РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 22 ноември 2010 година
за предоставяне на разрешение на Германия, Италия и Австрия да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО и за изменение на Решение 2007/250/ЕО за удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено на Обединеното кралство
(2010/710/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1), и по-специално член 395, параграф 1 от нея,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
С писма, регистрирани в генералния секретариат на Комисията на 3 август 2007 г., 23 декември 2009 г. и 17 февруари 2010 г., съответно Италия, Германия и Австрия поискаха разрешение да въведат специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО по отношение на лицето - платец на данъка върху добавената стойност (наричан по-долу „ДДС“). С писмо, регистрирано в генералния секретариат на Комисията на 10 февруари 2010 г., Обединеното кралство поиска удължаване на срока на действие на разрешението, предоставено с Решение 2007/250/ЕО на Съвета от 16 април 2007 г., с което се разрешава на Обединеното кралство да въведе специална мярка за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система за данъка върху добавената стойност (2).
(2)
С писмо от 11 януари 2010 г. Комисията информира останалите държави-членки за отправеното от Германия искане и с писмо от 9 март 2010 г. - за исканията, отправени от Италия, Австрия и Обединеното кралство. Комисията уведоми Германия с писмо от 12 януари 2010 г., а Италия, Австрия и Обединеното кралство - с писма от 11 март 2010 г., че разполага с пълната информация, която смята за необходима за разглеждане на искането.
(3)
Съгласно член 193 от Директива 2006/112/ЕО лице - платец на ДДС, е данъчнозадълженото лице, което доставя стоките. Целта на дерогациите, поискани от Германия, Италия и Австрия, е отговорността за плащане на данъка да бъде прехвърлена върху данъчнозадълженото лице, на което се доставят стоките, но само при определени условия и само във връзка с определени продукти, а именно мобилни телефони и устройства с интегрални схеми.
(4)
Значителен брой търговци на определени продукти, по-специално на мобилни телефони и устройства с интегрални схеми, не плащат ДДС на данъчните органи, след като са продали продуктите си. Техните клиенти обаче имат право на приспадане на данъка, тъй като разполагат с редовна фактура. В най-драстичните случаи на незаконно избягване на данъчно облагане едни и същи стоки се препродават неколкократно по схемата „верижна измама“, без да се плаща ДДС на данъчните органи. В такива случаи, като се определя получателят на стоките за лице - платец на ДДС, с дерогацията се премахва възможността за използване на тази форма на незаконно избягване на данъчно облагане. Тя не засяга размера на дължимия ДДС.
(5)
С цел да гарантират ефективното действие на дерогацията и да не позволят изместването на незаконното избягване на данъчно облагане към други продукти или към търговията на дребно, Германия, Италия и Австрия следва да въведат подходящи изисквания за контрол и отчетност. Комисията следва да бъде информирана за приетите конкретни мерки за наблюдение на действието на дерогацията.
(6)
Мярката е пропорционална на преследваните цели, тъй като не е предназначена за общо приложение, а само за определени групи от продукти с повишена степен на риск от незаконно избягване на данъчно облагане, по отношение на които мащабът на незаконното избягване на данъчно облагане е довел до значително намаляване на данъчните постъпления. Освен това използването на механизма за обратно начисляване предполага по-малък риск от изместване на измамите към търговията на дребно с въпросните продукти, тъй като мобилните телефони обикновено се доставят от големи телефонни дружества и мярката е приложима за интегрални схеми преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
(7)
Разрешението е по принцип краткосрочно, тъй като не може да се установи със сигурност, че мярката ще постигне целите си, а въздействието ѝ върху начина на функциониране на системата на ДДС в държавите-членки, които я прилагат, и в останалите държави-членки, не може да бъде оценено предварително.
(8)
На Обединеното кралство следва да се разреши да продължи да прилага действащата специална мярка до датата на изтичане на срока на разрешението, предоставено на Германия, Италия и Австрия.
(9)
Дерогацията няма отрицателно въздействие върху собствените ресурси на Съюза, формирани от ДДС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Германия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 2
Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Италия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител;
Член 3
1. Чрез дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО на Австрия се разрешава да определи за лице - платец на ДДС, данъчнозадълженото лице, на което се доставят следните стоки:
а)
мобилни телефони, които са устройства, изработени или приспособени за употреба във връзка с лицензирана мрежа и работещи на определени честоти, независимо дали имат или нямат друга употреба;
б)
устройства с интегрални схеми, като микропроцесори и централни процесори, преди интегрирането им в продукти, предназначени за крайния потребител.
