РЕШЕНИЕ № 1080/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за предоставяне на гаранция от ЕС на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Съюза и за отмяна на Решение № 633/2009/ЕО
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
В допълнение към основната си мисия за финансиране на инвестиции в Европейския съюз, от 1963 г. насам Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) осъществява операции по финансиране извън Съюза в подкрепа на външните политики на Съюза. Това позволява бюджетните средства на Съюза, предназначени за външни региони, да бъдат допълвани от финансовата сила на ЕИБ в полза на държавите бенефициери. Като извършва такива операции по финансиране, ЕИБ допринася за общите ръководни принципи и политически цели на Съюза, включително за развитието на трети държави и за просперитета на Съюза в условията на променената икономическа обстановка в световен мащаб. Операциите по финансиране на ЕИБ в подкрепа на външните политики на Съюза следва да продължават да се извършват в съответствие с принципите на разумната банкова практика.
(2)
Член 209, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с член 208 от него предвижда, че ЕИБ дава своя принос при условията, посочени в нейния устав, за прилагането на необходимите мерки за постигане на целите на политиката на Съюза за сътрудничество за развитие.
(3)
Съгласно член 19 от Устава на ЕИБ, искания, отправени директно към ЕИБ относно операции на ЕИБ по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение, се внасят в Комисията за становище („искане на ЕИБ за финансиране“).
(4)
За да се подпомага външната дейност на Съюза и за да е в състояние ЕИБ да финансира инвестиции извън Съюза, без това да се отразява на кредитния рейтинг на ЕИБ, по-голямата част от нейните операции във външни региони се ползват с бюджетна гаранция от ЕС („гаранция от ЕС”), предоставяна от Комисията.
(5)
Гаранцията от ЕС е учредена за периода 2007-2011 г. с Решение № 633/2009/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка за загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (2).
(6)
Гаранционният фонд за външни дейности („Гаранционен фонд“), създаден с Регламент (ЕО, Евратом) № 480/2009 на Съвета от 25 май 2009 г. относно създаване на Гаранционен фонд за външни дейности (3), осигурява ликвиден резерв за бюджета на Съюза в случай на загуби, претърпени при операции на ЕИБ по финансиране и при други външни дейности на Съюза.
(7)
В съответствие с Решение № 633/2009/ЕО Комисията и ЕИБ изготвиха междинен преглед на външното финансиране от ЕИБ въз основа на независима външна оценка, осъществена под надзора на ръководен комитет от „мъдреци“, преглед от външна консултантска компания и специални оценки, изготвени от ЕИБ. На 12 февруари 2010 г. ръководният комитет представи доклад на Европейския парламент, Съвета, Комисията и ЕИБ, съдържащ неговите заключения и препоръки.
(8)
В своя доклад ръководният комитет прави заключението, че гаранцията от ЕС е ефикасен и мощен политически инструмент със силно финансово и политическо въздействие и че тя следва да бъде запазена, за да се покриват политически рискове и рискове, свързани със суверенитета. Някои изменения на Решение № 633/2009/ЕО бяха предложени с цел да се осигури максимална добавена стойност и ефективност на външните операции на ЕИБ.
(9)
Особено важно е да се състави списък на държавите, за които може да бъде допуснато финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС. Също така е подходящо да се разшири списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, който в момента се съдържа в приложение I към Решение № 633/2009/ЕО.
(10)
С цел отразяване на значимите нови елементи в политиките на Комисията следва да бъдат делегирани правомощия да приема в съответствие с член 290 ДФЕС актове за изменение на приложение III към настоящото решение. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да провежда необходимите консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да осигури едновременното, своевременно и подходящо предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(11)
Сумите, покрити от гаранцията от ЕС във всеки регион, следва да продължават да бъдат таваните за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, а не цели, които се изисква ЕИБ да изпълни.
(12)
В рамките на подкрепата, оказвана от Съюза на трети държави за справяне със световната икономическа и финансова криза, още през 2009 г. и 2010 г. ЕИБ незабавно осъществи преобладаващата част от дейностите за външно кредитиране по сегашния си мандат, предимно в държавите на предприсъединителен етап и съседните и партньорски държави. Нещо повече, напрежението в Южното Средиземноморие в началото на 2011 г. изисква помощта на Съюза за осигуряване на средствата, с които засегнатите държави да възстановят и модернизират своите икономики. Ето защо за оставащия период от мандата следва общият таван на мандата да бъде преразгледан и увеличен с 1 684 000 000 EUR с цел адаптиране към тези временни и извънредни обстоятелства, без с това да се предопределят таваните за следващата многогодишна финансова рамка.
(13)
Операциите на ЕИБ по финансиране, които произтичат от посоченото по-горе повишаване на тавана на общия мандат с 1 684 000 000 EUR, следва да са в отговор на политическите реформи, предприемани от отделните държави партньори, при оценка от страна на Комисията с участието на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД), като се отчитат резолюциите на Европейския парламент и решенията и заключенията на Съвета. В тази оценка следва да бъдат отразени също така прегледът на европейска политика за съседство и подновеният акцент върху диференциацията. В държавите на предприсъединителен етап финансирането от ЕИБ ще продължи да допълва подпомагането от Съюза.
(14)
В допълнение към регионалните тавани факултативният мандат в размер на 2 000 000 000 EUR следва да бъде активиран и разпределен като финансов пакет в подкрепа на операциите на ЕИБ по финансиране в областта на смекчаването на изменението на климата и адаптирането към него в регионите, влизащи в обхвата на мандата. ЕИБ, в тясно сътрудничество с Комисията, би могла да допринесе със своя експертен опит и ресурси за оказване на подкрепа на публичните органи и на частния сектор за справяне с предизвикателствата на изменението на климата, както и за възможно най-оптимално оползотворяване на наличното финансиране. Що се отнася до проектите за смекчаване и адаптиране, ресурсите на ЕИБ следва, когато това е възможно и целесъобразно, да бъдат допълвани, с налични средства от бюджета на Съюза, при облекчени условия, чрез ефикасно и последователно съчетаване на безвъзмездни средства и заеми за финансиране в областта на изменението на климата в контекста на външната помощ на Съюза. В това отношение е целесъобразно годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и Съвета да съдържа подробен доклад относно финансовите инструменти, използвани за финансиране на тези проекти, в който да се посочват размерът на финансирането от ЕИБ по факултативния мандат и съответните размери на безвъзмездните средства.
(15)
Допустимостта за получаване на финансиране от страна на ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранцията от ЕС би могла да бъде ограничена съгласно мандата за борба с изменението на климата за държави, за които се счита, че не са се ангажирали с постигане на подходящи цели, свързани с изменението на климата. Всяко такова ограничаване на допустимостта следва да се основава на комплексни и всеобхватни политически оценки. Затова Съветът следва да има правомощието, по предложение на Комисията с участието на ЕСВД, да взема решения за ограничаване на допустимостта на дадена държава да получава финансиране от ЕИБ, предназначено за смекчаване на последиците от изменението на климата, с гаранция от ЕС. Такова ограничение следва да се прилага единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след влизане в сила на настоящото решение, и които са подписани след 1 януари 2012 г.
(16)
В рамките на мандата за борба с изменението на климата следва да се предвиди известна гъвкавост по отношение на регионалното разпределение, така че да се позволи възможно най-бързо и ефективно усвояване на наличните средства за финансиране през тригодишния период 2011-2013 г, като същевременно се полагат усилия през този период да се гарантира балансираното им разпределение сред регионите въз основа на установените в общия мандат приоритети за външната помощ.
(17)
Средносрочният преглед на изпълнението на външния мандат на ЕИБ, показа, че въпреки че операциите на ЕИБ по финансиране, осъществени в периода, обхванат от оценката (2000-2009 г.), са били като цяло в съответствие с външните политики на Съюза, връзката между политическите цели на Съюза и тяхното оперативно изпълнение от ЕИБ следва да бъде укрепена и по-ясно изразена и структурирана.
(18)
С цел да се повиши последователността на мандата и да се насочи в по-голяма степен външната дейност на ЕИБ за финансиране към подкрепа за политиките на Съюза, както и с оглед да се постигне максимална полза за бенефициерите, настоящото решение следва да определи хоризонтални цели на високо равнище в мандата за операциите на ЕИБ по финансиране във всички допустими региони и държави, на основата на сравнителните предимства на ЕИБ в области, в които има доказани постижения. Ето защо, в регионите, обхванати от настоящото решение, ЕИБ следва да финансира проекти в областта на смекчаването на последиците от изменението на климата и адаптирането към него (включително чрез трансфер на технологии, свързани с нови източници на енергия), на социалната и икономическата инфраструктура (по-специално транспорт, енергетика, включваща енергия от възобновяеми източници, енергийна сигурност, енергийна инфраструктура, на екологичната инфраструктура, включваща водоснабдяване и канализация, както и в областта на информационните и комуникационни технологии) и развитието на местния частен сектор, по-специално в подкрепа на малките и средните предприятия (МСП). Следва да се припомни, че подобряването на достъпа на МСП до финансиране може да изиграе съществена роля за стимулирането на икономическото развитие и борбата с безработицата. В рамките на тези области регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, следва да бъде основна цел за операциите на ЕИБ по финансиране. ЕИБ следва да разполага с възможността да оказва подкрепа за присъствието на Съюза в държавите партньори чрез преки чуждестранни инвестиции, които да спомагат за насърчаване на трансфера на технологии и познания, или в рамките на гаранцията от ЕС за инвестиции в горепосочените области, или на собствен риск.
(19)
За да съдейства ефективно на МСП, ЕИБ следва да сътрудничи с местните финансови институции посредници в допустимите региони и държави, по-специално за да гарантира, че част от финансовите ползи достига до техните клиенти, и създава добавена стойност в сравнение с други източници на финансиране. Когато е целесъобразно, чрез споразуменията си за сътрудничество с тези финансови институции посредници ЕИБ следва да изисква проектите на техните клиенти да бъдат проверявани за съответствие с договорените критерии съгласно целите на Съюза за развитие, така че да се осигури добавена стойност. Дейностите на финансовите посредници в подкрепа на МСП следва да са напълно прозрачни и да се докладват редовно на ЕИБ.
(20)
Освен това операциите на ЕИБ по финансиране следва да допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, както е посочено в член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС), за насърчаване и утвърждаване на демокрацията и принципите на правовата държава, на правата на човека и основните свободи, както и за изпълнение на международните екологични споразумения, по които е Съюзът е страна. По-специално по отношение на развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), операциите на ЕИБ по финансиране следва да насърчават следното: устойчиво икономическо, социално и екологично развитие в тези държави, по-специално на онези от тях, които се намират в най-неблагоприятно положение; плавното и постепенното им интегриране в световната икономика; кампанията за борба с бедността; както и изпълнението на приетите от Съюза цели в рамките на Организацията на обединените нации и други компетентни международни организации.
(21)
Докато силата на ЕИБ остава в нейната специфика като инвестиционна банка, ЕИБ следва съгласно настоящото решение да определя въздействието на външните си операции върху развитието в тясна координация с Комисията и в рамките на демократичния контрол от страна на Европейския парламент, като следва принципите на Европейския консенсус за развитие и принципите, посочени в член 208 ДФЕС, както и принципите за ефективност на помощта, очертани в Парижката декларация от 2005 г. и Програмата за действие от Акра от 2008 г. Това следва да се реализира чрез редица конкретни мерки, по-специално чрез укрепване на капацитета за оценяване на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите, включително правата на човека и свързаните с конфликтите рискове, както и чрез насърчаване на консултациите на местно равнище с публичните органи и гражданското общество. При извършване на надлежна проверка във връзка с проект ЕИБ следва да изисква, когато това е целесъобразно, и в съответствие със социалните и екологичните принципи на Съюза, организаторът на проекта да провежда консултации на местно равнище и да оповестява резултатите от тях на обществеността. Нещо повече, ЕИБ следва да засили фокуса си върху сектори, в които тя има солиден експертен опит от операции по финансиране в рамките на Съюза и които ще спомогнат за по-нататъшното развитие на дадена държава, например върху достъпа до финансиране за МСП и микропредприятията, за екологична инфраструктура, включително водоснабдяване и канализация, устойчив транспорт и смекчаване на последиците от изменението на климата, по-специално в областта на енергията от възобновяеми източници. Финансирането би могло да включва също така проекти в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
(22)
ЕИБ следва постепенно да засили и дейността си в подкрепа на адаптирането към изменението на климата, в сътрудничество, когато това е уместно, с международни финансови институции (МФИ) и с европейски институции за финансиране на двустранна основа (ЕИФДО). Допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, ще изискват достъп до средства при облекчени условия и постепенно адаптиране на човешките ресурси, които следва да се прилагат при постигане на ефикасност, ефективност и взаимодействие. Дейността на ЕИБ също така следва да допълва целите и приоритетите на Съюза по отношение на институционалното изграждане и секторните реформи. Накрая, ЕИБ следва да определи показатели за изпълнение на свързаните с развитието и околната среда аспекти на проектите и техните резултати.
