РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 883/2011 НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА
от 25 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 25/2009 относно баланса на сектор „Парично-финансови институции“ (ЕЦБ/2008/32)
(ЕЦБ/2011/12)
УПРАВИТЕЛНИЯТ СЪВЕТ НА ЕВРОПЕЙСКАТА ЦЕНТРАЛНА БАНКА,
като взе предвид член 5 от Устава на Европейската система на централните банки и на Европейската централна банка,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 2533/98 на Съвета от 23 ноември 1998 г. относно събирането на статистическа информация от Европейската централна банка (1), и по-специално член 5, параграф 1 и член 6, параграф 4,
като взе предвид становището на Европейската комисия (2),
като има предвид, че:
(1)
Директива 2009/110/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно предприемането, упражняването и пруденциалния надзор на дейността на институциите за електронни пари и за изменение на директиви 2005/60/ЕО и 2006/48/ЕО, и за отмяна на Директива 2000/46/ЕО (3) позволи юридически лица да издават електронни пари, без да е необходимо да придобиват статут на кредитни институции.
(2)
Вследствие на това и за да продължи събирането на статистическа информация в сектора „Парично-финансови институции“ (ПФИ) относно институции за електронни пари, които са основно ангажирани с финансово посредничество под формата на издаване на електронни пари, е необходимо коригиране на определението на ПФИ, а оттук и актуализиране на определенията на „институция за електронни пари“ и „електронни пари“ в настоящия регламент. Институциите за електронни пари в рамките на сектора „ПФИ“ следва да бъдат класифицирани в категорията „други ПФИ“.
(3)
Измененията на определението на институции за електронни пари и на предвидените за тях изисквания съгласно Директива 2009/110/ЕО направиха неактуални разпоредбите на Регламент (ЕО) № 25/2009 на Европейската централна банка (ЕЦБ/2008/32) (4) относно предоставянето на дерогации от изискванията за отчетност по отношение на институции за електронни пари, поради което съответните разпоредби на Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) следва да бъдат заличени.
(4)
Насоките относно общо определение на европейски фондове на паричния пазар (ФПП), издадени на 19 май 2010 г. от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа (Committee of European Securities Regulators - CESR), предшественика на Европейския орган за ценни книжа и пазари, имат за цел да подобрят защитата на инвеститорите чрез определяне на критерии, които се прилагат от всеки фонд, който желае да се представя на пазара като ФПП, и да служат като препоръка за европейските национални законодатели за целите на надзора. В тази връзка е уместно в Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) да се въведат съответни нови критерии за идентифициране на ФПП за статистически цели на Европейската система на централните банки, така че съвкупността от ФПП да съответства на критериите за идентифициране, които се очаква да се прилагат за целите на надзора, следвайки горепосочените насоки на CESR. Същевременно тази промяна има за цел да повиши пазарната прозрачност и да улесни управленската отчетност относно фондовете,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
първото тире се заменя със следното:
„-
„парично-финансова институция“ (ПФИ) означава резидентно предприятие, което принадлежи към някой от следните сектори:
i)
централни банки;
ii)
кредитни институции съгласно определението в член 4, параграф 1 от Директива 2006/48/ЕО;
iii)
други ПФИ, т.е. 1) други финансови институции, чиято дейност е i) да приемат депозити и/или близки заместители на депозити от лица, различни от ПФИ, и ii) за своя собствена сметка (поне в икономически смисъл) да предоставят кредити и/или да инвестират в ценни книжа; или 2) такива институции за електронни пари, които са основно ангажирани с финансово посредничество под формата на издаване на електронни пари;
iv)
фондове на паричния пазар (ФПП) съгласно определението в член 1а.