2. Дерогацията се прилага по отношение на доставките на стоки, при които облагаемата сума е равна на или е по-голяма от 5 000 EUR.
Член 4
Дерогацията, предвидена в членове 1, 2 и 3, се предоставя, при условие че Германия, Италия и Австрия въведат подходящи и ефективни изисквания за контрол и отчетност на данъчнозадължените лица, доставящи стоките, за които се отнася прилагането на обратното начисляване на ДДС съгласно настоящото решение.
Член 5
Член 4 от Решение 2007/250/ЕО се заменя със следното:
„Член 4
Срокът на действие на настоящото решение изтича в дена на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.“
Член 6
Настоящото решение поражда действие в деня на нотифицирането му.
Срокът на действие на настоящото решение изтича в деня на влизане в сила на правилата на Съюза, които позволяват на всички държави-членки да приемат такива мерки за дерогация от член 193 от Директива 2006/112/ЕО, но най-късно на 31 декември 2013 г.
Член 7
Адресати на настоящото решение са Федерална република Германия, Италианската република, Република Австрия и Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2010 година.
IZVEDBENI SKLEP SVETA
z dne 22. novembra 2010
o dovoljenju Nemčiji, Italiji in Avstriji, da sprejmejo posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES in o spremembi Odločbe 2007/250/ES za podaljšanje obdobja veljavnosti dovoljenja, izdanega Združenemu kraljestvu
(2010/710/EU)
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1), in zlasti člena 395(1) Direktive,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V dopisih, ki jih je generalni sekretariat Komisije prejel 3. avgusta 2007, 23. decembra 2009 oziroma 17. februarja 2010 so Italija, Nemčija in Avstrija zaprosile za dovoljenje, da sprejmejo posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES, kar zadeva osebo, ki je dolžna plačati davek na dodano vrednost (v nadaljnjem besedilu: DDV). V dopisu, ki ga je generalni sekretariat Komisije prejel 10. februarja 2010, je Združeno kraljestvo zaprosilo za podaljšanje obdobja veljavnosti dovoljenja, kot je določeno v Odločbi Sveta 2007/250/ES z dne 16. aprila 2007 o dovoljenju Združenemu kraljestvu, da uvede posebni ukrep z odstopanjem od člena 193 Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (2).
(2)
Komisija je z dopisom z dne 11. januarja 2010 obvestila druge države članice o zahtevi Nemčije, z dopisom z dne 9. marca 2010 pa o zahtevah Italije, Avstrije in Združenega kraljestva. Komisija je z dopisom z dne 12. januarja 2010 obvestila Nemčijo, z dopisi z dne 11. marca 2010 pa Italijo, Avstrijo in Združeno kraljestvo, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo teh zahtev.
(3)
Oseba, ki je zavezana k plačilu DDV iz člena 193 Direktive 2006/112/ES je davčni zavezanec, ki dobavlja blago. Namen odstopanj, za katera so zaprosile Nemčija, Italija in Avstrija, je naložiti navedeno obveznost davčnemu zavezancu, za katerega se dobave opravijo, vendar samo pod določenimi pogoji in le v zvezi z določenimi proizvodi, zlasti mobilnih telefonov in naprav z integriranimi vezji.
(4)
Znatno število trgovcev z določenimi proizvodi, zlasti mobilnimi telefoni in napravami z integriranimi vezji, po prodaji proizvodov utajijo plačilo DDV davčnim organom. Vendar so njihovi kupci upravičeni do davčne olajšave, ker imajo veljaven račun. V skrajnih primerih takšne davčne utaje se isto blago po shemi „vrtiljaka“ dobavi večkrat brez plačila DDV davčnim organom. Odstopanje bi odpravilo možnost navedene oblike davčne utaje, saj bi se določilo, da je oseba, ki mora v teh primerih plačati DDV, oseba, ki se ji blago dobavi. To ne bi vplivalo na dolgovani znesek DDV.
(5)
Da se zagotovi učinkovanje odstopanja in prepreči prenos davčnih utaj na druge proizvode ali v smeri prodaje na drobno, bi morale Nemčija, Italija in Avstrija uvesti obveznosti primernega nadzora in poročanja. Komisijo bi bilo treba obvestiti o sprejetih posebnih ukrepih za nadzor učinkovanja odstopanja.
