РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 438/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 998/2003 относно ветеринарно-санитарните изисквания, които са приложими при движение с нетърговска цел на домашни любимци
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 и член 168, параграф 4, буква б) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 998/2003 на Европейския парламент и на Съвета (3) се установяват ветеринарно-санитарните изисквания, прилагани спрямо движението с нетърговска цел на домашни любимци, както и правилата относно проверките на това движение.
(2)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 998/2003 са определени разпоредбите, които се прилагат за движението между държавите-членки на кучета, котки и порове, както са посочени в части А и Б от приложение I към него. Съгласно член 5, параграф 1, буква а) от посочения регламент въпросните домашни любимци трябва да бъдат идентифицирани посредством електронна идентификационна система (импулсен приемо-предавател). По време на осемгодишния преходен период, считано от датата на влизане в сила на посочения регламент, домашните любимци се смятат за идентифицирани и когато имат ясно четлива татуировка.
(3)
В член 4, параграф 1 и член 14 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че когато импулсният приемо-предавател не съответства на стандарт по ISO 11784 или на приложение А към стандарт по ISO 11785, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.
(4)
С цел да се избегнат ненужните усложнения, по-специално по отношение на движението на домашни любимци от трети страни, е необходимо да бъдат прецизирани позоваванията на посочените стандарти по ISO, преди използването на импулсни приемо-предаватели да стане задължително. Целесъобразно е, поради техническото естество на тези позовавания, те да бъдат включени в приложение към Регламент (ЕО) № 998/2003, а членове 4 и 14 от посочения регламент да бъдат съответно изменени.
(5)
Освен това в член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че кучетата, котките и поровете трябва да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, с който се удостоверява ваксинация против бяс съгласно препоръките на лабораторията производител, направена на въпросното животно с инактивирана ваксина против бяс от поне една антигенна единица на доза (стандарт на СЗО). След приемането на Регламент (ЕО) № 998/2003 за целите на ваксинацията против бяс се появиха на разположение и рекомбинантни ваксини.
(6)
С цел да се позволи движението на кучета, котки и порове, ваксинирани с рекомбинантни ваксини, и по-специално на тези, идващи от трети страни, следва също да се предвиди разпоредба, разрешаваща за целите на Регламент (ЕО) № 998/2003 използването на такива ваксини в съответствие с някои от техническите изисквания, установени в приложение към посочения регламент.
(7)
Ако са сложени в държава-членка, ваксините следва да имат разрешение за търговия в съответствие с Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (4) или с Регламент (ЕО) № 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. за установяване на процедури на Общността за разрешаване и контрол на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба и за създаване на Европейска агенция по лекарствата (5).
(8)
Ако са сложени в трета страна, ваксините следва да отговарят на минималните стандарти за безопасност, установени в съответната глава от Ръководството за диагностични тестове и ваксини за сухоземни животни на Световната организация за здравеопазване на животните.
(9)
Освен това следва да бъдат приети правила, основани на научни доказателства и подобни на тези, установени за беса. С тях следва да се предвидят превантивни здравни мерки за движението на домашни любимци по отношение на други болести, които могат да засегнат посочените животни, ако тези превантивни мерки са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат от такова движение.
(10)
В член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда влизането на кучета и котки в Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство да подлежи на допълнителни изисквания предвид особената обстановка в посочените държави-членки по отношение на беса. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(11)
Съгласно тези допълнителни изисквания влизащите на територията на посочените държави-членки кучета и котки трябва да бъдат идентифицирани посредством импулсен приемо-предавател, освен ако в държавата-членка на местоназначение не е разрешено животното да бъде идентифицирано посредством ясно четлива татуировка. Освен това посочените изисквания включват задължително титруване за антитела преди влизането на посочените домашни любимци на територията на посочените държави-членки, което има за цел да потвърди защитното ниво на антителата против бяс.
(12)
Комисията следва да бъде оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз във връзка с превантивни здравни мерки относно болести, различни от бяс, и изменения на техническите изисквания за идентификацията на животните и ваксинацията против бяс, както е посочено в приложенията, добавени съгласно настоящия регламент към Регламент (ЕО) № 998/2003. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище.
(13)
В член 8 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се определят условията за движението на кучета, котки и порове от трети страни в зависимост от преобладаващата обстановка по отношение на беса в третата страна на произход и в държавата-членка по местоназначение.