(23)
С влизането в сила на Договора от Лисабон беше създадена длъжността върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност („върховен представител“) с цел да се увеличи въздействието и съгласуваността на външните отношения на Съюза.
(24)
През последните години се наблюдава също така разширяване и укрепване на политиките на Съюза в областта на външните отношения. Такъв е случаят по-специално с предприсъединителната стратегия, европейската политика за съседство, стратегията на Съюза за Централна Азия, подновените партньорства с Латинска Америка и Югоизточна Азия, както и стратегическите партньорства на Съюза с Русия, Китай и Индия. Такъв е и случаят с политики на Съюза за сътрудничество за развитие, които бяха разширени и вече включват всички развиващи се държави. От 2007 г. външните отношения на Съюза се подкрепят и от нови финансови инструменти, а именно Инструмента за предприсъединителна помощ (ИПП), Европейския инструмент за съседство и партньорство (ЕИСП), Инструмента за сътрудничество за развитие (ИСР), Европейския инструмент за демокрация и права на човека (ЕИДПЧ) и Инструмента за стабилност.
(25)
Предвид създаването на ЕСВД, след влизането в сила на настоящото решение Комисията и ЕИБ следва да изменят меморандума за разбирателство, отнасящ се до сътрудничеството и координацията в регионите, посочени в Решение 2006/1016/ЕО на Съвета от 19 декември 2006 г. за предоставяне на гаранция от Общността на Европейската инвестиционна банка в случай на загуби по заеми и гаранции по заеми за проекти, осъществявани извън Общността (4), и по съответния ред и със съгласието на върховния представител, да включат в новия меморандум за разбирателство ЕСВД, по-специално във връзка с редовния и систематичен диалог между Комисията и ЕИБ на стратегическо равнище, в който следва да се включи ЕСВД, както и до други аспекти в рамките на компетентността на ЕСВД.
(26)
Като допринася за изпълнението на мерките, необходими за подпомагане постигането на целите на политиката на Съюза за развитие на сътрудничеството в съответствие с член 209, параграф 3 ДФЕС ЕИБ следва да полага усилия косвено да подкрепя постигането на Целите на хилядолетието за развитие до 2015 г. във всички региони, в които извършва дейност.
(27)
За да се повиши съгласуваността на цялостната подкрепа на Съюза за съответните региони, следва да се намерят възможности за съчетаване на финансиране от ЕИБ с бюджетни ресурси на Съюза, когато и доколкото е целесъобразно, под формата например на гаранции, рисков капитал и лихвени субсидии, съвместно финансиране на инвестиции, наред с техническа помощ за изготвяне и осъществяване на проекти чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност. Когато е налице подобна комбинация от финансиране от страна на ЕИБ и от друг бюджетен ресурс на Съюза, във всички решения за финансиране следва ясно да се определят ресурсите, които ще бъдат ангажирани. Годишният доклад на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение, следва да съдържа подробна разбивка на бюджетните ресурси и финансовите инструменти, използвани в комбинация с финансиране от страна на ЕИБ.
(28)
На всички равнища - от глобалното стратегическо планиране до конкретното разработване на проекти - следва да се гарантира, че външните операции на ЕИБ по финансиране съответстват и са в подкрепа на външните политики на Съюза и целите на високо равнище, посочени в настоящото решение. За да се повиши съгласуваността на външната дейност на Съюза, диалогът между Комисията, ЕСВД и ЕИБ по въпросите на политиката и стратегията следва да се укрепи допълнително. Със същата цел следва да се осъществява засилено сътрудничество и своевременен взаимен обмен на информация на оперативно равнище между Комисията, ЕСВД и ЕИБ. Представителствата на ЕИБ извън Съюза следва да бъдат разположени предимно в делегациите на Съюза, с цел да се засили сътрудничеството и същевременно да се поделят оперативните разходи. От особено значение е своевременният обмен на мнения между Комисията, ЕСВД и ЕИБ в процеса на изготвяне на програмни документи с цел да се постигне максимално взаимодействие между дейностите на тези три органа на Съюза.
(29)
Практическите мерки за обвързване на общите цели на мандата с тяхното осъществяване следва да бъдат определени в регионални технически оперативни насоки. Тези насоки следва да отговарят на една по-широка рамка на регионалната политика на Съюза, установена в настоящото решение. Тези насоки следва да отразяват националните стратегии на Съюза и да си поставят за цел да гарантират, че финансирането от ЕИБ допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
(30)
ЕИБ следва в консултация с Комисията да изготви примерна многогодишна програма за планирания обем на операциите на ЕИБ по финансиране, за да се гарантира подходящо бюджетно планиране за обезпечаване на гаранционния фонд и да се осигури съгласуваност между размера на прогнозното финансиране от ЕИБ и таваните, установени в настоящото решение. Комисията следва да вземе предвид този план в редовната бюджетна прогноза, което представя на бюджетния орган.
(31)
Следва да се проучи възможността за разработване на „Платформа на Съюза за сътрудничество и развитие“ с цел да се оптимизира функционирането на механизми за съчетаване на безвъзмездните средства и заемите във външните региони. За целта Комисията следва да създаде група от експерти от държавите-членки, ЕСВД и ЕИБ, която да направи оценка на ползите и разходите, свързани с подобна платформа. В процеса на работа тази група следва да се консултира с останалите действащи фактори в тази област, включително с европейските многостранни и двустранни финансови институции. С такава платформа ще продължи насърчаването на взаимодействие и договорености за взаимно доверие на основата на сравнителните предимства на различните институции, като се зачитат ролята и прерогативите на Комисията и на ЕИБ съответно при изпълнение на бюджета на Съюза и отпускане на заеми от ЕИБ. Въз основа на заключенията на групата експерти Комисията следва да докладва на Европейския парламент и на Съвета до средата на 2012 г. и ако е целесъобразно - да направи предложение за платформата.
(32)
ЕИБ следва да бъде насърчавана да разширява операциите си и да разнообразява финансовите си инструменти извън Съюза без да прибягва до гаранция от ЕС, така че използването на гаранцията да може да се насочва към държави и проекти с ограничен достъп до пазара, като се вземат предвид съображения за устойчивост на дълга, при които поради тази причина гаранцията осигурява по-голяма добавена стойност. Следователно, и все така с оглед да се окаже подкрепа за целите на политиката на външните отношения на Съюза, ЕИБ, като отчита собствения си капацитет за покриване на риска, следва да бъде насърчавана да увеличи сумите, които отпуска на собствен риск, включително чрез подкрепата на икономическите интереси на Съюза, по-специално в държавите на предприсъединителен етап и в съседните държави, в държави с инвестиционен рейтинг в други региони, както и в държави с по-високо равнище на кредитен риск, за които ЕИБ разполага с подходящи гаранции от трети страни. В консултации с Комисията ЕИБ следва да разработи политика за вземане на решения за това дали дадени проекти да влязат в рамките на мандата с гаранция от ЕС или да се финансират от ЕИБ на собствен риск. При подобна политика би се отчитала по-специално кредитоспособността на съответните държави и проекти.
(33)
ЕИБ следва да обмисли възможността за увеличаване на операциите си по финансиране, които да бъдат извършвани съгласно настоящото решение на поддържавни публични образувания, когато за такива операции има подходяща оценка на кредитния риск от страна на ЕИБ.
(34)
ЕИБ следва да разшири предлаганата гама от нови и иновативни свои инструменти за финансиране, включително като се насочи, доколкото е възможно, към разработване на гаранционни инструменти, като се отчитат политиките на ЕИБ по отношение на риска. Нещо повече, ЕИБ следва да бъде насърчавана да предоставя заеми в местна валута и да издава облигации на местните пазари, при условие че държавите партньори са осъществили необходимите структурни реформи, по-специално във финансовия сектор, както и други мерки за улесняване на дейностите на ЕИБ.
(35)
За да се гарантира, че ЕИБ изпълнява изискванията на мандата във всички региони и подрегиони, във времето достатъчно човешки и финансови ресурси следва да бъдат отделени за осъществяване на нейните външните дейности. Това следва по-специално да обхваща наличието на достатъчен капацитет за подкрепа на целите на Съюза в сътрудничеството за развитие, за засилване на фокуса върху предварителната оценка на екологичните, социалните и свързаните с развитието аспекти на нейните дейности, както и за ефективно наблюдение на проекти в хода на тяхното изпълнение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
(36)
В операциите си по финансиране извън Съюза, които попадат в приложното поле на настоящото решение, ЕИБ следва да полага допълнителни усилия за засилване на координацията и сътрудничеството с МФИ и ЕФИДО, включително, когато е уместно, сътрудничеството по отношение на обвързаността с условия за секторите и взаимната надеждност на процедурите, използването на съвместно съфинансиране и участието в глобални инициативи, като инициативи за насърчаване на координацията и ефективността на помощите. Стремежът при такава координация и сътрудничество следва да бъде да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване. Тези усилия следва да са основани на реципрочност. Изложените в настоящото решение принципи следва да се прилагат и когато финансирането от ЕИБ се осъществява посредством споразумения за сътрудничество с други МФИ и ЕФИДО.
(37)
По-специално в държавите извън Съюза - предмет на обща интервенция, ЕИБ следва да подобри сътрудничеството си с другите европейски финансови институции чрез споразумения като тристранния Меморандум за разбирателство между Комисията, Групата на ЕИБ и Европейската банка за възстановяване и развитие (ЕБВР) по отношение на сътрудничеството извън Съюза и като се дава възможност на Групата на ЕИБ и на ЕБВР да се допълват в действията си, като всяка от тях разчита на сравнителните си предимства.
(38)
Отчитането и предаването на информация от ЕИБ на Комисията следва да бъде засилено, за да може Комисията да задълбочи годишния си доклад до Европейския парламент и Съвета относно операциите на ЕИБ по финансиране, извършени по силата на настоящото решение. Допълнителните изисквания за отчитане, посочени в настоящото съображение, следва да се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането на ЕИБ за финансиране е отправено след датата на влизане в сила на настоящото решение и които са подписани след 1 януари 2012 г. В доклада следва по-специално да се направи оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, и следва да се включат раздели относно следното: добавената стойност на ЕИБ, като подкрепата за външните политики на Съюза, изискванията на мандата, качеството на финансираните операции, прехвърлянето на финансови ползи на клиенти, както и раздели относно сътрудничеството, включително съфинансиране, с Комисията и с други МФИ и донори на двустранна основа. В доклада следва също така да се направи оценка доколко ЕИБ е отчела икономическата, финансовата, екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти. Този доклад следва да съдържа и специален раздел, посветен на обстойна оценка на мерките, предприети от ЕИБ за спазване на текущия мандат, установен с Решение № 633/2009/ЕО, в който да се обърне особено внимание на операциите на ЕИБ по финансиране, при които се използват финансови инструменти в юрисдикции, които не оказват съдействие. В операциите си по финансиране ЕИБ следва да прилага адекватно политиките си по отношение на слабо регулираните юрисдикции или юрисдикциите, които не оказват съдействие, за да даде принос в международната борба срещу данъчните измами и укриването на данъци. Докладът следва също да включва оценка на социалните и свързаните с развитието аспекти на проектите. Той следва да бъде оповестен публично, като това ще даде възможност на гражданското общество и държавите бенефициери да изразят гледните си точки. При необходимост докладът следва да включва позовавания на значителни промени в обстоятелствата, които биха дали основание за допълнителни изменения на мандата преди изтичането му. Този доклад следва по-конкретно да включва разбивка на финансирането от ЕИБ по силата на настоящото решение в съчетание с всички финансови ресурси на Съюза и други донори, като по този начин прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране.
