РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 септември 2010 година
относно схема за държавна помощ C 4/09 (ex N 679/97), приведена в действие от Франция в полза на радиоразпространението
(нотифицирано под номер C(2010) 6483)
(само текстът на френски е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/147/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него (2),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (3),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 2 октомври 1997 г. Френската република уведоми Комисията за схемата за помощи N 679/97 - проект на наредба за изменение на вече съществуваща схема за помощи за радиоразпространението (4). С решение от 10 ноември 1997 г. (5) Комисията одобри подновяването на тази схема за подпомагане на радиоразпространението за срок от десет години.
(2)
С решение от 28 юли 2003 г. (6) е позволено изменение на разглежданата схема за помощ. Предложеното от френските власти изменение се отнася, наред с другото, до промяна в условията за финансиране на схемата за помощи (7). В горепосоченото решение Комисията заключи, че изменената схема за помощи е съвместима с вътрешния пазар по смисъла на член 107, параграф 3, буква в) от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „ДФЕС“). Тази промяна влиза в сила от 1 януари 2003 г. за период от десет години.
(3)
На 22 декември 2008 г. Съдът на Европейския съюз обяви за невалидно решението на Комисията от 10 ноември 1997 г., отнасящо се за периода 1997-2002 г. Поради това Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация (за подробно описание на тази процедура вж. раздел 3 „Основания за откриване на процедурата“).
(4)
С писмо от 11 февруари 2009 г. Комисията уведоми Френската република за решението си да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на тази помощ.
(5)
Решението на Комисията да открие горепосочената процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно разглежданата помощ.
(6)
С писмо от 23 април 2009 г. Френската република представи мнението си относно мярката.
(7)
Комисията не получи други мнения по този въпрос от трети заинтересовани страни.
2. ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(8)
Въпросната мярка се изразява в схема за помощ за подпомагане на малките местни радиостанции във Франция, които изпълняват функция за социално общуване на местно равнище и чиито търговски приходи от реклама и спонсорство не надвишават 20 % от оборота.
(9)
Помощта се финансира чрез постъпленията от парафискална такса, начислявана върху приходите от реклама, която се разпространява чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
(10)
Компетентният орган, а именно Фондът за подпомагане на радиоразпространението (FSER), може да отпуска три вида помощи:
а)
субсидия за започване на дейност по радиоразпръскване на равнище сдружения (radios associatives), с новоиздадена лицензия от Висшия съвет по аудиовизия, която не може да надвишава определен по скала таван;
б)
субсидия за осъществяване на дейност в размер, определен по възходяща, а впоследствие по низходяща скала, определена от комисията, отговаряща за отпускането на субсидии, като субсидията може да се увеличава в определените граници и се вземат предвид положените от службата усилия в областта на вътрешното управление и дейностите в областите на образованието, сдруженията, културата или социалното общуване на местно равнище;
в)
помощ за оборудване, която допринася за увеличение с 50 % на финансирането за обновяване на оборудването на допустими радиостанции, която се отпуска на всеки пет години и не може да надвишава определения в скалата таван.
(11)
Схемата е въведена от 1989 г. и е претърпяла определен брой промени, като Комисията е уведомена за всички тях и те са одобрени от нея през 1990, 1992, 1997 и 2003 г.
2.1. Бенефициери на схемата за помощи
(12)
С проекта, предмет на уведомлението от френските власти, се прилага схемата за помощи, предвидена в член 80 от Закон № 86-1067 от 30 септември 1986 г. за свободата на съобщенията, изменен с член 25 от Закон № 89-25 от 17 януари 1989 г. и член 27 от Закон № 90-1170 от 29 декември 1990 г., който предвижда:
„Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път, чиито търговски приходи, произлизащи от излъчвани съобщения, имащи характер на търговска реклама или спонсорство, са по-малко от 20 % от общия им оборот, подлежат на подпомагане съгласно условия, определени с наредба на Държавния съвет.
Средствата за тази помощ се осигуряват чрез такса, начислявана върху приходите от реклама, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Възнаграждението, получавано от службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път при излъчване на съобщения с цел да се подпомогнат колективни действия или действия от общ интерес, не се взема предвид при определяне на прага, посочен в първата алинея от настоящия член.“
2.2. Режим на финансиране на схемата за помощ
(13)
Що се отнася до финансовата част на схемата за помощи, проектът, за който френските власти са подали уведомление на 2 октомври 1997 г., се превръща в Наредба № 97-1263 от 29 декември 1997 г. за създаване на парафискална такса в полза на Фонд за подпомагане на радиоразпространението (9), член 1 от която предвижда:
„Считано от 1 януари 1998 г. и за срок от пет години се установява парафискална такса върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване (наричана по-нататък „такса върху дейността на рекламните агенции“), която е предназначена да финансира фонд, който да подпомага притежателите на разрешение за предоставяне на услуги за честотно радиоразпръскване, чиито търговски приходи от излъчени в ефир съобщения с характер на реклама на марка или на спонсорство представляват по-малко от 20 % от общия им оборот. С тази такса се цели насърчаване на радиоразпространението.“
Член 2 от същата наредба предвижда:
„Таксата е на база сумите, без включена комисионна на агенцията и без данък добавена стойност, платени от рекламодателите за излъчването на техните рекламни съобщения, предназначени за територията на Франция. и се дължи от рекламните агенти.