Относно критерия по точка iii), точка 1), подточка i) по-горе, степента на заменяемост между инструментите, емитирани от други ПФИ, и депозитите, вложени в кредитни институции, определя тяхната класификация като ПФИ, при условие че те отговарят на критерия по точка iii), точка 1), подточка ii),“;
б)
осмото тире се заменя със следното:
„-
„институция за електронни пари“ и „електронни пари“ означават институция за електронни пари и електронни пари съгласно определенията в член 2, параграфи 1 и 2 от Директива 2009/110/ЕО (5).
2.
Добавя се следният член 1a:
„Член 1а
Идентифициране на ФПП
За целите на настоящия правен акт като ФПП ще се третират предприятия за колективно инвестиране, които отговарят на всички посочени по-долу критерии, при което:
а)
преследват инвестиционната цел да поддържат главница на фонд и да осигуряват възвръщаемост, съизмерима с лихвените проценти на инструментите на паричния пазар;
б)
инвестират в инструменти на паричния пазар, които отговарят на критериите за инструменти на паричния пазар, определени в Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (6) или в депозити в кредитни институции, или като алтернатива, гарантират, че ликвидността и стойността на портфейла, в който инвестират, са оценени на еквивалентна основа;
в)
гарантират, че инструментите на паричния пазар, в които инвестират, са с високо качество съгласно определеното от управляващото дружество. Качеството на инструмент на паричния пазар се определя, inter alia, въз основа на следните фактори:
-
кредитното качество на инструмента на паричния пазар,
-
естеството на категориите активи, представени от инструмента на паричния пазар,
-
за структурирани финансови инструменти, оперативния риск и риска, свързан с контрагента, присъщи на структурираната финансова транзакция,
-
ликвидния профил;
г)
гарантират, че техният портфейл има среднопретеглен матуритет не повече от шест месеца и среднопретеглен срок на живот не повече от дванадесет месеца;
д)
представят ежедневно нетна стойност на активите и изчисление на цената на техните акции/дялове, както и ежедневно записване и изкупуване на акции/дялове;
е)
ограничават инвестициите в ценни книжа до такива с остатъчен матуритет до датата на обратно изкупуване, по-малък от или равен на две години, при условие че оставащият срок до датата на следваща актуализация на лихвения процент е по-малък от или равен на 397 дни, при което ценните книжа с плаващ лихвен процент следва да се актуализират спрямо лихвен процент или индекс на паричния пазар;
ж)
ограничават инвестициите в други предприятия за колективно инвестиране до такива, отговарящи на определението на ФПП;
з)
не поемат преки или непреки капиталови или стокови експозиции, включително чрез деривативи, и използват деривативи само в съответствие със стратегията на фонда за инвестиране на паричния пазар. Деривативи, които водят до валутна експозиция, могат да бъдат използвани само с цел хеджиране. Инвестиции в ценни книжа, които не са в основна валута, са разрешени, при условие че валутната експозиция е изцяло хеджирана;
и)
имат постоянна или променлива нетна стойност на активите.
3.
В член 8 параграф 4 се заличава.
4.