(14)
В член 8, параграф 1, буква а), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от някои трети страни до Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство, да се прилагат допълнителните изисквания, предвидени в член 6 от посочения регламент. Тези трети страни са посочени в раздел 2 от част Б и в част В от приложение II към посочения регламент.
(15)
В член 8, параграф 1, буква б), подточка ii) от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда в случаите, когато домашните любимци се придвижват от други трети страни, те да се поставят под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 от посочения регламент след тяхното влизане в Съюза.
(16)
Освен това в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхна територия на специалните правила, приложими към датата на влизане в сила на посочения регламент. Тази разпоредба се прилага като преходна мярка до 30 юни 2010 г.
(17)
В член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003 се предвижда, че Комисията, след като получи становището на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) относно необходимостта от поддържане на серологичния тест, предоставя на Европейския парламент и на Съвета доклад, основан на получения опит и оценка на риска, заедно с подходящи предложения за определяне на режима, който да влезе в сила от 1 юли 2010 г. по отношение на членове 6, 8 и 16 от посочения регламент.
(18)
С цел определяне на посочения режим Комисията извърши оценка на въздействието въз основа на различни скорошни консултации и на доклада на Комисията, приет на 8 октомври 2007 г. във връзка с член 23 от Регламент (ЕО) № 998/2003, и взе предвид препоръките на ЕОБХ.
(19)
На 11 декември 2006 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на бяс в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция и Малта като последица от премахването на серологичния тест за измерване на защитните антитела против бяс“ (6).
(20)
Въз основа на данни от 2005 г. ЕОБХ установи, че в някои държави-членки разпространението на бяс сред домашните любимци никак не е незначително. Освен това ЕОБХ препоръча прилагането на мерки за ограничаване на риска по отношение на движението на домашни любимци от страните, където разпространението на бяс сред домашните любимци не е незначително.
(21)
Бесът в тези държави-членки е предимно горски бяс. Събраните на място доказателства показват, че с елиминирането на горския бяс посредством интензивни програми за перорална ваксинация на дивите животни намаляват и случаите на заболяването при домашните животни.
(22)
Общността е одобрила редица програми за ликвидиране, контрол и мониторинг на беса в тези държави-членки в изпълнение на член 24, параграф 5 от Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно разходите във ветеринарната област (7). Комисията предвижда приключването на подкрепата от ЕС за националните програми на територията на тези държави-членки до края на 2011 г.
(23)
Предвид становището от 11 декември 2006 г. на ЕОБХ, и подкрепяните от Общността програми за ликвидиране на беса в някои държави-членки преходната мярка, предвидена в член 6 от Регламент (ЕО) № 998/2003, следва да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(24)
На 18 януари 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на ехинококоза в Обединеното кралство, Ирландия, Швеция, Малта и Финландия като последица от премахването на националните правила“ (8).
(25)
На 8 март 2007 г. ЕОБХ прие становище, озаглавено „Оценка на риска от въвеждане на кърлежи в Обединеното кралство, Ирландия и Малта като последица от премахването на националните правила“ (9).
(26)
От посочените становища личи, че наличните данни не позволяват на ЕОБХ да докаже ясно обособен статус за петте държави-членки, прилагащи преходните мерки, по отношение на някои кърлежи и на тенията Echinococcus multilocularis, нито да определи количествено риска от въвеждането на патогени посредством движението с нетърговска цел на домашни любимци.
(27)
С цел да се гарантира последователността по отношение на преходните мерки, е целесъобразно преходната мярка, предвидена в член 16 от Регламент (ЕО) № 998/2003, да бъде продължена до 31 декември 2011 г.
(28)
Поради това Регламент (ЕО) № 998/2003 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 998/2003 се изменя, както следва:
1.
Член 4, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в буква б) от първа алинея, когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
2.
Член 5, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква б) се заменя със следното:
„б)
да бъдат придружени от паспорт, издаден от ветеринар, оправомощен от компетентния орган, който удостоверява, че:
i)
на въпросното животно е поставена валидна ваксина против бяс в съответствие с приложение Iб,
ii)
въпросното животно е било подложено на превантивни здравни мерки за други болести, когато това е необходимо.“;
б)
добавя се следната алинея:
„С цел да се гарантира контрол на болестите, различни от бяс, които могат да се разпространят в резултат на движението на домашни любимци, Комисията може да приеме, чрез делегирани актове в съответствие с член 19б и ако са спазени условията по членове 19в и 19г, превантивните здравни мерки, посочени в буква б), подточка ii) от първа алинея. Тези мерки са научно обосновани и са пропорционални на риска от разпространение на тези болести в резултат на такова движение.“;
3.