Съвместна наредба на министрите, отговорни съответно за бюджета и за съобщенията, определя ставката на таксата, която се променя в зависимост от приходите за тримесечие на задължените да заплащат таксата лица, като се прилагат следните граници:
[…]“
В член 4 от същата наредба се уточнява, че таксата, посочена в член 2 от наредбата, се изчислява, плаща и събира от Главна данъчна дирекция от името на Фонда за подпомагане на радиоразпространението по същите правила, гаранции и санкции като предвидените за данъка върху добавената стойност.
(14)
Тези разпоредби са изменени във връзка с промяната на схемата за помощи, за която Комисията е била уведомена и която е одобрила с решението от 28 юли 2003 г. (10). Според новите правила парафискалната такса се начислява само за дейността на рекламните агенции, установени на френска територия.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(15)
През 1997 г. с решение N 679/97 Комисията одобри промяна в схемата за помощи, която се изразява в механизъм за финансиране чрез парафискална такса, начислявана върху рекламата, разпространявана чрез радиоразпръскване или телевизионно радиоразпръскване. Посоченото решение не съдържа никакъв анализ на метода на финансиране. Решението от 1997 г. беше в сила до 2003 г., когато е заменено от ново решение NN42/03 за одобряване на помощта (11).
(16)
На 3 август 2004 г. Régie Network, рекламно дъщерно дружество на голяма френска верига от радиостанции, а именно NRJ, оспори пред съда в Лион събраната през 2001 г. такса (152 524 EUR). Делото е било предмет на преюдициално запитване пред Съда за преценка на валидността на решението на Комисията от 10 ноември 1997 г. за одобряване на помощта.
(17)
С решение (12) на Съда от 22 декември 2008 г. решението от 1997 г. е обявено за недействително, тъй като Комисията е пропуснала да оцени метода на финансиране на разглежданата мярка.
(18)
Всъщност в точка 89 от решението си Съдът напомня, че когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ. В точка 99 от решението си Съдът уточнява, че таксата е съставна част от мярката за помощ, когато съществува задължителна връзка по предназначение между таксата и въпросната помощ по силата на разглежданата националната правна уредба, в смисъл че приходът от таксата е предназначен по необходимост за финансирането на помощта и влияе пряко върху размера на последната, а следователно и върху преценката за съвместимостта на тази помощ с вътрешния пазар.
(19)
След като е проверил дали в настоящия случай всички тези условия са изпълнени, в точка 112 от решението си Съдът установи, че таксата върху дейността на рекламните агенции е съставна част от схемата за помощи за радиоразпространението, за чието финансиране е предназначена. Следователно когато разглежда въпросната мярка за помощ, Комисията трябва задължително да вземе под внимание посочената такса, което тя е пропуснала да направи в решение NN 42/03.
(20)
След решението на Съда за обявяване на решението ѝ от 10 ноември 1997 г. за недействително Комисията предприе всички необходими мерки за поправяне на установената неправомерност и за преразглеждане на предоставената от френските власти информация. Вследствие това на 11 февруари 2009 г. Комисията откри официална процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС под номер на процедурата C4/2009 (13).
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
(21)
С писмо от 23 април 2009 г. френските власти изпратиха на Комисията следното мнение:
а)
Размерът на събраните и изплатени средства за съответния период годишно е средно 20 милиона EUR, разпределени между повече от 500 бенефициери.
б)
Не се оспорва фактът, че чуждестранни оператори, предоставящи услуги по радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, намиращи се в други държави-членки, също са платили тази парафискална такса, но не е възможно те да бъдат определени.
в)
Помощта не подлежи на възстановяване основно по две причини: първо, Комисията неколкократно е била уведомена за и е одобрила схемата за помощи, което е породило оправдани правни очаквания от страна на бенефициерите. Второ, поради финансовото състояние на бенефициерите в настоящияте условия за френските власти би било невъзможно да възстановят платените суми.
5. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
5.1. Правно основание за оценката
(22)
Оценката на въпросната схема за помощи се основава на член 107, параграф 3 от ДФЕС.
5.2. Наличие на помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС
(23)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че:
„Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.“
(24)
Анализ на настоящия случай от гледна точка на условията, посочени в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
а) Помощ, предоставена от държавата чрез държавни ресурси
Схемата за помощ се финансира посредством ресурси, произлизащи от парафискална такса, предвидена от законодателни и нормативни разпоредби, събирана от данъчната администрация и начислявана върху рекламата, излъчвана чрез радиоразпръскване и телевизионно радиоразпръскване.
Следователно помощите са отпускани посредством публични ресурси на френската държава.
б) Нарушаване или заплаха от нарушаване на конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки
Схемата за помощи е в полза само на службите за предоставяне на услуги за звуково радиоразпръскване в ефира. Бенефициери на схемата за помощи са доставчиците на услуги, чиито приходи от реклами съставляват по-малко от 20 % от общия им оборот. Тези служби са в положение на конкуренция по отношение на привличането на слушатели и приходите от реклама, по-специално с други служби за звуково радиоразпръскване на френска територия, чиито търговски приходи надвишават прага и които не се ползват от публично подпомагане по схемата за помощи.
Въпросните помощи нарушават или поне заплашват да нарушат конкуренцията между доставчиците на услуги, които са бенефицери на посочените помощи, и онези доставчици, които не получават такива помощи.
в) Засягане на търговията между държавите-членки
Службите за звуково радиоразпръскване по ефирен път от френска територия, и по-специално бенефициерите по схемата за помощи, могат да бъдат приемани и в други държави-членки, макар и само в трансгранични зони. Освен това, изглежда че предвидената от законодателните и нормативните разпоредби парафискална такса, предмет на уведомлението, може да бъде в ущърб и спрямо рекламните приходи от услуги, предоставяни от други държави-членки към френска територия.