Без да се засяга член 2 от настоящия регламент, в част 1 от приложение I раздел 2 се заменя със следното:
„Раздел 2:
Спецификации за критериите за идентифициране на ФПП
За целите на член 1а от настоящия регламент:
а)
инструментът на паричния пазар се счита с високо кредитно качество, ако му е присъден един от двата най-високи възможни краткосрочни кредитни рейтинга от всяка призната агенция за кредитен рейтинг, която е оценила този инструмент, или ако не е оценен, инструментът е с равностойно качество съгласно установеното чрез вътрешния процес на определяне на кредитни рейтинги на управляващото дружество. Когато призната агенция за кредитен рейтинг разделя своя най-висок краткосрочен кредитен рейтинг на две категории, тези два рейтинга се считат за една категория и следователно за най-високия възможен рейтинг;
б)
фондът на паричния пазар може като изключение от изискването в буква а) да държи държавна емисия поне с инвестиционен рейтинг, при което „държавна емисия“ означава инструменти на паричния пазар, които са емитирани или гарантирани от органи на централната, регионалната или местната власт, централна банка на държава-членка, ЕЦБ, Европейския съюз или Европейската инвестиционна банка;
в)
при изчисляване на среднопретегления срок на живот за ценни книжа, включително структурирани финансови инструменти, изчисляването на матуритета се основава на остатъчния матуритет до обратното изкупуване на инструментите. Когато обаче финансов инструмент включва пут опция, датата на упражняване на пут опцията може да бъде използвана вместо законния остатъчен матуритет, само ако по всяко време са изпълнени следните условия:
-
пут опцията може да бъде свободно упражнена от управляващото дружество на датата на нейното упражняване,
-
цената на упражняване на пут опцията остава близка до очакваната стойност на инструмента на следващата дата на упражняване,
-
инвестиционната стратегия на ФПП предполага съществуване на голяма вероятност опцията да бъде упражнена на следващата дата на упражняване;
г)
при изчисляване на среднопретегления срок на живот и на среднопретегления матуритет се вземат предвид влиянието на финансовите деривативни инструменти, депозитите и техниките за ефективно управление на портфейла;
д)
„среднопретеглен матуритет“ означава мярка за средната продължителност на времето до матуритета на всички основни ценни книжа във фонда, претеглена така, че да отразява относителния дял във всеки от държаните инструменти, допускайки, че матуритетът на инструменти с плаващ лихвен процент е времето, оставащо до датата на следваща актуализация на лихвения процент спрямо лихвения процент на паричния пазар, а не оставащото време преди момента, в който трябва да се погаси стойността на главницата на ценните книжа. На практика среднопретегленият матуритет се използва за измерване на чувствителността на ФПП към променящите се лихвени проценти на паричния пазар;
е)
„среднопретеглен срок на живот“ означава среднопретеглен остатъчен матуритет на всяка държана във фонда ценна книга, представляващ времето до пълното погасяване на главницата, независимо от лихвения процент и без дисконтиране. За разлика от изчисляването на среднопретегления матуритет, изчисляването на среднопретегления срок на живот за ценните книжа с плаващ лихвен процент и структурираните финансови инструменти не позволява използването на дати на актуализация на лихвения процент, а вместо това използва единствено посочения краен матуритет на ценната книга. Среднопретегленият срок на живот се използва за измерване на кредитния риск, като колкото повече се отлага изплащането на главницата, толкова по-голям е кредитният риск. Среднопретегленият срок на живот също така се използва за ограничаване на ликвидния риск;
ж)
„инструменти на паричния пазар“ означава инструменти, които обичайно се търгуват на паричния пазар и които са ликвидни и имат стойност, която може да бъде точно определена по всяко време;
з)
„управляващо дружество“ означава дружество, чиято обичайна дейност е управление на портфейла на ФПП.“
Член 2
Преходна разпоредба
Националните централни банки (НЦБ) могат да продължават да събират статистическа информация съгласно Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32) от ФПП, които са резиденти в техните държави-членки и които са идентифицирани в съответствие с предишния раздел 2 от приложение I, част 1 към Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32), най-късно до 31 януари 2012 г. Те уведомяват всички засегнати ФПП за решението си да прилагат настоящата преходна разпоредба. НЦБ започват да събират статистическа информация от ФПП, идентифицирани в съответствие с член 1а от Регламент (ЕО) № 25/2009 (ЕЦБ/2008/32), най-късно от 1 февруари 2012 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено във Франкфурт на Майн на 25 август 2011 година.
UREDBA EVROPSKE CENTRALNE BANKE (EU) št. 883/2011
z dne 25. avgusta 2011
o spremembi Uredbe (ES) št. 25/2009 o bilanci stanja sektorja denarnih finančnih institucij (ECB/2008/32)
(ECB/2011/12)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju člena 5 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (1), ter zlasti členov 5(1) in 6(4),
ob upoštevanju mnenja Evropske komisije (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (3) je pravnim osebam omogočila, da lahko izdajajo elektronski denar, ne da bi morale pridobiti status kreditnih institucij.
