РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 6 юли 2010 година
относно мярка C 40/07 (ex N 48/07), приведена в действие от Румъния за ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (наричано по-рано Petrotub Roman S.A.)
(нотифицирано под номер C(2010) 4492)
(само текстът на румънски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2013/516/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид разпоредбите от приложение VII и допълнение А към приложение VII към Протокола за преходните мерки към Договора за присъединяване на Румъния,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочената(ите) по-горе разпоредба(и) (1) и като взе предвид тези мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 февруари 2007 г. Комисията поиска от Румъния да предостави информация относно отписвания на публичен дълг и разсрочване на публичен дълг за Petrotub Roman S.A. (наричано по-нататък „Petrotub“) в контекста на приватизацията му през 2003 г. (след приватизацията дружеството беше преименувано на Mittal Steel Roman, а по-късно - на ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2), наричано по-нататък „AM Roman“).
(2)
С писмо от 25 септември 2007 г. Комисията уведоми Румъния, че е решила да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз, (3) по отношение на възможна помощ във връзка с приватизацията на Petrotub. Решението беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(3)
Румъния представи мнението си с писмо от 26 ноември 2007 г., регистрирано на същата дата. С писма от 28 януари 2008 г., регистрирани на 29 януари 2008 г., ArcelorMittal (дружеството майка) и AM Roman (въпросното дъщерно дружество) представиха мненията си, които бяха съобщени на Румъния на 12 февруари 2008 г. Румъния отговори с писмо от 11 март 2008 г., регистрирано на същата дата.
(4)
Комисията поиска допълнителна информация с писма от 26 февруари 2009 г., 8 октомври 2009 г. и 29 януари 2010 г. Румъния отговори с писма от 27 април 2009 г., 19 октомври 2009 г. и 3 февруари 2010 г., като всяко от тях беше регистрирано на същата съответна дата.
II. ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФАКТИТЕ
1. Дружество
(5)
AM Roman е производител на безшевни стоманени тръби, който се намира в Roman, област в Румъния, която получава подпомагане съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (5). Преди приватизацията през 2003 г. дружеството, което тогава се наричаше Petrotub, произвеждаше безшевни стоманени тръби, чието производство се състои от горещо валцувани и студено валцувани стоманени тръби с диаметър между 6 и 620 mm и дебелина на стената между 0,5 и 70 mm. Тези продукти намират различно приложение в енергийните индустрии (петрол, газ, химикали, ядрена и конвенционална енергетика) и в машинната и строителната индустрия. След приватизацията дружеството продължи да извършва дейност на същия продуктов пазар. Понастоящем ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (от групата ArcerlorMittal) притежава дял от 69,76 % в дружеството (6).
2. Мярка
(6)
На 23 юли 2003 г. румънската агенция за приватизация APAPS (понастоящем AVAS) (7) оповести намерението си да продаде дела си от 70 % в Petrotub. Приватизацията беше осъществена чрез публичен търг. На 28 октомври 2003 г. беше подписано споразумение за продажба с LNM Holdings NV (понастоящем ArcelorMittal) за покупна цена от 6 милиона USD (5,1 милиона EUR (8)).
(7)
В контекста на приватизацията APAPS се съгласи от името на румънската държава да отпише публичен дълг в размер на 22,5 милиона EUR и да разсрочи плащането на останалата част от публичния дълг.
(8)
През 1998 г. Petrotub сключи договор за търговски заем в размер на [30-50] (9) милиона DEM [15-25 милиона EUR] за срок до 2011 г., отпуснат от германската банка за развитие Kreditanstalt für Wiederaufbau (наричана по-нататък „KfW“) за закупуването на нов цех за валцуване от Mannesmann AG. Финансовият пакет от KfW беше обезпечен в различните си сегменти с държавни гаранции, предоставени от Германия и Австрия, и с банкова гаранция от румънската банка Banca Comercială Română (BCR). Германската държавна гаранция беше обезпечена с насрещна гаранция от румънската държава. Румънската насрещна гаранция покриваше 85 % от целия заем от KfW в размер на 30-50 милиона DEM. Румъния взе от Petrotub еднократна такса от [3-7 %].
III. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(9)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията уведоми Румъния, че основанието за откриване на такава процедура е приложение VII, дял Б относно преструктурирането на стоманодобивната индустрия от Протокола към Договора за присъединяване на Румъния (наричано по-нататък „приложение VII“) и че при липсата на конкретни разпоредби в приложение VII по отношение на правното положение на румънските производители на тръби по време на приватизацията Комисията ще разследва наличието и съвместимостта на държавната помощ за AM Roman на това основание.
(10)
Комисията отбеляза, че покупната цена (5,1 милиона EUR) не покрива загубите, понесени от държавата под формата на отписване на 22,5 милиона EUR публичен дълг, на което румънската агенция за приватизация APAPS се е съгласила в контекста на приватизацията.
(11)
Преди откриването на официалната процедура по разследване Румъния представи доклад от външен консултант (10), за да покаже, че приватизацията при дадените условия е била най-изгодното решение за държавата.
(12)
В доклада се посочва, че приватизацията ще доведе до най-изгодното положение за румънската държава. В таблицата по-долу се прави сравнение между прогнозираните суми, които всяка от публичните институции кредитори трябва да получи при приватизация и при ликвидация (11).
Приватизация
Ликвидация
Фонд за социална сигурност
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Фонд „Безработица“
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
Здравен фонд
[…] милиона EUR
[…] милиона EUR
APAPS
[…] милиона EUR
(включително продажната цена в размер на 5,1 милиона EUR)
0
Общо за държавата
[4-9] милиона EUR
[19-26] милиона EUR
(13)
Докладът се основаваше на допускането, че в случай на ликвидация ще се задейства гаранцията от 1998 г. и държавата (чрез Министерството на финансите) ще има задължение за оставащата сума от заема от KfW от 1998 г., взет от Petrotub, т.е. за [15-25] милиона EUR. С други думи, при ликвидация държавата в крайна сметка ще получи само [2-9] милиона EUR, което е по-малко от [4-9] милиона EUR, получени при приватизация.
(14)
В решението за откриване на официална процедура по разследване Комисията постави въпроса дали резултатите от сценариите за приватизация и ликвидация е следвало да се оценяват за държавата като цяло, както се предлага в доклада на експертите, или отделно за всеки от публичните кредитори в съответствие със съдебната практика от делото HAMSA (12).