Поради това съществува риск търговията между държавите-членки да бъде засегната от схемата за помощи, предмет на уведомлението.
г) Заключение относно наличието на помощ
При тези обстоятелства Комисията счита, че схемата за помощи за радиоразпространението, предмет на уведомлението от френските власти, попада в обхвата на разпоредбите на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Доколкото посочената схема представлява държавна помощ, Комисията следва да анализира нейната съвместимост с вътрешния пазар. В съответствие с горепосоченото решение по дело Régie Networks, таксата върху дейността на рекламните агенции, с която се финансира разглежданата помощ, следва да бъде взета предвид при разглеждането на съвместимостта на тази схема.
5.3. Съвместимост на помощта от гледна точка на член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС
(25)
От гледна точка на нейния предмет и приложното ѝ поле мярката за помощ, предмет на уведомлението, очевидно не изпълнява условията, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС, и член 107, параграф 3, букви а) и б) от ДФЕС.
(26)
Поради целта си за насърчаване на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия, и по-специално чрез подпомагане на тези, чиито рекламни приходи са по-ниски, схемата за помощ има за цел да гарантира многообразието на медиите на френска територия, което е легитимна цел от общ интерес. Поради това разглеждането на тази част на помощта за бенефициерите може да се извършва спрямо условията, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. В него се предвижда, че: „За съвместими с вътрешния пазар могат да се приемат: (…) помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес (…)“. В този случай Комисията трябва да прецени положителните ефекти на мярката спрямо отрицателните ѝ ефекти.
(27)
В предходните се решения Комисията е заключила, че въпросната схема за помощи има положителни ефекти и е съвместима с вътрешния пазар, по-специално поради факта, че тази схема за помощи допринася за ясно определена цел от общ интерес. Всъщност предназначението ѝ е да насърчи многообразието на радиостанциите, предоставящи услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път на френска територия. Подпомагането на малките радиостанции с местна аудитория, като се отчитат социалните, културните и местните интереси, представлява легитимна цел от общ интерес. Освен това евентуалното нарушаване на конкуренцията вследствие на схемата за помощи в полза на тези радиостанции за социално общуване е незначително и не се отразява отрицателно върху условията за търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Предвид мисията и размера на посочените радиостанции нарушаването на конкуренцията между тях и доставчиците на същите видове услуги от друга държава-членка е изключително ограничено. Поради това вследствие на тази схема търговията е засегната изключително слабо.
(28)
При все това при разглеждането на членове 3 и 6 от Наредба № 97-1263 става ясно, че методът на финансиране на схемата за помощи посредством въпросната парафискална такса представлява съставна част от мярката, както вече е установил Съдът в решението си по дело Régie Networks (точки 99-112).
(29)
Всъщност, както се напомня в точка 89 от решението по дело Régie Networks: „Методът на финансиране на дадена държавна помощ може да доведе до несъвместимост на цялата финансирана по този начин схема за помощи с общия пазар. Ето защо дадена помощ не може да бъде разгледана без да се вземат предвид последиците от метода на финансирането ѝ. Напротив, когато разглежда дадена мярка за помощ Комисията трябва задължително да отчита и метода на финансиране на помощта, в случай че той е съставна част от мярката за помощ (вж. в тази връзка, а именно постановленията van Calster и др., горепосочената точка 49, както и от 15 юли 2004 г., Pearle и др., C-345/02, Recueil, стр. I-7139, точка 29)“.
(30)
В резултат от това Комисията следва да вземе предвид посочената по-горе такса при проучването на съвместимостта на схемата за помощи с вътрешния пазар. В това отношение таксата върху дейността на въпросните рекламни агенции е в противоречие с общия принцип, редовно утвърждаван от Комисията и потвърден от Съда в решението му от 25 юни 1970 г. по дело France/Commission (47/69, Сборник съдебна практика, стр. 487), според което внасяните продукти и услуги трябва да бъдат освободени от всякаква парафискална такса, предназначена за финансиране на схема за помощи, от които се ползват само националните предприятия. Съдът се позовава на този анализ в точка 115 от решението му по дело Régie Networks.
(31)
Комисията счита, че липсата на освобождаване на услуги за звуково радиоразпръскване по ефирен път, предоставяни във Франция от намиращи се в други държави-членки радиостанции, и които не могат да се ползват от помощи, отпуснати по схемата, предмет на уведомлението, нарушава условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. Дори ако общата цел на такава помощ за бенефициерите, предвидена по схемата, предмет на уведомлението, е легитимна и може да бъде счетена за съвместима с вътрешния пазар, това не се отнася и за метода на финансиране на посочената схема.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(32)
При тези обстоятелства Комисията заключава, че схемата за помощи може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар, по-специално спрямо критериите, посочени в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС. Комисията обаче не може да одобри метода на финансиране на схемата.
