 г. относно оперативната съвместимост на трансевропейската конвенционална железопътна система (12).
4. Железопътната мрежа включва инфраструктура и съоръжения, които позволяват интегрирането на железопътните и автомобилните транспортни услуги, както и, при необходимост, въздушните и морските. Във връзка с това се отделя особено внимание на свързването на регионалните летища с мрежата.
5. Железопътната мрежа изпълнява най-малко една от следните функции:
а)
да е от важно значение за железопътния пътнически трафик на големи разстояния;
б)
да позволява, където е уместно, връзка с летищата;
в)
да позволява достъп до регионалните и локалните железопътни мрежи;
г)
да улеснява превоза на товари, като определя и развива основните трасета, запазени за превози на товари, или трасетата, по които товарните влакове имат приоритет;
д)
да е от важно значение за комбинираните превози;
е)
да позволява взаимната свързаност, посредством пристанища от общ интерес, на морския транспорт на къси разстояния и вътрешните водни пътища.
6. Железопътната мрежа предлагана ползвателите високо ниво на качество и на безопасност чрез непрекъснатост и постепенно въвеждане на оперативна съвместимост на мрежата, по-специално посредством техническото хармонизиране и хармонизираната система за контрол и управление ERTMS, препоръчана за европейската железопътна мрежа. За тази цел Комисията, като се консултира с държавите-членки, съставя план за разполагане, който е съгласуван с националните планове.
РАЗДЕЛ 4
МРЕЖА НА ВЪТРЕШНИТЕ ВОДНИ ПЪТИЩА И ВЪТРЕШНИ ПРИСТАНИЩА
Член 11
Характеристики
1. Трансевропейската мрежа на вътрешните водни пътища обхваща реките, каналите, както и различните ръкави и връзки помежду им. Тя позволява свързването между промишлените региони и големите градове, както и връзката им с пристанищата.
2. Минималните технически характеристики за плавателните пътища на мрежата са предвидените за габарит от клас IV, който позволява преминаването на кораб или тласкан състав от плавателни съдове с дължина от 80 до 85 m и ширина 9,50 m. В случай на модернизация или изграждане на нов плавателен път, който е част от мрежата, техническите спецификации следва да съответстват най-малко на клас IV и да позволят впоследствие да се достигне до клас Vа/Vb, както и да позволяват преминаването по приемлив начин на кораби, използвани за комбинирания транспорт. Клас Vа позволява плаването на кораб или тласкан състав с дължина 110 m и ширина 11,40 m, а клас Vb - на тласкан състав с дължина от 172 до 185 m и ширина 11,40 m.
3. Вътрешните пристанища представляват част от мрежата, по-специално като свързващи точки между водните пътища, посочени в параграф 2 и член 15, и други видове транспорт.
4. Мрежата включва вътрешните пристанища, които са:
а)
отворени за търговски трафик;
б)
разположени в мрежата на вътрешните водни пътища, както е показано в схемата в раздел 4 на приложение I;
в)
свързани с други трансевропейски маршрути, както е посочено в приложение I; и
г)
оборудвани със съоръжения за претоварване, предназначени за интермодален транспорт, или с годишен товарооборот най-малко 500 000 тона.
Вътрешните пристанища, посочени в буква г), са показани в приложение I.
5. Мрежата обхваща също така и инфраструктурата за управление на трафика. Това предполага по-специално изграждането на оперативно съвместима и интелигентна система за трафика и за транспорта, наречена „Система за речни информационни услуги“, с което се цели оптимизирането на наличния капацитет и повишаването на безопасността на мрежата за вътрешните водни пътища, както и подобряването на оперативната съвместимост с другите видове транспорт.
РАЗДЕЛ 5
МОРСКИ ПРИСТАНИЩА
Член 12
Характеристики
1. Морските пристанища позволяват развитието на морския транспорт и представляват точки за обслужване на островите чрез кораби и свързващи точки между морския транспорт и други видове транспорт. Чрез тях се предоставят оборудване и услуги на транспортните оператори. Чрез тяхната инфраструктура се предоставя гама от услуги за превоз на пътници и стоки, включително фериботни услуги, превозване с кораб на къси и дълги разстояния, включително крайбрежно плаване, в рамките на Съюза и между Съюза и трети държави.
2. Морските пристанища, включени в трансевропейската транспортна мрежа, съответстват на една от категориите А, Б или В, както са определени по-долу:
А
:
международни морски пристанища: пристанища с общ обем на годишния трафик не по-малко от 1,5 милиона тона товаропоток или 200 000 души пътникопоток, които - освен ако това е невъзможно, са свързани с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и следователно са от важно значение за международния морски транспорт;
Б
:
морски пристанища на Съюза, които не са включени в категория А: тези пристанища имат общ обем на годишния трафик не по-малко от 0,5 милиона тона товаропоток или между 100 000 и 199 999 души пътникопоток, които са свързани - освен ако това е невъзможно, с наземните части от трансевропейската транспортна мрежа и са снабдени с необходимите съоръжения за претоварване за морско плаване на къси разстояния;
В
:
регионални пристанища: тези пристанища не отговарят на критериите за категории А и B, но са разположени в островни, периферни или най- отдалечени региони, като ги свързват по море и/или свързват такива региони с централните региони на Съюза.
Морските пристанища от категория А са означени на примерните карти в схемите от раздел 5 на приложение I въз основа на най-актуалните данни за пристанището.
3. В допълнение към критериите, предвидени в член 7, пристанищните проекти от общ интерес, които се отнасят за морски пристанища, включени в трансевропейската морска пристанищна мрежа, трябва да отговарят на критериите и спецификациите в приложение II.
Член 13
Морски магистрали
1. Трансевропейската мрежа на морските магистрали има за цел концентрирането на товаропотоците по морски пътища с логистично предназначение, за да се подобрят съществуващите жизнеспособни връзки по море, които се ползват редовно и често за превоз на стоки между държавите-членки, или за да бъдат създадени нови, така че да се намали натовареността по пътищата и/или да се подобри обслужването на периферните и островните държави и региони. Не следва да се изключва комбинираният превоз на пътници и товари по морските магистрали, при условие че преобладава превозът на товари.
2. Трансевропейската мрежа на морските магистрали е съставена от съоръженията и инфраструктурите на най-малко две пристанища, разположени в две различни държави-членки. Тези съоръжения и инфраструктури включват най-малко в една държава-членка елементи като пристанищни съоръжения, електронни системи за логистично управление, процедури за безопасност и сигурност и административни и митнически процедури, както и инфраструктури за пряк достъп по суша и море, включително средства за осигуряване на корабоплаването през цялата година, по-специално чрез предоставяне на разположение на драгажно оборудване и чрез създаване на условия за достъп през зимата с помощта на ледоразбивачи.
3. Вътрешните водни пътища или каналите, определени в раздел 4 на приложение I, които свързват две европейски морски магистрали или два участъка от тях и които допринасят значително за скъсяването на морските трасета, като увеличават ефективността и намаляват времето за превоз, са част от трансевропейската мрежа на морските магистрали.
4. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се предлагат от най-малко две държави-членки и трябва да отговарят на съществуващите нужди. Предложените проекти трябва по правило да включват участие на публичния и частния сектор в съответствие с процедури, които предвиждат - преди помощите от националните бюджети да могат да бъдат допълнени, ако е необходимо, от помощи от Съюза - тръжни процедури в една от следните форми:
а)
чрез публични покани за представяне оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки, които имат за цел установяването на нови връзки от пристанище от категория А по смисъла на член 12, параграф 2, което те подбират предварително за всяка морска зона, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III;
б)
доколкото местоположението на пристанищата е сравнимо - чрез публични покани за представяне на оферти, организирани съвместно от заинтересованите държави-членки и насочени към консорциуми, които обединяват най-малко корабните дружества и пристанищата, разположени в една от морските зони, както е предвидено в проект № 21, посочен в приложение III.
5. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа от морски магистрали:
а)
имат за предмет най-вече съоръженията и инфраструктурите, които съставляват мрежата от морски магистрали;
б)
могат да включват, без да се засягат членове 107 и 108 от Договора за функционирането на Европейския съюз, стартови помощи, ако вследствие на тръжните процедури, посочени в параграф 4, бъде преценено, че е необходима публично подпомагане за осигуряване на финансовата жизненоспособност на проекта; стартовите помощи са ограничени до две години и се предоставят единствено за подпомагане на покриването на надлежно оправданите инвестиционни разходи; те не могат да надвишават минималната сума, оценена като необходима за стартирането на съответните връзки; помощите не трябва да водят до нарушаване на конкуренцията в съответните пазари в противоречие с общия интерес;
в)
могат да включват също така и дейности, ползите от които са по-разнообразни и които не са свързани с конкретни пристанища, като например предоставянето на оборудване за операции по разбиване на лед и драгажни операции, както и информационни системи, включително системи за управление на трафика и електронни системи за докладване.