(39)
Операциите на ЕИБ по финансиране следва да продължат да бъдат управлявани в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включително с подходящи мерки за контрол и мерки срещу укриването на данъци, както и със съответните правила и процедури относно Европейската сметна палата и Европейската служба за борба с измамите (OLAF).
(40)
Когато представя предложението си за гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка, Комисията следва да бъде приканена по-специално да разгледа - в тясно сътрудничество с ЕИБ и при отчитане на значението на обезпечаването на Гаранционния фонд - таваните за финансиране, покрити от гаранцията от ЕС, списъка на потенциално допустимите държави и възможността ЕИБ да предоставя финансиране за микрокредити и други видове инструменти. Комисията и ЕИБ следва също да проучат възможността да се засили в бъдеще взаимодействието между инструментите за финансиране чрез ИПП, ЕИСП, ИСР, ЕИДПЧ и Инструмента за стабилност и мандата на ЕИБ за външни дейности.
(41)
Настоящото решение не следва да засяга преговорите и решенията относно следващата многогодишна финансова рамка.
(42)
Следователно и с оглед постигането на правна сигурност и яснота Решение № 633/2009/ЕО следва да бъде отменено,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Гаранция от ЕС
1. Европейският съюз предоставя на Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) бюджетна гаранция от ЕС за операции по финансиране, осъществявани извън Съюза („гаранция от ЕС“). Гаранцията от ЕС се предоставя като глобална гаранция по отношение на плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, във връзка със заеми и гаранции по заеми за инвестиционни проекти на ЕИБ, които отговарят на условията в съответствие с параграф 2. Дейностите за финансиране от страна на ЕИБ са в съответствие с общите ръководни принципи на външната дейност на Съюза и допринасят за постигане на нейните цели и изпълнение на нейните политики. Една от целите на финансирането от ЕИБ в развиващите се държави, съгласно списъка на получателите на официална помощ за развитие (ОПР), съставен от ОИСР е да допринесе непряко за цели на развитието като намаляване на бедността чрез приобщаващ растеж и устойчиво икономическо и социално развитие.
2. Заемите от ЕИБ и гаранциите по заеми от ЕИБ, които са допустими за обезпечаване с гаранция от ЕС, са тези, предоставени за инвестиционни проекти, осъществявани в държавите, изброени в приложение III, и предоставени в съответствие със собствените правила и процедури на ЕИБ, включващи позицията на ЕИБ за социалните и екологичните стандарти, и в подкрепа на съответните цели на външната политика на Съюза, когато финансирането от ЕИБ е предоставено съгласно подписано споразумение, чийто срок на действие не е изтекъл и което не е прекратено („операции на ЕИБ по финансиране”).
3. Гаранцията от ЕС се ограничава до 65 % от общата сума на отпуснатите кредити и гаранции, предоставени за операции на ЕИБ по финансиране, без възстановените суми, заедно с всички свързани с тях суми.
4. Гаранцията от ЕС покрива операции на ЕИБ по финансиране, подписани през периода между 1 февруари 2007 г. и 31 декември 2013 г. Операции на ЕИБ по финансиране, подписани съгласно Решение 2006/1016/ЕО на Съвета, Решение 2008/847/ЕО (5) на Съвета и съгласно Решение № 633/2009/ЕО, продължават да се ползват от гаранция от ЕС по силата на настоящото решение.
5. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 4, Европейският парламент и Съветът не са приели решение за предоставяне на нова гаранция от ЕС на ЕИБ за операциите по финансиране извън Съюза в съответствие с член 16, този срок автоматично се удължава с шест месеца.
Член 2
Тавани на мандата
1. Максималният таван на обезпечените с гаранция от ЕС операции на ЕИБ по финансиране за периода 2007-2013 г., минус освободените суми, не надхвърля сумата от 29 484 000 000 EUR, разбита на следните две части:
а)
общ мандат в размер на 27 484 000 000 EUR;
б)
мандат за борба срещу изменението на климата в размер на 2 000 000 000 EUR.
2. Общият мандат се разбива на регионални тавани и техни подгрупи, както е посочено в приложение I. В рамките на регионалните тавани ЕИБ прогресивно гарантира балансирано разпределение по държави в рамките на регионите, обхванати от общия мандат.
3. Общият мандат обхваща само операциите на ЕИБ по финансиране, които преследват определените в член 3 цели.
4. Мандатът за борба с изменението на климата обхваща операциите на ЕИБ по финансиране във всички държави, обхванати от настоящото решение, когато тези операции по финансиране подкрепят ключовата политическа цел на Съюза за борба с изменението на климата чрез подпомагане на проекти за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, което допринася за цялостната цел на Рамковата конвенция на Организацията на обединените нации за изменение на климата, по-специално чрез предотвратяване или намаляване на емисиите на парникови газове в областта на енергията от възобновяеми източници, енергийната ефективност и устойчивия транспорт, или чрез увеличаване на устойчивостта на неблагоприятните въздействия от изменението на климата върху уязвими държави, сектори и общности. Мандатът за борба с изменението на климата се осъществява в тясно сътрудничество с Комисията, като се съчетават, когато е възможно и целесъобразно, финансирането от ЕИБ и бюджетните средства на Съюза.
Когато е целесъобразно, по предложение на Комисията Съветът може да вземе решение за ограничаване на допустимостта на дадена държава за получаване на финансиране от ЕИБ за смекчаване на последиците от изменението на климата с гаранция от ЕС. Всяко такова ограничение на допустимостта по отношение на мандата за борба с изменението на климата се прилага единствено за онези операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
5. По време на мандата за борба с изменението на климата ЕИБ се стреми да гарантира балансирано разпределение на операциите по финансиране, подписани за регионите, обхванати от приложение III, до края на периода, посочен в член 1, параграф 4. По-специално ЕИБ гарантира, че регионът, посочен в точка А от приложение III, не получава повече от 40 % от сумата, предназначена за този мандат, регионът, посочен в точка Б - не повече от 50 %, регионът, посочен в точка В - не повече от 30 % и регионът, посочен в точка Г - не повече от 10 %. Като цяло мандатът за борба с изменението на климата се използва за финансиране на проекти, които са тясно свързани с основните правомощия на ЕИБ, добавят стойност и увеличават максимално ефекта за смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптирането към него.
6. Както общият мандат, така и мандатът за борба с изменението на климата се управляват в съответствие с принципите на разумните банкови практики.
Член 3
Цели на общия мандат
1. Гаранцията от ЕС се предоставя за операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в подкрепа на която и да е от следните общи цели:
а)
развитие на местния частен сектор, по-специално подкрепа на МСП;
б)
развитие на социалната и икономическата инфраструктура, включително транспорт, енергетика, екологична инфраструктура и информационни и комуникационни технологии;
в)
смекчаване на последиците от изменението на климата и адаптиране към него, съгласно посоченото в член 2, параграф 4;
2. В рамките на основните правомощия, операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение допринасят за общите принципи, ръководещи външната дейност на Съюза, посочени в член 21 от ДЕС, както и за прилагането на международните екологични споразумения, по които Съюзът е страна.
3. Регионалната интеграция между държавите партньори, включително икономическата интеграция между държавите на предприсъединителен етап, съседните държави и Съюза, е основна цел на операциите на ЕИБ по финансиране в рамките на областите, обхванати от общите цели, изброени в параграф 1.
4. ЕИБ обмисля възможности за увеличаване на дейностите си в подкрепа на инфраструктурата на здравеопазването и образованието, когато това има очевидна добавена стойност.
Член 4
Обхванати държави
1. Списъкът на държавите, потенциално допустими за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС, се съдържа в приложение II. Списъкът на държавите, чието финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС е допустимо, се съдържа в приложение III и то включва единствено държави, включени в списъка в приложение II. Допустимостта за финансиране от ЕИБ с гаранция от ЕС на държави, които не са включени в списъка в приложение II, се определя за всеки отделен случай в съответствие с обикновената законодателна процедура.
2. На Комисията се предоставят правомощия да приема в съответствие с член 5 делегирани актове относно изменения на приложение III. Решенията на Комисията се основават на цялостна икономическа и политическа оценка, включително на аспектите, свързани с демокрацията, правата на човека и основните свободи, както и на съответните резолюции на Европейския парламент и на решенията и заключенията на Съвета. Делегираните актове за изменение на приложение III не засягат покритието на гаранцията от ЕС за операции на ЕИБ по финансиране, подписани преди влизането в сила на посочените делегирани актове.
3. Гаранцията от ЕС покрива само операции на ЕИБ по финансиране, извършвани в допустими държави, които са сключили рамково споразумение с ЕИБ, определящо правните условия, в съответствие с които се извършват операциите.
4. Гаранцията от ЕС не покрива операции на ЕИБ по финансиране в конкретна държава, с която споразумението за тези операции е подписано след присъединяването на тази държава към Съюза.
Член 5
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощието за приемане на делегирани актове, посочени в член 4, се предоставя на Комисията за неопределен период от време, считано от 30 октомври 2011 г.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 4, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този период се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 6
Принос на операциите на ЕИБ по финансиране към политиките на Съюза
1. В сътрудничество с ЕИБ Комисията разработва регионални технически оперативни насоки за финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение.
Регионалните технически оперативни насоки, които имат за цел да гарантират подкрепата на операциите на ЕИБ по финансиране на политиките на Съюза, отговарят на по-широката рамка на регионалната политика на Съюза, изложена в приложение IV. По-специално регионалните технически оперативни насоки ще гарантират, че финансирането от ЕИБ съгласно настоящото решение допълва съответните политики, програми и инструменти на Съюза за подпомагане в различните региони.
При изготвянето на тези насоки Комисията и ЕИБ ще се консултират съответно с ЕСВД по въпросите на политиките и вземат под внимание имащите отношение към тях резолюции на Европейския парламент и решения и заключения на Съвета.
Комисията предава на Европейския парламент и на Съвета насоките, както и всичките им актуализирани текстове веднага щом бъдат съставени.
В рамките, зададени от регионалните технически оперативни насоки, ЕИБ определя съответните финансови стратегии и осигурява тяхното изпълнение.
2. Съгласуваността на операциите на ЕИБ по финансиране с целите на външната политика на Съюза, подлежи на наблюдение в съответствие с член 11. За улесняване на това наблюдение ЕИБ разработва показатели за изпълнение за свързаните с развитието, околната среда и правата на човека аспекти на финансираните проекти, като отчита същевременно съответните показатели съгласно Парижката декларация за ефективност на помощите. Показателите за свързаните с околната среда аспекти на проектите следва да включват критерии за „чисти технологии“, които са ориентирани по принцип към енергийна ефективност и технологии за намаляване на емисиите.
3. Операция на ЕИБ по финансиране не се покрива от гаранцията от ЕС, в случай че Комисията даде отрицателно становище за подобна операция в рамките на процедурата, предвидена в член 19 от устава на ЕИБ.
4. В съответствие с целите на Съюза и международните цели в областта на изменението на климата, до 31 декември 2012 г. ЕИБ, в сътрудничество с Комисията, представя стратегия за постепенното и планомерно увеличаване в рамките на външния си мандат на дела на проектите, насърчаващи намаляването на емисиите на CO2, и за поетапното прекратяване на финансирането на проектите, вредящи на постигането на целите на Съюза в областта на климата.
5. Предвид допълнителните изисквания, въведени с настоящото решение, управителните органи на ЕИБ осигуряват постепенното адаптиране на ресурсите на ЕИБ, включително на нейния персонал, с цел да отговарят оптимално на изискванията, изложени в настоящото решение. Следва да се използват възможностите за по-нататъшно повишаване на ефикасността и ефективността и да се осъществява активно взаимодействие.