(33)
В тази връзка Комисията отбелязва твърдението на френските власти в тяхното писмо от 23 април 2009 г., че е невъзможно да бъдат определени (измежду платците на парафискална такса за финансиране на схемата за помощи) чуждестранните оператори, предоставящи услуги за радиоразпръскване във Франция от радиостанции или рекламни агенции, разположени в други държави-членки по време на периода, обхванат от въпросната схема за помощи. Комисията може да приеме наличието на административни затруднения, които възпрепятстват определянето на тези оператори, като се има предвид, че фактите са се случили отдавна. Все пак въз основа на предоставени обяснения от страна на френските власти изтичането на определен период от време само по себе си не представлява непреодолимо препятствие за определянето на платците на таксата. От друга страна френските власти са посочили, че невинаги е възможно от данните, с които разполагат, да се определи дали платците са агенции, разпространяващи рекламни съобщения от френска територия или от друга държава-членка. В такъв случай френските власти са длъжни лично да информират платеца на таксата в срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, за неговото специално право на възстановяване на платена такса, ако е излъчвал към Франция от друга държава-членка. Администрацията следва да използва всички налични средства за установяване на платците на таксата. При все това, тъй като не е сигурно, че френските власти могат да установят сами всички платци на тази такса, ще се наложи също така да се предприеме подходящо разгласяване на мерките за възстановяване на платени такси, така че засегнатите оператори да се отзоват на поканата.
(34)
В действителност няма пречка Франция да накара тези неизвестни оператори да упражнят правото си на възстановяване на неоснователно платени такси за периода 1997-2002 г. Франция би могла да поправи несъвместимостта на метода на финансиране на схемата за помощи чрез възстановяване на сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, като спази следните условия:
-
Франция отправя покана към засегнатите оператори и лично ги уведомява за специалното им право на възстановяване всеки път, когато френските власти могат да ги определят и посредством подходящо разгласяване, по-специално чрез публикации в специализирани списания в целия Европейски съюз (14);
-
платците разполагат със срок от 3 години, считано от подходящото разгласяване, за да подадат искане за възстановяване (15);
-
възстановяването се извършва в рамките на максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането (16);
-
възстановените суми се увеличават с действително начислените лихви, считано от датата на събиране на сумите до датата на действителното им възстановяване, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 година за прилагането от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета относно определянето на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за създаване на Европейската общност (17);
-
френските власти приемат всяко разумно доказателство, предоставено от въпросните оператори, с което се доказва плащането на таксата;
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия;
-
считано от датата на уведомлението за настоящото решение, френските власти изпращат до Комисията на всеки 6 месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Схемата за помощи, приведена в действие от Франция, е съвместима с вътрешния пазар съгласно предвидените в член 2 условия.
Член 2
С цел премахване на дискриминацията на чуждестранните разпространители, които са заплатили на френската държава такси върху дейността на рекламните агенции, без да се ползват от схемата за помощи, френските власти възстановяват парафискалните такси, платени от чуждестранни оператори за периода 1997-2002 г. В срок от шест месеца, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, те информират всички подлежащи на облагане с таксите оператори за възстановяването при всеки случай, в който те могат да ги определят и отправят покана чрез подходящо разгласяване, с цел засегнатите оператори да се отзоват на поканата в срок от три години за подаване на искане за възстановяване на такси (18). След тази покана и въз основа на предоставени от въпросните оператори доказателства, Франция, в максимален срок от 6 месеца, считано от датата на подаване на искането за възстановяване, възстановява сумата на таксите, които са несъвместими с вътрешния пазар, увеличени с действително начислени лихви, изчислени с натрупване, въз основа на референтната целева ставка, сходна на съдържащата се в член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
Франция уведомява Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за мерките, предприети за неговото спазване.
Тя изпраща до Комисията на всеки шест месеца редовни доклади относно състоянието на процедурата по възстановяване, считано от датата на уведомлението за настоящото решение, относно състоянието на предвидената в член 2 процедура по възстановяване, до изтичане на срока от три години, считано от най-скорошните мерки за подходящо разгласяване, посочени в член 2.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 29 септември 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 29. septembra 2010
o državni pomoči C 4/09 (ex N 679/97), ki jo je Francija odobrila radijskemu oddajanju
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 6483)
(Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/147/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe (1),
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma (2),
po pozivu vsem zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi členi (3),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Z dopisom z dne 2. oktobra 1997 je Francoska republika Komisiji priglasila shemo pomoči N 679/97 - osnutek odloka o spremembi že obstoječe sheme pomoči za radijsko oddajanje (4). Komisija je z odločbo z dne 10. novembra 1997 (5) za deset let odobrila obnovitev te sheme pomoči za radijsko oddajanje.
(2)
Sprememba te sheme pomoči je bila odobrena z odločbo Komisije z dne 28. julija 2003 (6). Sprememba, ki so jo predlagali francoski organi, je med drugim zadevala spremenjen način financiranja sheme pomoči (7). Komisija je v navedeni odločbi ugotovila, da je tako spremenjena shema pomoči združljiva z notranjim trgom v smislu člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta sprememba je začela veljati s 1. januarjem 2003 za obdobje desetih let.
(3)
Sodišče Evropske unije je 22. decembra 2008 razveljavilo Odločbo Komisije z dne 10. novembra 1997 v zvezi z obdobjem veljavnosti med 1997 in 2002. Komisija je od tedaj sprejela vse potrebne ukrepe za odpravo ugotovljenega nezakonitega stanja ter je ponovno proučila informacije, ki jih je prejela od francoskih organov (za podroben opis tega postopka glej oddelek 3 z naslovom „Razlogi za sprožitev postopka“).
(4)
Komisija je v dopisu z dne 11. februarja 2009 sporočila Francoski republiki, da bo glede te pomoči sprožila postopek v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(5)
Sklep Komisije, da sproži postopek, je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (8). Komisija je zainteresirane tretje strani pozvala, naj predložijo pripombe glede zadevne pomoči.