6. Проектите от общ интерес за трансевропейската мрежа на морските магистрали се представят за одобрение на Комисията.
7. В тригодишен срок Комисията представя на комитета, посочен в член 21, параграф 1, първоначален списък на конкретните проекти от общ интерес, като по този начин тя изразява в конкретна форма концепцията за морски магистрали.
Този списък се съобщава и на Европейския парламент.
РАЗДЕЛ 6
ЛЕТИЩА
Член 14
Характеристики
1. Трансевропейската летищна мрежа обхваща летищата, които са разположени на територията на Съюза и които са открити за търговски въздушен трафик, при условие че отговарят на критериите, предвидени в раздел 6 на приложение II. Тези летища се класифицират в зависимост от обема и вида въздушен трафик и в зависимост от функциите, които изпълняват в рамките на мрежата. Те позволяват да се развиват въздушните връзки и взаимната свързаност между въздухоплавателния транспорт и други видове транспорт.
2. Международните свързващи точки и свързващите точки в Съюза са ядрото на трансевропейската летищна мрежа. Връзките между Съюза и останалата част от света се осигуряват, в голямата си част, от международните свързващи точки. Свързващите точки в Съюза осигуряват предимно свързването в рамките на Съюза, като обслужването извън Съюза все още представлява малка част от дейността им. Регионалните свързващи точки и точки за достъп осигуряват достъп до централната част на мрежата или допринасят за предотвратяване на крайната изолация на периферните и изолираните региони.
3. Международните и вътрешните за Съюза свързващи точки се свързват постепенно с високоскоростните линии на железопътната мрежа, когато това е уместно. Мрежата включва инфраструктурите и съоръженията, които позволяват интегрирането на въздушните и железопътни транспортни услуги и, когато е уместно, морските транспортни услуги.
РАЗДЕЛ 7
МРЕЖА НА КОМБИНИРАНИЯ ТРАНСПОРТ
Член 15
Характеристики
Трансевропейската мрежа на комбинирания транспорт включва:
а)
железопътни линии и вътрешни водни пътища, подходящи за комбиниран транспорт и корабоплаване, които, комбинирани, когато е уместно, с най-късото трасе за автомобилен превоз на товари в началото или края на пътуването, позволяват превоз на стоки на дълги разстояния;
б)
интермодални терминали, оборудвани със съоръжения, позволяващи претоварване между железопътни линии, вътрешни водни и морски пътища и шосета;
в)
подходящ подвижен състав - на временна основа, когато все още неадаптираните характеристики на инфраструктурата го изискват.
РАЗДЕЛ 8
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ И ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО МОРСКИЯ ТРАФИК
Член 16
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление и информация относно морския трафик обхваща:
а)
системите за управление на морския брегови или пристанищен трафик;
б)
системите за позициониране на корабите;
в)
системите за докладване относно корабите, пренасящи опасни или замърсяващи товари;
г)
системите за комуникация при бедствие и за безопасност в морето.
РАЗДЕЛ 9
МРЕЖА ЗА УПРАВЛЕНИЕ НА ВЪЗДУШНИЯ ТРАФИК
Член 17
Характеристики
Трансевропейската мрежа за управление на въздушния трафик обхваща въздушното пространство, предназначено за общо въздухоплаване, въздушните пътища, помощните средства за въздушна навигация, системите за планиране и управление на трафика и системата за контрол на въздушния трафик (контролни центрове, средства за проследяване и за комуникация), необходими за сигурното и ефикасно въздухоплаване в европейското въздушно пространство.
РАЗДЕЛ 10
МРЕЖА ЗА ПОЗИЦИОНИРАНЕ И НАВИГАЦИЯ
Член 18
Характеристики
Трансевропейската мрежа за позициониране и навигация включва системите за позициониране и навигация чрез спътници и системите, определени в рамките на бъдещия европейски план за радионавигация. Тези системи предлагат ефикасна и надеждна услуга за позициониране и навигация за всички видове транспорт.
РАЗДЕЛ 11
КООРДИНАЦИЯ МЕЖДУ ДЪРЖАВИТЕ-ЧЛЕНКИ
Член 19
Европейски координатор
1. За улесняване на съгласуваното изпълнение на някои проекти, в частност трансграничните проекти, или на части от трансгранични проекти измежду проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в член 25, Комисията, със съгласието на заинтересованите държави-членки и след консултация с Европейския парламент, може да определи лице, наречено „европейски координатор“.
2. Европейският координатор се избира по-специално в зависимост от неговия опит с европейските институции и познанията му по въпросите, свързани с финансирането и социално-икономическата и екологична оценка на големи проекти.
3. Решението на Комисията за определяне на европейски координатор посочва по какъв начин последният ще изпълнява задачите, посочени в параграф 5.
4. Европейският координатор действа от името и за сметка на Комисията. Обикновено европейският координатор е компетентен по отношение на отделен проект, по-специално при трансгранични проекти, но при необходимост неговата компетентност може да бъде разширена до всички проекти по дадена основна ос. Европейският координатор изготвя работен план за своята дейност съвместно със заинтересованите държави-членки.
5. Европейският координатор:
а)
в сътрудничество със заинтересованите държави-членки насърчава използването на съвместни методи на оценка на проектите и съветва, когато е уместно, вносителите на проектите във връзка с финансовите пакети на проектите;
б)
всяка година изготвя за Европейския парламент, Комисията и заинтересованите държави-членки доклад за напредъка по проектите, за които той отговаря, за последните развития в нормативната или друга област, които може да се отразят върху характеристиките на проектите, както и за евентуалните трудности и препятствия, които могат да доведат до сериозно закъснение спрямо датите, посочени в приложение III;
в)
консултира се, съвместно със заинтересованите държави-членки, с регионалните и местните власти, операторите и ползвателите на превозните средства, както и с представителите на гражданското общество, за да придобие по-точна представа за търсенето на транспортни услуги, възможностите за финансиране на инвестициите и вида услуги, които трябва да се предоставят с оглед улесняване на достъпа до това финансиране.
6. Заинтересованите държави-членки си сътрудничат с европейския координатор и му предоставят информацията, необходима за изпълнението на задачите, посочени в параграф 5.
7. Без да се засягат приложимите процедури, установени в правото на Съюза или в националното право, Комисията може да поиска становището на европейския координатор по време на разглеждането на заявленията за финансиране от страна на Съюза на проекти или групи проекти, по отношение на които европейският координатор е компетентен.
РАЗДЕЛ 12
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 20
Национални планове и програми
Държавите-членки предоставят на Комисията обобщения на националните планове и програми, изготвени от тях с оглед развитието на трансевропейската транспортна мрежа, по-специално относно проектите, обявени за проекти от европейски интерес, посочени в членове 24-27. След изготвянето на националните планове и програми държавите-членки ги предават на Комисията за сведение.
Член 21
Комитет за мониторинг на насоките и за обмен на информация
1. Комисията се подпомага от Комитета за мониторинг на насоките и обмен на информация, наричан по-долу „Комитетът“, съставен от представители на държавите-членки и председателстван от представител на Комисията.
2. Комитетът осъществява обмена на информация по плановете и програмите, изпратени от държавите-членки, и може да разглежда всякакви въпроси, свързани с развитието на трансевропейската транспортна мрежа.
Член 22
Доклад
Веднъж на всеки две години Комисията представя пред Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите доклад за прилагането на насоките, описани в настоящото решение.
Комитетът подпомага Комисията при изготвянето на този доклад.
Докладът бива придружен, когато е необходимо, от законодателни предложения за преразглеждане на насоките. Когато е уместно, той включва изменения на списъка на приоритетните проекти в приложение III или допълнения на този списък с проекти, съответстващи на член 23, параграф 1. При преразглеждането се вземат предвид по-специално проектите, допринасящи за териториалното сближаване в рамките на Съюза в съответствие с член 23, параграф 1, буква д).
