ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA 2010/65/EU
z dne 20. oktobra 2010
o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic in/ali izplujejo iz njih, in o razveljavitvi Direktive 2002/6/ES
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (3),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva 2002/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. februarja 2002 o formalnostih poročanja za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic Skupnosti in/ali izplujejo iz njih (4), določa, da morajo države članice sprejeti nekatere standardizirane obrazce (obrazci FAL) za olajšanje prometa, kakor so določeni v Konvenciji Mednarodne pomorske organizacije (IMO) o olajšavah v mednarodnem pomorskem prometu (konvencija FAL), sprejeti 9. aprila 1965, kakor je bila spremenjena.
(2)
Za olajšanje pomorskega prevoza in zmanjšanje upravne obremenitve ladijskih družb bi bilo treba v največji možni meri poenostaviti in uskladiti formalnosti poročanja, ki jih določajo pravni akti Unije in držav članic. Vendar ta direktiva ne bi smela posegati v naravo in vsebino zahtevanih informacij in ne bi smela uvajati dodatnih zahtev poročanja za ladje, za katere v skladu z zakonodajo, ki se uporablja v državah članicah, ta obveznost še ne velja. Obravnavati bi morala samo načine za poenostavitev in uskladitev postopkov obveščanja ter za učinkovitejše zbiranje informacij.
(3)
Prenos podatkov, ki priplujejo v pristanišča in/ali izplujejo iz njih zahtevajo na podlagi Direktive 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora (5), Direktive 2002/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet (6), Uredbe (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o povečanju zaščite na ladjah in v pristaniščih (7), Direktive 2009/16/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o pomorski inšpekciji države pristanišča (prenovitev) (8) ter po potrebi Mednarodnega kodeksa o prevozu nevarnega blaga po morju, sprejetega leta 1965, z njegovimi spremembami, ki so bile sprejete in so začele veljati, se nanaša na informacije, ki se zahtevajo z obrazci FAL. Kadar navedene informacije ustrezajo zahtevam iz navedenih pravnih aktov, bi se obrazci FAL morali sprejeti, ker jih vsebujejo.
(4)
Če se želi zagotoviti poenostavitev, morajo pravni akti Unije glede na svetovno razsežnost pomorskega prometa upoštevati zahteve IMO.
(5)
Države članice bi morale poglobiti sodelovanje med pristojnimi organi, kot so carinski organi ter organi za nadzor meja, javno zdravje in promet, da bi omogočili nadaljnje poenostavljanje in usklajevanje formalnosti poročanja znotraj Unije ter čim bolj učinkovito uporabili elektronski prenos podatkov in sisteme izmenjave informacij, da bi kolikor je to mogoče sočasno odpravili ovire v pomorskem prometu in vzpostavili evropski prostor za pomorski prevoz brez meja.
(6)
Za oceno učinkovitosti političnih ukrepov za lajšanje pomorskega prometa v Uniji in potrebe po njih bi morali biti na voljo podrobni statistični podatki, pri čemer bi bilo treba zagotoviti, da se s tem ne ustvarijo nepotrebne dodatne zahteve v zvezi z zbiranjem statističnih podatkov s strani držav članic, in da se v celoti izkoristijo zmogljivosti Eurostata. Za namene te direktive bi bilo pomembno zbrati ustrezne podatke o prometu ladij znotraj Unije in/ali o ladjah, ki imajo postanek v pristaniščih tretjih držav ali v prostih conah.
(7)
V skladu s ciljem sporočila Komisije z dne 21. januarja 2009 z naslovom „Sporočilo in akcijski načrt o vzpostavitvi evropskega prostora za pomorski prevoz brez meja“ bi bilo treba ladijskim podjetjem zagotoviti enostavnejše uživanje prednosti, ki izhajajo iz statusa „pooblaščene redne službe za pomorski prevoz“.
(8)
Elektronska sredstva za pošiljanje podatkov bi se morala čim prej, najpozneje pa 1. junija 2015, splošno uporabljati za vse formalnosti poročanja, če je to izvedljivo, pa bi se morali pri tem opreti na mednarodne standarde, ki jih je oblikovala konvencija FAL. Za poenostavitev in pospešitev prenosa potencialno zelo velike količine informacij bi bilo treba za formalnosti poročanja uporabiti elektronsko obliko, če je to izvedljivo. Znotraj Unije bi moralo biti posredovanje informacij na obrazcih FAL v papirni obliki le izjema, ki bi jo bilo treba odobriti le za omejeno obdobje. Države članice se spodbuja, naj uporabijo upravna sredstva, vključno z ekonomskimi spodbudami, da pospešijo uporabo elektronskih oblik. Zaradi navedenih razlogov bi morale tudi izmenjave informacij med pristojnimi organi držav članic potekati v elektronski obliki. Da bi to omogočili, bi morali biti elektronski sistemi čim bolj in kolikor se da tehnično interoperabilni do istega roka, da se zagotovi nemoteno delovanje evropskega prostora za pomorski prevoz brez meja.
