РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 439/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 19 май 2010 година
за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 74 и член 78, параграфи 1 и 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Политиката на Съюза по отношение на общата европейска система за убежище (ОЕСУ) е разработена съгласно условията на Хагската програма да създаде общо пространство за убежище посредством ефективна хармонизирана процедура в съответствие с ценностите и хуманитарната традиция на Европейския съюз.
(2)
Благодарение на въвеждането на общи минимални стандарти през последните години бе постигнат голям напредък в посока на изграждане на ОЕСУ. Въпреки това между държавите-членки остават значителни различия по отношение на предоставянето на международна закрила и нейните форми. Тези различия следва да бъдат намалени.
(3)
В своя план за политика в областта на убежището, приет през юни 2008 г., Комисията обяви намерението си да работи за развитието на ОЕСУ, като предложи да се преразгледат съществуващите правни инструменти, за да се постигне по-голямо хармонизиране на приложимите стандарти, и като засили подкрепата за практическото сътрудничество между държавите-членки, по-специално чрез законодателно предложение за създаване на Европейска служба за подкрепа в областта на убежището („Службата за подкрепа“), което ще повиши координацията на оперативното сътрудничество между държавите-членки с оглед ефективното прилагане на общите правила.
(4)
В Европейския пакт за имиграцията и убежището, приет през септември 2008 г., Европейският съвет тържествено препотвърди, че всеки преследван чужденец има право да получи помощ и закрила на територията на Европейския съюз в прилагане на Женевската конвенция от 28 юли 1951 г. за статута на бежанците, изменена с Протокола от Ню Йорк от 31 януари 1967 г., и други договори в тази област. Бе постигнато също изрично съгласие, през 2009 г. да бъде създадена Европейска служба за подкрепа.
(5)
С практическото сътрудничество в областта на убежището се цели по-пълно сближаване и осигуряване на постоянно качество на процедурите на държавите-членки за вземане на решения в тази област, в рамките на европейска законодателна рамка. През последните години бяха предприети значителен брой мерки за практическо сътрудничество, по-специално приемането на общ подход към информацията относно държавите на произход и създаването на общ европейски учебен план в областта на убежището.
(6)
Службата за подкрепа следва да бъде създадена, за да се укрепят и развият тези мерки на сътрудничество. Службата за подкрепа следва да вземе надлежно предвид тези мерки на сътрудничество, както и извлечените от тях поуки.
(7)
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа следва да подкрепя развитието на солидарност в рамките на Съюза с цел подпомагане на по-доброто разпределяне на лицата, ползващи се с международна закрила, между държавите-членки, като същевременно се следи да няма злоупотреби със системите за убежище и прием.
(8)
За да упражнява своите правомощия по оптимален начин, Службата за подкрепа следва да бъде независима по отношение на техническите въпроси и следва да има правна, административна и финансова самостоятелност. За целта Службата за подкрепа следва да бъде орган на Съюза, който притежава юридическа правосубектност и упражнява изпълнителните правомощия, предоставени му съгласно настоящия регламент.
(9)
Службата за подкрепа следва да работи в тясно сътрудничество с органите на държавите-членки в областта на убежището, с националните служби за имиграция и убежище и с други служби, като използва техния капацитет и експертен опит, както и с Комисията. Държавите-членки следва да си сътрудничат със Службата за подкрепа, за да се гарантира изпълнението на нейните правомощия.
(10)
Освен това Службата за подкрепа следва да действа в тясно сътрудничество с Върховния комисариат на ООН за бежанците (ВКБООН) и, когато това е уместно, с компетентни международни организации, с цел да се възползва от техния експертен опит и подкрепа. За тази цел ролята на ВКБООН и на другите компетентни международни организации следва да бъде призната в пълна степен и тези организации следва да участват пълноценно в работата на Службата за подкрепа. Предоставянето на финансови средства от Службата за подкрепа на ВКБООН в съответствие с настоящия регламент не следва да води до двойно финансиране на дейностите на ВКБООН с други международни или национални източници.
(11)
Освен това, за реализирането на целта си и доколкото е необходимо за изпълнението на своите задачи, Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с други органи на Съюза, по-специално с Европейската агенция за управление на оперативното сътрудничество по външните граници на държавите-членки на Европейския съюз (Frontex), създадена с Регламент (ЕО) № 2007/2004 на Съвета (2), и Агенцията на Европейския съюз за основните права (FRA), създадена с Регламент (ЕО) № 168/2007 на Съвета (3).