(2)
Zaradi tega in z namenom, da se v sektorju denarnih finančnih institucij (MFI) še naprej zbirajo statistični podatki o institucijah za izdajo elektronskega denarja, ki se v glavnem ukvarjajo s finančnim posredništvom v obliki izdajanja elektronskega denarja, je treba prilagoditi opredelitev MFI ter zato tudi posodobiti opredelitvi »institucija za izdajo elektronskega denarja« in »elektronski denar« v tej uredbi. Institucije za izdajo elektronskega denarja znotraj sektorja MFI bi bilo treba razvrstiti v kategorijo »druge MFI«.
(3)
Zaradi sprememb opredelitve institucij za izdajo elektronskega denarja in zahtev zanje v skladu z Direktivo 2009/110/ES so določbe Uredbe (ES) št. 25/2009 Evropske centralne banke (ECB/2008/32) (4), po katerih se institucijam za izdajo elektronskega denarja odobrijo odstopanja od zahtev za poročanje, postale zastarele, zato jih je treba črtati.
(4)
Smernice o skupni opredelitvi evropskih skladov denarnega trga (SDT), ki jih je 19. maja 2010 izdal Odbor evropskih zakonodajalcev za vrednostne papirje (CESR), predhodnik Evropskega organa za vrednostne papirje in trge, so namenjene za izboljšanje zaščite vlagateljev, s tem ko določajo merila, veljavna za vse sklade, ki se želijo tržiti kot SDT, in služijo kot priporočilo evropskim nacionalnim zakonodajalcem za nadzorne namene. Glede na to je primerno, da se v Uredbo (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32) uvedejo ustrezna nova merila za opredelitev SDT za statistične namene Evropskega sistema centralnih bank, tako da bo populacija SDT usklajena z merili za opredelitev, ki naj bi se uporabljala za nadzorne namene v skladu z zgoraj navedenimi smernicami CESR. Hkrati je ta sprememba namenjena za večjo preglednost trga in lažje upravljavsko poročanje o skladih -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32) se spremeni:
1.
Člen 1 se spremeni:
(a)
prva alinea se nadomesti z naslednjim:
„-
‚denarna finančna institucija‘ (MFI) pomeni rezidenčno podjetje, ki spada v katerega koli od naslednjih sektorjev:
(i)
centralne banke;
(ii)
kreditne institucije, kakor so opredeljene v členu 4(1) Direktive 2006/48/ES;
(iii)
druge MFI, tj. (1) druge finančne institucije, katerih dejavnost je (i) sprejemanje vlog in/ali bližnjih substitutov za vloge od subjektov, ki niso MFI; ter (ii) dajanje posojil in/ali vlaganje v vrednostne papirje za svoj račun, vsaj v ekonomskem smislu; ali (2) tiste institucije za izdajo elektronskega denarja, ki se v glavnem ukvarjajo s finančnim posredništvom v obliki izdajanja elektronskega denarja;
(iv)
skladi denarnega trga (SDT), kakor so opredeljeni v členu 1a.
Kar zadeva merilo iz točke (iii)(1)(i) zgoraj, stopnja zamenljivosti med instrumenti, ki jih izdajo druge MFI, in vlogami pri kreditnih institucijah določa njihovo razvrstitev med MFI, pod pogojem, da izpolnjujejo merilo iz točke (iii)(1)(ii),“;
(b)
osma alinea se nadomesti z naslednjim:
„-
‚institucija za izdajo elektronskega denarja‘ in ‚elektronski denar‘ pomenita institucijo za izdajo elektronskega denarja in elektronski denar, kakor sta opredeljena v členih 2(1) in 2(2) Direktive 2009/110/ES Evropskega parlamenta in sveta (5).
2.