Член 23
Приоритетни проекти
1. Приоритетните проекти са проекти от общ интерес, посочени в член 7, чието проучване потвърждава, че:
а)
имат за цел да премахнат стеснен участък или да попълнят липсващо звено по основно трасе на трансевропейската мрежа, по-специално проекти, които са трансгранични проекти, които преминават през естествени препятствия или които включват трансгранична отсечка;
б)
са в такъв мащаб, че дългосрочното планиране на европейско равнище ще допринесе за значителна добавена стойност;
в)
предоставят като цяло потенциални чисти социално-икономически ползи, както и други социално-икономически предимства;
г)
подобряват в значителна степен мобилността на стоките и хората между държавите-членки и по такъв начин допринасят и за оперативната съвместимост на националните мрежи;
д)
допринасят за териториалното сближаване в рамките на Съюза, като интегрират мрежите на новите държави-членки и като подобряват връзките с периферните и островните региони;
е)
допринасят за устойчивото развитие на транспорта, като повишават безопасността и като намаляват вредите, нанасяни от транспорта на околната среда, по-специално като допринасят за преминаването към определени видове транспорт: железопътния транспорт, интермодалния транспорт, вътрешното корабоплаване и морския транспорт;
ж)
свидетелстват за ангажимента на заинтересованите държави-членки за навременното извършване на проучвания и на процедури за оценка с оглед приключването на работите в предварително определения срок, въз основа на националните планове или всякакви други равностойни документи, отнасящи се до въпросния проект.
2. Приоритетните проекти, работите по които е трябвало да започнат преди 2010 г., участъците от тях, както и определените срокове за приключване на работите, посочени в параграф 1, буква ж), са предвидени в приложение III.
3. До 2010 г. Комисията изготвя доклад за напредъка и, когато е уместно, предлага изменения на списъка на приоритетните проекти, набелязани в приложение III и съответстващи на параграф 1.
Член 24
Декларация за европейски интерес
Приоритетните проекти, набелязани в приложение III, се обявяват за проекти от европейски интерес. Тази декларация се прави само в съответствие с процедурата, установена в Договорите и свързаните с тях законодателни актове.
Член 25
Проекти с обявен европейски интерес
1. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, държавите членки:
а)
по време на представянето на своите проекти по Кохезионния фонд в съответствие с Регламент (ЕО) № 1084/2006 на Съвета от 11 юли 2006 г. за създаване на Кохезионен фонд (13), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес;
б)
при представянето на своите проекти с оглед бюджета за трансевропейските мрежи, в съответствие с членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 20 юни 2007 г. за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи (14), дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
2. Без да се засяга правната основа на съответните финансови инструменти на Съюза, Комисията:
а)
насърчава държавите-членки да вземат предвид проектите, обявени за проекти от европейски интерес, при планирането на своите структурни фондове, по-специално в регионите, обхванати от цел „Сближаване“, като се вземат предвид националните транспортни схеми, които попадат в приложното поле на наличните рамки за подпомагане на Съюза;
б)
следи държавите-бенефициери по Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), по време на представянето на техните проекти в рамките на този инструмент и в съответствие с Регламент (ЕО) № 1085/2006 на Съвета от 17 юли 2006 г. за създаване на Инструмент за предприсъединителна помощ (ИПП) (15), да дават съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
3. При планирането на своите финансови потребности Комисията дава съответното предимство на проектите, обявени за проекти от европейски интерес.
Член 26
Закъснение при приключването на проектите, обявени за проекти от европейски интерес
1. В случай на значително закъснение спрямо крайния срок 2010 г. в започването на работата по някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, Комисията изисква от заинтересованите държави-членки да посочат в тримесечен срок причините за това закъснение. Въз основа на дадения отговор Комисията се консултира с всички заинтересовани държави-членки, за да реши проблема, който е довел до закъснението.
Комисията може да предприеме съответните мерки, като се консултира с комитета и в рамките на активно наблюдение на изпълнението на проекта, обявен за проект от европейски интерес, и при надлежно отчитане на принципа за пропорционалност. На заинтересованите държави-членки се дава възможност да представят становище по тези мерки преди тяхното приемане.
Европейският парламент бива информиран незабавно за всяка предприета мярка.
При приемането на тези мерки Комисията надлежно взема предвид отговорността на всяка от заинтересованите държави-членки за закъснението и се въздържа от предприемането на мерки, които могат да навредят на изпълнението на проекта в държава-членка, която не е отговорна за това закъснение.
2. Когато някой от проектите, обявени за проекти от европейски интерес, не е приключен в голямата си част в разумен срок след очакваната крайна дата за неговото приключване, посочена в приложение III, и всички заинтересовани държави-членки са отговорни за закъснението, Комисията преразглежда проекта в съответствие с процедурата, посочена в параграф 1, с цел проектът да престане да бъде класифициран като проект от европейски интерес по реда на процедурата за преразглеждане, посочена в член 22, трета алинея.
Във всички случаи Комисията преразглежда проекта в края на период от 15 години след датата, на която проектът е бил обявен за проект от европейски интерес по смисъла на настоящото решение.
Член 27
Оценки на социално-икономическото въздействие и на въздействието върху околната среда
1. Пет години след приключването на проект, обявен за проект от европейски интерес, или на някоя от неговите отсечки, заинтересованите държави-членки извършват оценка на социално-икономическото му въздействие и въздействието му върху околната среда, включително въздействието му върху търговията и свободното движение на хора и стоки между държавите-членки, върху териториалното сближаване и върху устойчивото развитие. Държавите-членки информират Комисията за резултатите от тази оценка.
2. Когато проект от европейски интерес включва трансгранична отсечка, която е неделима технически и финансово, заинтересованите държави-членки координират своите процедури на оценка на социално-икономическото въздействие на проекта и полагат усилия да проведат трансгранична анкета, преди да дадат разрешение за изграждането и при отчитане на съществуващата рамка.
3. Другите отсечки на проекти от европейски интерес се координират двустранно или многостранно от държавите-членки, в зависимост от конкретния случай.
4. Съгласуваните действия или трансграничните анкети, посочени в параграф 2, се прилагат, без да се засягат задълженията, произтичащи от законодателството на Съюза в областта на опазването на околната среда, и по-специално задълженията във връзка с оценката на въздействието върху околната среда. Заинтересованите държави-членки информират Комисията за започването и за резултата от тези съгласувани действия или трансгранични анкети. Комисията включва тази информация в доклада, посочен в член 22.
Член 28
Трансгранични отсечки
Трансграничните отсечки между две държави-членки в рамките на определени приоритетни проекти, включително морски магистрали, се определят от въпросните държави въз основа на критерии, определени от Комитета, като Комисията се уведомява за тях.
Това са по-специално отсечките, които са неделими технически и финансово или за които заинтересованите държави-членки се ангажират съвместно и създават обща структура.
Член 29
Отмяна
Решение № 1692/96/ЕО се отменя.
Позоваванията на отмененото решение се считат за позовавания на настоящото решение и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 30
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 31
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 7 юли 2010 година.
SKLEP št. 661/2010/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 7. julija 2010
o smernicah Unije za razvoj vseevropskega prometnega omrežja
(prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega odstavka člena 172 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Odločba št. 1692/96/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 1996 o smernicah Skupnosti za razvoj vseevropskega prometnega omrežja (3) je bila večkrat (4) bistveno spremenjena. Ker se bo še spreminjala, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.
(2)
Vzpostavitev in razvoj vseevropskih prometnih omrežij prispevata k doseganju glavnih ciljev Unije, na primer k nemotenemu delovanju notranjega trga in h krepitvi ekonomske in socialne kohezije.
(3)
Vzpostavitev in razvoj vseevropskih prometnih omrežij na celotnem ozemlju Unije vsebujeta tudi posebna cilja zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga pod najboljšimi socialnimi, okoljskimi in varnostnimi pogoji ter vključiti vse vrst prevoza ob upoštevanju njihovih primerjalnih prednosti. Eden od možnih učinkov vseevropskega omrežja je ustvarjanje delovnih mest.
(4)
Rast prometa zlasti zaradi naraščajočega deleža težkih tovornih vozil povzroča vedno večje prometne zastoje in ozka grla na mednarodnih prometnih koridorjih. Da bi zagotovili mednarodno mobilnost blaga in potnikov, je torej treba čim bolj izkoristiti zmogljivost vseevropskega prometnega omrežja.
(5)
Ladijski prevozi na kratkih relacijah lahko med drugim prispevajo k razbremenitvi zastojev na kopenskih prometnih poteh.
(6)
Vključevanje omrežij na evropski ravni se lahko razvije samo postopoma z medsebojnim povezovanjem različnih vrst prevoza, da bi bolje izkoristili dane prednosti posamezne vrste prevoza.
(7)
Točke medsebojne povezave, vključno z morskimi pristanišči in pristanišči na celinskih vodah ter intermodalnimi terminali, so predpogoj za vključevanje različnih načinov prevoza v multimodalno omrežje.
(8)
Ker ciljev tega sklepa, in zlasti določitve splošne zasnove in prednostnih nalog na področju vseevropskih prometnih omrežij, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker te cilje zaradi potrebe po njihovi uskladitvi lažje doseže Unija, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev.