(12)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с Европейската мрежа за миграцията, създадена с Решение 2008/381/ЕО на Съвета (4), за да се избегне дублирането на дейности. Службата за подкрепа следва също да поддържа тесен диалог с гражданското общество с цел обмен на информация и обединяване на знания в областта на убежището.
(13)
Службата за подкрепа следва да бъде европейски център за експертни знания в областта на убежището със задача улесняване, координиране и укрепване на практическото сътрудничество между държавите-членки по различните въпроси, свързани с убежището, така че държавите-членки да бъдат по-добре подготвени за предоставянето на международна закрила на лица, които имат право, като същевременно работи по безпристрастен и ефикасен начин с лицата, които не отговарят на изискванията за международна закрила, когато това е уместно. Правомощията на Службата за подкрепа следва да се концентрират върху три основни задачи, а именно принос за прилагането на ОЕСУ, подкрепа за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и подкрепа за държавите-членки, които са подложени на особен натиск.
(14)
Службата за подкрепа не следва да разполага с преки или косвени правомощия във връзка с вземането на решения от органите на държавите-членки в областта на убежището относно конкретни молби за международна закрила.
(15)
За да предостави и/или координира предоставянето на бърза и ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, Службата за подкрепа следва по искане на съответните държави-членки да координира действията за подкрепа на тези държави-членки, inter alia чрез разполагането на тяхна територия на екипи за подкрепа в областта на убежището, съставени от експерти в тази сфера. Тези екипи следва да предоставят по-специално експертни знания във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и знания в областта на обработката и управлението на делата за убежище. Организацията на екипите за подкрепа в областта на убежището следва да се определя от настоящия регламент, с цел да се гарантира ефективното им разполагане.
(16)
Службата за подкрепа следва да осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, както и добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи.
(17)
Комисията и държавите-членки следва да бъдат представени в управителния съвет на Службата за подкрепа с оглед упражняване на ефективен контрол върху нейната работа. Доколкото това е възможно, управителният съвет следва да е съставен от оперативните ръководители на администрациите на държавите-членки в областта на убежището или от техни представители. Той следва да има необходимите правомощия, по-конкретно за изготвянето на бюджета, контрола върху неговото изпълнение, приемането на съответните финансови правила, установяването на прозрачни процедури на работа по отношение на вземането на решения от Службата за подкрепа, приемането на годишния доклад относно положението в областта на убежището в Съюза и на техническите документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, както и назначаването на изпълнителен директор и, по целесъобразност, на изпълнителен комитет. Предвид неговия експертен опит по въпросите на убежището ВКБООН следва да бъде представен от член на управителния съвет без право на глас, така че да бъде пълноценно включен към в работата на Службата за подкрепа.
(18)
Като се има предвид естеството на задачите на Службата за подкрепа и ролята на изпълнителния директор, и за да се даде възможност на Европейския парламент да приеме становище относно подбрания кандидат преди назначаването му, както и преди евентуалното удължаване на неговия мандат, към изпълнителния директор следва да се отправи покана да направи изявление и да отговори на въпроси пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент. Изпълнителният директор следва също така да представи годишния доклад пред Европейския парламент. Освен това Европейският парламент следва да разполага с възможността да покани изпълнителния директор да докладва относно изпълнението на неговите задължения.
(19)
За гарантиране на нейната пълна самостоятелност и независимост, Службата за подкрепа следва да има собствен бюджет, който ще се състои най-вече от вноска от Съюза. Финансирането на Службата за подкрепа следва да бъде одобрено от бюджетния орган в съответствие с предвиденото в точка 47 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (5). По отношение на вноските на Съюза и на безвъзмездните средства от общия бюджет на Европейския съюз следва да се прилага бюджетната процедура на Съюза. Одитът на сметките следва да се извършва от Сметната палата.
(20)
Службата за подкрепа следва да си сътрудничи с органите в областта на убежището на трети държави, с международни организации, компетентни по въпроси от обхвата на настоящия регламент, и с трети държави в рамките на работни договорености, сключени по силата на съответните разпоредби на Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС).
(21)
В съответствие с член 3 от Протокола относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз (ДЕС) и към ДФЕС, Обединеното кралство и Ирландия са нотифицирали с писма от 18 май 2009 г. желанието си да участват в приемането и прилагането на настоящия регламент.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в приемането на настоящия регламент, не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(23)
Като се има предвид, че в качеството си на държава-членка до този момент Дания е допринасяла за практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището, Службата за подкрепа следва да улесни оперативното сътрудничество с Дания. За тази цел следва да бъде отправена покана представител на Дания да присъства на всички заседания на управителния съвет, който също така следва да може да решава да покани наблюдатели от Дания на заседанията на работните групи, когато това е уместно.