В член 6, параграф 1, първа алинея уводният текст и първото тире се заменят със следното:
„1. До 31 декември 2011 г. влизането на домашните любимци, изброени в част А от приложение I, на територията на Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство се подчинява на следните изисквания:
-
те трябва да са идентифицирани в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), освен ако до края на осемгодишния преходен период, предвиден в член 4, параграф 1, държавата-членка по местоназначение признава също и идентификацията в съответствие с член 4, параграф 1, първа алинея, буква а), и“;
4.
Член 8, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
буква а), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, отговарят на изискванията на член 6.“
б)
буква б), подточка ii) се заменя със следното:
„ii)
до 31 декември 2011 г. в една от държавите-членки, посочени в приложение II, част А, или директно, или след транзит през една от териториите, посочени в приложение II, част Б, да бъдат поставени под карантина, освен ако не са приведени в съответствие с изискванията на член 6 след тяхното влизане в Съюза.“;
5.
В член 14 втората алинея се заменя със следното:
„В случая, посочен в член 4, параграф 1, първа алинея, буква б), когато импулсният приемо-предавател не отговаря на изискванията, установени в приложение Ia, собственикът на домашния любимец или физическото лице, отговорно от името на собственика, трябва да предостави средствата за разчитане на импулсния приемо-предавател по време на всяка инспекция.“;
6.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
До 31 декември 2011 г. Финландия, Ирландия, Малта, Швеция и Обединеното кралство - по отношение на ехинококозата, и Ирландия, Малта и Обединеното кралство - по отношение на кърлежите, могат да подчинят влизането на домашни любимци на тяхната територия на специални правила, приложими към датата на влизане в сила на настоящия регламент.“;
7.
Вмъкват се следните членове:
„Член 19а
1. С оглед отразяване на техническия прогрес Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за идентификацията, установени в приложение Iа, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
2. С оглед отразяване на научно-техническите постижения по отношение на ваксинацията против бяс Комисията може да приеме изменения на техническите изисквания за ваксинацията против бяс, установени в приложение Iб, посредством делегирани актове в съответствие с член 19б и при спазване на условията по членове 19в и 19г.
3. При приемането на подобни делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 19б
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 1 и член 19а, се предоставят на Комисията за срок от 5 години след 18 юни 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от 6 месеца преди края на 5-годишния срок. Делегирането на правомощия се удължава автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент и Съветът не го оттеглят в съответствие с член 19в.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 19в и 19г.
Член 19в
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 1 и член 19а, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 19г
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегирания акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
8.
Вмъкват се приложения Iа и Iб съгласно установеното в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
UREDBA (EU) št. 438/2010 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 19. maja 2010
o spremembi Uredbe (ES) št. 998/2003 o zahtevah v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki se uporabljajo za netrgovske premike hišnih živali
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 43(2) in 168(4)(b) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 998/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa zahteve v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki se uporabljajo za netrgovske premike hišnih živali, in pravila, ki se uporabljajo za nadzor teh premikov.
(2)
Člen 5 Uredbe (ES) št. 998/2003 vsebuje določbe, ki se uporabljajo med državami članicami za premike psov, mačk in belih dihurjev iz delov A in B Priloge I k Uredbi. V skladu s členom 5(1)(a) navedene uredbe je treba te živali identificirati z elektronskim identifikacijskim sistemom (transponderjem). Med osemletnim prehodnim obdobjem, ki se začne z datumom veljavnosti navedene uredbe, se za navedene vrste hišnih živali šteje, da so identificirane, če imajo jasno čitljivo tetovirano znamenje.
(3)
Člen 4(1) in člen 14 Uredbe (ES) št. 998/2003 določata, da mora lastnik ali fizična oseba, ki je v imenu lastnika odgovorna za hišno žival med premikom, priskrbeti potrebno sredstvo za branje transponderja ob vsakem pregledu, kadar transponder ne ustreza standardu ISO 11784 ali Prilogi A k standardu ISO 11785.