(15)
Комисията inter alia изрази също съмнения, че загубата в размер на [15-25] милиона EUR в резултат от задействането на гаранцията от 1998 г. може да се вземе предвид при прогнозиране на резултата от ликвидацията. В съответствие със съдебната практика от делата HYTASA (13) и Gröditzer (14) следва да се направи разлика между задълженията, които държавата трябва да изпълни като акционер в дружеството, и задълженията, които трябва да изпълни като публичен орган. Следователно очакваните разходи във връзка с действие като публичен орган не могат да се вземат предвид в прогнозирането на разходите, които частен акционер би бил в положение да понесе и ще поиска да понесе. Комисията разглежда факта, че през 1998 г. румънското Министерство на финансите е дало държавна гаранция за Petrotub, като знак, че частен акционер не би бил в позицията да даде такава гаранция. Друг знак за същото е фактът, че гаранцията от 1998 г. е била отпусната при ред и условия, които частен оператор вероятно не би приел.
IV. МНЕНИЯ НА РУМЪНИЯ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(16)
В мнението си, изпратено на 27 ноември 2007 г., Румъния изтъкна основно факта, че приватизацията на Petrotub през октомври 2003 г. не е включвала предимство за Petrotub или за купувача и следователно операцията не е включвала държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(17)
Румъния подчерта първо, че дружеството Petrotub е било продадено чрез открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура - факт, който според румънските органи показва, че Petrotub е продадено на пазарната цена и че купувачът не е получил никакво предимство от покупката. Второ, Румъния смята, че е действала както би действал всеки частен продавач: при избора си между приватизация и ликвидация държавата е избрала най-изгодния сценарий единствено от финансова гледна точка, без да взема предвид нетърговски съображения или съображения, свързани с политиката, каквито по същество са характерни за действията на публичен орган.
(18)
По отношение на втория аргумент Румъния показа, че съгласно националното право от агенцията за приватизация AVAS е било поискано и тя е била оправомощена да прогнозира и сравни общите резултати при приватизация и при ликвидация, като се позовава на държавния бюджет като цяло. С други думи, агенцията за приватизация избира сценария, който е най-изгоден за държавния бюджет като цяло, както би направил един голям холдинг, включващ няколко кредитори. От тази гледна точка, противно на мненията на Комисията, държавата не е можела и не е прогнозирала резултатите от приватизация и от ликвидация отделно за всеки засегнат публичен орган.
(19)
В допълнение, при прогнозирането на резултатите от ликвидацията държавата е имала право да вземе предвид загубата, свързана със задействането на гаранцията от 1998 г., тъй като при дадените условия такава гаранция би била отпусната на Petrotub и от частен инвеститор. При отпускането на гаранцията дружеството не е било в затруднено положение и рисковата премия, платена от Petrotub за гаранцията, е разумна сума за гаранция за акционер, дадена в полза на дружество, което по онова време е било в добро състояние.
(20)
Освен това гаранцията от 1998 г. трябва да се оценява от гледна точка на съответните правила за държавна помощ в сила по онова време. Съобщението на Комисията относно гаранциите за краткосрочни експортни кредити, приложимо по онова време, изключва гаранциите за дългосрочни експортни кредити от обхвата на разглеждането съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС (тогава член 87, параграф 1 от ДЕО) (15). Румъния подчерта също, че през 1998 г., когато е била предоставена гаранцията, Petrotub е бил производител на тръби и като такъв не е попадал в обхвата на определението на ЕОВС за стомана, нито в обхвата на разпоредбите на Протокол 2 за стоманени продукти от ЕОВС в Европейското споразумение.
(21)
AM Roman и неговото дружество майка ArcelorMittal подкрепиха напълно аргументите на Румъния. Дружествата подчертаха също, че съгласно приложимото по онова време румънско законодателство и съгласно правилата за държавна помощ в Европейското споразумение държавната гаранция, дадена в полза на Petrotub през 1998 г., не е включвала държавна помощ. В допълнение, гаранцията от 1998 г. представлява ясно изискуемо търговско задължение, поето от държавата като мажоритарен акционер във въпросното дружество, и следователно може да се включи в прогнозирането на разходите за ликвидация. ArcelorMittal подчерта също, че е платило пазарна цена за придобиването на Petrotub и следователно всякакво възможно предимство в резултат от приватизацията, quod non, би било за държавата в качеството ѝ на продавач.
V. ОЦЕНКА
1. Приложимо право и правомощия на Комисията
(22)
При тази процедура се разглеждат събития, които са се случили преди присъединяването на Румъния към Европейския съюз (1 януари 2007 г.). Petrotub е било приватизирано през октомври 2003 г. Също така през 1998 г. румънската държава е предоставила гаранция в полза на Petrotub във връзка със заем в размер на [30-50] милиона DEM от KfW за закупуването на нов цех за валцуване. Гаранцията от 1998 г. е свързана с приватизацията от 2003 г. дотолкова, доколкото Румъния изтъкна, че разходите ѝ при ликвидация трябва да се вземат предвид в оценката на приватизацията от 2003 г. съгласно критерия за оператор в условията на пазарна икономика.
(23)
По принцип членове 107 и 108 от ДФЕС не се прилагат за мерки, предоставени преди присъединяването и неприложими след него (16). Чрез дерогация от това общо правило и следователно в изключителни случаи Комисията има правомощието да разгледа държавна помощ, предоставена от Румъния в контекста на преструктурирането на стоманодобивната индустрия преди присъединяването въз основа на приложение VII към Договора за присъединяване на Румъния (17).
(24)
Приложение VII съдържа разпоредби, които дават възможност на Румъния да завърши преструктурирането на стоманодобивната си индустрия, както е започнато преди присъединяването. Преструктурирането на румънския стоманодобивен сектор преди присъединяването се извършваше въз основа на Протокол 2 относно стоманата в ЕОВС, приложен към Европейското споразумение (наричан по-нататък „Протокол 2“), удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. (наричан по-нататък „Допълнителния протокол“).
(25)
По силата на Протокол 2 Румъния получи „гратисен период“ от 5 години, от 1993 г. до края на 1998 г., за преструктурирането на стоманодобивната си индустрия предвид присъединяването. „Гратисният период“ беше удължен до края на 2004 г. с Допълнителен протокол, одобрен с Решение на Съвета от 29 юли 2002 г. и подписан на 23 октомври 2002 г. По време на целия „гратисен период“ вследствие на удължаването, т.е от 1993 г. до края на 2004 г., Румъния можеше да предоставя помощ за преструктуриране на стоманодобивния сектор съгласно реда и условията, произтичащи от Протокол 2 (както е удължен с Допълнителния протокол), и въз основа на национална програма за преструктуриране (наричана по-нататък „НПП“), която беше одобрена от Общността. Румънската НПП беше одобрена от Съвета на 18 юли 2005 г. (18)
(26)
Приложение VII е „защитен механизъм“, чрез който Комисията може да наблюдава след 1 януари 2007 г. (датата на присъединяване) помощта, предоставена от Румъния на стоманодобивния сектор преди присъединяването, въз основа на Протокол 2 (удължен с Допълнителния протокол) и НПП. Освен това приложение VII дава право на Комисията да възстановява помощ, предоставена в нарушение на Протокол 2 и на НПП. В съответствие с това приложение VII е lex specialis, който позволява при изключителни обстоятелства и чрез дерогация от общия режим наблюдение и преглед с обратна сила на държавната помощ, предоставена от Румъния на румънската стоманодобивна индустрия преди присъединяването. В неотдавнашни решения във връзка с предприсъединителна помощ, предоставена на полски стоманодобивни дружества, (19) Общият съд потвърди характера на lex specialis на Протокол 8 към Договора за присъединяване на Полша, който съдържа разпоредби, които са еквивалентни на тези в приложение VII.