(9)
Opredeliti je treba projekte v skupnem interesu, ki prispevajo k doseganju teh ciljev in so skladni s prioritetami tako sprejetih ukrepov. Upoštevati bi bilo treba samo potencialno ekonomsko upravičene projekte.
(10)
Prednostne projekte je treba razglasiti za projekte v evropskem interesu, kar omogoča osredotočenje financiranja s strani Unije na takšne projekte in uvedbo mehanizmov za pospešitev usklajevanja med državami članicami z namenom pospešiti dokončanje projektov v želenih časovnih okvirih.
(11)
V skladu s členom 170 Pogodbe o delovanju Evropske unije bi morala politika vseevropskega omrežja prispevala h krepitvi gospodarske in socialne kohezije znotraj Unije. Da bi dosegli ta cilj, si je treba prizadevati za kar največjo usklajenost med smernicami Unije za vseevropsko prometno omrežje in načrtovanjem ustreznih finančnih instrumentov, ki so na voljo na ravni Unije.
(12)
Naknadno ocenjevanje prednostnih projektov bi moralo omogočiti lažje spremembe smernic in seznama prednostnih projektov v prihodnosti ter prispevati k izboljšanju načinov predhodnega ocenjevanja, ki jih izvajajo države članice.
(13)
Določeni javni in zasebni projekti, ki bodo verjetno pomembno vplivali na okolje, bi morali biti odobreni samo po predhodni presoji tega potencialnega vpliva v skladu z obstoječimi pravili Unije.
(14)
V opredelitev in izvajanje politike Unije na področju vseevropskih omrežij bi bilo treba vključiti zahteve varstva okolja v skladu s členom 11 Pogodbe o delovanju Evropske unije. To vključuje prednostno pospeševanje infrastrukture za vrste prevoza z manjšim vplivom na okolje in sicer za železniški prevoz, prevoz po morju na kratkih razdaljah in prevoz po celinskih plovnih poteh.
(15)
Okoljska presoja v skladu z Direktivo 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih planov in programov na okolje (5) se bo v prihodnosti izvajala za vse načrte in programe, namenjene projektom v skupnem interesu. Financiranje prometne infrastrukture bi moralo biti pogojeno z izpolnjevanjem določb okoljske zakonodaje Unije, zlasti Direktive Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o presoji učinkov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (6), Direktive Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih bivalnih okolij ter divje favne in flore (7) ter Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (kodificirana različica) (8).
(16)
Znotraj splošnega cilja zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga bi bilo treba vzpostaviti mehanizme za podporo razvoju morskih avtocest med državami članicami, da bi zmanjšali cestne zastoje in/ali izboljšali dostop do obrobnih in otoških regij ter držav. Vzpostavitev takšnih mehanizmov, ki jih med drugim podpirajo razpisni postopki, bi morala biti pregledna in prilagojena potrebam ter ne bi smela na nikakršen način posegati v predpise Unije o konkurenci ali javnih naročilih.
(17)
Za večji donos naložb in zaradi njihove lažje uskladitve ter povezovanja v paket bo morda nujna tesnejša koordinacija med državami, ki so vpletene v projekte na isti prometni poti.
(18)
Komisija bi morala vsaki dve leti predloži poročilo o izvajanju tega sklepa in do leta 2010 sestaviti osnutek poročila ter po potrebi predlagati spremembe seznama prednostnih projektov.
(19)
Odbor bi moral biti pooblaščen predvsem za pomoč Komisiji, kadar preverja izvajanje in razvijanje smernic, predvidenih s tem sklepom.
(20)
Zaradi jasnosti bi bilo treba Prilogo I k Odločbi št. 1692/96/ES nadomestiti z novo prilogo, ki bo vsebovala zemljevide vseh držav članic; s tem bi zagotovili, da bodo zemljevidi, ki jih ta navedena odločba, kot je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1791/2006 (9), že vsebuje, dopolnjeni z zemljevidi iz akta o pristopu iz leta 2003. Poleg tega je ciljni datum za načrt leto 2020 za vse države članice -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
ODDELEK 1
SPLOŠNA NAČELA
Člen 1
Vsebina
1. Namen tega sklepa je določiti smernice, ki zajemajo cilje, prednostne naloge in splošno zasnovo ukrepov, predvidenih na področju vseevropskega prometnega omrežja. Te smernice opredeljujejo projekte v skupnem interesu, katerih izvajanje naj bi prispevalo k razvoju omrežja po vsej Uniji.
2. Smernice iz odstavka 1 sestavljajo splošni okvir napotil, ki je namenjen spodbujanju držav članic in, kjer je primerno, tudi Unije pri izvajanju projektov v skupnem interesu, katerih namen je zagotoviti kohezijo, medsebojno povezavo in interoperabilnost vseevropskega prometnega omrežja kakor tudi dostop do tega omrežja. Namen teh smernic je tudi omogočiti lažjo vključitev zasebnega sektorja.
3. Bistvene zahteve v zvezi z interoperabilnostjo vseevropskega prometnega omrežja, prometno telematiko in pomožnimi storitvami so v skladu s Pogodbama opredeljene v Direktivi 2008/57/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o interoperabilnosti železniškega sistema v Skupnosti (10) in ločeno od tega sklepa.
Člen 2
Cilji
1. Vseevropsko prometno omrežje se vzpostavi postopoma do leta 2020 s povezovanjem infrastrukturnih omrežij za kopenski, pomorski in zračni promet v celotni Uniji v skladu s shemami, prikazanimi na zemljevidih v Prilogi I in/ali specifikacijah v Prilogi II.
2. Omrežje mora:
(a)
zagotoviti trajnostno mobilnost oseb in blaga znotraj območja brez notranjih meja pod najboljšimi možnimi socialnimi in varnostnimi pogoji, hkrati pa pomagati doseči cilje Unije, zlasti glede okolja in konkurence, ter prispevati h krepitvi ekonomske in socialne kohezije;
(b)
nuditi uporabnikom visokokakovostno infrastrukturo pod sprejemljivimi ekonomskimi pogoji;
(c)
vključiti vse načine prevoza ob upoštevanju njihovih primerjalnih prednosti;
(d)
omogočiti optimalno uporabo obstoječih zmogljivosti;
(e)
biti čim bolj interoperabilno pri načinih prevoza in spodbujati intermodalnost med različnimi načini prevoza;
(f)
biti čim bolj ekonomsko uspešno;
(g)
pokrivati celotno ozemlje držav članic, kar bi omogočilo splošni dostop, povezovalo otoška, neobalna in obrobna območja s centralnimi območji ter med seboj povezovalo glavne urbane aglomeracije in regije Unije brez ozkih grl;
(h)
imeti možnost povezave z omrežji držav članic Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA), držav srednje in vzhodne Evrope ter sredozemskih držav, hkrati pa pospeševati interoperabilnost in dostop do teh omrežij, če se izkaže, da je to v interesu Unije.
Člen 3
Obseg omrežja
1. Vseevropsko omrežje obsega prometno infrastrukturo, sisteme za upravljanje prometa ter sisteme za določanje položaja in navigacijo.
2. Prometna infrastruktura obsega cestna in železniška omrežja ter omrežja celinskih plovnih poti, morske avtoceste, pomorska pristanišča in pristanišča na celinskih plovnih poteh, letališča ter druge povezovalne točke med različnimi omrežji.
3. Sistemi za upravljanje prometa ter sistemi za določanje položaja in navigacijo vključujejo potrebne tehnične naprave ter informacijske in telekomunikacijske sisteme za zagotavljanje usklajenega delovanja omrežja in učinkovitega upravljanja prometa.
Člen 4
Splošna zasnova ukrepov
Splošne zasnove ukrepov Unije zajemajo:
(a)
sestavo in revizijo shem omrežja;
(b)
opredelitev projektov v skupnem interesu;
(c)
prilagoditev obstoječega omrežja;
(d)
pospeševanje interoperabilnosti omrežja;
(e)
najboljšo kombinacijo načinov prevoza, med drugim z ustvarjanjem prometnih vozlišč, ki naj bodo za tovorni promet po možnosti zunaj mestnih središč, da bi omogočili učinkovito delovanje intermodalnosti;
(f)
prizadevanje za doslednost in dopolnjevanje finančne pomoči v skladu s pravili, ki se uporabljajo za vsak finančni instrument;
(g)
raziskave in razvoj;
(h)
sodelovanje z zadevnimi tretjimi državami z razvijanjem omrežja in sklepanje primernih sporazumov z njimi;
(i)
spodbude za države članice in mednarodne organizacije za pospeševanje ciljev, za katere si prizadeva Unija;
(j)
pospeševanje stalnega sodelovanja med zainteresiranimi stranmi;
(k)
vse druge ukrepe, ki se izkažejo za potrebne za dosego ciljev iz člena 2(2).