Член 7
Оценка от ЕИБ на свързаните с развитието аспекти на проектите
1. ЕИБ извършва щателна надлежна проверка и, когато е целесъобразно и в съответствие със социалните и екологични принципи на Съюза, изисква да се проведат подходящи консултации на местно равнище по свързаните с развитието аспекти на проектите, покрити от гаранцията от ЕС.
Правилата и процедурите на ЕИБ включват необходимите разпоредби относно оценяването на екологичните и социални въздействия на проектите, както и на аспекти, свързани с правата на човека, за да се гарантира, че по настоящото решение се подпомагат единствено проекти, които са икономически, финансово, екологично и социално устойчиви.
Комисията включва на съвкупна основа в годишния доклад до Европейския парламент и до Съвета оценка на измерението на развитието на дейностите на ЕИБ, въз основа на извършената надлежна проверка на проекти.
Когато това е уместно, оценката включва заключение за начините, по които капацитетът на бенефициерите на финансиране от ЕИБ може да бъде укрепван чрез техническа помощ в хода на целия цикъл на проекта.
2. В допълнение към предварителната оценка на свързаните с развитието аспекти, ЕИБ изисква от организаторите на проекта да извършват щателно наблюдение на изпълнението на проекта до неговото завършване, inter alia по отношение на въздействието на проекта върху развитието, околната среда и правата на човека. ЕИБ прави оценка на информацията, предоставена от изпълнителите на проекта. Когато е възможно, наблюдението от страна на ЕИБ включва наблюдение на работата на финансовите посредници в подкрепа на МСП. При възможност резултатите от наблюдението се оповестяват.
3. ЕИБ представя на Комисията годишни доклади за оценка на прогнозираното въздействие върху развитието на финансираните през годината операции.
Докладите се основават на показателите за изпълнение на ЕИБ, посочени в член 6, параграф 2. В рамките на годишната процедура за докладване, предвидена в член 11, Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета докладите на ЕИБ за развитието и ги прави достъпни за обществеността, така че заинтересованите страни, включително гражданското общество и държавите бенефициери, също да получат възможност да изразят мнението си по въпроса.
Европейският парламент разисква годишните доклади, като отчита гледните точки на всички заинтересовани страни.
4. Изискванията, посочени в настоящия член, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г., и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 8
Сътрудничество с Комисията и ЕСВД
1. Съгласуваността на външните дейности на ЕИБ с целите на външната политика на Съюза се укрепва с цел максимално увеличаване на взаимодействието между финансирането от ЕИБ и бюджетните ресурси на Съюза, по-специално чрез установяване на регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, както и чрез редовен и систематичен диалог и своевременен обмен на информация относно:
а)
стратегически документи, изготвени съответно от Комисията и/или ЕСВД, като национални и регионални стратегически документи, примерни програми, планове за действие и предприсъединителни документи;
б)
стратегически планови документи на ЕИБ и линии за проекти;
в)
други политически и оперативни аспекти.
2. Сътрудничеството се осъществява поотделно за всеки регион, като се взема предвид ролята на ЕИБ, както и политиките на Съюза във всеки регион.
Член 9
Сътрудничество с други публични финансови институции
1. Когато е целесъобразно, операциите на ЕИБ по финансиране се извършват във все по-голяма степен в сътрудничество с други международни финансови институции или европейски институции за финансиране на двустранна основа, с цел максимално да се увеличат взаимодействието, сътрудничеството и ефективността, както и да се осигурят предпазливо и разумно разпределение на риска и съгласувана обвързаност с условия по отношение на проектите и секторите, за да се сведе до минимум евентуалното дублиране на разходи и ненужното припокриване.
2. Посоченото в параграф 1 сътрудничество се улеснява от координацията, извършвана най-вече в контекста на меморандуми за разбирателство или съответно други рамки на Съюза за регионално сътрудничество между Комисията, ЕИБ и основните международни финансови институции и европейски институции за финансиране на двустранна основа, които работят в различните региони, като същевременно се отчитат правомощията на ЕСВД.
Член 10
Покритие и условия на гаранцията от ЕС
1. За операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват в дадена държава или са гарантирани от тази държава, и за други операции на ЕИБ по финансиране, които се извършват с регионални или местни органи или с публични предприятия или институции, собственост на държавата и/или контролирани от нея, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИ, но са дължими към нея („цялостна гаранция“), когато тези други операции на ЕИБ по финансиране имат необходимата оценка от ЕИБ за кредитния риск, отчитаща положението с кредитния риск в съответната държава.
2. За целите на параграф 1 Западният бряг и Ивицата Газа се представляват от Палестинската власт, а Косово (6) се представлява от Мисията на Организацията на обединените нации в Косово или от администрация, определена в регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6.
3. За операции на ЕИБ по финансиране, различни от посочените в параграф 1, гаранцията от ЕС покрива всички плащания, които не са получени от ЕИБ, но са дължими към нея, когато неполучаването на плащанията е причинено от настъпването на един от следните политически рискове („гаранция срещу политически рискове“):
а)
непревеждане на парични средства;
б)
отчуждаване;
в)
война или граждански безредици;
г)
отказ на правосъдие при нарушаване на договора.
4. В консултации с Комисията ЕИБ разработва ясна и прозрачна политика на отпускане на средства, чрез която да се вземат решения относно източника на финансиране на операции, които са допустими както за обезпечаване с гаранция от ЕС, така и за финансиране от ЕИБ на собствен риск.
5. Когато бъде поискана гаранцията от ЕС, ЕИБ дава на Съюза съответните правомощия съгласно споразумението, посочено в член 13, параграф 2.
Член 11
Годишни доклади и осчетоводяване
1. Комисията докладва ежегодно на Европейския парламент и на Съвета за операциите на ЕИБ по финансиране, извършени съгласно настоящото решение. Докладът включва оценка на операциите на ЕИБ по финансиране на равнище проект, сектор, държава и регион, както и оценка на приноса на тези операции по финансиране за изпълнение на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза. В доклада се прави обзор на текущите проекти на съвкупна основа.
По-специално в доклада се прави оценка на съответствието на операциите на ЕИБ по финансиране с настоящото решение, като се вземат под внимание регионалните технически оперативни насоки, посочени в член 6, и се включват раздели относно добавената стойност за постигане на целите на политиките на Съюза, относно оценката на прогнозираното въздействие върху развитието на съвкупна основа и степента, в която ЕИБ е отчела екологичната и социалната устойчивост при изготвянето и наблюдението на финансираните проекти, както и относно сътрудничеството с Комисията и с други международни финансови институции и институции на двустранна основа, включително съвместното финансиране.
Този доклад съдържа по-специално разбивка на всички финансови ресурси на Съюза, използвани в комбинация с финансиране от ЕИБ и от други донори, като по този начин се прави преглед на финансовата експозиция на операциите по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение. Той съдържа също така специален раздел, посветен на подробната оценка на мерките, предприети от ЕИБ с цел да се спази член 1, параграф 2.
2. ЕИБ продължава да предоставя на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията всичките си независими доклади за оценка, в които се оценяват практическите резултати, постигнати от специфичните дейности на ЕИБ по външните мандати.
3. За целите на параграф 1 ЕИБ предоставя на Комисията ежегодни доклади за операциите си по финансиране, извършвани съгласно настоящото решение на равнище проект, сектор, държава и регион, и за изпълнението на целите на външната политика и стратегическите цели на Съюза, включително сътрудничеството с Комисията, с други международни финансови институции и с институции на двустранна основа, както и доклад за оценка на въздействието върху развитието, съгласно посоченото в член 7. Всеки меморандум за разбирателство между ЕИБ и други международни финансови институции или институции на двустранна основа, отнасящ се до осъществяването на операции по финансиране по настоящото решение, се оповестява, а когато оповестяването му не е възможно, за него се уведомяват Европейският парламент и Съветът в рамките на посочения в параграф 1 от настоящия член годишен доклад на Комисията.
4. ЕИБ предоставя на Комисията статистическа, финансова и счетоводна информация за всяка от операциите си по финансиране, а също и всякаква допълнителна информация, която е необходима за изпълнението на задълженията на Комисията за представяне на доклади или на исканията на Сметната палата и одиторски сертификат за неуредените суми по операциите на ЕИБ по финансиране.
5. За целите на осчетоводяването и представянето от Комисията на доклади относно рисковете, покрити от цялостната гаранция, съгласно определението в член 10, параграф 1, ЕИБ предоставя на Комисията собствена оценка на риска и степенувана информация относно операциите на ЕИБ по финансиране за различни от държави заемополучатели или гарантирани длъжници.
6. ЕИБ предоставя информацията, посочена в параграфи 3, 4 и 5, на собствени разноски.
7. Освен това ЕИБ прави публично достояние информацията, посочена в параграфи 3 и 4, в общи линии и без да включва никакви поверителни сведения.
8. Информация за това дали проектът е обхванат от гаранция от ЕС се включва в „резюмето на проекта“, което се оповестява на уебсайта на ЕИБ след етапа на одобрение.
9. В годишния си доклад ЕИБ включва последваща оценка на функционирането на Меморандума за разбирателство с европейския омбудсман, доколкото Меморандума за разбирателство засяга обхванатите от настоящото решение операции на ЕИБ по финансиране.
10. Когато е подходящо, изискванията, посочени в параграфи 1 и 3, се прилагат единствено за операции на ЕИБ по финансиране, за които искането за предоставяне на финансиране до ЕИБ е отправено след 30 октомври 2011 г. и които са подписани след 1 януари 2012 г.
Член 12
Юрисдикции, които не оказват съдействие
В операциите си по финансиране ЕИБ не толерира никакви действия, извършвани за постигане на незаконни цели, включително пране на пари, финансиране на тероризма, данъчни измами и укриване на данъци. По-конкретно ЕИБ не взема участие в операции по финансиране, извършвани в допустима държава чрез чуждестранна юрисдикция, която не оказва съдействие, идентифицирана като такава от ОИСР, Специалната група за финансови действия или други компетентни международни организации.
Член 13
Възстановяване на плащания, извършени от Комисията
1. Ако Комисията извърши плащане в рамките на гаранцията от ЕС, ЕИБ предприема действия вместо Комисията и от нейно име за възстановяване на платените суми.
2. Не по-късно от датата на сключване на гаранционното споразумение, посочено в член 14, Комисията и ЕИБ сключват споразумение, в което се определят подробни разпоредби и процедури за възстановяване на суми по искове.
3. В интерес на прозрачността Комисията прави публично достояние на своя уебсайт конкретна информация във връзка с всички случаи на възстановяване на суми по гаранционното споразумение, посочено в член 14, освен ако не се налага тази информация да остане поверителна.
Член 14
Гаранционно споразумение
Комисията и ЕИБ сключват гаранционно споразумение, в което се установяват подробни разпоредби и процедури, свързани с гаранцията от ЕС, и информират съответно Европейския парламент.
Член 15
Одит от Сметната палата
Гаранцията от ЕС и плащанията и възстановените плащания по нея, предназначени за общия бюджет на Европейския съюз, подлежат на одит от Сметната палата.
Член 16
Преразглеждане
Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета по целесъобразност предложение за учредяване на гаранция от ЕС по следващата многогодишна финансова рамка.
Член 17
Окончателен доклад
До 31 октомври 2014 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета окончателен доклад за прилагането на настоящото решение.
Член 18
Отмяна
Решение № 633/2009/ЕО се отменя.
Член 19
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на третия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
SKLEP št. 1080/2011/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 25. oktobra 2011
o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Unije in o razveljavitvi Sklepa št. 633/2009/ES
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 209 in 212 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Glavna naloga Evropske investicijske banke (EIB) je financiranje naložb v Evropski uniji, poleg tega pa od leta 1963 izvaja financiranje zunaj Unije v podporo zunanjim politikam Unije. S tem omogoča, da se proračunska sredstva Unije, ki so na voljo za regije zunaj Unije, dopolnjujejo s finančno močjo EIB v korist držav prejemnic. S takšnim financiranjem EIB prispeva k splošnim vodilnim načelom in ciljem politik Unije, vključno z razvojem tretjih držav in blaginjo Unije v spreminjajočem se svetovnem gospodarstvu. Financiranje EIB v podporo zunanjim politikam Unije bi bilo treba še naprej izvajati v skladu z načeli dobre bančne prakse.