(9)
Vsi, ki sodelujejo v trgovini in prometu, bi morali imeti možnost, da za izpolnitev formalnosti poročanja vložijo vse standardizirane informacije in dokumente prek elektronskega enotnega okenca. Treba bi bilo zagotoviti, da se posamezni podatki predložijo samo enkrat.
(10)
Sistemi SafeSeaNet, vzpostavljeni na nacionalni ravni in na ravni Unije, bi morali olajšati sprejem, izmenjavo in razširjanje informacij med informacijskimi sistemi držav članic o pomorskih dejavnostih. Za olajšanje pomorskega prometa in zmanjšanje upravne obremenitve pomorskega prevoza bi moral biti sistem SafeSeaNet interoperabilen z drugimi sistemi Unije za formalnosti poročanja. Sistem SafeSeaNet bi bilo treba uporabljati za dodatno izmenjavo informacij za olajševanje pomorskega prevoza. V sistem SafeSeaNet naj ne bi bilo treba vnašati formalnosti poročanja, ki imajo izključno nacionalne namene.
(11)
Pri sprejemanju novih ukrepov Unije bi bilo treba zagotoviti, da lahko države članice ohranijo elektronski prenos podatkov in jim ni treba uporabljati papirne oblike.
(12)
Celotno korist elektronskega prenosa podatkov je mogoče doseči le z neovirano in učinkovito komunikacijo med omrežjem SafeSeaNet, e-carinami in elektronskimi sistemi za vnos ali pridobivanje podatkov. Za zmanjšanje upravnih bremen bi se bilo treba najprej opreti na veljavne standarde.
(13)
Obrazci FAL se redno posodabljajo. Ta direktiva bi zato morala navajati veljavno različico teh obrazcev. Vse informacije, ki jih zahteva zakonodaja držav članic in presegajo zahteve konvencije FAL, bi bilo treba sporočiti v obliki, ki bo pripravljena na podlagi standardov konvencije FAL.
(14)
Ta direktiva ne bi smela vplivati na Uredbo Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (9), Uredbo Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o Carinskem zakoniku Skupnosti (10), Uredbo (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (11) ali na nacionalno zakonodajo na področju nadzora meja za tiste države članice, ki ne uporabljajo schengenskega pravnega reda za nadzor meja, in Uredbo (ES) št. 450/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o carinskem zakoniku Skupnosti (Modernizirani carinski zakonik) (12).
(15)
Da bi elektronski prenos informacij postal standarden in zaradi olajševanja pomorskega prometa, bi morale države članice razširiti uporabo elektronskih sredstev prenosa podatkov v skladu z ustreznim časovnim razporedom, v sodelovanju s Komisijo pa bi morale razpravljati o možnosti uskladitve uporabe elektronskih sredstev za prenos podatkov. V ta namen bi bilo treba razmisliti o delu usmerjevalne skupine na visoki ravni za sistem SafeSeaNet glede časovnega načrta SafeSeaNet, ko bo sprejet, in o konkretnih zahtevah po financiranju ter ustrezni dodelitvi finančnih sredstev Unije za razvoj elektronskega prenosa podatkov.
(16)
Obveznosti pošiljanja informacij iz obrazcev FAL bi bilo treba oprostiti ladje, ki plujejo med pristanišči, ki so na carinskem ozemlju Unije, kadar te ladje ne prihajajo iz pristanišča, ki je izven tega ozemlja, in v takem pristanišču nimajo postanka oziroma niso vanj namenjena, ali iz proste cone nadzornega tipa I v smislu carinske zakonodaje, ne glede na veljavne pravne akte Unije in informacije, ki jih države članice lahko zahtevajo za varstvo notranjega reda in varnosti ter izvrševanje zakonodaje s področja carine, davkov, priseljevanja, okolja ali zdravja.
(17)
Oprostitve iz upravnih postopkov bi bilo treba omogočiti tudi na podlagi tovora ladje in ne samo na podlagi ciljnega in/ali odhodnega pristanišča. Tak ukrep je nujen zato, da se zagotovi zmanjšanje dodatnih formalnosti za ladje, ki imajo postanek v pristanišču v tretji državi ali v prosti coni. Komisija bi morala preučiti to vprašanje v okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive.