(6)
Ukrep je sorazmeren z želenimi cilji, saj se ga ne namerava uporabljati na splošno, temveč samo za določene skupine proizvodov, pri katerih je tveganje davčne utaje visoko ter pri katerih je obseg davčnih utaj povzročil znatne davčne izgube. Uporaba mehanizma obrnjene obveznosti poleg tega pomeni manjše tveganje za preusmeritev goljufij v trgovino na drobno z zadevnimi proizvodi, saj prenosne telefone običajno dobavljajo velike telefonske družbe, tozadevni ukrep pa se uporablja za integrirana vezja v stanju, preden se vstavijo v proizvod za končnega uporabnika.
(7)
Načeloma dovoljenje velja le za kratko obdobje, saj je nemogoče zagotoviti, da bodo cilji ukrepa doseženi, niti ni predhodno mogoče oceniti vpliva ukrepa na delovanje sistemov DDV v državah članicah, ki ga uporabijo, ali v drugih državah članicah.
(8)
Združenemu kraljestvu bi bilo treba dovoliti nadaljnjo uporabo obstoječega posebnega ukrepa, dokler ne poteče veljavnost dovoljenj, izdanih Nemčiji, Italiji in Avstriji.
(9)
Odstopanje nima negativnega učinka na lastna sredstva Unije iz DDV -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES se Nemčiji dovoli, da kot davčnega zavezanca, ki je zavezan k plačilu DDV, določi osebo, kateri se dobavi naslednje blago:
(a)
mobilni telefoni kot naprave, ki so narejene ali prilagojene za uporabo v povezavi z licenčnim omrežjem in delujejo na določenih frekvencah, če so namenjeni kakršni koli drugi uporabi ali ne;
(b)
naprave z integriranimi vezji, kot so mikroprocesorji in centralne procesne enote, v stanju, preden se vstavijo v proizvod za končnega uporabnika.
2. Odstopanje se uporablja v zvezi z dobavo blaga, za katero je obdavčeni znesek enak ali večji kot 5 000 EUR.
Člen 2
Z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES se Italiji dovoli, da kot davčnega zavezanca, ki je zavezan k plačilu DDV, določi osebo, kateri se dobavi naslednje blago:
(a)
mobilni telefoni kot naprave, ki so narejene ali prilagojene za uporabo v povezavi z licenčnim omrežjem in delujejo na določenih frekvencah, če so namenjeni kakršni koli drugi uporabi ali ne;
(b)
naprave z integriranimi vezji, kot so mikroprocesorji in centralne procesne enote, v stanju, preden se vstavijo v proizvod za končnega uporabnika.
Člen 3
1. Z odstopanjem od člena 193 Direktive 2006/112/ES se Avstriji dovoli, da kot davčnega zavezanca, ki je zavezan k plačilu DDV, določi osebo, kateri se dobavi naslednje blago:
(a)
mobilni telefoni kot naprave, ki so narejene ali prilagojene za uporabo v povezavi z licenčnim omrežjem in delujejo na določenih frekvencah, če so namenjeni kakršni koli drugi uporabi ali ne;
(b)
naprave z integriranimi vezji, kot so mikroprocesorji in centralne procesne enote, v stanju, preden se vstavijo v proizvod za končnega uporabnika.
2. Odstopanje se uporablja v zvezi z dobavo blaga, za katero je obdavčeni znesek enak ali večji kot 5 000 EUR.
Člen 4
Kot pogoj za odstopanje iz členov 1, 2 in 3 Nemčija, Italija in Avstrija uvedejo obveznosti primernega in učinkovitega nadzora ter poročanja za davčne zavezance, ki dobavljajo blago, za katero se v skladu s tem sklepom uporablja obrnjena obveznost.
Člen 5
Člen 4 Odločbe 2007/250/ES se nadomesti z naslednjim:
„Člen 4
Ta odločba preneha veljati na dan začetka veljave pravil Unije, ki vsem državam članicam omogočajo sprejetje takšnih ukrepov, ki odstopajo od člena 193 Direktive 2006/112/ES, in najpozneje 31. decembra 2013.“
Člen 6
Ta sklep začne učinkovati z dnem, ko so naslovniki o njem uradno obveščeni.
Ta sklep preneha veljati na dan začetka veljavnosti pravil Unije, ki vsem državam članicam omogočajo sprejetje takšnih ukrepov, ki odstopajo od člena 193 Direktive 2006/112/ES, vendar najpozneje 31. decembra 2013.
Člen 7
Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo, Italijansko republiko, Republiko Avstrijo ter Združeno kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska.
V Bruslju, 22. novembra 2010