(6)
Francoska republika je v dopisu z dne 23. aprila 2009 posredovala svoje pripombe glede ukrepa.
(7)
Komisija ni prejela pripomb zainteresiranih tretjih strani o tej zadevi.
2. NATANČEN OPIS POMOČI
(8)
Zadevni ukrep sestoji iz sheme pomoči, namenjene podpiranju majhnih francoskih lokalnih radijskih postaj z vlogo družbenega komuniciranja znotraj lokalne skupnosti, katerih komercialni prihodki od oglasnih ali sponzorskih sporočil ne presegajo 20 % prometa.
(9)
Pomoč se je financirala s prihodki od parafiskalnih dajatev, ki so se zaračunavale na sredstva iz oglasnih sporočil v okviru radijskega in televizijskega oddajanja.
(10)
Pristojni organ, in sicer sklad pomoči za radijsko oddajanje („Fonds de soutien à l'expression radiophonique“), lahko dodeli tri vrste pomoči:
(a)
pomoč za ustanovitev lokalnih radijskih postaj, katerih delovanje je na novo odobril nadzorni odbor za avdiovizualno politiko („Conseil supérieur de l'audiovisuel“), ki ne sme presegati zgornje meje, določene v tabeli s tarifami;
(b)
pomoč za tekoče poslovanje v znesku, določenem na podlagi sprva naraščajoče, nato pa padajoče tabele s tarifami, ki jo izdela svetovalni odbor, odgovoren za dodelitev pomoči, ter ki ga bo lahko poveča v okviru določenih omejitev, pri čemer bo upošteval prizadevanja postaje na področju notranjega upravljanja in prizadevanje na področju izobraževanja, lokalne skupnosti in kulture ali družbenega komuniciranja znotraj lokalne skupnosti;
(c)
pomoč za opremo, ki v višini do 50 % prispeva k financiranju obnove opreme za upravičene radijske postaje ter se lahko dodeli le vsakih pet let in ne sme presegati zgornje meje, določene v tabeli s tarifami.
(11)
Shema je vzpostavljena od leta 1989 in je bila večkrat spremenjena, pri čemer so bile vse spremembe priglašene Komisiji, ki jih je odobrila leta 1990, 1992, 1997 in 2003.
2.1 Upravičenci sheme pomoči
(12)
Z osnutkom, ki so ga priglasili francoski organi, se izvaja shema pomoči, kot je določena v členu 80 zakona št. 86-1067 z dne 30. septembra 1986 o svobodi sporočanja, kakor je bil spremenjen s členom 25 zakona št. 89-25 z dne 17. januarja 1989 in členom 27 zakona št. 90-1170 z dne 29. decembra 1990, ki določa:
„Za radijske storitve, katerih komercialni prihodki od oddaj z oglasnimi ali sponzorskimi sporočili ne dosegajo 20 odstotkov celotnega prometa, se v skladu s pravili, določenimi v odloku Conseil d’État, odobri pomoč.
Za financiranje te pomoči se pobira dajatev na prihodke od radijskega in televizijskega oglaševanja.
Pristojbine, namenjene radijskim storitvam v povezavi z oddajami za podporo kolektivnih ukrepov ali ukrepov v javnem interesu, se ne upoštevajo pri določitvi zgornje meje iz odstavka 1 tega člena.“
2.2 Način financiranja sheme pomoči
(13)
Kar zadeva financiranje sheme pomoči, osnutek, ki so ga francoski organi priglasili 2. oktobra 1997, ki je postal odlok št. 97-1263 z dne 29. decembra 1997 o uveljavitvi parafiskalne dajatve v korist skladu pomoči za radijsko oddajanje (9), v členu 1 določa:
„Z učinkom od 1. januarja 1998 se za financiranje sklada za pomoč v korist imetnikov dovoljenja za radijske storitve, katerih komercialni prihodki od oddaj z oglasnimi ali sponzorskimi sporočili ne dosegajo 20 odstotkov celotnega prometa, za obdobje petih let uvede parafiskalna dajatev na radijsko in televizijsko oglaševanje (v nadaljnjem besedilu: dajatev na oglaševanje). Cilj te dajatve je spodbujanje radijskega oddajanja.“
Člen 2 tega odloka določa:
„Dajatev se izračuna na podlagi zneskov brez provizije agencije in brez davka na dodano vrednost, ki jih oglaševalci plačujejo za oddajanje oglasov, namenjenih za francosko ozemlje.
Zavezanci za to dajatev so osebe, ki tržijo te oddaje z oglasnimi sporočili.
Tarifa za dajatev se določi s skupno odločbo ministrov, pristojnih za proračun in za komunikacije, in sicer po stopnjah glede na prihodke zavezancev za dajatev po četrtletjih, pri tem pa veljajo te zgornje meje:
[…]“
V členu 4 tega odloka je določeno, da dajatev iz člena 2 izračuna, določi in pobere davčna uprava v korist sklada pomoči za radijsko oddajanje na podlagi istih pravil, jamstev in sankcij, kot veljajo za davek na dodano vrednost.
(14)
Te določbe so bile spremenjene ob spremembi sheme pomoči, priglašene Komisiji in odobrene z odločbo z dne 28. julija 2003 (10). Po novih pravilih parafiskalna dajatev zadeva le oglaševalske agencije s sedežem na francoskem ozemlju.