(2)
Člen 209(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v povezavi s členom 208 PDEU določa, da EIB v skladu s pogoji iz svojega statuta prispeva k izvajanju ukrepov, potrebnih za spodbujanje ciljev politike Unije na področju razvojnega sodelovanja.
(3)
EIB v skladu s členom 19 statuta EIB Komisiji v mnenje predloži prošnje, ki so naslovljene neposredno na EIB za financiranje EIB v skladu s tem sklepom (v nadaljnjem besedilu: prošnja za financiranje EIB).
(4)
Da bi podprli zunanje delovanje Unije in EIB omogočili, da financira naložbe zunaj Unije, ne da bi bila zaradi tega prizadeta boniteta EIB, je bilo pri večini njenih poslov v regijah zunaj Unije uporabljeno proračunsko jamstvo EU (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU), ki ga upravlja Komisija.
(5)
Jamstvo EU je bilo nazadnje vzpostavljeno za obdobje 2007-2011 s Sklepom št. 633/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Skupnosti (2).
(6)
Jamstveni sklad za zunanje delovanje (v nadaljnjem besedilu: jamstveni sklad), ustanovljen z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009 o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (3), zagotavlja likvidnostno rezervo za proračun Unije za izgube nastale pri financiranju EIB in pri drugem zunanjem delovanju Unije.
(7)
V skladu s Sklepom št. 633/2009/ES sta Komisija in EIB pripravili vmesni pregled zunanjega financiranja EIB na podlagi neodvisnega zunanjega ocenjevanja, ki ga nadzoruje upravljalni odbor „modrih oseb“, pregleda zunanjega svetovalnega organa in posebnih ocen, ki jih izvede EIB. Upravljalni odbor je 12. februarja 2010 Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in EIB predložil poročilo s sklepi in priporočili.
(8)
V poročilu je upravljalni odbor ugotovil, da je jamstvo EU učinkovit in prepričljiv instrument politike z velikim finančnim in političnim vplivom ter da bi ga bilo treba ohraniti zaradi kritja političnih ali državnih tveganj. Predlagane so bile tudi nekatere spremembe Sklepa št. 633/2009/ES, da bi zagotovili kar največjo dodano vrednost in učinkovitost zunanjega financiranja EIB.
(9)
Bistveno je, da se ustanovi seznam držav, potencialno upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU. Seznam držav, upravičenih do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, kakor so navedene v Prilogi I k Sklepu št. 633/2009/ES, je primerno razširiti.
(10)
Da bi upoštevali pomemben razvoj politike, bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da v skladu s členom 290 PDEU sprejme akte glede spremembe Priloge III k temu sklepu. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti hkratno, pravočasno in ustrezno posredovanje zadevnih dokumentov Evropskemu parlamentu in Svetu.
(11)
Zneski, kriti z jamstvom EU v posamezni regiji, bi morali biti še naprej zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU in ne cilji, ki naj bi jih EIB dosegla.
(12)
V okviru podpore Unije tretjim državam za obvladovanje svetovne gospodarske in finančne krize je EIB svoje zunanje posojilne dejavnosti v skladu s svojim tekočim mandatom v letih 2009 in 2010 osredotočila zlasti na predpristopne ter sosedske in partnerske države. Poleg tega bi morala Unija zaradi nemirov v južnem Sredozemlju v začetku leta 2011 pomagati prizadetim državam, da se zagotovijo sredstva za obnovo in posodobitev njihovega gospodarstva. Zato bi morala biti do konca trajanja mandata zgornja meja iz splošnega mandata revidirana in povišana za 1 684 milijonov EUR, da bi bila prilagoditev na te začasne in izredne razmere mogoča brez poseganja v zgornje meje iz naslednjega večletnega finančnega okvira.
(13)
Financiranje EIB, ki izhaja iz zgoraj navedenega povišanja zgornje meje splošnega mandata, bi zato moralo biti skladno s političnimi reformami, ki jih opravijo posamezne partnerske države in jih oceni Komisija v sodelovanju z Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD) ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta in sklepov Sveta. V tej oceni bosta obravnavana tudi pregled evropske sosedske politike in obnovljen poudarek na različni obravnavi. V predpristopnih državah bo financiranje EIB še naprej dopolnjevalo pomoč Unije.
(14)
Poleg regionalnih zgornjih mej bi bilo treba aktivirati neobvezni mandat v višini 2 000 milijonov EUR in ga nameniti za podporo financiranju EIB na področju blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje v regijah, ki jih zajema mandat. EIB bi lahko v tesnem sodelovanju s Komisijo s svojim znanjem in sredstvi prispevala k podpori državnih organov ter zasebnega sektorja pri spopadanju z izzivom podnebnih sprememb in omogočila čim boljši izkoristek razpoložljivih sredstev. Za projekte blažitve in prilagajanja bi bilo treba sredstva EIB, če je to mogoče in ustrezno, dopolniti s koncesijskimi sredstvi, ki so na voljo v okviru proračuna Unije in z učinkovitim in doslednim kombiniranjem nepovratnih sredstev in posojil za financiranje v zvezi s podnebnimi spremembami v okviru zunanje pomoči Unije. V zvezi s tem je primerno, da bi se v letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet vključilo podrobno poročilo o finančnih instrumentih, uporabljenih za financiranje teh projektov, ob opredelitvi zneskov sredstev EIB v skladu z neobveznim mandatom in ustreznih zneskov nepovratnih sredstev.
(15)
Upravičenost za prejem sredstev EIB, namenjenih blažitvi podnebnih sprememb v sklopu jamstva EU, bi se lahko v okviru mandata za podnebne spremembe začasno omejila za države, za katere se presodi, da niso sprejele zavez glede izpolnitve ustreznih ciljev, povezanih s podnebnimi spremembami. Vsaka takšna omejitev upravičenosti bi morala temeljiti na celoviti in vsestranski politični presoji. Svet bi zato moral imeti pristojnost odločanja, na podlagi predloga Komisije in ob sodelovanju z ESZD, o omejitvi upravičenosti države do prejema sredstev EIB za blažitev podnebnih sprememb v sklopu jamstva EU. Takšna omejitev bi morala veljati le za financiranja EIB, za katere se prošnja za financiranje EIB predloži po začetku veljavnosti tega sklepa in so podpisana po 1. januarju 2012.
(16)
V okviru mandata za podnebne spremembe bi bilo treba pri dodeljevanju sredstev po regijah zagotoviti določeno prožnost, da bi bilo koriščenje razpoložljivih finančnih sredstev v triletnem obdobju 2011-2013 čim hitrejše in čim bolj učinkovito, pri čemer bi si bilo treba prizadevati, da se zagotovi uravnotežena razdelitev po regijah v tem obdobju, in sicer na podlagi prednostnih nalog, ki so bile določene za zunanjo pomoč v okviru splošnega mandata.
(17)
V srednjeročnem pregledu izvajanja zunanjih nalog EIB je bilo ugotovljeno, da je treba okrepiti povezavo med cilji politike Unije in njihovim izvajanjem prek EIB in jo narediti bolj nedvoumno ter strukturirano, čeprav je bilo financiranje EIB, izvedeno v obdobju, ki ga pokriva ocena (2000-2009), na splošno v skladu z zunanjo politiko Unije.
(18)
Da bi povečali usklajenost mandata in okrepili osredotočenost zunanjega financiranja EU na podporo politikam Unije in kar najbolj povečali koristi upravičencev, bi bilo treba v tem sklepu na podlagi primerjalnih prednosti EIB na področjih, na katerih je dosegla dobre rezultate, določiti horizontalne cilje na visoki ravni v okviru mandata za financiranje EIB v vseh upravičenih regijah in državah. Zato bi morala EIB v vseh regijah, za katere velja ta sklep, financirati projekte na področjih blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje (tudi s prenosom tehnologij, povezanih z novimi energetskimi viri), socialne in gospodarske infrastrukture (zlasti pri prometu, energiji, vključno z obnovljivo energijo, energetski varnosti, energetski infrastrukturi, okoljski infrastrukturi, vključno z vodo in sanitarijami, ter informacijski in komunikacijski tehnologiji) ter razvoja lokalnega zasebnega sektorja, zlasti podpiranja malih in srednje velikih podjetij (MSP). Treba bi bilo opozoriti, da ima lahko izboljšanje dostopa MSP do financiranja bistveno vlogo pri spodbujanju gospodarskega razvoja in pri boju proti brezposelnosti. Temeljni cilj financiranja EIB na teh področjih bi moralo biti regionalno povezovanje med partnerskimi državami, vključno z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo. EIB bi moral biti sposoben podpreti prisotnost Unije v partnerskih državah z neposrednimi tujimi naložbami, ki prispevajo k spodbujanju prenosa tehnologije in znanja, tako z jamstvom EU za naložbe v prej omenjena področja kot tudi na lastno tveganje.
(19)
Da bi EIB učinkovito navezala stik z MSP, bi morala sodelovati z lokalnimi institucijami za finančno posredovanje v upravičenih državah, s čimer bi zlasti zagotovila, da bo del finančnih koristi prenesen na njihove stranke in bo zagotovil dodano vrednost v primerjavi z drugimi finančnimi viri. EIB bi morala v okviru sporazumov o sodelovanju z zadevnimi posredniškimi institucijami po potrebi zahtevati, da se zaradi zagotavljanja dodane vrednosti projekti strank preverijo glede na dogovorjena merila v skladu z razvojnimi cilji Unije. Dejavnosti finančnih posrednikov v podporo MSP bi morale biti popolnoma pregledne, o njih pa bi bilo treba redno poročati EIB.
(20)
Financiranje EIB bi moralo poleg tega prispevati k splošnim načelom, ki vodijo zunanje delovanje Unije, navedenim v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), kot so spodbujanje in utrjevanje demokracije ter pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter k izvajanju mednarodnih okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija. Predvsem v zvezi z državami v razvoju, kakor so opredeljene na seznamu prejemnikov uradne razvojne pomoči (URP), ki ga je ustanovila organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), bi moralo financiranje EIB spodbujati naslednje: trajnostni gospodarski, socialni in okoljski razvoj, še posebno najbolj ogroženih med njimi, njihovo nemoteno in postopno vključevanje v svetovno gospodarstvo, boj proti revščini, pa tudi skladnost s cilji, ki jih je odobrila Unija v okviru Združenih narodov in drugih pristojnih mednarodnih organizacij.
(21)
Čeprav je prednost EIB še vedno v tem, da je investicijska banka, pa bi morala v skladu s tem sklepom opredeliti vpliv svojih zunanjih poslov na razvoj v tesnem sodelovanju s Komisijo in pod demokratičnim nadzorom Evropskega parlamenta ob upoštevanju načela evropskega soglasja o razvoju ter načel iz člena 208 PDEU, pa tudi načel učinkovitosti pomoči iz pariške deklaracije iz leta 2005 in agende za ukrepanje iz Akre iz leta 2008. To bi morala storiti z vrsto konkretnih ukrepov, zlasti s povečanjem svoje zmogljivosti za presojo okoljskih, socialnih in razvojnih vidikov projektov, vključno s človekovimi pravicami in tveganji, povezanimi s konflikti, ter s spodbujanjem lokalnega posvetovanja z javnimi organi in civilno družbo. Pri izvajanju postopka skrbnega pregleda v zvezi s projektom bi morala EIB po potrebi in v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije od nosilca projekta zahtevati, da izvede lokalna posvetovanja in njihove rezultate objavi. Poleg tega bi se morala bolj usmeriti na sektorje, v katerih ima temeljito strokovno znanje in izkušnje, pridobljene pri financiranju v Uniji, in ki bodo pripomogli k nadaljnjemu razvoju zadevnih držav, kot so dostop do financiranja za MSP in mikro subjekte, okoljska infrastruktura, vključno z vodo in sanitarijami, trajnostni promet in blažitev podnebnih sprememb, zlasti na področju obnovljive energije. Financiranje bi lahko zajemalo tudi projekte v podporo zdravstveni in izobraževalni infrastrukturi, če obstaja jasna dodana vrednost.