(18)
Treba bi bilo uvesti nov začasni obrazec, da se uskladijo informacije, zahtevane v predhodni izjavi o zaščitnih ukrepih, ki jo določa Uredba (ES) št. 725/2004.
(19)
Zahteve po uporabi nacionalnih jezikov so pogosto ovira za razvoj omrežja plovnih poti. Države članice bi si morale na vsak način prizadevati olajšati pisno in ustno komunikacijo v pomorskem prometu med državami članicami, v skladu z mednarodno prakso, z namenom najti skupna komunikacijska sredstva.
(20)
Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme delegirane akte v zvezi s Prilogo k tej direktivi. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov.
(21)
Različni pravni akti Unije, ki zahtevajo na primer formalnosti sporočanja pred vplutjem v pristanišča, kot je Direktiva 2009/16/ES, lahko naložijo različne roke za izpolnitev teh formalnosti predhodnega sporočanja. Komisija bi morala v okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive, ki naj bi, če je to ustrezno, vseboval zakonodajni predlog, preučiti možnost skrajšanja in uskladitve teh rokov, pri tem pa bi morala izkoristiti sedanji napredek pri elektronski obdelavi podatkov.
(22)
V okviru poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive bi morala Komisija preučiti, v kolikšni meri bi bilo treba namen te direktive, tj. poenostavitev upravnih postopkov za ladje, ki priplujejo v pristanišča držav članic ali izplujejo iz njih, razširiti na zaledje teh pristanišč, zlasti na rečni promet, s ciljem zagotoviti hitrejši in bolj tekoči pomorski promet v notranjosti in trajno rešitev zasičenosti v pristaniščih in okrog njih.
(23)
Ker ciljev te direktive, zlasti usklajenega olajšanja pomorskega prevoza po Uniji, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se te cilje zaradi obsega in učinkov ukrepov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(24)
V skladu s sodno prakso Sodišča Evropske unije ta prenos ni obvezen, če je zaradi geografskih značilnosti nesmotrn. Zaradi tega zahteve iz te direktive niso zavezujoče za države članice, ki nimajo pristanišč, kjer bi lahko ladje iz področja uporabe te direktive imele postanek.
(25)
Ukrepi, predvideni v tej direktivi, pomagajo doseči cilje lizbonske agende.
(26)
Dostop do sistema SafeSeaNet in drugih elektronskih sistemov bi bilo treba urediti, da se zaščitijo poslovni in zaupni podatki, in bi moral biti omogočen brez poseganja v zakonodajo o varstvu poslovnih podatkov ter, glede osebnih podatkov, brez poseganja v Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (13) in Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (14). Države članice ter institucije in organi Unije bi morali nameniti posebno pozornost potrebi po varovanju trgovskih in zaupnih podatkov z ustreznimi sistemi za nadzor dostopa.
(27)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (15) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.
(28)
Zaradi jasnosti bi bilo treba Direktivo 2002/6/ES nadomestiti s to direktivo -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Namen te direktive je poenostaviti in uskladiti upravne postopke, ki se uporabljajo pri pomorskem prevozu, s standardizacijo uporabe elektronskega pošiljanja informacij in racionalizacijo formalnosti poročanja.
2. Ta direktiva se uporablja za formalnosti poročanja, ki se uporabljajo za pomorski promet za ladje, ki vplujejo v pristanišča v državah članicah, in ladje, ki iz njih izplujejo.
3. Ta direktiva se ne uporablja za ladje, ki so oproščene formalnosti poročanja.
Člen 2
Opredelitve pojmov
Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„formalnosti poročanja“ pomeni informacije, navedene v Prilogi, ki se morajo, v skladu z veljavno zakonodajo države članice, zagotoviti v upravne in postopkovne namene, ko ladja pripluje v pristanišče te države članice ali izpluje iz njega;
(b)
„konvencija FAL“ pomeni Konvencijo IMO o olajšavah v mednarodnem pomorskem prometu, sprejeto 9. aprila 1965, kakor je bila spremenjena;
(c)
„obrazci FAL“ pomeni standardizirane obrazce, kakor jih predvideva konvencija FAL;
(d)
„ladja“ pomeni kakršno koli plovilo ali morsko plovilo;
(e)
„SafeSeaNet“ pomeni sistem Unije za izmenjavo pomorskih informacij, kakor je opredeljen v Direktivi 2002/59/ES;
(f)
„elektronski prenos podatkov“ pomeni postopek prenosa digitalno kodiranih podatkov z uporabo prilagodljivega strukturiranega formata, ki se lahko neposredno uporabi za računalniško shranjevanje in obdelavo.