Člen 5
Prednostne naloge
Prednostne naloge ob upoštevanju ciljev, določenih v členu 2(2), in splošne zasnove ukrepov iz člena 4, so:
(a)
vzpostavitev in razvoj ključnih in vmesnih povezav, ki so potrebne za odpravo ozkih grl, dograjevanje manjkajočih odsekov in izgradnja glavnih poti, zlasti njihovih čezmejnih odsekov, prečkanje naravnih ovir in izboljšanje interoperabilnosti na glavnih poteh;
(b)
vzpostavitev in razvoj infrastrukture za izboljšanje povezave nacionalnih omrežij, ki omogočajo povezovanje otokov ali območij, podobnih otokom, neobalnih, obrobnih območij in najbolj oddaljenih regij na eni strani z osrednjimi območji Unije na drugi strani, zlasti z namenom znižati visoke prevozne stroške na teh območjih;
(c)
potrebni ukrepi za postopno izgradnjo interoperabilnega železniškega omrežja, ki bi obsegalo proge, prilagojene za tovorni promet, kjer je to izvedljivo;
(d)
potrebni ukrepi za pospešitev ladijskega prometa na dolgih razdaljah, prevoza po morju na kratkih razdaljah in ladijskega prometa po celinskih plovnih poteh;
(e)
potrebni ukrepi za povezavo železniškega in zračnega prometa, zlasti z železniškim dostopom do letališč in, kjer je to primerno, potrebna infrastruktura ter naprave;
(f)
najboljša izraba zmogljivosti in učinkovitosti obstoječe in nove infrastrukture, širše povezovanje različnih načinov prevoza, izboljšana varnost in zanesljivost omrežja s postavitvijo in izboljšanjem intermodalnih ploščadi in infrastrukturo za dostop do njih in/ali razvojem inteligentnih sistemov;
(g)
vključitev varnostnih in okoljskih interesov v projektiranje in vzpostavitev vseevropskega prometnega omrežja;
(h)
razvoj trajnostne mobilnosti oseb in blaga v skladu s cilji Unije glede trajnostnega razvoja.
Člen 6
Omrežja tretjih držav
Spodbujanje projektov v skupnem interesu in medsebojnega povezovanja omrežij ter interoperabilnosti s strani Unije za zagotovitev združljivosti omrežij tretjih držav z vseevropskim prometnim omrežjem se določi za vsak primer posebej v skladu z ustreznimi postopki iz Pogodb.
Člen 7
Projekti v skupnem interesu
1. Projekti tvorijo skupni cilj, katerega izvajanje je odvisno od njihove stopnje zrelosti in od razpoložljivosti finančnih sredstev, in ne posegajo v finančne obveznosti države članice ali Unije.
2. V skladu s pravili iz Pogodb, še zlasti glede konkurenčnih vprašanj, velja, da je v skupnem interesu vsak projekt, ki:
(a)
sledi ciljem, določenim v členu 2(2);
(b)
zadeva omrežje, opisano v členu 3(1);
(c)
ustreza eni ali več prednostnim nalogam, ki so določene v členu 5; in
(d)
je potencialno ekonomsko uspešen na podlagi analize socialno-ekonomskih stroškov in koristi.
3. Projekti se nanašajo na del omrežja, ki je opisano v členih od 9 do 18, in še zlasti:
(a)
veljajo za poti, ki so opredeljene na zemljevidih v Prilogi I; in/ali
(b)
ustrezajo specifikacijam ali merilom iz Priloge II.
4. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe v okviru načel, določenih v členu 1(2).
Člen 8
Varstvo okolja
1. Pri načrtovanju in izvajanju projektov morajo države članice upoštevati varstvo okolja tako, da v skladu z Direktivo 85/337/EGS izvedejo presojo o tem, kako projekti v skupnem interesu, ki jih je treba izvesti, vplivajo na okolje, in da uporabijo direktivi 92/43/EGS in 2009/147/ES.
Po 21. juliju 2004 morajo države članice v skladu z Direktivo 2001/42/ES izvesti presojo vplivov načrtov in programov, namenjenih projektom v skupnem interesu, zlasti kadar le-ti zadevajo gradnjo novih cest ali razvoj druge pomembne infrastrukture.
Države članice rezultate takšne presoje upoštevajo pri pripravi zadevnih načrtov in programov v skladu s členom 8 Direktive 2001/42/ES.
2. Pred 21. julijem 2004 Komisija v soglasju z državami članicami razvije ustrezne metode za strateško vrednotenje vplivov, da bi med drugim zagotovila ustrezno uskladitev, se izognila podvajanju prizadevanj in dosegla enostavnejše ter hitrejše postopke pri načrtovanju čezmejnih projektov in koridorjev.
Rezultate tega dela in presoje vplivov projektov vseevropskega omrežja, ki jih države članice izvajajo v skladu z Direktivo 2001/42/ES, Komisija upošteva v svojem poročilu o smernicah in možnih spremljajočih zakonskih predlogih za spremembo smernic, predvidenih v členu 22 tega sklepa.
ODDELEK 2
CESTNO OMREŽJE
Člen 9
Značilnosti
1. Vseevropsko cestno omrežje obsega avtoceste in ceste visoke kakovosti, ne glede na to, ali obstajajo, so nove ali jih je treba prilagoditi, ki:
(a)
imajo pomembno vlogo v prometu na dolge razdalje; ali
(b)
obidejo glavna mestna središča po poteh, ki so določene z omrežjem; ali
(c)
zagotavljajo medsebojno povezavo z drugimi načini prevoza; ali
(d)
povezujejo neobalna in obrobna območja z osrednjimi območji Unije.
2. Omrežje uporabnikom zagotavlja visoko, enotno in trajno raven storitev, udobja in varnosti.
3. Omrežje obsega tudi infrastrukturo za upravljanje prometa, obveščanje uporabnikov o dogodkih, nujnih primerih ter elektronskem plačevanju pristojbin, ki temelji na aktivnem sodelovanju med sistemi za upravljanje prometa na evropski, nacionalni in regionalni ravni in službami, ki nudijo informacije o potovanju in prometu ter dajatvah na dodano vrednost, kar bo zagotovilo potrebno dopolnitev z napravami/povezavami, katerih razvoj je omogočil program vseevropskega telekomunikacijskega omrežja.
ODDELEK 3
ŽELEZNIŠKO OMREŽJE
Člen 10
Značilnosti
1. Železniško omrežje obsega železniške proge za visoke hitrosti in železniške proge za konvencionalne hitrosti.
2. Omrežje železniških prog za visoke hitrosti, ki obratuje z uporabo obstoječe ali nove tehnologije, obsega:
(a)
posebej zgrajene železniške proge za visoke hitrosti, prilagojene hitrostim, ki so na splošno enake ali večje od 250 km/h;
(b)
posebej izpopolnjene železniške proge za visoke hitrosti za hitrosti približno 200 km/h;
(c)
posebej izpopolnjene železniške proge za visoke hitrosti ali posebej zgrajene železniške proge za visoke hitrosti, povezane z omrežjem prog za visoke hitrosti, ki imajo posebne značilnosti zaradi topografskih, okoljskih, reliefnih ali urbanističnih ovir, kjer mora biti hitrost prilagojena vsakemu posameznemu primeru.
Omrežje železniških prog za visoke hitrosti obsega proge, ki so navedene v oddelku 3 Priloge I. Bistvene zahteve in tehnične značilnosti glede interoperabilnosti, ki veljajo za železniške proge za visoke hitrosti, ki obratujejo z uporabo obstoječe tehnologije, se opredelijo v skladu z Direktivo Sveta 96/48/ES z dne 23. julija 1996 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za visoke hitrosti (11). Države članice Komisijo predhodno obvestijo o odprtju vsake železniške proge za visoke hitrosti in o njenih tehničnih značilnostih.
3. Omrežje železniških prog za konvencionalne hitrosti obsega proge za konvencionalni železniški prevoz potnikov in tovora, skupaj z železniškim deli vseevropskega omrežja za kombinirani promet iz člena 15, povezavami do morskih pristanišč in pristanišč na celinskih vodah, ki so v skupnem interesu, in do tistih tovornih ploščadi, ki so odprte za vse operatorje. Bistvene zahteve in tehnične značilnosti glede interoperabilnosti, ki veljajo za konvencionalne železniške proge, so opredeljene v skladu z Direktivo 2001/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. marca 2001 o interoperabilnosti vseevropskega železniškega sistema za konvencionalne hitrosti (12).