(4)
Da bi se izognili nepotrebnim motnjam, zlasti v zvezi s premiki hišnih živali iz tretjih držav, je treba sklicevanja na navedene standarde ISO določiti natančneje, preden uporaba transponderjev postane obvezna. Navedena sklicevanja je zaradi njihove tehnične narave primerno vključiti v Prilogo k Uredbi (ES) št. 998/2003 ter ustrezno spremeniti člena 4 in 14 navedene uredbe.
(5)
Poleg tega člen 5(1)(b) Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da morajo biti psi, mačke in beli dihurji opremljeni s potnim listom, ki ga izda veterinar, pooblaščen od pristojnega organa, ki dokazuje, da je bila zadevna žival veljavno cepljena proti steklini v skladu s priporočili proizvodnega laboratorija z inaktiviranim cepivom proti steklini z najmanj eno antigensko enoto na odmerek (standard WHO). Od sprejetja Uredbe (ES) št. 998/2003 so za cepljenje proti steklini na voljo tudi rekombinantna cepiva.
(6)
Da se omogočijo premiki psov, mačk in belih dihurjev, cepljenih z rekombinantnimi cepivi, zlasti iz tretjih držav, bi bilo treba sprejeti tudi določbo, ki za namene Uredbe (ES) št. 998/2003 dovoli uporabo takšnih cepiv v skladu z določenimi tehničnimi zahtevami iz Priloge k navedeni uredbi.
(7)
Cepiva za uporabo v državi članici bi morala imeti dovoljenje za promet, izdano v skladu z Direktivo 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (4) ali Uredbo (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (5).
(8)
Cepiva za uporabo v tretji državi bi morala biti v skladu z minimalnimi standardi za varnost, kakor so določeni v ustreznem poglavju Priročnika diagnostičnih testov in cepiv za kopenske živali Svetovne organizacije za zdravje živali (OIE).
(9)
Poleg tega bi bilo treba sprejeti znanstveno utemeljena pravila, ki so podobna pravilom za steklino. Ta pravila bi morala določati preventivne zdravstvene ukrepe za premike hišnih živali glede drugih morebitnih bolezni navedenih živali, kadar so navedeni preventivni ukrepi sorazmerni s tveganjem za širjenje navedenih bolezni zaradi takšnih premikov.
(10)
Člen 6 Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da za vstop psov in mačk na ozemlje Irske, Malte, Švedske in Združenega kraljestva veljajo dodatne zahteve glede na posebne razmere v navedenih državah članicah v zvezi s steklino. Navedena določba se kot prehodni ukrep uporablja do 30. junija 2010.
(11)
V skladu z navedenimi dodatnimi zahtevami morajo biti psi in mačke, ki vstopijo na ozemlje navedenih držav članic, identificirani s transponderjem, razen če namembna država članica tudi priznava, da je žival lahko identificirana z jasno čitljivim tetoviranim znamenjem. Poleg tega navedene zahteve vključujejo obvezno titracijo protiteles pred vstopom teh hišnih živali na ozemlje navedenih držav članic, da se potrdi zaščitna raven protiteles za steklino.
(12)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme delegirane akte v zvezi s preventivnimi zdravstvenimi ukrepi pri boleznih, razen stekline, in za spremembe tehničnih zahtev za identifikacijo živali in cepljenje proti steklini, kot je določeno v prilogah, vstavljenih v skladu s to uredbo v Uredbo (ES) št. 998/2003. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov.
(13)
Člen 8 Uredbe (ES) št. 998/2003 določa pogoje za premike psov, mačk in belih dihurjev iz tretjih držav glede na prevladujoče razmere v zvezi s steklino v tretji državi izvora in v namembni državi članici.
(14)
Člen 8(1)(a)(ii) Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da se morajo v primerih, ko se hišne živali premikajo iz določenih tretjih držav na ozemlje Irske, Malte, Švedske in Združenega kraljestva, uporabljati dodatne zahteve iz člena 6 navedene uredbe. Te tretje države so navedene v delu B oddelka 2 in v delu C Priloge II k navedeni uredbi.
(15)
Člen 8(1)(b)(ii) Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da je treba hišne živali v primerih, ko se premikajo iz drugih tretjih držav, dati v karanteno, razen če se po vstopu v Unijo ne uskladijo z zahtevami iz člena 6 navedene uredbe.