Člen 3
Uskladitev in koordinacija formalnosti poročanja
1. Vsaka država članica sprejme ukrepe za zagotovitev, da se v tej državi članici formalnosti poročanja zahtevajo usklajeno in koordinirano.
2. Komisija v sodelovanju z državami članicami oblikuje mehanizme za uskladitev in koordinacijo formalnosti poročanja v okviru Unije.
Člen 4
Sporočilo pred vplutjem v pristanišča
Ob upoštevanju posebnih določb o sporočanju, določenih v veljavnih pravnih aktih Unije ali v skladu z mednarodnopravnimi instrumenti, ki veljajo za pomorski promet in so zavezujoči za države članice, vključno z določbami o nadzoru oseb in blaga, države članice zagotovijo, da poveljnik ali katera koli druga oseba, ki jo je ladjar ustrezno pooblastil, pred vplutjem v pristanišče države članice sporoči informacije, ki jih zahtevajo formalnosti poročanja, pristojnemu organu, ki ga je določila ta država članica:
(a)
najmanj 24 ur vnaprej; ali
(b)
najpozneje v času, ko ladja izpluje iz prejšnjega pristanišča, če je čas potovanja krajši od 24 ur; ali
(c)
takoj ko so te informacije na voljo, če pristanišče postanka ni znano ali je spremenjeno med plovbo.
Člen 5
Elektronski prenos podatkov
1. Države članice sprejmejo izpolnjevanje formalnosti poročanja v elektronski obliki in njihovo posredovanje prek enotnega okenca v najkrajšem možnem času, v vsakem primeru pa najpozneje do 1. junija 2015.
To enotno okence, ki povezuje SafeSeaNet, e-carine in druge elektronske sisteme, je točka, kjer se v skladu s to direktivo vsi podatki poročajo le enkrat in se posredujejo različnim pristojnim organom ter državam članicam.
2. Brez poseganja v ustrezno obliko, določeno v konvenciji FAL, mora biti oblika iz odstavka 1 skladna s členom 6.
3. Kadar pravni akti Unije zahtevajo formalnosti poročanja in v obsegu, potrebnem za dobro delovanje enotnega okenca, ustanovljenega na podlagi odstavka 1, morajo biti elektronski sistemi iz odstavka 1 interoperabilni, dostopni in združljivi s sistemom SafeSeaNet, vzpostavljenim v skladu z Direktivo 2002/59/ES, in, kadar je to potrebno, z informacijskimi sistemi, predvidenimi v Odločbi št. 70/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o brezpapirnem okolju za carino in trgovino (16).
4. Brez poseganja v posebne določbe o carini in mejnem nadzoru, ki jih določata Uredba (EGS) št. 2913/92 in Uredba (ES) št. 562/2006, se države članice posvetujejo z gospodarskimi operaterji in obvestijo Komisijo o napredku, doseženem v skladu z modalitetami, predvidenimi v Odločbi št. 70/2008/ES.
Člen 6
Izmenjava informacij
1. Države članice zagotovijo, da se informacije, prejete v skladu s formalnostmi poročanja iz pravnega akta Unije, vnesejo v njihove nacionalne sisteme SafeSeaNet in ustrezne dele takih informacij dajo na voljo prek sistema SafeSeaNet tudi drugim državam članicam. Razen če država članica ne določi drugače, se to ne uporablja za informacije, prejete v skladu z Uredbo (EGS) št. 2913/92, Uredbo (EGS) št. 2454/93, Uredbo (ES) št. 562/2006 in Uredbo (ES) št. 450/2008.
2. Države članice zagotovijo, da se dostop do informacij, prejetih v skladu z odstavkom 1, na zahtevo omogoči ustreznim nacionalnim organom.
3. Osnovna digitalna oblika sporočil, ki se uporablja v nacionalnih sistemih SafeSeaNet v skladu z odstavkom 1, se določi v skladu s členom 22a Direktive 2002/59/ES.
4. Države članice lahko nudijo ustrezen dostop do informacij iz odstavka 1 bodisi prek enega nacionalnega okenca po sistemu elektronske izmenjave podatkov bodisi prek nacionalnih sistemov SafeSeaNet.