(22)
EIB bi morala postopoma okrepiti tudi svojo dejavnost na področju podpore prilagajanju podnebnim spremembam, po potrebi v sodelovanju z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami. Zaradi dodatnih zahtev, uvedenih na podlagi tega sklepa, bi bil potreben dostop do koncesijskih sredstev in postopno prilagajanje človeških virov, obenem pa bi si bilo treba prizadevati za doseganje učinkovitosti, uspešnosti in medsebojnega dopolnjevanja ter jih izkoristiti. Dejavnost EIB bi morala tudi dopolnjevati cilje in prednostne naloge Unije v zvezi z vzpostavljanjem institucij in sektorskimi reformami. Poleg tega bi morala EIB opredeliti kazalnike uspešnosti, ki so povezani z razvojnimi in okoljskimi vidiki projektov in njihovimi rezultati.
(23)
Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je bila vzpostavljena funkcija visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu: visoki predstavnik), da bi povečali vpliv in usklajenost zunanjih odnosov Unije.
(24)
V zadnjih letih se je zunanja politika Unije še razširila in okrepila. To velja predvsem za predpristopno strategijo, evropsko sosedsko politiko, strategijo Unije za Srednjo Azijo, obnovljena partnerstva z Latinsko Ameriko in Jugovzhodno Azijo ter strateška partnerstva Unije z Rusijo, Kitajsko in Indijo. Poleg tega velja to tudi za politike Unije na področju razvojnega sodelovanja, ki so se sedaj razširile na vse države v razvoju. Od leta 2007 dalje podpirajo zunanje odnose Unije tudi novi finančni instrumenti, in sicer instrument za predpristopno pomoč (IPA), evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI), instrument za razvojno sodelovanje (DCI), evropski instrument za demokracijo in človekove pravice (EIDHR) ter instrument za stabilnost.
(25)
V luči ustanovitve ESZD in po začetku veljavnosti tega sklepa bi morali Komisija in EIB spremeniti memorandum o soglasju glede sodelovanja in usklajevanja v regijah iz Sklepa Sveta 2006/1016/ES z dne 19. decembra 2006 o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj Skupnosti (4) ter, če je to primerno in z odobritvijo visokega predstavnika, razširiti novi memorandum o soglasju na ESZD, zlasti glede rednega in sistematičnega dialoga med Komisijo in EIB na strateški ravni, ki bi moral vključevati ESZD, ter druge vidike v okviru pristojnosti ESZD.
(26)
Ob prispevanju k izvajanju ukrepov, ki so potrebni za poglobitev ciljev EU na področju razvojnega sodelovanja v skladu s členom 209(3) PDEU, bi si morala EIB prizadevati za posredno podporo uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja do leta 2015 v vseh regijah, v katerih je dejavna.
(27)
Da bi povečali skladnost celotne podpore Unije v zadevnih regijah, bi bilo treba izkoristiti priložnosti združevanja financiranja EIB s proračunskimi viri Unije kjer in kadar je to primerno, na primer v obliki jamstev, tveganega kapitala in subvencioniranih obrestnih mer, skupnega financiranja naložb, skupaj s tehnično pomočjo za pripravo projektov in njihovo izvajanje, v okviru instrumentov IPA, ENPI, DCI, EIDHR in instrumenta za stabilnost. V primeru takšnega združevanja financiranja EIB z drugimi proračunskimi viri Unije bi bilo treba v vseh sklepih o financiranju jasno navesti vire, ki bodo uporabljeni. Letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet o financiranju EIB, ki se izvaja na podlagi tega sklepa, bi moralo vsebovati podrobno razčlenitev proračunskih virov in finančnih instrumentov, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB.
(28)
Treba bi bilo zagotoviti, da je zunanje financiranje EIB na vseh ravneh, od vnaprejšnjega strateškega načrtovanja pa do posledičnega razvoja projekta, v skladu z zunanjo politiko Unije in cilji na visoki ravni, zastavljenimi v tem sklepu, ter jih podpira. Da bi povečali skladnost zunanjih ukrepov Unije, bi bilo treba dodatno okrepiti politični in strateški dialog med Komisijo, ESZD in EIB. Z istim namenom bi bilo treba zagotoviti večje sodelovanje in zgodnjo medsebojno izmenjavo informacij med Komisijo, EIB ter ESZD na operativni ravni. Pisarne EIB zunaj Unije bi morale biti v prvi vrsti v delegacijah Unije, da bi spodbudili to sodelovanje in hkrati delili stroške delovanja. Zelo pomembno je, da si Komisija, EIB in ESZD pri postopku priprave programskih dokumentov čimprej začnejo izmenjevati stališča, da bi kar najbolj povečali medsebojna dopolnjevanja med dejavnostmi teh treh organov Unije.
(29)
Praktični ukrepi za povezovanje ciljev iz splošnega mandata in njihovega izvajanja bodo določeni v regionalnih tehničnih operativnih smernicah. Takšne smernice bi morale biti skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije, določenim v tem sklepu. Te smernice bi morale odražati strategije Unije za posamezne države in skušale zagotoviti, da financiranje EIB dopolnjuje ustrezne politike, programe in instrumente pomoči Unije v različnih regijah.
(30)
EIB bi morala v posvetovanju s Komisijo pripraviti okvirni večletni program za načrtovani obseg podpisanega financiranja EIB, da se zagotovi ustrezno proračunsko načrtovanje za zagotovitev sredstev jamstvenega sklada in skladnost načrtovanega financiranja EIB z zgornjimi mejami, določenimi v tem sklepu. Komisija bi morala ta načrt upoštevati pri svojem rednem proračunskem načrtovanju, ki ga predloži proračunskemu organu.
(31)
Preučiti bi bilo treba razvoj „platforme Unije za sodelovanje in razvoj“ z namenom čim bolj učinkovitega delovanja mehanizmov za kombiniranje nepovratnih sredstev in posojil v regijah zunaj Unije. Komisija bi morala v ta namen ustanoviti skupino strokovnjakov iz držav članic, ESZD ter EIB in bi ocenila stroške in koristi takšne platforme. Skupina bi se morala pri svojih obravnavah posvetovati z drugimi zadevnimi udeleženci, tudi z evropskimi večstranskimi in dvostranskimi finančnimi institucijami. Takšna platforma bi še naprej spodbujala medsebojno dopolnjevanje in sporazume vzajemnega zaupanja, ki temeljijo na primerjalni prednosti različnih institucij, obenem pa spoštovala vlogo in pristojnosti Komisije in EIB pri izvrševanju proračuna Unije oziroma izvajanju posojil EIB. Komisija bi morala na podlagi ugotovitev skupine strokovnjakov do sredine leta 2012 Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo ter po potrebi oblikovati predlog platforme.
(32)
EIB bi bilo treba spodbujati, da poveča obseg poslov in razprši svoje finančne instrumente zunaj Unije brez uveljavljanja jamstva EU, da bi se ob upoštevanju vidikov v zvezi z vzdržnostjo zadolževanja jamstvo lahko uporabljalo za države in projekte, ki imajo slab dostop do trga, jamstvo pa bi zaradi tega imelo večjo dodano vrednost. Posledično bi bilo treba EIB spodbuditi, naj ob upoštevanju lastne zmogljivosti za prevzem tveganj - in vedno z namenom podpore zunanjepolitičnim ciljem Unije - poveča zneske, ki jih posoja na lastno tveganje, vključno v okviru podpore gospodarskih interesov Unije, in to zlasti v predpristopnih in sosednjih državah ter v državah z dolgoročno bonitetno oceno v drugih regijah, poleg tega pa tudi v državah z nizko bonitetno oceno, kadar ima EIB ustrezna jamstva pri tretjih strankah. EIB bi morala v posvetovanju s Komisijo razviti politiko za odločanje o tem, ali se bodo projekti izvedli v okviru mandata z jamstvom EU ali pa jih bo financirala EIB na lastno tveganje. Takšna politika bi upoštevala zlasti kreditno sposobnost zadevnih držav in projektov.
(33)
EIB bi morala razmisliti o povečanju financiranja, ki se izvaja v skladu s tem sklepom za decentralizirane javne subjekte, če je bila za tovrstno financiranje opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja s strani EIB.
(34)
EIB bi morala ob upoštevanju usmeritev banke glede tveganj povečati razpon ponudbe novih in inovativnih finančnih instrumentov, vključno z večjim poudarkom na razvijanju jamstvenih instrumentov EIB, kolikor je to mogoče. Poleg tega bi bilo treba EIB spodbujati k dajanju posojil v lokalnih valutah in izdajanju obveznic na lokalnih trgih, pod pogojem, da partnerske države izvedejo potrebne strukturne reforme, zlasti v finančnem sektorju, ter druge ukrepe, ki olajšujejo dejavnost EIB.
(35)
Za zunanje dejavnosti EIB bi bilo treba postopoma dati na voljo dovolj človeških virov in finančnih sredstev, da bi zagotovili, da bo EIB zadostila zahtevam mandata v regijah in podregijah. Predvsem bi morale biti na voljo zadostne zmogljivosti, da se podprejo cilji Unije na področju razvojnega sodelovanja, poveča poudarek na predhodni oceni okoljskih, socialnih in razvojnih vidikov njenih dejavnosti ter da se učinkovito spremljajo projekti v času njihovega izvajanja. Treba bi bilo izkoristiti priložnosti za dodatno izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti ter dejavno spodbujati medsebojna dopolnjevanja.
(36)
Pri financiranju izven Unije, ki spada na področje uporabe tega sklepa, bi si EIB morala še naprej prizadevati za izboljšanje usklajevanja in sodelovanja z mednarodnimi finančnimi institucijami in evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami, po potrebi vključno s sodelovanjem pri sektorskih pogojih in vzajemnim zaupanjem pri postopkih, uporabo skupnega sofinanciranja in udeležbo v globalnih pobudah, kot je pospeševanje usklajevanja in učinkovitosti pomoči. Pri takšnem usklajevanju in sodelovanju bi si bilo treba prizadevati, da se kar najbolj zmanjšata morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje. Ta prizadevanja morajo temeljiti na vzajemnosti. Načela, določena v tem sklepu, bi bilo treba uporabljati tudi, če se financiranje EIB izvaja v okviru sporazumov o sodelovanju z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi finančnimi institucijami.
(37)
EIB bi morala zlasti v državah zunaj Unije, v katerih sodeluje z drugimi, izboljšati svoje sodelovanje z drugimi evropskimi finančnimi institucijami, in sicer s sporazumi, kot je tristranski memorandum o soglasju med Komisijo, skupino EIB in Evropsko banko za obnovo in razvoj (EBRD), ki se nanašajo na sodelovanje zunaj Unije in skupini EIB in EBRD omogočajo, da se dopolnjujeta in izkoristita svoje primerjalne prednosti.
(38)
Treba bi bilo okrepiti poročanje in prenos informacij EIB Komisiji, da bi Komisija lahko izboljšala letno poročilo za Evropski parlament in Svet o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa. Zahteve glede dodatnega poročanja iz te uvodne izjave bi morale veljati le za financiranja EIB, pri katerih se prošnja za financiranje EIB predloži po začetku veljavnosti tega sklepa in so podpisana po 1. januarju 2012. V poročilu bi bilo treba predvsem oceniti skladnost financiranja EIB s tem sklepom ob upoštevanju regionalnih tehničnih operativnih smernic, vanj pa bi bilo treba vključiti naslednje: poglavje glede dodane vrednosti EIB, na primer v zvezi s podporo zunanji politiki Unije; izpolnjevanje zahtev na podlagi mandata; kakovostjo financiranih poslov; prenosom finančnih koristi na stranke; ter poglavja o sodelovanju, vključno s sofinanciranjem s Komisijo ter z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi donatorji. V njem bi bilo treba oceniti tudi, do kolikšne mere je EIB pri zasnovi in spremljanju financiranih projektov upoštevala gospodarsko, finančno, okoljsko in socialno vzdržnost. Zajemati bi moralo tudi posebno poglavje, v katerem bi se podrobno ocenili ukrepi EIB za izpolnjevanje veljavnega mandata, kot je določeno s Sklepom št. 633/2009/ES, ob posebnem poudarku na financiranju EIB, pri katerih so bili uporabljeni finančni posredniki iz nesodelujočih jurisdikcij. EIB bi morala pri financiranju ustrezno izvajati svojo politiko do pomanjkljivo reguliranih ali nesodelujočih jurisdikcij, da bi prispevala k mednarodnemu boju proti davčnim goljufijam in davčnim utajam. Poročilo bi moralo tudi zajemati oceno socialnih in razvojnih vidikov projektov. Treba bi ga bilo objaviti, s čimer bi civilni družbi in državam prejemnicam omogočili, da izrazijo svoje mnenje. Po potrebi bi bilo treba v poročilu opisati večje spremembe okoliščin, ki bi upravičile dodatne spremembe mandata pred koncem obdobja. Vanj bi bilo treba vključiti predvsem razčlenitev financiranja EIB v skladu s tem sklepom skupaj z vsemi finančnimi viri Unije in drugih donatorjev, da bi omogočili pregled finančne izpostavljenosti financiranja.