3. RAZLOGI ZA SPROŽITEV POSTOPKA
(15)
Komisija je leta 1997 z odločbo št. N 679/97 odobrila spremembo sheme pomoči, ki zajema mehanizem financiranja s parafiskalno dajatvijo na radijsko in televizijsko oglaševanje. Ta odločba pa ne vsebuje nobene analize metode financiranja. Odločba iz leta 1997 je učinkovala do leta 2003, ko jo je zamenjala nova odločba o odobritvi št. NN42/03 (11).
(16)
Régie Networks, oglaševalska podružnica velike zveze francoskih radijskih postaj, in sicer NRJ, je 3. avgusta 2004 pred sodiščem v Lyonu izpodbijala dajatev, plačano leta 2001 (152 524 EUR).Zadeva je bila Sodišču EU predložena v predhodno odločanje, da se presodi veljavnost odločbe Komisije z dne 10. novembra 1997 o dodelitvi pomoči.
(17)
Sodišče EU je s sodbo (12) z dne 22. decembra 2008 odločbo iz leta 1997 razveljavilo z razlogom, da Komisija, kljub temu da bi morala oceniti metodo financiranja proučevanega ukrepa, tega ni storila.
(18)
Dejansko je Sodišče EU v točki 89 svoje sodbe opozorilo, da mora Komisija pri proučitvi ukrepa pomoči nujno upoštevati način financiranja pomoči, če je sestavni del ukrepa. Sodišče EU v točki 99 svoje sodbe jasno navaja, da je dajatev sestavni del ukrepa pomoči, kadar v skladu z upoštevno nacionalno zakonodajo med zadevno dajatvijo in pomočjo obstaja neločljiva vsebinska povezava, tako da so prihodki iz dajatve nujno namenjeni financiranju pomoči in neposredno vplivajo na njeno višino, in zato na presojo združljivosti te pomoči z notranjim trgom.
(19)
Potem ko je Sodišče EU preverilo, da so bili vsi ti pogoji v tej zadevi izpolnjeni, v točki 112 svoje sodbe navaja, da je dajatev na oglaševanje sestavni del sheme pomoči za radijsko oddajanje, ki se financira s to dajatvijo. Komisija bi tako morala to dajatev nujno upoštevati pri preizkusu zadevne sheme pomoči, česar pa v svoji odločbi št. NN 42/03 ni storila.
(20)
Komisija je po sodbi, s katero je bila razveljavljena odločba Komisije z dne 10. novembra 1997, sprejela vse potrebne ukrepe za odpravo ugotovljenega nezakonitega stanja ter je ponovno proučila informacije, ki jih je prejela od francoskih organov. Komisija je zato 11. februarja 2009 sprožila formalni postopek preiskave v skladu s členom 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije pod številko postopka C4/2009 (13).
4. PRIPOMBE FRANCIJE
(21)
Komisija je z dopisom z dne 23. aprila 2009 prejela naslednje pripombe francoskih organov:
(a)
Znesek zbranih in izplačanih sredstev za zadevno obdobje znaša letno v povprečju 20 milijonov EUR, ki se razdelijo med več kot 500 upravičencev.
(b)
Neizpodbitno je, da so tuji operaterji, ki opravljajo storitve radijskega oddajanja v Franciji iz radijskih postaj ali oglaševalskih agencij s sedežem v drugih državah članicah, prav tako plačali parafiskalno dajatev, vendar ni mogoče ugotoviti njihove istovetnosti.
(c)
Pomoči ni mogoče izterjati zlasti iz dveh razlogov: prvič, shema pomoči je bila ustrezno priglašena, Komisija pa jo je večkrat odobrila, kar naj bi upravičencem vzbudilo upravičena pričakovanja. Drugič, finančni položaj upravičencev glede na sedanji okvir bi onemogočil, da bi francoski organi izterjali izplačane zneske.
5. PRESOJA POMOČI
5.1 Pravna podlaga presoje
(22)
Presoja zadevne sheme pomoči temelji na členu 107(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
5.2 Obstoj pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije
(23)
Člen 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije določa, da:
„Razen če pogodba ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.“
(24)
Analiza te zadeve glede na pogoje iz člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(a) Pomoč, ki jo odobri država iz državnih sredstev
Shema pomoči se financira iz sredstev, zbranih s parafiskalnimi dajatvami, določenimi v veljavni zakonodaji in predpisih, ki jih pobira davčna uprava, obračunajo pa se na radijsko in televizijsko oglaševanje.
Pomoč se torej odobri iz državnih sredstev Francije.
(b) Vpliv izkrivljanja ali morebitnega izkrivljanja konkurence z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga
Shema pomoči je namenjena izključno storitvam oddajanja prek radijskih valov. Upravičenci po shemi pomoči so ponudniki takih storitev, katerih oglaševalski prihodki ne dosegajo 20 odstotkov njihovega celotnega prometa. Storitve teh ponudnikov pomenijo konkurenco glede obsega poslušalcev in oglaševalskih prihodkov zlasti drugim ponudnikom storitev radijskega oddajanja na francoskem ozemlju, katerih komercialni prihodki presegajo zgornjo mejo in ki niso upravičeni do javne podpore v okviru sheme pomoči.
Zadevne pomoči torej izkrivljajo ali bi vsaj lahko izkrivljale konkurenco med ponudniki storitev, ki so upravičeni do navedene pomoči, in tistimi, ki niso.
(c) Vpliv na trgovino med državami članicami
Storitve oddajanja prek radijskih valov, ki jih z ozemlja Francije opravljajo zlasti upravičenci do sheme pomoči, lahko ujamejo tudi druge države članice, čeprav le v obmejnih območjih. Istočasno se zdi, da se parafiskalna dajatev, določena v priglašeni zakonodaji in predpisih, obračunava tudi na oglaševalske prihodke storitev, ki se opravljajo iz drugih držav članic proti ozemlju Francije.