Vstavi se naslednji člen 1a:
„Člen 1a
Opredelitev SDT
Za namen tega pravnega akta se kot SDT obravnavajo samo kolektivni naložbeni podjemi, ki izpolnjujejo vsa naslednja merila:
(a)
za naložbeni cilj imajo ohranjanje glavnice sklada in zagotavljanje donosa, ki je skladen z obrestnimi merami instrumentov denarnega trga;
(b)
vlagajo v instrumente denarnega trga, ki izpolnjujejo merila za instrumente denarnega trga, določena v Direktivi 2009/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o kolektivnih naložbenih podjemih za vlaganja v prenosljive vrednostne papirje (KNPVP) (6), ali v vloge pri kreditnih institucijah, ali zagotavljajo, da se likvidnost in vrednotenje portfelja, v katerega vlagajo, ocenjujeta na enakovredni podlagi;
(c)
zagotavljajo, da so instrumenti denarnega trga, v katere vlagajo, visoke kvalitete, kakor to določi družba za upravljanje. Kvaliteta instrumenta denarnega trga se presoja med drugim na podlagi naslednjih dejavnikov:
-
kreditna kvaliteta instrumenta denarnega trga,
-
lastnosti razreda sredstev, ki ga predstavlja instrument denarnega trga,
-
pri strukturiranih finančnih instrumentih, operativno tveganje in tveganje nasprotne stranke, ki sta značilni za strukturirano finančno transakcijo,
-
profil likvidnosti;
(d)
zagotavljajo, da ima njihov portfelj tehtano povprečno zapadlost največ šest mesecev in tehtano povprečno trajanje največ 12 mesecev;
(e)
zagotavljajo dnevno neto vrednost sredstev in izračunavanje cen svojih delnic/enot ter dnevni vpis in odkup delnic/enot;
(f)
omejujejo naložbe v vrednostne papirje na tiste, ki imajo preostalo zapadlost do datuma rednega odplačila dve leti ali manj, pod pogojem, da je preostali čas do datuma naslednje spremembe obrestne mere 397 dni ali manj, pri čemer se morajo vrednostni papirji s spremenljivo obrestno mero uskladiti z obrestno mero ali indeksom na denarnem trgu;
(g)
omejujejo naložbe v druge kolektivne naložbene podjeme na tiste, ki so skladni z opredelitvijo SDT;
(h)
ne prevzemajo neposredne ali posredne izpostavljenosti do lastniškega kapitala ali borznega blaga, vključno prek izvedenih finančnih instrumentov, in uporabljajo izvedene finančne instrumente le v skladu z naložbeno strategijo sklada na denarnem trgu. Izvedeni finančni instrumenti, ki imajo za posledico izpostavljenost do tujih valut, se lahko uporabijo le za zavarovanje pred tveganji. Naložbe v vrednostne papirje, ki niso v osnovni valuti, so dovoljene pod pogojem, da je valutna izpostavljenost v celoti zavarovana pred tveganji;
(i)
imajo konstantno ali gibljivo neto vrednost sredstev.
3.
V členu 8 se črta odstavek 4.
4.