4. Železniško omrežje obsega infrastrukturo in naprave, ki omogočajo povezavo železniških in cestnih storitev in kjer je to primerno, storitve pomorskega in zračnega prometa. V tem smislu je treba nameniti posebno pozornost povezavam regionalnih letališč z omrežjem.
5. Železniško omrežje izpolnjuje najmanj eno od naslednjih funkcij:
(a)
ima pomembno vlogo v potniškem prometu na dolge razdalje;
(b)
omogoča povezavo z letališči, kjer to ustreza;
(c)
omogoča dostop do regionalnih in lokalnih železniških omrežij;
(d)
pospešuje tovorni promet z opredelitvijo in razvojem glavnih prog, namenjenih tovornemu prometu, ali prog, na katerih imajo prednost tovorni vlaki;
(e)
ima pomembno vlogo v kombiniranem prevozu;
(f)
preko pristanišč v skupnem interesu omogoča povezavo med morskim prevozom na kratkih razdaljah in celinskimi plovnimi potmi.
6. Omrežje zagotavlja uporabnikom visoko raven kakovosti in varnosti prek neprekinjenega obratovanja in postopnega izvajanja njegove interoperabilnosti, ki se doseže zlasti s tehničnim usklajevanjem in usklajenim sistemom za krmiljenje in nadzor (ERTMS), ki se priporoča za evropsko železniško omrežje. V ta namen Komisija v posvetovanju z državami članicami oblikuje razvojni načrt, ki bo usklajen z nacionalnimi načrti.
ODDELEK 4
OMREŽJE CELINSKIH PLOVNIH POTI IN PRISTANIŠČA NA CELINSKIH VODAH
Člen 11
Značilnosti
1. Vseevropsko omrežje celinskih plovnih poti obsega reke, kanale ter različne vrste rečnih rokavov in drugih povezav med njimi. Zlasti omogoča povezavo med industrijskimi območji in glavnimi mestnimi aglomeracijami ter jih povezuje s pristanišči.
2. Minimalne tehnične značilnosti za plovne poti, ki tvorijo del omrežja, so tiste, določene za plovno pot razreda IV, ki omogoča prehod plovila ali sestava potiskanih plovil dolžine od 80 do 85 m in širine 9,50 m. Kadar je plovna pot, ki tvori del omrežja, posodobljena ali zgrajena, bi morale tehnične specifikacije ustrezati vsaj razredu IV in omogočati naknadno izpolnitev pogojev za razred Va/Vb in vzpostaviti zadovoljiv prehod plovil, ki se uporabljajo v kombiniranem prometu. Razred Va omogoča prehod plovila ali sestava potiskanih plovil dolžine 110 m in širine 11,40 m. Razred Vb omogoča prehod sestava potiskanih plovil dolžine od 172 do 185 m in širine 11,40 m.
3. Pristanišča na celinskih vodah oblikujejo del omrežja zlasti kot prometna križišča med celinskimi plovnimi potmi, navedenimi v odstavku 2 in členu 15, in drugimi načini prevoza.
4. Omrežje vključuje pristanišča na celinskih vodah, ki so:
(a)
odprta za komercialni promet;
(b)
locirana v omrežju celinskih plovnih poti, kakor je prikazano v pregledu v oddelku 4 Priloge I;
(c)
povezana z drugimi vseevropskimi prometnimi potmi, kakor je prikazano v Prilogi I; in
(d)
opremljena z napravami in objekti za pretovarjanje za intermodalni prevoz ali z obsegom letnega tovornega prometa vsaj 500 000 ton.
Pristanišča v omrežju celinskih plovnih poti iz točke (d) so prikazana v Prilogi I.
5. Omrežje vključuje tudi infrastrukturo za upravljanje prometa. Ta zlasti obsega vzpostavitev interoperabilnega, inteligentnega prometnega in prevoznega sistema, znanega pod imenom „River Information Services“, z namenom optimizirati obstoječe zmogljivosti in varnost omrežja celinskih plovnih poti in izboljšati interoperabilnost z drugimi načini prevoza.
ODDELEK 5
MORSKA PRISTANIŠČA
Člen 12
Značilnosti
1. Morska pristanišča omogočajo razvoj pomorskega prometa in so izhodišča za ladijske povezave do otokov ter vozlišča za povezave med pomorskim prevozom in drugimi načini prevoza. Prevoznikom zagotavljajo opremo in storitve. Njihova infrastruktura zagotavlja vrsto storitev za prevoz potnikov in blaga, skupaj s trajektnimi prevozi in plovbo na kratke in dolge razdalje ter z obalno plovbo v Uniji ter med Unijo in tretjimi državami.
2. Morska pristanišča, vključena v vseevropsko prometno omrežje, sodijo v eno od kategorij A, B ali C, opredeljenih spodaj:
A
:
mednarodna morska pristanišča: pristanišča s skupnim letnim obsegom prometa najmanj 1,5 milijona ton tovora ali 200 000 potnikov, ki so, razen če je to nemogoče, povezana s kopenskimi elementi vseevropskega prometnega omrežja in so zato zelo pomembna v mednarodnem pomorskem prometu;
B
:
morska pristanišča Unije, ki niso v kategoriji A: skupni letni obseg prometa teh pristanišč znaša najmanj 0,5 milijona ton tovora ali med 100 000 in 199 999 potnikov, so povezana, razen če je to nemogoče, s kopenskimi elementi vseevropskega prometnega omrežja ter opremljena s potrebnimi napravami in objekti za pretovarjanje tovora pri ladijskih prevozih na kratkih relacijah;
C
:
regionalna pristanišča: ta pristanišča ne izpolnjujejo meril kategorij A in B, vendar se nahajajo v otoških, zunajmestnih ali najbolj obrobnih regijah ter te regije povezujejo po morju in/ali jih povezujejo s centralnimi regijami Unije.
Morska pristanišča iz kategorije A se prikažejo na označenih zemljevidih v preglednih načrtih v oddelku 5 Priloge I na podlagi najnovejših podatkov o pristaniščih.
3. Poleg meril iz člena 7 morajo projekti morskih pristanišč skupnega interesa, ki se nanašajo na morska pristanišča, vključena v vseevropsko omrežje morskih pristanišč, izpolnjevati merila in specifikacije iz Priloge II.
Člen 13
Morske avtoceste
1. Namen vseevropskega omrežja morskih avtocest je skoncentrirati pretok tovora na logistične morske poti, tako da se izboljšajo obstoječe pomorske povezave ali vzpostavijo nove, funkcionalne, redne in pogoste pomorske povezave za prevoz blaga med državami članicami in s tem zmanjšajo zastoji na cestah in/ali izboljša dostop do obrobnih in otoških regij ter držav. Na morskih avtocestah bi bilo treba dopustiti tudi kombinirani prevoz oseb in blaga, pod pogojem, da blago prevladuje.
2. Vseevropsko omrežje morskih avtocest obsega naprave in infrastrukturo, ki zadevajo najmanj dve pristanišči v dveh različnih državah članicah. Naprave in infrastruktura vključujejo elemente v najmanj eni državi članici kot so pristaniške naprave, elektronski sistemi za logistično upravljanje, postopki v zvezi z varnostjo in varovanjem, upravni in carinski postopki, kakor tudi infrastruktura za neposredno povezavo med celino in morjem, vključno z načini, ki omogočajo celoletno plovbo, zlasti razpoložljive naprave za poglabljanje dna in ledolomilci za dostop v zimskem času.
3. Plovne poti ali kanali, kot so opredeljeni v oddelku 4 Priloge I, ki povezujejo dve evropski morski avtocesti ali dva njuna odseka in pomembno prispevajo k skrajšanju pomorskih poti, večji učinkovitosti in krajšemu času odpreme, so sestavni del vseevropskega omrežja morskih avtocest.
4. Projekte v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest predlagata najmanj dve državi, prilagojeni pa so dejanskim potrebam. Predlagani projekti na splošno vključujejo javni in zasebni sektor v skladu s postopki, ki - preden se dodeljena pomoč iz državnih proračunov po potrebi dopolni s pomočjo Unije - predvidevajo javni razpis v eni od naslednjih oblik:
(a)
javni razpis, ki ga skupaj organizirajo zadevne države članice, da bi uvedle nove povezave od pristanišča razreda A, kot je opredeljeno v členu 12(2), ki ga predhodno izberejo znotraj vsakega pomorskega območja, kakor je to navedeno v projektu št. 21 iz Priloge III;
(b)
če je lokacije pristanišč mogoče primerjati, javni razpis, ki ga skupaj organizirajo zadevne države članice, in katerega namen je v konzorcij združiti vsaj ladjarske družbe in pristanišča, v enem od pomorskih območij, kakor je to navedeno v projektu št. 21 iz Priloge III.