Iz tega izhaja, da priglašena shema pomoči vpliva ali bi lahko vplivala na trgovino med državami članicami.
(d) Ugotovitve o obstoju državne pomoči
V teh pogojih Komisija ocenjuje, da za shemo pomoči za radijsko oddajanje, ki so jo priglasili francoski organi, veljajo določbe člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Če navedena shema pomeni državno pomoč, mora Komisija analizirati združljivost sheme z notranjim trgom. V skladu z zgoraj navedeno sodbo v zadevi Régie Networks je treba pri proučitvi združljivosti te sheme upoštevati dajatev na oglaševanje, s katero se financira zadevna pomoč.
5.3 Združljivost pomoči v skladu s členom 107(2) in (3) Pogodbe o delovanju Evropske unije
(25)
Priglašeni ukrep pomoči glede na predmet in področje uporabe očitno ne izpolnjuje pogojev iz člena 107(2) ter člena 107(3)(a) in (b) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(26)
Shema pomoči skuša z dajanjem prednosti postajam, ki opravljajo storitve oddajanja prek radijskih valov na francoskem ozemlju, zlasti s podpiranjem postaj, katerih oglaševalski prihodki so najnižji, zagotoviti številnost medijev na francoskem ozemlju, kar je legitimen splošen cilj. Tako bi lahko bila pomoč upravičencem proučena z vidika pogojev iz člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Ta člen določa: „Kot združljivo z notranjim trgom se lahko šteje naslednje: […] pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi […]“. V tem primeru mora Komisija uravnotežiti pozitivne in negativne učinke ukrepa.
(27)
Komisija je v prejšnjih odločbah ugotovila, da ima zadevna shema pomoči pozitivne učinke in da je združljiva z notranjim trgom, zlasti ker ta shema pomoči prispeva k natančno opredeljenemu cilju splošnega interesa. Dejansko skuša dajati prednost številnosti postaj, ki opravljajo storitve oddajanja prek radijskih valov na francoskem ozemlju. Podpira manjše postaje z lokalnim poslušalstvom, pri čemer upošteva družbene, kulturne in lokalne interese, kar pomeni legitimen splošen cilj. Poleg tega je izkrivljanje konkurence, ki ga shema pomoči morebiti povzroča z dajanjem prednosti lokalnim radijskim postajam, majhno in ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Glede na vlogo in velikost teh postaj je izkrivljanje konkurence med njimi in ponudniki iste vrste storitev v drugi državi članici še posebej majhno. Zato je vpliv na trgovino, ki izhaja iz te sheme, še posebej majhen.
(28)
Toda iz proučitve členov 3 in 6 odloka št. 97-1263 izhaja, da je način financiranja sheme pomoči z zadevnimi parafiskalnimi dajatvami sestavni del ukrepa, kot je že ugotovilo Sodišče v sodbi v zadevi Régie Networks (točke 99 do 112).
(29)
Kot je že opozorilo v točki 89 sodbe v zadevi Régie Networks: „način financiranja pomoči lahko privede do nezdružljivosti s skupnim trgom celotnega programa pomoči, ki se namerava financirati. Zato pomoči ni mogoče preverjati ločeno od učinkov njenega načina financiranja. Prav nasprotno, Komisija mora pri pregledu ukrepa pomoči nujno upoštevati način financiranja pomoči, če je ta sestavni del ukrepa (glej v tem smislu zlasti zgoraj navedeno sodbo van Calster in drugi, točka 49, in sodbo z dne 15. julija 2004 v zadevi Pearle in drugi, C-345/02, ZOdl., str. I-7139, točka 29)“.
(30)
Zato mora Komisija pri proučitvi združljivosti sheme pomoči z notranjim trgom upoštevati navedeno dajatev. Zadevna dajatev za oglaševanje se zato zdi v nasprotju s splošnim načelom, ki ga je Komisija večkrat izrazila, Sodišče pa potrdilo v sodbi z dne 25. junija 1970 v zadevi Francija proti Komisiji (47/69, Recueil, str. 487), po kateri morajo biti uvoženi proizvodi ali storitve oproščeni vsakršnih parafiskalnih dajatev, namenjenih financiranju sheme pomoči, katere upravičenci so izključno nacionalna podjetja. Sodišče omenja to analizo v točki 115 sodbe v zadevi Régie Networks.
(31)
Komisija meni, da neoprostitev dajatev na storitve oddajanja prek radijskih valov, ki jih v Franciji opravljajo postaje s sedežem v drugih državah članicah in ki niso upravičene do pomoči, dodeljene iz naslova priglašene sheme, spreminja trgovinske pogoje v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Četudi bi bil splošni cilj pomoči upravičencem iz priglašene sheme legitimen in bi se lahko obravnaval kot združljiv z notranjim trgom, pa to ne velja za način financiranja te sheme.
6. SKLEPNE UGOTOVITVE
(32)
Komisija v skladu s tem ugotavlja, da se lahko shema pomoči razglasi za združljivo z notranjim trgom, zlasti z enim merilom iz člena 107(3)(c) Pogodbe o delovanju Evropske unije. Komisija pa nasprotno ne more odobriti načina financiranja te sheme.