Brez poseganja v člen 2 te uredbe se v delu 1 Priloge I oddelek 2 nadomesti z naslednjim:
„Oddelek 2:
Specifikacije meril za opredelitev SDT
Za namen člena 1a te uredbe:
(a)
se šteje, da ima instrument denarnega trga visoko kreditno kvaliteto, če je prejel eno od dveh najvišjih možnih kratkoročnih bonitetnih ocen od vsake priznane bonitetne agencije, ki ga je ocenila, v primeru neocenjenega instrumenta pa, če ima enakovredno kvaliteto, ki se določi po internem ocenjevalnem postopku družbe za upravljanje. Kadar priznana bonitetna agencija deli svojo najvišjo kratkoročno oceno v dve kategoriji, se ti dve oceni štejeta kot ena kategorija in torej kot najvišja možna ocena;
(b)
lahko sklad denarnega trga, ne glede na zahtevo iz odstavka (a), ima državne instrumente, katerih kvaliteta je najmanj v naložbenem razredu, pri čemer ‚državni instrumenti‘ pomenijo instrumente denarnega trga, ki jih izda ali zanje jamči centralni, regionalni ali lokalni organ ali centralna banka države članice, ECB, Evropska unija ali Evropska investicijska banka;
(c)
pri izračunu tehtanega povprečnega trajanja za vrednostne papirje, vključno s strukturiranimi finančnimi instrumenti, izračun zapadlosti temelji na preostali zapadlosti do rednega odplačila instrumentov. Kadar pa finančni instrument vsebuje prodajno opcijo, se lahko namesto te preostale zapadlosti uporabi datum izvršitve prodajne opcije, vendar samo, če so ves čas izpolnjeni naslednji pogoji:
-
družba za upravljanje lahko prosto izvrši prodajno opcijo na datum izvršitve,
-
izvršilna cena za prodajno opcijo je blizu pričakovani vrednosti instrumenta ob naslednjem datumu izvršitve,
-
iz naložbene strategije SDT sledi, da bo opcija zelo verjetno izvršena ob naslednjem datumu izvršitve;
(d)
se pri izračunu tehtanega povprečnega trajanja in tehtane povprečne zapadlosti upošteva vpliv izvedenih finančnih instrumentov, vlog in tehnik učinkovitega upravljanja portfelja;
(e)
‚tehtana povprečna zapadlost‘ pomeni meritev povprečnega časa do zapadlosti vseh vrednostnih papirjev v skladu in je tehtana tako, da odraža relativne deleže posameznih instrumentov, pri čemer se domneva, da je zapadlost instrumenta s spremenljivo obrestno mero preostali čas do naslednje uskladitve obrestne mere z obrestno mero na denarnem trgu in ne preostali čas do takrat, ko mora biti vrnjena vrednost glavnice vrednostnega papirja. V praksi se tehtana povprečna zapadlost uporablja za merjenje občutljivosti SDT na spreminjanje obrestnih mer na denarnem trgu;
(f)
‚tehtano povprečno trajanje‘ pomeni tehtano povprečje preostale zapadlosti posameznega vrednostnega papirja v skladu, kar pomeni čas do popolnega vračila glavnice, brez upoštevanja obresti in brez diskontiranja. V nasprotju z izračunom tehtane povprečne zapadlosti pri izračunu tehtanega povprečnega trajanja za vrednostne papirje s spremenljivo obrestno mero in strukturirane finančne instrumente ni mogoče uporabiti datumov sprememb obrestne mere, temveč se uporablja samo končna zapadlost, določena za vrednostni papir. Tehtano povprečno trajanje se uporablja za merjenje kreditnega tveganja, kajti dlje kot je odloženo vračilo glavnice, večje je kreditno tveganje. Tehtano povprečno trajanje se uporablja tudi za omejevanje likvidnostnega tveganja;
(g)
‚instrumenti denarnega trga‘ pomenijo instrumente, s katerimi se običajno trguje na denarnem trgu in ki so likvidni, njihovo vrednost pa je mogoče kadar koli natančno določiti;
(h)
‚družba za upravljanje‘ pomeni družbo, katere redna dejavnost je upravljanje portfelja SDT.“
Člen 2
Prehodna določba
Nacionalne centralne banke (NCB) lahko zbirajo statistične informacije po Uredbi (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32) od SDT, ki so rezidenti v njihovih državah članicah in opredeljeni v skladu s prej veljavnim oddelkom 2 dela 1 Priloge I k Uredbi Uredbi (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32), še najkasneje do 31. januarja 2012. O svoji odločitvi za uporabo te prehodne določbe obvestijo vse zadevne SDT. NCB začnejo zbirati statistične informacije od SDT, opredeljenih v skladu s členom 1a Uredbi (ES) št. 25/2009 (ECB/2008/32), najkasneje od 1. februarja 2012.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Frankfurtu na Majni, 25. avgusta 2011