5. Za projekte v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest veljajo projekti, ki:
(a)
so osredotočeni na naprave in infrastrukturo, ki tvori omrežje morskih avtocest;
(b)
lahko vključujejo pomoč za začetek izvajanja, ne da bi s tem posegali v člena 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije, če se na podlagi javnega razpisa iz odstavka 4 oceni, da je javna podpora nujna za finančno sposobnost za preživetje projekta; pomoč za začetek izvajanja se omeji na dve leti in se dodeli le kot podpora ustrezno utemeljenim stroškom kapitala; pomoč ne sme presegati najnižjega predvidenega zneska, ki je nujen za začetek gradnje zadevnih povezav; pomoč ne sme povzročiti izkrivljene konkurence na ustreznih trgih, ki bi bila v nasprotju s skupnimi interesi;
(c)
lahko vključujejo tudi dejavnosti, ki imajo širšo korist in niso povezane z določenimi pristanišči, kot so razpoložljive naprave za lomljenje ledu in poglabljanje dna, kakor tudi informacijski sistemi, skupaj s sistemi za upravljanje prometa in elektronsko poročanje.
6. Projekti v skupnem interesu v okviru vseevropskega omrežja morskih avtocest se predložijo Komisiji v odobritev.
7. Komisija v roku treh let odboru iz člena 21(1) predloži začetni seznam specifičnih projektov v skupnem interesu, s čimer pojmu morskih avtocest da dejansko obliko.
Ta seznam pošlje tudi Evropskemu parlamentu.
ODDELEK 6
LETALIŠČA
Člen 14
Značilnosti
1. Vseevropsko omrežje letališč obsega letališča na ozemlju Unije, ki so odprta za komercialni zračni prevoz in izpolnjujejo merila, določena v oddelku 6 Priloge II. Ta letališča so različno razvrščena v skladu z obsegom in vrsto prometa, ki tam poteka, ter v skladu z njihovo funkcijo v omrežju. Omogočajo razvoj letalskih povezav in povezavo zračnega prevoza z drugimi načini prevoza.
2. Mednarodna vozlišča in vozlišča v Uniji sestavljajo jedro vseevropskega letališkega omrežja. Povezave med Unijo in ostalim svetom potekajo v glavnem preko mednarodnih vozlišč. Vozlišča v Uniji zagotavljajo predvsem povezave znotraj Unije, povezave zunaj Unije pa še vedno obsegajo majhen delež njihovega poslovanja. Regionalna vozlišča in točke dostopa omogočajo dostop do jedra omrežja ali pomagajo odpirati obrobne in izolirane regije.
3. Mednarodna vozlišča in vozlišča v Uniji se postopoma povežejo z omrežjem železniških prog za visoke hitrosti, kjer to ustreza. Omrežje obsega infrastrukturo in naprave, ki omogočajo povezavo storitev zračnega in železniškega prometa in, kjer je to primerno, storitev pomorskega prometa.
ODDELEK 7
OMREŽJE ZA KOMBINIRANI PROMET
Člen 15
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za kombinirani promet obsega:
(a)
železniške proge in celinske plovne poti, primerne za kombinirani prevoz ter ladijski prevoz, ki, kadar je primerno, v povezavi z najkrajšim možnim začetnim in/ali končnim delom prevoza po cesti, omogočajo prevoz blaga na dolge razdalje;
(b)
intermodalne terminale, opremljene z objekti in napravami, ki omogočajo pretovarjanje med železnicami, celinskimi plovnimi potmi, pomorskimi plovnimi potmi in cestami;
(c)
primeren začasni vozni park, kadar tako zahtevajo še ne prilagojene značilnosti infrastrukture.
ODDELEK 8
OMREŽJE ZA UPRAVLJANJE LADIJSKEGA PROMETA IN OBVEŠČANJE
Člen 16
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za upravljanje ladijskega prometa in obveščanje zajema:
(a)
sisteme za upravljanje obalnega in pristaniškega ladijskega prometa;
(b)
sisteme za določanje položaja plovil;
(c)
sisteme javljanja plovil, ki prevažajo nevarno blago ali blago, ki onesnažuje okolje;
(d)
komunikacijske sisteme za klic v sili in varnost na morju.
ODDELEK 9
OMREŽJE ZA UPRAVLJANJE ZRAČNEGA PROMETA
Člen 17
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za upravljanje zračnega prometa obsega zračni prostor, namenjen splošnemu letalstvu, letalske proge, letalska navigacijska sredstva, sistem za načrtovanje in upravljanje prometa ter sistem za nadzor zračnega prometa (kontrolni centri, naprave za nadzor in komunikacijo), ki so potrebni za varno in učinkovito letalstvo v evropskem zračnem prostoru.
ODDELEK 10
OMREŽJE ZA DOLOČANJE POLOŽAJA IN NAVIGACIJO
Člen 18
Značilnosti
Vseevropsko omrežje za določanje položaja in navigacijo obsega satelitske sisteme za določanje položaja in navigacijo ter sisteme, ki jih je treba opredeliti v prihodnjem Evropskem radio-navigacijskem načrtu. Ti sistemi zagotavljajo zanesljivo in učinkovito določanje položaja in navigacijo, ki se lahko uporablja pri vseh načinih prevoza.
ODDELEK 11
USKLAJEVANJE MED DRŽAVAMI ČLANICAMI
Člen 19
Evropski koordinator
1. Da bi pospešila usklajeno uvajanje nekaterih projektov, zlasti čezmejnih projektov ali odsekov čezmejnih projektov, vključenih med projekte, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu iz člena 25, lahko Komisija v soglasju z zadevnimi državami članicami in po posvetu z Evropskim parlamentom določi osebo, imenovano „evropski koordinator“.
2. Evropski koordinator se izbere zlasti na osnovi izkušenj glede evropskih institucij in poznavanja vprašanj v zvezi s financiranjem, socialno-ekonomsko in okoljsko presojo glavnih projektov.
3. V svojem sklepu o imenovanju evropskega koordinatorja Komisija določi način opravljanja nalog iz odstavka 5.
4. Evropski koordinator deluje v imenu in za račun Komisije. Naloge evropskega koordinatorja se običajno nanašajo na en projekt, zlasti v primeru čezmejnega projekta, vendar se lahko po potrebi razširijo in pokrivajo celotno glavno os. Evropski koordinator skupaj z zadevnimi državami članicami oblikuje delovni načrt svojih dejavnosti.
5. Evropski koordinator:
(a)
skupaj z zadevnimi državami članicami spodbuja skupne načine za vrednotenje projektov in, kjer to ustreza, svetuje spodbujevalcem projektov glede finančne ureditve projektov;
(b)
vsako leto pripravi poročilo za Evropski parlament, Komisijo in zadevne države članice o doseženem napredku pri izvajanju projekta(-ov), za katerega(-) je pristojen, o novih pravnih ali drugih razvojnih dosežkih, ki bi lahko vplivali na značilnosti projektov, in o kakršnih koli težavah in ovirah, ki lahko povzročile veliko zamudo glede na datume, navedene v Prilogi III;
(c)
se skupaj z zadevnimi državami članicami posvetuje z regionalnimi in lokalnimi organi, prevozniki, naročniki prevoza in predstavniki civilne družbe z namenom pridobiti več znanja o potrebah po prevoznih storitvah, možnostih za financiranje investicij in o vrstah storitev, ki jih je treba zagotoviti za lažji dostop do teh sredstev.
6. Zadevne države članice sodelujejo z evropskim koordinatorjem in mu posredujejo podatke, ki jih potrebuje pri izvajanju nalog iz odstavka 5.
7. Brez poseganja v veljavne postopke, določene v zakonodaji Unije in nacionalni zakonodaji, Komisija lahko zaprosi evropskega koordinatorja za mnenje pri pregledu vlog za pridobitev sredstev Unije za projekte ali skupine projektov, ki so v njegovi pristojnosti.
ODDELEK 12
SKUPNE DOLOČBE
Člen 20
Nacionalni načrti in programi
Države članice Komisiji pošljejo povzetke nacionalnih načrtov in programov, ki jih pripravljajo za razvoj vseevropskega prometnega omrežja, zlasti v zvezi s projekti, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, navedenimi v členih 24 do 27. Ko države članice sprejmejo nacionalne načrte in programe, jih pošljejo Komisiji v vednost.
Člen 21
Odbor za spremljanje smernic in izmenjavo podatkov
1. Komisiji pomaga Odbor za spremljanje smernic in izmenjavo podatkov, v nadaljevanju „odbor“, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, predseduje pa mu predstavnik Komisije.