(39)
Financiranje EIB bi bilo treba še naprej upravljati v skladu s predpisi in postopki EIB, vključno z ustreznimi nadzornimi ukrepi ter ukrepi za preprečevanje utaje davkov, ter ustreznimi predpisi in postopki, ki se nanašajo na Računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF).
(40)
Komisijo bi bilo treba pozvati, naj ob predložitvi predloga za odobritev jamstva EU v naslednjem finančnem okviru v tesnem sodelovanju z EIB in ob upoštevanju posledic zagotavljanja sredstev jamstvenega sklada preuči predvsem naslednje zgornje meje, ki jih krije jamstvo EU, seznam potencialno upravičenih držav in možnost, da EIB zagotovi financiranje v obliki mikrokreditov in drugih vrst instrumentov. Komisija in EIB bi morali preučiti možnosti za povečanje medsebojnega dopolnjevanja finančnih instrumentov preko IPA, ENPI, DCI, EIDHR in Instrumentom za stabilnost in zunanjega mandata EIB.
(41)
Ta sklep ne bi smel posegati v pogajanja in odločitve o prihodnjem večletnem finančnem okviru.
(42)
Iz teh razlogov ter zaradi pravne varnosti in jasnosti, bi bilo treba Sklep št. 633/2009/ES razveljaviti -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Jamstvo EU
1. Evropska unija odobri Evropski investicijski banki (v nadaljnjem besedilu: EIB) proračunsko jamstvo EU za financiranje izven Unije (v nadaljnjem besedilu: jamstvo EU). Jamstvo EU se odobri kot splošno jamstvo za plačila, ki jih EIB ne prejme, čeprav so ji dolgovana, v zvezi s posojili in jamstvi za posojila za investicijske projekte EIB, ki so upravičeni v skladu z odstavkom 2. Dejavnosti financiranja EIB so v skladu s splošnimi vodilnimi načeli ciljev in politik zunanjega delovanja Unije ter prispevajo k njihovemu izpolnjevanju. Cilj financiranja EIB v državah v razvoju, kakor so opredeljene na seznamu prejemnikov uradne razvojne pomoči (v nadaljnjem besedilu: URP), ki ga je ustanovila OECD, je posreden prispevek k uresničevanju razvojnih ciljev, kot je zmanjševanje revščine z vključujočo rastjo ter trajnostnim gospodarskim in socialnim razvojem.
2. Posojila in jamstva za posojila EIB, ki so upravičena do jamstva EU so tista, ki se odobrijo za naložbene projekte, ki se izvajajo v državah, naštetih v Prilogi III, in so odobrena v skladu s pravili in postopki EIB, vključno z izjavo EIB o socialnih in okoljskih standardih, ter podpirajo ustrezne zunanjepolitične cilje Unije, v primeru, da so bila sredstva EIB odobrena v skladu s sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican (v nadaljnjem besedilu: financiranje EIB).
3. Jamstvo EU se omeji na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in jamstev, zagotovljenih v okviru financiranja EIB, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse povezane zneske.
4. Jamstvo EU krije financiranje EIB, podpisano v obdobju od 1. februarja 2007 do 31. decembra 2013. Za financiranje EIB, podpisano na podlagi sklepov Sveta 2006/1016/ES in 2008/847/ES (5) ter Sklepa št. 633/2009/ES, še naprej velja jamstvo EU na podlagi tega sklepa.
5. Če do izteka obdobja, navedenega v odstavku 4, Evropski parlament in Svet ne sprejmeta sklepa, s katerim se EIB odobri novo jamstvo EU za njeno financiranje zunaj Unije v skladu s členom 16, se navedeno obdobje samodejno podaljša za šest mesecev.
Člen 2
Zgornje meje mandata
1. Zgornja meja financiranja EIB v okviru jamstva EU za obdobje 2007-2013, zmanjšana za preklicane zneske, ne sme preseči 29 484 milijonov EUR in se razdeli na dva dela:
(a)
splošni mandat v višini 27 484 milijonov EUR;
(b)
mandat za podnebne spremembe v višini 2 000 milijonov EUR.
2. Splošni mandat se razdeli na regionalne zgornje meje in podomejitve, kakor je opredeljeno v Prilogi I. Znotraj regionalnih zgornjih mej EIB postopoma zagotovi uravnoteženo razdelitev med državami v regijah, ki so zajete v splošnem mandatu.
3. Splošni mandat krije samo financiranje EIB, ki sledi ciljem, določenim v členu 3.
4. Mandat za podnebne spremembe krije financiranja EIB v vseh državah, vključenih v ta sklep, če ta financiranja podpirajo ključne cilje politike Unije v zvezi z reševanjem vprašanj podnebnih sprememb, in sicer s podporo projektov za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, ki prispevajo k skupnemu cilju Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah, zlasti z izogibanjem ali zmanjševanjem emisije toplogrednih plinov na področjih obnovljive energije, energetske učinkovitosti in trajnostnega prometa ali s povečanjem odpornosti ranljivih držav, sektorjev in skupnosti na škodljive posledice podnebnih sprememb. Mandat za podnebne spremembe se izvaja v tesnem sodelovanju s Komisijo in združuje sredstva EIB s proračunskimi sredstvi Unije, kadar je to mogoče in ustrezno.
Svet lahko po potrebi in na predlog Komisije odloči omejiti upravičenosti države do prejema sredstev EIB za blaženje podnebnih sprememb v sklopu jamstva EU. Vsaka taka omejitev upravičenosti do mandata za podnebne spremembe velja le za tista financiranja EIB, za katera se prošnja za financiranje EIB predloži po 30. oktobru 2011 in so podpisana po 1. januarju 2012.
5. Za namene mandata za podnebne spremembe si EIB prizadeva, da do konca obdobja iz člena 1(4) zagotovi uravnoteženo porazdelitev podpisanih financiranj med regijami iz Priloge III. EIB bo zlasti zagotovila, da regija iz točke A Priloge III ne prejme več kot 40 % zneska, dodeljenega temu mandatu, regija iz točke B ne več kot 50 %, regija iz točke C ne več kot 30 % in regija iz točke D ne več kot 10 %. Na splošno se mandat za podnebne spremembe uporablja za financiranje projektov, ki so tesno povezani z glavnimi pristojnostmi EIB, ki ustvarjajo dodano vrednost in čim bolj povečujejo vpliv na prilagajanje podnebnim spremembam in njihovo blažitev.
6. Splošni mandat in mandat za podnebne spremembe se upravljata v skladu z načeli dobre bančne prakse.
Člen 3
Cilji splošnega mandata
1. Jamstvo EU se odobri za financiranja EIB, ki podpirajo katerega koli od naslednjih splošnih ciljev:
(a)
razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti pomoči MSP;
(b)
razvoj socialne in gospodarske infrastrukture, vključno s prometom, energijo, okoljsko infrastrukturo ter informacijskimi in komunikacijskimi tehnologijami;
(c)
blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, kot je opredeljeno v členu 2(4).
2. Financiranje EIB, izvedeno v skladu s tem sklepom, prispeva v okviru njenih glavnih pristojnosti k splošnim načelom, ki vodijo zunanje delovanje Unije in so navedena v členu 21 PEU, ter k izvajanju mednarodnih okoljskih sporazumov, katerih pogodbenica je Unija.
3. Regionalno povezovanje med partnerskimi državami, vključno z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, državami sosedstva in Unijo, je temeljni cilj za financiranje EIB na področjih splošnih ciljev, opredeljenih v odstavku 1.
4. EIB preuči možnost povečanja podpore zdravstveni in izobraževalni infrastrukturi, če obstaja jasna dodana vrednost.
Člen 4
Vključene države
1. Seznam držav, ki bi lahko bile upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU je v Prilogi II. Seznam držav, ki so upravičene do financiranja EIB v sklopu jamstva EU, je v Prilogi III in vsebuje le države, ki so naštete v Prilogi II. O upravičenosti do financiranja EIB v sklopu jamstva EU držav, ki niso navedene v Prilogi II, se odloča za vsak primer posebej v skladu z rednim zakonodajnim postopkom.
2. Komisijo se pooblasti, da v skladu s členom 5 sprejme delegirane akte glede sprememb Priloge III. Odločitve Komisije temeljijo na splošni gospodarski in politični oceni, ki vključuje tudi vidike glede demokracije, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, pa tudi na ustreznih resolucijah Evropskega parlamenta in sklepih Sveta. Delegirani akti o spremembi Priloge III ne vplivajo na jamstvo EU za kritje financiranj EIB, podpisanih pred začetkom veljavnosti delegiranih aktov.
3. Jamstvo EU krije samo financiranje EIB, ki se izvaja v upravičenih državah, ki so z EIB sklenile okvirni sporazum, v katerem so določeni pravni pogoji, pod katerimi se izvaja takšno financiranje.
4. Jamstvo EU ne krije financiranja EIB v določeni državi, če je bil sporazum, ki se nanaša na takšno financiranje, podpisan po pristopu te države k Uniji.
Člen 5
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 4 se prenese na Komisijo za nedoločen čas od 30. oktobra 2011.
3. Pooblastilo iz člena 4 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj, ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 4, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet uradno obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 6
Prispevek financiranja EIB k politikam Unije
1. Komisija skupaj z EIB razvije regionalne tehnične operativne smernice za financiranje EIB na podlagi tega sklepa.
Regionalne tehnične operativne smernice, katerih namen je zagotoviti, da financiranje EIB podpira politike Unije, so skladne s širšim okvirom regionalne politike Unije, določenim v Prilogi IV. Regionalne tehnične operativne smernice bodo zlasti zagotovile, da financiranje EIB, ki se izvaja v skladu s tem sklepom, dopolnjuje ustrezne politike, programe in instrumente pomoči Unije v različnih regijah.
Komisija in EIB se bosta pri oblikovanju teh smernic glede vprašanj politike po potrebi posvetovali z ESZD ter upoštevali ustrezne resolucije Evropskega parlamenta in sklepe Sveta.
Komisija bo Evropskemu parlamentu in Svetu nemudoma poslala dokončane smernice in vse morebitne posodobitve teh smernic.
V okviru, določenem v regionalnih tehničnih operativnih smernicah, EIB opredeli ustrezne strategije financiranja in zagotovi njihovo izvajanje.
2. Skladnost financiranja EIB z zunanjepolitičnimi cilji Unije se spremlja v skladu s členom 11. Zaradi lažjega spremljanja EIB za financirane projekte razvije kazalnike uspešnosti glede vidikov razvoja, varstva okolja in človekovih pravic ter pri tem upošteva ustrezne kazalnike v skladu s Pariško deklaracijo o učinkovitosti pomoči. Kazalniki za okoljske vidike projektov bi morali vključevati merila za „čisto tehnologijo“, ki so načeloma usmerjena v energetsko učinkovitost in tehnologije za zniževanje emisij.
3. Financiranje EIB ni vključeno v kritje jamstva EU, če Komisija predloži negativno mnenje o zadevnem financiranju v okviru postopka, določenega v členu 19 statuta EIB.