(27)
В контекста на тази процедура Комисията трябва да оцени дали изключителното правомощие за извършването на контрол с обратна сила, описано в съображения 23-26 по-горе, обхваща и мерките, предоставени от Румъния на производителите на тръби преди присъединяването. За тази цел правните основания, приложими в този случай, т.е. приложение VII във връзка с Протокол 2 и Допълнителния протокол, трябва да се тълкуват с цел да се определи дали техните разпоредби обхващат мерките, предоставени на румънските производители на тръби преди присъединяването.
(28)
Общопризнат правен принцип е, че разпоредбите на lex specialis, което представлява дерогация от общия режим, трябва да се тълкуват стриктно. Стриктното тълкуване на горепосочените правни основания (вж. съображения 29-43 по-долу) води до извода, че изключителното правомощие на Комисията да извършва контрол с обратна сила е ограничено до (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на производителите от ЕОВС, което изключва (потенциална) помощ за производителите на тръби.
(29)
Параграфи 12 и 17 от приложение VII определят правомощията на Комисията да осъществява наблюдение и контрол с обратна сила по отношение на предприсъединителната помощ за румънската стоманодобивна индустрия. Параграф 12 оправомощава Комисията и Съвета да наблюдават изпълнението на румънската НПП преди и след присъединяването, до 2009 г. Параграф 17 оправомощава Комисията да нареди възстановяването на държавна помощ, предоставена в нарушение на параграфи 1-3 от приложение VII (както е посочено в съображения 30-32 по-долу).
(30)
Параграф 1 от приложение VII гласи, че държавната помощ, предоставена от Румъния за преструктурирането на „конкретно определени сектори от румънската стоманодобивна индустрия“ за периода 1993-2004 г., се счита за съвместима с общия пазар, при условие че „[…]срокът, по член 9, параграф 4 от Протокол 2 за продуктите на ЕОВС към Европейското споразумение […], се удължава до 31 декември 2005 г.“; сроковете и условията, предвидени в НПП, се спазват; не се отпуска или изплаща допълнителна държавна помощ на бенефициерите на НПП след 1 януари 2005 г.; и „не е изплатена никаква държавна помощ на румънския стоманодобивен сектор след 31 декември 2004 г.“ Той гласи също, че „За целите на тези разпоредби и Допълнение А, под държавна помощ за преструктуриране се разбира всяка мярка, отнасяща се до стоманодобивните предприятия, която представлява държавна помощ по смисъла на член 87, параграф 1 на Договора за ЕО и която не може да се счита за съвместима с общия пазар в съответствие с общите правила, приложими в Общността.“
(31)
В параграф 2 от приложение VII се предвижда, че само дружествата, изброени като бенефициери в НПП (изброени също в допълнение А към приложение VII), имат право да получават държавна помощ през периода 1993-2004 г.
(32)
В параграф 6 от приложение VII се предвижда, че дружествата, които не са включени в списъка на „предприятията бенефициери“ в НПП, „не получават държавна помощ за преструктуриране или каквато и да е друга помощ“ и съответно от тях не се изисква да намалят своя производствен капацитет.
(33)
В първа алинея на параграф 1 от приложение VII изрично се посочва член 9, параграф 4 от Протокол 2, удължен с Допълнителния протокол, подписан на 23 октомври 2002 г. Протокол 2 се прилагаше единствено за стоманени продукти от ЕОВС, като стоманените продукти от ЕОВС дори се изброяват в приложение. Приложението възпроизвежда списъка с продукти от ЕОВС, съдържащ се в приложение I към Договора за ЕОВС, където определението на „стоманени продукти от ЕОВС“ изрично изключва стоманени тръби („тръби (безшевни или заварени) […] полирани пръти и железни отливки (тръби и фитинги, и други железни отливки)“).
(34)
Договорът за ЕОВС изтече на 23 юли 2002 г. Считано от тази дата, държавната помощ за стоманодобивната индустрия беше обхваната от общия режим на ЕО. Поради това беше решено да се разшири определението на европейския стоманодобивен сектор, така че производителите на тръби да бъдат включени в него. Това беше кодифицирано в член 27 и приложение Б към Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти (20), съгласно която стоманодобивният сектор на ЕС включва безшевни тръби и големи заварени тръби (с диаметър, по-голям от 406,4 mm). Това разширено определение на стоманодобивния сектор беше въведено по-късно в приложение I към Насоките за националната регионална помощ за 2007-2013 г. (21) и в точка 29 от член 2 от Общия регламент за групово освобождаване (22).
(35)
При все това, нито Протокол 2, нито Допълнителният протокол бяха изрично изменени, за да се включи това разширено определение на стоманодобивния сектор на ЕС, включващо производителите на тръби. Протокол 2 изтече на 31 декември 1997 г. Допълнителният протокол удължи валидността на Протокол 2 от 1 януари 1998 г. с още 8 години или до датата на присъединяване на Румъния (което настъпи първо). Допълнителният протокол се отнася за „стоманените продукти“ като цяло, но обхватът на неговото прилагане е специално свързан с член 9, параграф 4 от Протокол 2, който обхваща единствено стоманените продукти от ЕОВС. По-специално, съгласно член 2 от Допълнителния протокол условие за удължаването на Протокол 2 беше Румъния да предостави на Комисията НПП и планове за преструктуриране на дружествата за бенефициерите на НПП, които отговарят на „изискванията, предвидени в член 9, параграф 4 от Протокол 2 към Европейското споразумение и които са оценени и приети от националния ѝ орган за държавните помощи (Съвет за конкуренция)“.
(36)
Следва да се направи заключението, че параграф 17 от приложение VII, както се тълкува в контекста на параграфи 1, 2 и 6 от приложение VII, заедно с Протокол 2 и Допълнителния протокол, не дава на Комисията правомощие да контролира помощта, предоставена на румънските производители на тръби преди присъединяването, по-специално през периода 1993-2004 г.