Člen 7
Podatki na obrazcih FAL
Države članice sprejmejo obrazce FAL za izpolnitev formalnosti poročanja. Države članice lahko dopustijo, da se zahtevane informacije v skladu s pravnim aktom Unije predložijo v papirni obliki, vendar samo do 1. junija 2015.
Člen 8
Zaupnost
1. Države članice v skladu z veljavnimi pravnimi akti Unije ali nacionalno zakonodajo sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev zaupnosti poslovnih in drugih zaupnih informacij, izmenjanih v skladu s to direktivo.
2. Države članice zagotovijo zlasti varstvo poslovnih podatkov, zbranih na podlagi te direktive. V zvezi z osebnimi podatki države članice zagotovijo skladnost z Direktivo 95/46/ES. Institucije in organi Unije zagotovijo skladnost z Uredbo (ES) št. 45/2001/ES.
Člen 9
Oprostitve
Države članice zagotovijo, da so ladje, na katere se nanaša Direktiva 2002/59/ES in ki plujejo med pristanišči, ki so na carinskem območju Unije, pri čemer ne prihajajo iz pristanišča, ki je izven navedenega ozemlja ali proste cone, za katero veljajo načini nadzora tipa I v smislu carinske zakonodaje, in nimajo v takem pristanišču postanka ter niso v tako pristanišče namenjene, oproščene pošiljanja informacij iz obrazca FAL, brez poseganja v veljavne pravne akte Unije in možnost, da lahko države članice zahtevajo informacije iz obrazcev FAL iz točk 1 do 6 dela B Priloge k tej direktivi, ki so potrebne za varstvo notranjega reda in varnosti ter za izvrševanje zakonodaje s področja carine, davkov, priseljevanja, okolja ali zdravja.
Člen 10
Postopek za spremembo
1. Komisija lahko kar zadeva Prilogo k tej direktivi sprejme delegirane akte v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije, s čimer zagotovi upoštevanje vseh zadevnih sprememb, ki jih v obrazce FAL uvede IMO. Te spremembe ne smejo imeti za posledico širitev področja uporabe te direktive.
2. Za delegirane akte iz tega člena se uporabljajo postopki iz členov 11, 12 in 13.
Člen 11
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 10 se prenese na Komisijo za obdobje petih let z začetkom 18. novembra 2010. Komisija pripravi poročilo o pooblastilu najpozneje šest mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet pooblastilo prekliče v skladu s členom 12.
2. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
3. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je prenešeno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 12 in 13.
Člen 12
Preklic pooblastila
1. Pooblastilo iz člena 10 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet.
2. Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastila, ki bi se lahko preklicala, in možne razloge za preklic.
3. Z odločitvijo o preklicu pooblastil prenehajo veljati pooblastila, navedena v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 13
Nasprotovanje delegiranim aktom
1. Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se navedeni rok podaljša za dva meseca.
2. Če do izteka začetnega dvomesečnega roka oziroma, če je primerno, podaljšanega roka, niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se akt objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na dan, ki je v njem določen.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom začetnega dvomesečnega roka oziroma, če je primerno, podaljšanega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3. Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.
Člen 14
Prenos
1. Države članice do 19. maja 2012 sprejmejo in objavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo. Komisiji takoj posredujejo besedilo navedenih predpisov.
Države članice te predpise uporabljajo od 19. maja 2012.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice Komisiji sporočijo besedilo temeljnih določb predpisov nacionalnega prava, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 15
Poročilo
Komisija do 19. novembra 2013 poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o delovanju te direktive, vključno o:
(a)
možnostih za razširitev poenostavitve, ki jo uvaja ta direktiva, na celinske plovne poti;
(b)
združljivosti rečnih informacijskih storitev s procesom elektronskega prenosa informacij iz te direktive;
(c)
napredku pri usklajevanju in koordinaciji formalnosti poročanja, doseženem v skladu s členom 3;
(d)
izvedljivosti izogibanja formalnostim ali njihovemu poenostavljanju za ladje, ki imajo postanek v pristanišču v tretji državi ali v prosti coni;
(e)
razpoložljivih podatkih o prometu/gibanju ladij znotraj Unije in/ali postankih v pristaniščih tretjih držav ali v prostih conah.
To poročilo po potrebi spremlja zakonodajni predlog.
Člen 16
Razveljavitev Direktive 2002/6/ES
Direktiva 2002/6/ES se razveljavi z dnem 19. majem 2012. Sklicevanja na razveljavljeno direktivo se štejejo za sklicevanja na to direktivo.
Člen 17
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Strasbourgu, 20. oktobra 2010