(16)
Poleg tega člen 16 Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da lahko Finska, Irska, Malta, Švedska in Združeno kraljestvo, kar zadeva ehinokokozo, ter Irska, Malta in Združeno kraljestvo, kar zadeva klope, zahtevajo za vstop hišnih živali na svoje ozemlje izpolnjevanje posebnih pravil, ki se uporabljajo na datum začetka veljavnosti navedene uredbe. Navedena določba se kot prehodni ukrep uporablja do 30. junija 2010.
(17)
Člen 23 Uredbe (ES) št. 998/2003 določa, da mora Komisija po prejemu mnenja Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) o potrebi ohranitve serološkega testa predložiti Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo na podlagi pridobljenih izkušenj in ocene tveganja, skupaj z ustreznimi predlogi za določitev režima, ki se od 1. julija 2010 uporablja za člene 6, 8 in 16 navedene uredbe.
(18)
Za določitev tega režima je Komisija izvedla oceno učinka na podlagi nedavnih različnih posvetovanj in poročila Komisije, sprejetega 8. oktobra 2007 v povezavi s členom 23 Uredbe (ES) št. 998/2003, in pri tem upoštevala priporočila EFSA.
(19)
EFSA je 11. decembra 2006 sprejela mnenje z naslovom „Ocena tveganja za vnos stekline na ozemlje Združenega kraljestva, Irske, Švedske in Malte kot posledica odprave seroloških testov za merjenje zaščitnih protiteles proti steklini“ (6).
(20)
Na podlagi podatkov iz leta 2005 je EFSA ugotovila, da v določenih državah članicah razširjenost stekline pri hišnih živalih ni zanemarljiva. Poleg tega je EFSA priporočila izvajanje ukrepov za ublažitev tveganja v zvezi s premiki hišnih živali iz držav, v katerih razširjenost stekline pri hišnih živalih ni zanemarljiva.
(21)
V navedenih državah članicah se steklina pojavlja zlasti v silvatični obliki. Dejanski dokazi so pokazali, da se z odpravo silvatične stekline kot posledica intenzivnih programov za oralno cepljenje prosto živečih živali, pojavnost bolezni pri domačih živali zmanjša.
(22)
Skupnost je odobrila številne programe za izkoreninjenje, nadzor in spremljanje stekline v navedenih državah članicah v skladu s členom 24(5) Odločbe Sveta 90/424/EGS z dne 26. junija 1990 o odhodkih na področju veterine (7). Komisija namerava podporo EU za nacionalne programe na ozemlju navedenih držav članic zaključiti do konca leta 2011.
(23)
Glede na mnenje EFSA z dne 11. decembra 2006 in programe Skupnosti za izkoreninjenje stekline v nekaterih državah članicah bi bilo treba prehodni ukrep iz člena 6 Uredbe (ES) št. 998/2003 podaljšati do 31. decembra 2011.
(24)
EFSA je 18. januarja 2007 sprejela mnenje z naslovom „Ocena tveganja za vnos ehinokokoze na ozemlje Združenega kraljestva, Irske, Švedske in Malte kot posledica odprave nacionalnih pravil“ (8).
(25)
EFSA je 8. marca 2007 sprejela mnenje z naslovom „Ocena tveganja za vnos klopov na ozemlje Združenega kraljestva, Irske in Malte kot posledica odprave nacionalnih pravil“ (9).
(26)
Navedeni mnenji kažeta, da na podlagi razpoložljivih podatkov EFSA ni mogla utemeljiti posebnega statusa držav članic, ki uporabljajo prehodne ukrepe v zvezi z nekaterimi klopi in trakuljo Echinococcus multilocularis, ter količinsko opredeliti tveganja za vnos patogenov z netrgovskimi premiki hišnih živali.
(27)
Za zagotovitev doslednosti v zvezi s prehodnimi ukrepi je primerno podaljšati prehodni ukrep iz člena 16 Uredbe (ES) št. 998/2003 do 31. decembra 2011.
(28)
Uredbo (ES) št. 998/2003 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 998/2003 se spremeni:
1.
V členu 4(1) se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„V primeru iz točke (b) prvega pododstavka mora lastnik ali fizična oseba, ki je v imenu lastnika odgovorna za hišno žival, priskrbeti potrebna sredstva za branje transponderja ob vsakem pregledu, če transponder ne ustreza zahtevam iz Priloge Ia.“.
2.