(37)
В допълнение към правното тълкуване на обхвата на приложимите правни основания (т.е. приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол - вж. съображения 29-36 по-горе), Комисията проучи и въпроса дали правилата за прилагане на разпоредбите за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2, както са приети от Общността и Румъния през 2001 г. (наричани по-нататък „правилата за прилагане“ (23)), са уместни за определянето на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила по отношение на (потенциална) предприсъединителна помощ, предоставена на румънски производители на тръби.
(38)
По принцип правилата за прилагане съдържат процедурни правила, които следва да се разграничават от материалноправните разпоредби за държавната помощ в Европейското споразумение и Протокол 2. Трябва да се отбележи обаче, че правилата за прилагане също така съдържат специфични разпоредби относно критериите за оценяване на съвместимостта на помощта съответно с Европейското споразумение и Протокол 2.
(39)
Първото изречение от член 2, параграф 1 от правилата за прилагане гласи: „Оценката на съвместимостта на отделните държавни помощи и програми с Европейското споразумение, както е предвидено в член 1 от настоящите правила, се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, включително настоящото и бъдещото вторично законодателство, рамки, насоки и други приложими административни актове, приведени в действие в Общността, и съдебната практика на Първоинстанционния съд и Съда на Европейските общности, както и всяко друго решение, взето от Съвета за асоцииране съгласно член 4, параграф 3.“ С това изречение се установява общият принцип, че материалноправните критерии за оценяване на съвместимостта на държавната помощ като цяло с Европейското споразумение са „променливи“ в смисъл, че в тях се включват промените/развитието в правото и съдебната практика на ЕС с течение на времето.
(40)
Второто изречение от член 2, параграф 1 се отнася по-специално до критериите за съвместимост, посочени в Протокол 2: „Дотолкова доколкото помощи или програми за помощ са предназначени за продукти, обхванати от Протокол 2 към Европейското споразумение, първото изречение на този параграф се прилага изцяло с изключение на това, че оценката не може да се извършва въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата на член 87 от Договора за създаване на Европейската общност, а въз основа на критерии, произтичащи от прилагането на правилата за държавната помощ от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана.“ Трябва да се отбележи, че формулировката на това изречение ясно показва, че за разлика от положението при общата помощ, обхваната от първото изречение на член 2, параграф 1 (вж. съображение 41 по-горе), за целите на помощта, обхваната от Протокол 2, критериите за съвместимост се развиват чрез позоваване на Договора за ЕОВС. Не са дадени специфични указания относно развитието на критериите за съвместимост след изтичането на Договора за ЕОВС през 2002 г.
(41)
Член 2, параграфи 2 и 3 от правилата за прилагане определят механизма, чрез който промените в критериите за съвместимост на ЕС следва да бъдат въведени в Румъния. По-специално, Румъния се уведомява за всички промени в общностните критерии за съвместимост, които не са публикувани и „когато такива промени не срещнат възражение от страна на Румъния в срок от три месеца от датата на получаване на официалната информация за тях, те стават критерии за съвместимост, както е предвидено в параграф 1 от настоящия член. Когато такива промени срещнат възражение от страна на Румъния и предвид сближаването на законодателството, както е предвидено в Европейското споразумение, се провеждат консултации в съответствие с членове 7 и 8 от настоящите правила.“
(42)
При все че Румъния не възрази в срок от три месеца срещу промяната, направена през 2002 г. в определението на Общността за стоманодобивна индустрия, с която бяха включени производителите на тръби, тези промени в общностното право не биха могли да се прилагат по отношение на мерки, които попадат извън обхвата на Европейското споразумение, т.е. онези, които не са били обхванати от Договора за ЕОВС. Освен това приложение VII представлява lex specialis и поради това за определяне на обхвата на неговото прилагане Комисията не може да използва разширяването на определението на стоманодобивния сектор на ЕС след изтичането на Договора за ЕОВС. Ето защо трябва да се заключи, че трябва да се прави ясно разграничение между „променливата“ същност на приложимото право към държавната помощ за стоманодобивния сектор в Румъния преди присъединяването съгласно Европейското споразумение, от една страна, и необходимото строго тълкуване на обхвата на правомощието на Комисията да извършва контрол с обратна сила, произтичащ от приложение VII, Протокол 2 и Допълнителния протокол, от друга страна.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(43)
Въз основа на предходните съображения (вж. по-специално съображения 36 и 42 по-горе) Комисията прави заключението, че няма правомощието да извършва преглед на мерките в полза на румънските производители на тръби преди присъединяването и по-специално през периода 1993-2004 г. въз основа на приложение VII. Настоящата процедура се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието да оценява мерките, обхванати от настоящата процедура.
РЕШИ:
Член 1
Официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, която беше открита с писмо от 25 септември 2007 г., адресирано до Румъния, се закрива с оглед на факта, че Комисията няма правомощието съгласно разпоредбите на приложение VII, дял Б към Договора за присъединяване на Румъния да извършва преглед на мерките, предоставени от Румъния в контекста на приватизацията на Petrotub Roman S.A през 2003 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Румъния.
Съставено в Брюксел на 6 юли 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 6. julija 2010
glede ukrepa C 40/07 (ex NN 48/07) Romunije za ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (prej Petrotub Roman S.A.)
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4492)
(Besedilo v romunskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2013/516/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju določb iz Priloge VII in Dodatka A k Prilogi VII k Protokolu o prehodnih ukrepih k Pristopni pogodbi Romunije,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (1), in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Z dopisom z dne 2. Februarja 2007 je Komisija zaprosila Romunijo, naj posreduje informacije o odstopu terjatev in reprogramiranju javnih dolgov za podjetje Petrotub Roman S.A. (v nadaljnjem besedilu: Petrotub) v okviru njegove privatizacije leta 2003 (po privatizaciji se je podjetje preimenovalo v Mittal Steel Roman in nato v ArcelorMittal Tubular Products S.A. (2) (v nadaljnjem besedilu: AM Roman)).
(2)
Z dopisom z dne 25. septembra 2007 je Komisija sporočila Romuniji, da bo začela postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (3) glede morebitne pomoči pri privatizaciji podjetja Petrotub. Sklep je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa.
(3)
Romunija je svoje pripombe poslala z dopisom z dne 26. novembra 2007, evidentiranim istega dne. Z dopisoma z dne 28. januarja 2008, evidentiranima 29. januarja 2008, sta ArcelorMittal (matična družba) in AM Roman (hčerinska družba) poslali svoje pripombe, ki so bile Romuniji posredovane 12. februarja 2008. Romunija je odgovorila z dopisom z dne 11. marca 2008, evidentiranim istega dne.