2. Odbor izmenjuje informacije o načrtih in programih, ki jih sporočijo države članice, preuči pa lahko vsako vprašanje, ki je povezano z razvojem vseevropskega prometnega omrežja.
Člen 22
Poročilo
Komisija vsaki dve leti poroča Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o izvajanju smernic, opisanih v tem sklepu.
Komisiji pri pripravi poročila pomaga odbor.
Kadar je potrebno, so poročilu dodani zakonodajni predlogi za spremembo smernic; ti zakonodajni predlogi lahko po potrebi obsegajo spremembe seznama prednostnih projektov v Prilogi III ali dodatek k temu seznamu projektov, ki so v skladu s členom 23(1). V spremembah je treba posebej upoštevati projekte, ki prispevajo k teritorialni koheziji Unije v skladu s členom 23(1)(e).
Člen 23
Prednostni projekti
1. Prednostni projekti so projekti v skupnem interesu iz člena 7, pri katerih se s preiskavo ugotovi, da:
(a)
so namenjeni za odpravo ozkih grl ali zapolnitev manjkajoče povezave na glavni poti vseevropskega omrežja, zlasti projekti, ki potekajo preko meja, prečkajo naravne ovire ali vključujejo čezmejni odsek;
(b)
so v takšnem obsegu, da bi bilo dolgoročno načrtovanje na evropski ravni v veliko pomoč;
(c)
predstavljajo celovite potencialne ugodnosti za socialno-ekonomsko omrežje in druge socialno-ekonomske prednosti;
(d)
v veliki meri izboljšujejo mobilnost blaga in oseb med državami članicami in tako prispevajo tudi k interoperabilnosti nacionalnih omrežij;
(e)
prispevajo k teritorialni koheziji Unije s povezovanjem omrežij novih držav članic in izboljšanjem povezav z obrobnimi in otoškimi območji;
(f)
prispevajo k trajnostnemu razvoju prometa s tem da izboljšujejo varnost in zmanjšujejo škodo, ki jo promet povzroča okolju, zlasti s spodbujanjem preusmeritve k železniškemu prevozu, intermodalnemu prevozu, prevozu po celinskih plovnih poteh in pomorskemu prevozu;
(g)
dokazujejo zavezanost zadevnih držav članic, da bodo opravile študije in postopke vrednotenja dovolj zgodaj, da bodo delo zaključile v skladu z vnaprej dogovorjenim rokom na temelju nacionalnih načrtov ali katerih koli drugih enakovrednih dokumentov, ki se nanašajo na zadevne projekte.
2. Prednostni projekti, na katerih se je delo pričelo pred letom 2010, njihovi odseki in dogovorjeni datumi za zaključek del, navedeni v odstavku 1(g), so določeni v Prilogi III.
3. Komisija do leta 2010 pripravi osnutek poročila o poteku in po potrebi predlaga spremembe seznama prednostnih projektov, opredeljenih v Prilogi III skladno zodstavkom 1.
Člen 24
Izjava o evropskem interesu
Prednostni projekti, opredeljeni v Prilogi III, se razglasijo za projekte v evropskem interesu. Ta izjava je oblikovana izključno v skladu s postopkom, ki je določen v Pogodbah in na njih temelječih pravnih aktih.
Člen 25
Projekti razglašeni za projekte v evropskem interesu
1. Ne glede na pravno podlago zadevnega finančnega instrumenta Unije države članice:
(a)
pri predložitvi svojih projektov na podlagi Kohezijskega sklada v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1084/2006 z dne 11. julija 2006 o ustanovitvi Kohezijskega sklada (13) namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu;
(b)
pri predložitvi svojih projektov na podlagi proračuna za vseevropsko omrežje v skladu s členoma 5 in 9 Uredbe (ES) št. 680/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. junija 2007 o določitvi splošnih pravil za dodelitev finančne pomoči Skupnosti na področju vseevropskih prometnih in energetskih omrežij (14) namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
2. Ne glede na pravno podlago navedenega finančnega instrumenta Unije Komisija:
(a)
spodbuja države članice k upoštevanju projektov, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, pri načrtovanju programiranja strukturnih skladov, zlasti na območjih, zajetih v cilju „Konvergenca“, ob upoštevanju nacionalnih prometnih načrtov, ki so v obstoječem okviru pomoči Unije;
(b)
zagotovi, da države članice, ki izpolnjujejo pogoje iz instrumenta za predpristopno pomoč (IPA), pri predložitvi svojih projektov na podlagi navedenega instrumenta v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1085/2006 z dne 17. julija 2006 o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) (15), namenijo ustrezno prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
3. Pri napovedi svojih finančnih potreb Komisija nameni prednost projektom, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
Člen 26
Zamuda pri izvedbi projektov, razglašenih za projekte v evropskem interesu
1. Če pride na enem od projektov, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu, ob začetku del do znatne zamude glede na rok 2010, Komisija zaprosi vpletene države članice, da v roku treh mesecev navedejo vzroke za zamudo. Na osnovi prejetega odgovora se Komisija posvetuje z vsemi zadevnimi državami članicami o rešitvi težave, ki je povzročila zamudo.
Po posvetu z odborom in v okviru aktivnega spremljanja izvajanja projekta, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ter ob upoštevanju načela sorazmernosti se Komisija lahko odloči sprejeti ustrezne ukrepe. Državam članicam, ki jih to zadeva, se pred sprejetjem takšnih ukrepih omogoči, da predložijo svoje pripombe.
Evropski parlament se nemudoma obvesti o vsakem sprejetem ukrepu.
Pri sprejemanju teh ukrepov Komisija upošteva delež odgovornosti vsake vpletene države članice za zamudo in se vzdrži sprejetja ukrepov, ki bi vplivali na izvedbo projekta v državah članicah, ki niso odgovorne za zamudo.
2. Če projekt, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ni v glavnem končan v razumnem roku po predvidenem datumu za njegov zaključek, ki je naveden v Prilogi III, in so vse zadevne države članice odgovorne za zamudo, Komisija projekt ponovno pregleda v skladu s postopkom iz odstavka 1 z namenom, da na podlagi postopka za spremembo iz člena 22 umakne njegovo uvrstitev med projekte, ki so razglašeni za projekte v evropskem interesu.
V vsakem primeru Komisija projekt ponovno pregleda ob izteku 15-letnega roka po razglasitvi projekta za projekt v evropskem interesu v smislu tega sklepa.
Člen 27
Presoja socialno-ekonomskega vpliva in vpliva na okolje
1. Pet let po zaključku projekta, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, ali enega od njegovih odsekov, zadevne države članice izvedejo presojo njegovega socialno-ekonomskega vpliva in vpliva na okolje, vključno z vplivom na trgovino in prosto gibanje oseb in blaga med državami članicami, na teritorialno kohezijo in na trajnostni razvoj. Države članice Komisijo obvestijo o rezultatih te presoje.
2. Če projekt, ki je razglašen za projekt v evropskem interesu, vključuje čezmejni odsek, ki ga tehnično in finančno ni mogoče razdeliti, zadevne države članice uskladijo postopke za presojo njegovega socialno-ekonomskega vpliva in si kar najbolj prizadevajo za izvedbo nadnacionalne poizvedbe pred izdajo gradbenega dovoljenja in v obstoječem okviru.
3. Druge odseke projektov v evropskem interesu države članice uskladijo od primera do primera na dvostranski ali večstranski ravni.
4. Usklajeni ukrepi ali nadnacionalne poizvedbe iz odstavka 2 veljajo brez poseganja v obveznosti, ki jih nalaga okoljevarstvena zakonodaja Unije, zlasti v zvezi s presojo okoljskih vplivov. Zadevne države članice obvestijo Komisijo o začetku takšnih usklajenih ukrepih ali nadnacionalnih poizvedbah ter o njihovih rezultatih. Komisija te podatke vključi v poročilo iz člena 22.
Člen 28
Čezmejni odseki
V smislu nekaterih prednostnih projektov države članice na osnovi meril, ki jih določi odbor, opredelijo čezmejne odseke med dvema državama članicama, vključno z morskimi avtocestami in o tem obvestijo Komisijo.
To so zlasti odseki, ki jih tehnično in finančno ni mogoče razdeliti, ali odseki, za katere se države članice skupaj zavežejo in za katere vzpostavijo skupno strukturo.
Člen 29
Razveljavitev
Odločba št. 1692/96/ES se razveljavi.
Sklicevanja na razveljavljeno odločbo se štejejo za sklicevanja na ta sklep in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi V.
Člen 30
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 31
Naslovniki
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Strasbourgu, 7. julija 2010