4. V skladu s cilji Unije in mednarodnimi cilji glede podnebnih sprememb bo EIB v sodelovanju s Komisijo do 31. decembra 2012 predstavila strategijo o tem, kako bo v okviru svojega zunanjega mandata postopno in nenehno povečevala delež projektov, ki spodbujajo zmanjševanje emisij CO2, in postopno odpravila financiranje projektov, ki negativno vplivajo na doseganje podnebnih ciljev Unije.
5. Zaradi dodatnih zahtev, uvedenih s tem sklepom, vodstveni organi EIB zagotovijo postopno prilagoditev virov EIB, vključno z osebjem, da bi se ustrezno izpolnile zahteve, določene v tem sklepu. Treba bi bilo izkoristiti priložnosti za dodatno izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti ter dejavno spodbujati medsebojna dopolnjevanja.
Člen 7
Ocena razvojnih vidikov projektov s strani EIB
1. EIB opravi postopek skrbnega pregleda projektov, na katere se nanaša jamstvo EU, in po potrebi v skladu s socialnimi in okoljskimi načeli Unije zahteva ustrezno javno posvetovanje na lokalni ravni glede razvojnih vidikov teh projektov.
Pravila in postopki EIB vključujejo potrebne določbe o ocenjevanju okoljskega in socialnega vpliva projektov ter vidikov v zvezi s človekovimi pravicami, da se na podlagi tega sklepa podprejo samo projekti, ki so gospodarsko, finančno, okoljevarstveno in socialno trajnostni.
Komisija v letno poročilo za Evropski parlament in Svet vključi oceno o razvojni razsežnosti dejavnosti EIB na skupni osnovi, ki temelji na postopku skrbnega pregleda, ki je bil izveden za projekte.
Kadar je to ustrezno, ocena vključuje presojo, kako se lahko zmogljivosti upravičencev do sredstev EIB v času trajanja projekta okrepijo s tehnično pomočjo.
2. Poleg predhodne ocene razvojnih vidikov EIB zahteva od nosilcev projektov, da izvajajo temeljito spremljanje v času izvajanja projekta in vse do zaključka, med drugim glede razvojnega in okoljskega vpliva projekta ter njegovega vpliva na spoštovanje človekovih pravic. EIB ovrednoti informacije, ki jih posredujejo nosilci projektov. Spremljanje EIB vključuje, kadar je to mogoče, merjenje uspešnosti finančnih posrednikov pri podpori MSP. Rezultati spremljanja se, kadar je to mogoče, razkrijejo.
3. EIB Komisiji posreduje letna poročila z oceno vpliva dejavnosti, ki so bile financirane med letom, na razvoj.
Poročila temeljijo na kazalnikih uspešnosti EIB iz člena 6(2). Komisija razvojna poročila EIB predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v okviru postopka letnega poročanja iz člena 11 in jih objavi, da lahko zainteresirane skupine, vključno s civilno družbo in državami prejemnicami, prav tako izrazijo svoje stališče o zadevi.
Evropski parlament obravnava letna poročila ob upoštevanju mnenj vseh zainteresiranih strani.
4. Zahteve iz tega člena veljajo le za financiranja EIB, za katere se prošnja za financiranje EIB predloži po 30. oktobru 2011 in so podpisana po 1. januarju 2012.
Člen 8
Sodelovanje s Komisijo in ESZD
1. Da bi se financiranje EIB in proračunska sredstva Unije kar najbolj dopolnjevala, se okrepi skladnost zunanjih ukrepov EIB z zunanjepolitičnimi cilji Unije, zlasti z uvedbo regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 6 ter rednim in sistematičnim dialogom ter zgodnjo izmenjavo informacij o:
(a)
strateških dokumentih, ki jih pripravi Komisija in/ali, odvisno od primera, ESZD, kot so nacionalni in regionalni strateški dokumenti, okvirni programi, akcijski načrti in predpristopni dokumenti;
(b)
dokumentih EIB za strateško načrtovanje in uvedbi novih projektov;
(c)
drugih političnih in operativnih vidikih.
2. Sodelovanje poteka različno v različnih regijah, glede na vlogo EIB in politike Unije v posameznih regijah.
Člen 9
Sodelovanje z drugimi javnofinančnimi institucijami
1. Financiranje EIB vedno pogosteje poteka v sodelovanju z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami ali evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami, kadar je to ustrezno, da se kar najbolj poveča medsebojno dopolnjevanje, sodelovanje in učinkovitost ter zagotovijo preudarna in smiselna delitev tveganj ter enotni pogoji za projekte in sektorje, da bi čim bolj zmanjšali morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje.
2. Sodelovanje iz odstavka 1 se olajša z usklajevanjem, ki poteka - ob upoštevanju pristojnosti ESZD - predvsem v okviru memoranduma o soglasju ali znotraj drugih okvirov regionalnega sodelovanja Unije, kadar je ustrezno, med Komisijo, EIB ter glavnimi mednarodnimi finančnimi institucijami in evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami, ki delujejo v različnih regijah.
Člen 10
Kritje in pogoji jamstva EU
1. Pri financiranju EIB, ki se sklene z državo ali za katero jamči država, in drugih oblikah financiranja EIB, sklenjenega z regionalnimi ali lokalnimi organi oblasti, javnimi podjetji ali zavodi v državni lasti in/ali pod državnim nadzorom, če je bila za takšne druge oblike financiranja EIB opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja EIB ob upoštevanju okoliščin kreditnega tveganja v zadevni državi, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana (v nadaljnjem besedilu: skupno jamstvo).
2. Za namene odstavka 1 Zahodni breg in Gazo zastopa Palestinska oblast, Kosovo (6) pa zastopa Misija Združenih narodov na Kosovu ali uprava, določena v regionalnih tehničnih operativnih smernicah iz člena 6.
3. Pri financiranju EIB, ki ni zajeto v odstavku 1, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, vendar so ji dolgovana, če je izpad plačila povzročila uresničitev enega od naslednjih političnih tveganj (v nadaljnjem besedilu: jamstvo pri političnem tveganju):
(a)
nekonvertibilnost valute;
(b)
razlastitev;
(c)
vojna ali državljanski nemiri;
(d)
odklonitev pravnega varstva pri kršitvi pogodbe.
4. V posvetovanju s Komisijo EIB razvije jasno in pregledno politiko dodeljevanja za odločanje glede vira financiranja poslov, ki so upravičeni tako do kritja na podlagi jamstva EU kot tudi do financiranja EIB na lastno tveganje.
5. Pri uveljavljanju jamstva EU EIB na Unijo prenese vse ustrezne pravice v skladu s sporazumom iz člena 13(2).
Člen 11
Letno poročanje in obračunavanje
1. Komisija letno poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa. Poročilo vključuje oceno financiranja EIB na ravni projekta, sektorja, države in regije ter oceno prispevka tega financiranja k izpolnjevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije. Poročilo vsebuje skupen pregled projektov, ki potekajo.
Poročilo predvsem ocenjuje skladnost financiranja EIB s tem sklepom ob upoštevanju regionalnih tehničnih operativnih smernic iz člena 6 in vsebuje poglavja o dodani vrednosti za doseganje ciljev politik Unije, o presoji predvidenega vpliva na razvoj na skupni osnovi ter o tem, do kakšne mere je EIB pri zasnovi in spremljanju financiranih projektov upoštevala okoljsko in socialno vzdržnost, ter poglavje o sodelovanju s Komisijo in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi institucijami, vključno s sofinanciranjem.
To poročilo zlasti vsebuje razčlenitev vseh finančnih virov Unije, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB in sredstvi drugih donatorjev, da se omogoči pregled finančne izpostavljenosti financiranja iz tega sklepa. Vsebuje tudi posebno poglavje, posvečeno podrobni oceni ukrepov EIB za izpolnjevanje člena 1(2).
2. EIB še naprej seznanja Evropski parlament, Svet in Komisijo z vsemi neodvisnimi ocenjevalnimi poročili, ki vsebujejo ugotovitve o praktičnih rezultatih, doseženih pri posebnih dejavnostih EIB v okviru zunanjih mandatov.
3. EIB za namene odstavka 1 Komisiji predloži letna poročila o financiranju EIB, izvedenem na podlagi tega sklepa na ravni projekta, sektorja, države in regije, ter o uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije, vključno s sodelovanjem s Komisijo, drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi institucijami, ter poročilo o oceni vpliva na razvoj iz člena 7. Vsak memorandum o soglasju med EIB in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami ali dvostranskimi institucijami, ki zadeva izvajanje financiranja v okviru tega sklepa, se objavi, če pa to ni mogoče, se o njem obvestita Evropski parlament in Svet v okviru letnega poročanja Komisije iz odstavka 1 tega člena.
4. EIB Komisiji zagotovi statistične, finančne in računovodske podatke o posameznih financiranjih EIB ter vse dodatne informacije, potrebne za izpolnitev poročevalskih obveznosti Komisije ali zahtev Računskega sodišča, in revizijsko potrdilo o neporavnanih zneskih v okviru financiranja EIB.
5. Za namene obračunavanja in poročanja Komisije o tveganjih, ki jih krije skupno jamstvo, kakor je opredeljeno v členu 10(1), EIB zagotovi Komisiji svojo oceno tveganja in informacije o bonitetni oceni v zvezi s financiranjem EIB, zagotovljenim posojilojemalcem ali dolžnikom z jamstvom, ki niso države.
6. EIB zagotovi informacije iz odstavkov 3, 4 in 5 na svoje stroške.
7. EIB informacije iz odstavkov 3 in 4 praviloma objavi, pri čemer izključi vse zaupne informacije.
8. Informacije o tem, ali je posamezni projekt zajet v jamstvu EU, se vključijo v povzetek projekta, ki se po fazi odobritve objavi na spletnem mestu EIB.
9. EIB v svoje letno poročilo vključi naknadno oceno delovanja memoranduma o soglasju z Evropskim varuhom človekovih pravic, če ta memorandum ustreza financiranju EIB, vključenem v ta sklep.
10. Zahteve iz odstavkov 1 in 3 po potrebi veljajo le za financiranja EIB, za katere se prošnja za financiranje EIB predloži po 30. oktobru 2011 in so podpisana po 1. januarju 2012.
Člen 12
Nesodelujoče jurisdikcije
EIB pri svojem financiranju ne dopušča nobenih dejavnosti, ki se izvajajo za nezakonite namene, vključno s pranjem denarja, financiranjem terorizma, davčnimi goljufijami in davčnim utajami. EIB zlasti ne sodeluje pri financiranjih, ki se izvajajo v upravičeni državi prek tuje nesodelujoče jurisdikcije, ki so jo kot tako opredelile OECD, Projektna skupina za finančno ukrepanje in druge ustrezne mednarodne organizacije.
Člen 13
Izterjava plačil, ki jih izvede Komisija
1. Če Komisija izvede plačilo na podlagi jamstva EU, EIB v imenu in za račun Komisije izterja terjatve za izplačane zneske.
2. EIB in Komisija najpozneje do datuma sklenitve sporazuma iz člena 14 skleneta sporazum, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke za izterjavo terjatev.
3. Komisija zaradi preglednosti na svoji spletni strani objavi specifične informacije o vseh primerih izterjav v okviru sporazuma o jamstvu iz člena 14, razen če je pri tem potrebna zaupnost.
Člen 14
Sporazum o jamstvu
Komisija in EIB skleneta sporazum o jamstvu, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke v zvezi z jamstvom EU, in o tem ustrezno obvestita Evropski parlament.
Člen 15
Revizija Računskega sodišča
Računsko sodišče opravi revizijo jamstva EU ter plačil in izterjanih zneskov v okviru tega jamstva, ki se pripišejo splošnemu proračunu Evropske unije.
Člen 16
Pregled
Komisija po potrebi predloži Evropskemu parlamentu in Svetu predlog za vzpostavitev jamstva EU v sklopu naslednjega večletnega finančnega okvira.
Člen 17
Zaključno poročanje
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži zaključno poročilo o uporabi tega sklepa do 31. oktobra 2014.
Člen 18
Razveljavitev
Sklep št. 633/2009/ES se razveljavi.
Člen 19
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 25. oktobra 2011