(4)
Komisija je v dopisih z dne 26. februarja 2009, 8. oktobra 2009 in 29. januarja 2010 zaprosila za dodatne informacije. Romunija je odgovorila v dopisih z dne 27. aprila 2009, 19. oktobra 2009 in 3. februarja 2010, evidentiranimi istega dne.
II. OPIS DEJSTEV
1. Podjetje
(5)
Podjetje AM Roman je proizvajalec brezšivnih jeklenih cevi s sedežem v Romunski regiji Roman, ki prejema pomoč v skladu s členom 107(3)(a) PDEU (5). Pred privatizacijo leta 2003 je podjetje, ki se je takrat imenovalo Petrotub, proizvajalo brezšivne jeklene cevi, njegova proizvodnja pa je zajemala vroče in hladno valjane jeklene cevi s premeri med 6 in 620 mm ter debelino sten med 0,5 in 70 mm. Ti proizvodi so namenjeni različnim uporabam v energetski industriji (nafta, plin, kemikalije ter jedrska in konvencionalna energija) ter v strojni in gradbeni industriji. Po privatizaciji je podjetje ostalo dejavno na istem proizvodnem trgu. Podjetje ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V. Rotterdam NLD (iz skupine ArcerlorMittal) ima zdaj 69,76-odstotni delež v podjetju (6).
2. Zadevni ukrep
(6)
23. julija 2003 je romunska agencija za privatizacijo APAPS (zdaj AVAS) (7) objavila, da bo prodala svoj 70-odstotni delež v podjetju Petrotub. Privatizacija je potekala prek javnega razpisa. 28. oktobra 2003 je bila s podjetjem LNM Holding NV (zdaj ArcelorMittal) podpisana pogodba o prodaji, in sicer po nakupni ceni 6 milijonov USD (5,1 milijona EUR (8)).
(7)
V okviru privatizacije se je agencija APAPS v imenu Romunije dogovorila o odstopu terjatev v vrednosti 22,5 milijona EUR javnega dolga in o reprogramiranju preostalih javnih dolgov.
(8)
Leta 1998 je podjetje Petrotub pri nemški razvojni banki Kreditanstalt für Wiederaufbau (v nadaljnjem besedilu: KfW) najelo komercialno posojilo v znesku [30-50] (9) milijonov DEM [15-25 milijonov EUR] s trajanjem do leta 2011, da bi pri podjetju Mannesmann AG kupilo novo proizvodno linijo. Paket financiranja banke KfW je bil za različne segmente zavarovan z državnimi jamstvi, ki sta jih odobrili Nemčija in Avstrija, in z bančnim jamstvom romunske banke Banca Comercială Română (BCR). Nemško državno jamstvo je bilo zavarovano s posrednim osebnim jamstvom romunske države. Romunsko posredno osebno jamstvo je pokrivalo 85 % skupnega posojila banke KfW v znesku 30-50 milijonov DEM. Romunija je podjetju Petrotub zaračunala enkratno pristojbino v višini [3-7 %].
III. SKLEP O ZAČETKU POSTOPKA
(9)
V sklepu o začetku postopka je Komisija sporočila Romuniji, da je podlaga za začetek formalnega postopka preiskave oddelek B o prestrukturiranju jeklarstva Priloge VII k Protokolu k Pristopni pogodbi Romunije (v nadaljnjem besedilu: Priloga VII) in da bo Komisija ob upoštevanju neobstoja posebnih določb v Prilogi VII glede pravnega položaja romunskih proizvajalcev cevi med privatizacijo na tej podlagi proučila obstoj in združljivost državne pomoči podjetju AM Roman.
(10)
Komisija je ugotovila, da nabavna cena (5,1 milijona EUR) ni pokrila izgube države v obliki odstopa terjatev v znesku 22,5 milijona EUR javnega dolga, o katerem se je v okviru privatizacije dogovorila romunska agencija za privatizacijo APAPS.
(11)
Pred začetkom formalnega postopka preiskave je Romunija predložila poročilo zunanjega svetovalca (10), da bi pokazala, da je bila privatizacija v navedenih pogojih najugodnejša rešitev za državo.
(12)
V poročilu je bilo ugotovljeno, da bi imela privatizacija najugodnejši izid za Romunijo. V spodnji preglednici je primerjava zneskov, ki bi jih po ocenah dobil posamezni javni upnik v privatizaciji in scenarijih likvidacije (11).
Privatizacija
likvidacija
Sklad socialne varnosti
[…] milijonov EUR
[…] milijonov EUR
Sklad za zaposlovanje
[…] milijonov EUR
[…] milijonov EUR
Zdravstveni sklad
[…] milijonov EUR
[…] milijonov EUR
APAPS
[…] milijonov EUR
(vključno s prodajno ceno v znesku 5,1 milijona EUR)
0
Država skupaj
[4-9] milijonov EUR
[19-26] milijonov EUR
(13)
Poročilo je temeljilo na predpostavki, da bi se pri likvidaciji uveljavilo jamstvo iz leta 1998, s čimer bi država (prek ministrstva za finance) postala odgovorna za poravnavo neplačanega posojila iz leta 1998, ki ga je podjetje Petrotub najelo pri banki KfW, tj. [15-25] milijonov EUR. Drugače rečeno, pri scenariju likvidacije bi država končno prejela samo [2-9] milijonov EUR, kar je manj v primerjavi s skupno [4-9] milijonov EUR pri privatizaciji.
(14)
V sklepu o začetku je Komisija izrazila pomisleke glede tega, ali naj se izid privatizacije in scenarijev likvidacije oceni za državo kot celoto, kot je predlagano v strokovnem poročilu, ali za vsakega javnega upnika posebej, in sicer v skladu s sodno prakso v zadevi HAMSA (12).
(15)
Med drugim je Komisija imela pomisleke tudi glede tega, da se lahko pri oceni izida likvidacije upošteva izguba v znesku [15-25] milijonov EUR kot posledica uveljavitve jamstva iz leta 1998. V skladu z zadevama HYTAS (13) in Gröditzer (14) je treba razlikovati med obveznostmi, ki jih mora država prevzeti kot delničarka podjetja, in obveznostmi, ki jih mora prevzeti kot javni organ. Stroškov, prevzetih v povezavi z ukrepom javnega organa, torej ni mogoče upoštevati pri oceni stroškov, ki bi jih lahko prevzel in tudi želel prevzeti zasebni delničar. Komisija meni, da dejstvo, da je romunsko ministrstvo za finance leta 1998 izdalo državno jamstvo za podjetje Petrotub, nakazuje na to, da zasebni delničar ne bi mogel izdati takega jamstva. V tem smislu na to nakazuje tudi dejstvo, da je bilo jamstvo leta 1998 odobreno po pogojih, ki jih zasebni delničar morda ne bi sprejel.