(33)
Francoski organi so Komisiji v zvezi s tem v dopisu z dne 23. aprila 2009 navedli, da (med plačniki parafiskalne dajatve, s katero se financira shema pomoči,) ne morejo ugotoviti istovetnosti tujih operaterjev, ki opravljajo storitve radijskega oddajanja v Franciji s postaj ali oglaševalskih agencij s sedežem v drugih državah članicah v obdobju, ki ga zajema zadevna shema pomoči. Komisija lahko prizna obstoj upravnih težav, zaradi katerih ni mogoče ugotoviti njihove istovetnosti glede na to, da so dejstva stara. Vendar se na podlagi tega sklepa morajo obvestiti vse operaterje, ki bi lahko bili upravičeni do povračila dajatve, vpojasnil, ki so jih posredovali francoski organi, zdi, da pretečeni čas v tej zadevi ni sam po sebi nepremostljiva ovira pri ugotavljanju istovetnosti subjektov, zavezanih plačilu dajatve. Francoski organi so kot odgovor navedli, da na podlagi razpoložljivih podatkov niso mogli vedno določiti, ali so bili subjekti, zavezani plačilu dajatve, podjetja, ki so oddajala s francoskega ozemlja ali z ozemlja druge države članice. V takem primeru morajo v šestih mesecih od priglasitve tega sklepa vsakemu subjektu, zavezanemu plačilu dajatve, posebej poslati uradno obvestilo o posebni pravici do povračila, če je v Francijo oddajal z ozemlja druge države članice. Uprava mora uporabiti vsa možna sredstva, ki jih ima na voljo, da ugotovi istovetnost subjektov, zavezanih plačilu dajatve. Vendar, ker ni gotovo, da bi lahko francoski organi sami ugotovili istovetnost vseh subjektov, zavezanih plačilu te dajatve, bo njihova naloga tudi, da izvedejo ustrezno oglaševalsko kampanjo o ukrepih povračila, tako da bi se lahko javili zadevni operaterji.
(34)
Dejansko ne more nič preprečiti Franciji, da bi tem neznanim operaterjem omogočila uveljavitev njihove pravice do povračila neupravičeno plačanih dajatev v obdobju med 1997 in 2002. Francija bo lahko odpravila nezdružljivost načina financiranja sheme pomoči s povračilom zneska dajatev, ki ni skladen z notranjim trgom, v skladu z naslednjimi merili:
-
Francija mora vsakemu zadevnemu operaterju posebej poslati uradno obvestilo o njegovi posebni pravici do povračila, vsakič kadar bi lahko francoski organi ugotovili njegovo istovetnost, izvesti pa mora tudi ustrezno oglaševalsko kampanjo, zlasti z objavami oglasov v specializiranih revijah po vsej Evropski uniji (14),
-
subjekti, zavezani plačilu dajatve, morajo imeti triletni rok od objave ustrezne oglaševalske kampanje za vložitev vloge za povračilo (15),
-
povračilo je treba izplačati najpozneje v šestih mesecih od datuma vložitve vloge (16),
-
zneske za povračilo je treba povečati za dejansko obračunane obresti od datuma, ko so bili prejeti, do datuma dejanskega povračila, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, pri tem pa je treba kot referenco upoštevati stvarno stopnjo, po analogiji tisto iz člena 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (17),
-
francoski organi morajo sprejeti vsako ustrezno dokazilo o plačilu dajatve, ki ga predložijo zadevni operaterji,
-
za pravico do povračila ne smejo veljati drugi pogoji,
-
francoski organi bodo Komisiji o stanju postopka povračila pošiljali redna poročila vsakih šest mesecev od datuma priglasitve tega sklepa -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Shema pomoči, ki jo je izvajala Francija, je združljiva z notranjim trgom pod pogoji iz člena 2.
Člen 2
Francoski organi morajo izvršiti povračilo parafiskalnih dajatev, ki so se zaračunavale tujim operaterjem v obdobju med 1997 in 2002, da bi odpravili diskriminacijo tujih radijskih postaj, ki so Franciji plačevale dajatev na oglaševanje, niso pa imele možnosti prejemati pomoči iz sheme pomoči. V šestih mesecih od datuma priglasitve tega sklepa morajo obvestiti vse operaterje, ki bi lahko bili upravičeni do povračila dajatve, v vsakem primeru, v katerem lahko ugotovijo njihovo istovetnost, in jih z ustrezno oglaševalsko kampanjo pozvati, da se lahko javijo, pri čemer jim mora zagotoviti triletni rok za vložitev vlog za povračilo (18). Francija mora po takem pozivu in na podlagi dokazil, ki jih posredujejo zadevni operaterji, najpozneje v šestih mesecih od datuma vložitve vloge za povračilo povrniti znesek dajatev, nezdružljivih z notranjim trgom, ki ga je treba povečati za dejansko obračunane obresti, izračunane na podlagi obrestnoobrestnega računa, pri tem pa je treba kot referenco upoštevati stvarno stopnjo, po analogiji tisto iz člena 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004.
Člen 3
Francija v dveh mesecih od datuma, ko je bila uradno obveščena o tem sklepu, obvesti Komisijo o ukrepih, ki so bili sprejeti za uskladitev s tem sklepom.
Komisiji bo o stanju postopka povračila iz člena 2 pošiljala redna poročila vsakih šest mesecev od datuma, ko je bila o sklepu uradno obveščena, do preteka treh let od zadnje ustrezne oglaševalske kampanje, omenjene v členu 2.
Člen 4
Ta sklep je naslovljen na Francosko republiko.
V Bruslju, 29. septembra 2010