Člen 5(1) se spremeni:
(a)
Točka (b) se nadomesti z naslednjim:
„(b)
opremiti s potnim listom, ki ga izda veterinar, pooblaščen od pristojnega organa, ki dokazuje, da:
(i)
je bila zadevna žival veljavno cepljena proti steklini v skladu s Prilogo Ib;
(ii)
so bili za zadevno žival po potrebi izvedeni preventivni zdravstveni ukrepi v zvezi z drugimi boleznimi.“.
(b)
Doda se naslednji pododstavek:
„Komisija lahko z delegiranimi akti v skladu s členom 19b in ob upoštevanju pogojev iz členov 19c in 19d sprejme preventivne zdravstvene ukrepe iz točke (b)(ii) prvega pododstavka, da zagotovi nadzor nad boleznimi, razen stekline, ki bi se lahko razširile zaradi premika hišnih živali. Navedeni ukrepi so znanstveno utemeljeni in sorazmerni s tveganjem za širjenje navedenih bolezni zaradi takšnega premika.“.
3.
V prvem pododstavku člena 6(1) se uvodni del in prva alinea nadomestita z naslednjim:
„1. Do 31. decembra 2011 veljajo za vstop hišnih živali iz dela A Priloge I na ozemlje Irske, Malte, Švedske in Združenega kraljestva naslednje zahteve:
-
identificirane morajo biti v skladu s točko (b) prvega pododstavka člena 4(1), razen če namembna država članica do konca osemletnega prehodnega obdobja iz člena 4(1) prizna tudi identifikacijo v skladu s točko (a) prvega pododstavka člena 4(1), in“.
4.
Člen 8(1) se spremeni:
(a)
V točki (a) se točka (ii) nadomesti z naslednjim:
„(ii)
v eno od držav članic iz dela A Priloge II, neposredno ali po tranzitu skozi eno od ozemelj iz dela B Priloge II, do 31. decembra 2011 izpolnjevati zahteve iz člena 6.“.
(b)
V točki (b) se točka (ii) nadomesti z naslednjim:
„(ii)
v eno od držav članic iz dela A Priloge II, neposredno ali po tranzitu skozi eno od ozemelj iz dela B Priloge II, do 31. decembra 2011 namestiti v karanteno, razen če se po vstopu v Unijo uskladijo z zahtevami iz člena 6.“.
5.
V členu 14 se drugi odstavek nadomesti z naslednjim:
„V primeru iz točke (b) prvega pododstavka člena 4(1) mora lastnik ali fizična oseba, ki je v imenu lastnika odgovorna za hišno žival, priskrbeti potrebna sredstva za branje transponderja ob vsakem pregledu, če transponder ne ustreza zahtevam iz Priloge Ia.“.
6.
Člen 16 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 16
Do 31. decembra 2011 lahko Finska, Irska, Malta, Švedska in Združeno kraljestvo, kar zadeva ehinokokozo, ter Irska, Malta in Združeno kraljestvo, kar zadeva klope, zahtevajo za vstop hišnih živali na svoje ozemlje izpolnjevanje posebnih pravil, ki se uporabljajo na dan začetka veljavnosti te uredbe.“.
7.
Vstavijo se naslednji členi:
„Člen 19a
1. Komisija lahko zaradi upoštevanja tehničnega napredka z delegiranimi akti v skladu s členom 19b in ob upoštevanju pogojev iz členov 19c in 19d sprejme spremembe tehničnih zahtev za identifikacijo, kot je določeno v Prilogi Ia.
2. Komisija lahko z namenom upoštevanja znanstvenega in tehničnega napredka pri cepljenju proti steklini z delegiranimi akti v skladu s členom 19b in ob upoštevanju pogojev iz členov 19c in 19d sprejme spremembe tehničnih zahtev za cepljenje proti steklini, kot je določeno v Prilogi Ib.
3. Komisija pri sprejemanju takšnih delegiranih aktov ravna v skladu z določbami te uredbe.
Člen 19b
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 5(1) in člena 19a se prenese na Komisijo za obdobje petih let z začetkom 18. junija 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 19c.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 19c in 19d.
Člen 19c
1. Pooblastilo iz člena 5(1) in člena 19a lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 19d
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za dva meseca.
2. Če do izteka navedenega roka niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.“.
8.
Vstavita se prilogi Ia in Ib, kot je določeno v Prilogi k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 19. maja 2010