IV. PRIPOMBE ROMUNIJE IN ZAINTERESIRANIH STRANI
(16)
V dopisu z dne 27. novembra 2007 je Romunija v glavnem trdila, da privatizacija podjetja Petrotub oktobra 2003 ni pomenila prednosti za podjetje Petrotub ali kupca in zato ni vključevala državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU.
(17)
Romunija je najprej poudarila, da je bilo podjetje Petrotub prodano po odprtem, preglednem in brezpogojnem razpisnem postopku, kar po mnenju romunskih organov kaže na to, da je bilo podjetje Petrotub prodano po tržni ceni in da kupec od nakupa ni imel nobene ugodnosti. Kot drugo je Romunija menila, da je ravnala enako, kot bi ravnal kateri koli zasebni prodajalec, saj se je država pri izbiri med privatizacijo in scenariji likvidacije odločila za možnost, ki je bila najugodnejša izključno zaradi finančnih pogojev ter brez upoštevanja netržnih in političnih pomislekov, ki so po svoji naravi značilni za delovanje javnega organa.
(18)
V zvezi s to drugo trditvijo je Romunija navedla, da je morala agencija za privatizacijo AVAS v skladu z nacionalnim pravom oceniti in primerjati splošne izide privatizacije in likvidacije ob upoštevanju državnega proračuna kot celote, za kar je bila tudi pooblaščena. Drugače rečeno, agencija za privatizacijo izbere scenarij, ki je najugodnejši za državni proračun kot celoto, enako kot bi to naredila večja matična družba, ki zajema več upnikov. S tega vidika in v nasprotju z mnenji Komisije država torej ni mogla in ji tudi ni bilo treba oceniti izidov privatizacije in likvidacije za vsak zadevni javni organ posebej.
(19)
Poleg tega je država pri ocenjevanju izidov likvidacije upravičeno upoštevala izgubo v povezavi z uveljavitvijo jamstva iz leta 1998, saj bi v danih pogojih podjetju Petrotub takšno jamstvo odobril tudi zasebni vlagatelj. Podjetje v času odobritve jamstva ni bilo v težavah in premija za tveganje, ki ga je za jamstvo plačalo podjetje Petrotub, je bila primerno nadomestilo za jamstvo delničarja, izdano za podjetje, ki je takrat bilo v dobrem stanju.
(20)
Poleg tega je jamstvo iz leta 1998 treba oceniti ob upoštevanju ustreznih pravil o državni pomoči, ki so se takrat uporabljala. V Sporočilu Komisije o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov, ki se je takrat uporabljalo, so bila iz obsega izključena dolgoročna zavarovanja izvoznih kreditov pregleda v skladu s členom 107(1) PDEU (takrat člen 87(1) PES) (15). Romunija je poudarila tudi, da je podjetje Petrotub leta 1998, ko je bilo odobreno posojilo, proizvajalo cevi in zato zanj ni veljala opredelitev za jeklo iz Pogodbe ESPJ ali določbe Protokola 2 o jeklenih izdelkih, ki jih zajema Pogodba ESPJ, k Evropskemu sporazumu.
(21)
Podjetje AM Roman in njegova matična družba ArcelorMittal sta v celoti podprla utemeljitev Romunije. Podjetji sta poudarili tudi, da državno jamstvo, izdano leta 1998 za podjetje Petrotub, na podlagi takrat veljavne romunske zakonodaje in pravil o državni pomoči iz Evropskega sporazuma ni vključevalo državne pomoči. Poleg tega je jamstvo iz leta 1998 pomenilo jasno izvršljivo komercialno obveznost, ki jo je prevzela država kot večinska lastnica zadevnega podjetja, zato ga je mogoče vključiti v oceno stroškov likvidacije. Podjetje ArcelorMittal je tudi poudarilo, da je za nakup podjetja Petrotub plačalo tržno ceno in bi zato morebitne ugodnosti, izhajajoče iz privatizacije (kar pa ne drži), v vsakem primeru imela država kot prodajalka.
V. OCENA
1. Veljavna zakonodaja in pristojnosti Komisije
(22)
Ta postopek se nanaša na dogodke pred pristopom Romunije k Evropski uniji (1. januarja 2007). Podjetje Petrotub je bilo privatizirano oktobra 2003, leta 1998 pa je Romunija zanj izdala jamstvo v povezavi s posojilom pri banki KfW v znesku [30-50] milijonov EUR za nakup nove proizvodne linije. Posojilo iz leta 1998 je povezano s privatizacijo leta 2003 zaradi trditve Romunije, da je treba pri oceni privatizacije leta 2003 v okviru preskusa nosilcev dejavnosti v tržnem gospodarstvu upoštevati stroške posojila, ki bi nastali pri likvidaciji.
(23)
Člena 107 in 108 PDEU se praviloma ne uporabljata za ukrepe, odobrene pred pristopom, ki jih po pristopu ni mogoče več uporabiti (16). Z odstopanjem od tega splošnega pravila je Komisija tako izjemoma pristojna za revizijo državne pomoči, ki jo je podelila Romunija v okviru prestrukturiranja jeklarske industrije pred pristopom, in sicer na podlagi Priloge VII k Pogodbi o pristopu Romunije (17).
(24)
Priloga VII vsebuje določbe, ki Romuniji omogočajo dokončanje prestrukturiranja jeklarske industrije, ki se je začelo še pred pristopom. Predpristopno prestrukturiranje romunskega jeklarskega sektorja se je izvajalo na podlagi Protokola 2 o jeklenih izdelkih, ki jih zajema pogodba ESPJ, priloženemu Evropskemu sporazumu (v nadaljnjem besedilu: Protokol 2) in kakor je bil razširjen z Dodatnim protokolom, podpisanim 23. oktobra 2002 (v nadaljnjem besedilu: Dodatni protokol).
(25)
S Protokolom 2 je bilo Romuniji odobreno „obdobje odloga“ petih let, in sicer od leta 1993 do konca leta 1998, da lahko pred pristopom prestrukturira industrijo jeklenih izdelkov ESPJ. „Obdobje odloga“ je bilo podaljšano do leta 2004 z Dodatnim protokolom, odobrenim s Sklepom Sveta z dne 29. julija 2002 in podpisanim 23. oktobra 2002. V skupnem „obdobju odloga“, tj. od leta 1993 do konca leta 2004, je Romunija lahko dodelila pomoč za prestrukturiranje jeklarskega sektorja pod pogoji iz Protokola 2 (kakor je bil razširjen z Dodatnim protokolom) in na podlagi nacionalnega programa prestrukturiranja (v nadaljnjem besedilu: NPP), kakor je določila Skupnost. Romunski NPP je Svet odobril 18. julija 2005 (18).
(26)
Priloga VII je „zaščitni mehanizem“, ki Komisiji omogoča, da po 1. januarju 2007 (datum pristopa) spremlja državno pomoč, ki jo je Romunija dodelila jeklarskemu sektorju pred pristopom na podlagi Protokola 2 (kakor je bil razširjen z Dodatnim protokolom) in NPP. Poleg tega daje Priloga VII Komisiji pooblastila za izterjavo pomoči, dodeljene v nasprotju s Protokolom 2 in NPP. Priloga VII je lex specialis, ki omogoča, izjemoma in z odstopanjem od splošne ureditve, retroaktivno spremljanje in preverjanje državne pomoči, ki jo je Romunija dodelila svoji jeklarski industriji pred pristopom. V nedavnih sodbah v zvezi s predpristopno državno pomočjo, dodeljeno poljskim jeklarskim podjetjem (19), je Splošno sodišče potrdilo lex specialis Protokola 8 k Pristopni pogodbi Poljske, ki vsebuje določbe, enakovredne tistim iz Priloge VII.
(27)
V okviru tega postopka mora Komisija oceniti, ali izredna pristojnost za retroaktivni nadzor iz uvodnih izjav (23) do (26) zajema tudi ukrepe, ki jih je Romunija dodelila proizvajalcem cevi pred pristopom. V ta namen je treba pravne podlage, ki veljajo za ta primer, tj. Priloga VII skupaj s Protokolom 2 in Dodatnim protokolom, razlagati z namenom določitve, ali njihove določbe zajemajo ukrepe, dodeljene romunskim proizvajalcem cevi pred pristopom.
(28)
Splošno priznano načelo zakona je, da je treba določbe lex specialis, ki odstopajo od splošne ureditve, razlagati v ožjem pomenu. Ozka razlaga navedenih pravnih podlag (glej uvodne izjave (29) do (43)) vodi do zaključka, da je izredna pristojnost Komisije za retroaktivni nadzor omejena na (morebitno) predpristopno pomoč proizvajalcem ESPJ, s čimer je izključena (morebitna) pomoč proizvajalcem cevi.
(29)
Odstavka (12) in (17) Priloge VII določata pristojnost Komisije za spremljanje in retroaktivni nadzor v zvezi s predpristopno pomočjo za romunsko jeklarsko industrijo. Odstavek (12) daje Komisiji in Svetu pristojnost za spremljanje izvajanja romunskega NPP pred pristopom in po njem, do leta 2009. Odstavek (17) daje Komisiji pooblastilo za izterjavo državne pomoči, dodeljene v nasprotju z odstavki (1) do (3) Priloge VII (kot je navedeno v uvodnih izjavah (30) do (32)).
(30)
Odstavek (1) Priloge VII določa, da se državna pomoč, ki jo je podelila Romunija v namene prestrukturiranja „določenim delom romunske jeklarske industrije“ od 1993 do 2004, šteje za združljivo s skupnim trgom pod pogojem, da: „[…] se obdobje iz člena 9(4) Protokola 2 o proizvodih ESPJ k Evropskemu sporazumu […] podaljša do 31. decembra 2005“; se upoštevajo pogoji iz NPP; se po 1. januarju 2005 upravičencem iz NPP ne dodeli ali izplača nadaljnja državna pomoč; in „[…] se po 31. decembru 2004 romunskemu jeklarskemu sektorju ne […] izplača nobena državna pomoč za prestrukturiranje“. Določa tudi: „Za namene teh določb in Dodatka A državna pomoč za prestrukturiranje pomeni ukrep za jeklarska podjetja, ki spada v državno pomoč v smislu člena 87(1) Pogodbe ES in se ne more šteti za združljivega s skupnim trgom v skladu z običajnimi pravili, ki se uporabljajo v Skupnosti“.
(31)
Odstavek (2) Priloge VII določa, da lahko samo podjetja, ki so našteta kot upravičenci NPP (našteta tudi v Dodatku A k Prilogi VII), upravičena do državne pomoči po obdobju od 1993 do 2004.
(32)
Odstavek (6) Priloge VII določa, da podjetja, ki niso navedena kot upravičenci NPP, „niso upravičena do državne pomoči za prestrukturiranje ali katerekoli druge pomoči“ in jim tudi ni treba zmanjšati zmogljivosti.
(33)
Prvi pododstavek odstavka (1) Priloge VII se nanaša izrecno na člen 9(4) Protokola 2, kakor je bil razširjen z Dodatnim protokolom, podpisanim 23. oktobra 2002. Protokol 2 je zajemal samo jeklene izdelke ESPJ in je celo navajal jeklene izdelke ESPJ v prilogi. Slednji je vseboval enak seznam jeklenih izdelkov ESPJ kot v Prilogi I k Pogodbi ESPJ, kjer opredelitev „jeklenih izdelkov ESPJ“ izrecno izključuje jeklene cevi („cevi (brezšivne ali varjene) […] svetle palice in železne odlitke (različne cevi in pribor ter drugi železni odlitki)“).
(34)
Pogodba ESPJ je prenehala veljati 23. julija 2002. Od tega datuma naprej je za državno pomoč za jeklarsko industrijo veljala splošna ureditev ES. Ob tej priložnosti je bila razširjena opredelitev evropskega jeklarskega sektorja z namenom vključitve proizvajalcev cevi. To je bilo kodificirano v členu 27 in Prilogi B k Večsektorskemu okviru za regionalno pomoč, namenjeno večjim naložbenim projektom (20), v katerem je evropski jeklarski sektor opredeljen kot sektor, ki vključuje brezšivne cevi in široke varjene cevi (s premerom več kot 406,4 mm). Razširjena opredelitev jeklarskega sektorja je bila pozneje povzeta v Prilogi I k Smernicam o državni regionalni pomoči za 2007-2013 (21) in v točki 29 člena 2 Uredbe o splošnih skupinskih izjemah (22).
(35)
Vendar pa niti Protokol 2 niti Dodatni protokol nista bila izrecno spremenjena z namenom vključitve te razširjene opredelitve jeklarskega sektorja EU, ki vključuje proizvajalce cevi. Protokol 2 je prenehal veljati 31. decembra 1997. Dodatni protokol je podaljšal veljavnost Protokola 2 od 1. januarja 1998 za dodatnih osem let ali do datuma pristopa Romunije k EU (kar je bilo prej). Dodatni protokol se nanaša na „jeklene izdelke“ na splošno, vendar pa je njegovo področje uporabe posebej povezano tudi s členom 9(4) Protokola 2, ki je zajemal samo izdelke ESPJ. Zlasti je bilo podaljšanje Protokola 2 v skladu s členom 2 Dodatnega protokola pogojeno s tem, da Romunija Komisiji predloži NPP in načrte prestrukturiranja podjetij za upravičence NPP, ki izpolnjujejo „zahteve iz člena 9(4) Protokola 2 k Evropskemu sporazumu in ki jih je ocenil ter potrdil Nacionalni organ za državne pomoči (Svet za konkurenco)“.
(36)
Zato je treba zaključiti, da odstavek 17 Priloge VII, ki se razlaga glede na točke odstavka (1) in (2) ter (6) Priloge VI skupaj s Protokolom 2 in Dodatnim protokolom, Komisiji ne daje pooblastil za nadzor pomoči, dodeljene romunskim proizvajalcem cevi pred pristopom, zlasti v obdobju 1993 do 2004.
(37)
Poleg pravne razlage obsega zadevnih pravnih podlag (tj. Priloge VI, Protokola 2 in Dodatnega protokola - glej uvodne izjave (29) do (36)) je Komisija proučila tudi vprašanje, ali so izvedbena pravila za uporabo določb o državni pomoči v Evropskem sporazumu in Protokolu 2, kot sta jih leta 2001 sprejeli Skupnost in Romunija (v nadaljnjem besedilu: izvedbena pravila (23)), pomembna za določitev obsega pristojnosti Komisije za retroaktivni nadzor v zvezi z (morebitnimi) predpristopnimi ukrepi, dodeljenimi romunskim proizvajalcem cevi.
(38)
Na splošno izvedbena pravila vsebujejo poslovnik, ki ga je treba razlikovati od vsebinskih določb o državni pomoči v Evropskem sporazumu in Protokolu 2. Vendar pa je treba upoštevati, da izvedbena pravila vsebujejo tudi posebne določbe o merilih za oceno združljivosti pomoči z Evropskim sporazumom oziroma s Protokolom 2.
(39)
Prvi stavek člena 2(1) izvedbenih pravil določa: „Ocena združljivosti posameznih dodeljenih pomoči in programov z Evropskim sporazumom, kot je določeno v členu 1 teh pravil, se izvede na podlagi meril, ki izhajajo iz uporabe pravil člena 87 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, vključno s sedanjo in prihodnjo sekundarno zakonodajo, okviri, smernicami in drugimi zadevnimi upravnimi akti, ki veljajo v Skupnosti, kot tudi iz sodne prakse Sodišča prve stopnje in Sodišča Evropskih skupnosti ter sklepov, ki jih Pridružitveni svet sprejme v skladu s členom 4(3).“ Ta stavek vzpostavlja splošno načelo, da so vsebinska merila za oceno združljivosti državne pomoči na splošno z Evropskim sporazumom „razvojna“ v smislu vključitve vseh sprememb/razvojnih dogodkov v pravu in sodni praksi EU.
(40)
Drugi stavek člena 2(1) se zlasti nanaša na merila združljivosti v skladu s Protokolom 2: „Če so dodeljene pomoči ali programi pomoči namenjeni izdelkom iz Protokola 2 k Evropskemu sporazumu, prvi stavek v tem odstavku v celoti velja, s to izjemo, da se ocena ne izvede na podlagi meril, ki izhajajo iz uporabe pravil člena 87 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, temveč na podlagi meril, ki izhajajo iz uporabe pravil glede državnih pomoči Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za premog in jeklo.“ Treba je opozoriti, da besedilo tega stavka jasno navaja, da se, v nasprotju s splošno pomočjo, zajeto v prvem stavku člena 2(1) (glej uvodno izjavo (41)), za namene pomoči, ki jo zajema Protokol 2, merila združljivosti razvijajo glede na Pogodbo ESPJ. V zvezi z razvojem meril združljivosti po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ leta 2002 ni nobenih posebnih navedb.
(41)
Člena 2(2) in 2(3) izvedbenih pravil določata mehanizem, s katerim mora Romunija vključiti spremembe evropskih meril združljivosti. Zlasti se Romunija obvešča o vseh spremembah meril združljivosti Skupnosti, ki niso bile objavljene, in „če Romunija tem spremembam ne ugovarja v roku treh mesecev po prejemu uradnih informacij o spremembah, spremembe postanejo merila združljivosti, kot je določeno v odstavku 1 tega člena. Če Romunija tem spremembam ugovarja, se izvedejo posvetovanja v skladu s členoma 7 in 8 teh pravil, ob upoštevanju približevanja zakonodaje, kot je določeno v Evropskem sporazumu.“
(42)
Četudi Romunija v roku treh mesecev ni ugovarjala spremembi iz leta 2002 v zvezi z opredelitvijo jeklarske industrije s strani Skupnosti za vključitev proizvajalcev cevi, te spremembe v pravu Skupnosti ne bi mogle začeti veljati za ukrepe, ki ne spadajo v področje uporabe Evropskega sporazuma, tj. tiste ukrepe, ki jih Pogodba ESPJ ni zajemala. Poleg tega je Priloga VII lex specialis, zato se Komisija za določitev njenega področja uporabe ne more opirati na razširitev opredelitve jeklarskega sektorja EU po izteku veljavnosti Pogodbe ESPJ. Zato je treba zaključiti, da je treba jasno razlikovati med „razvojno“ naravo zakonodaje, ki velja za državno pomoč za jeklarski sektor v Romuniji pred pristopom po Evropskem sporazumu, na eni strani, in na drugi strani nujno ozko razlago obsega pristojnosti Komisije za retroaktivni nadzor, kot izhaja iz Priloge VII, Protokola 2 in Dodatnega protokola.
VI. SKLEPNA UGOTOVITEV
(43)
Na podlagi navedenih pomislekov (glej zlasti uvodni izjavi (36) in (42)) Komisija zaključi, da ni pristojna za preverjanje ukrepov v korist romunskih proizvajalcev cevi pred pristopom, zlasti v obdobju med letoma 1993 in 2004, na podlagi Priloge VII. Ta postopek je zaključen, ker Komisija ni pristojna za oceno dejanj, ki jih zajema ta postopek -
SKLENILA:
Člen 1
Formalni postopek preiskave iz člena 108(2) PDEU, ki je bil začet z dopisom Romuniji dne 25. septembra 2007, se zaključi, ker Komisija na podlagi določb oddelka B Priloge VII k Pristopni pogodbi Romunije ni pristojna za preverjanje ukrepov, ki jih je Romunija dodelila podjetju Petrotub Roman S.A. v okviru privatizacije leta 2003.
Člen 2
Ta sklep ja naslovljen na Romunijo.
V Bruslju, 6. julija 2010