(24)
За изпълнението на своята мисия Службата за подкрепа следва да бъде отворена за участие на държави, сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза в уредената с настоящия регламент област, по-специално Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария. Службата за подкрепа следва също така, съгласувано с Комисията, да може да сключва работни договорености, в съответствие с ДФЕС, с държави, различни от тези, които са сключили споразумения със Съюза, по силата на които те са приели и прилагат правото на Съюза. Службата за подкрепа обаче в никакъв случай не следва да разработва независима външна политика.
(25)
Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (6) (Финансовият регламент), и по-специално член 185 от него, следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(26)
Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (7), следва да се прилага без ограничение към Службата за подкрепа, която следва да се присъедини към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. между Европейския парламент, Съвета на Европейския съюз и Комисията на Европейските общности относно вътрешните разследвания, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (8).
(27)
Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (9) следва да се прилага към Службата за подкрепа.
(28)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (10) следва да се прилага при обработката на лични данни от Службата за подкрепа.
(29)
Необходимите разпоредби относно настаняването на Службата за подкрепа в държавата-членка, в която ще бъде седалището ѝ, и конкретните правила, приложими за целия персонал на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, следва да се определят в споразумение за седалището. Освен това приемащата държава-членка следва да осигури възможно най-добри условия за осигуряване на доброто функциониране на Службата за подкрепа, включително училища за децата и транспорт, с цел да се привлекат висококачествени човешки ресурси от възможно най-широк географски обхват.
(30)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно необходимостта да се подобри прилагането на ОЕСУ, да се улесни, координира и укрепи практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да се предостави и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на предприеманото действие, могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от ДЕС. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(31)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-конкретно от Хартата на основните права на Европейския съюз, и следва да се прилага в съответствие с правото на убежище, признато в член 18 от Хартата,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ И МИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКАТА СЛУЖБА ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 1
Създаване на Европейската служба за подкрепа в областта на убежището
Създава се Европейска служба за подкрепа в областта на убежището (наричана оттук нататък „Службата за подкрепа“), с цел да подпомага по-доброто прилагане на общата европейска система за убежище (ОЕСУ), да укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки в областта на убежището и да предоставя и/или координира предоставянето на оперативна подкрепа за държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск.
Член 2
Мисия на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа улеснява, координира и укрепва практическото сътрудничество между държавите-членки по различните аспекти на въпросите в областта на убежището и подпомага по-доброто прилагане на ОЕСУ. Във връзка с това Службата за подкрепа участва в пълна степен във външното измерение на ОЕСУ.
2. Службата за подкрепа предоставя ефективна оперативна подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, като използва всички полезни ресурси, които са на нейно разположение, като това може да включва координиране на ресурси, предоставени от държавите-членки съгласно условията, уредени в настоящия регламент.
3. Службата за подкрепа предоставя научна и техническа помощ по отношение на политиката и законодателството на Съюза във всички области с пряко или косвено въздействие върху областта на убежището, за да може да предостави пълна подкрепа за практическото сътрудничество по въпросите на убежището и да изпълни ефективно своите задачи. Тя представлява независим източник на информация по всички въпроси в тези области.
4. Службата за подкрепа осъществява мисията си в условия, които ѝ позволяват да служи за референтна институция по силата на нейната независимост, научното и техническото качество на предоставяната от нея помощ и разпространяваната информация, прозрачността на нейните процедури и методи на работа, добросъвестното изпълнение на възложените ѝ задачи и подкрепата в областта на информационните технологии, необходима за упражняването на нейните правомощия.
5. Службата за подкрепа работи в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки, с националните служби за имиграция и убежище, с други национални служби и с Комисията. Службата за подкрепа изпълнява своите задачи, без да засяга задачите на други компетентни органи на Съюза, и работи в тясно сътрудничество с тях и с ВКБООН.
6. Службата за подкрепа няма никакви правомощия във връзка с вземането на решения от органите в областта на убежището на държавите-членки по конкретни молби за международна закрила.
ГЛАВА 2
ЗАДАЧИ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
РАЗДЕЛ 1
Подкрепа за практическото сътрудничество в областта на убежището
Член 3
Най-добри практики
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, позволяващи обмен на информация и установяване и обединяване на най-добри практики в областта на убежището между държавите-членки.
Член 4
Информация относно държави на произход
Службата за подкрепа организира, подпомага и координира дейности, свързани с информацията относно държави на произход, и по-специално:
а)
събиране на подходяща, надеждна, точна и актуализирана информация относно държави на произход на лица, кандидатстващи за международна закрила, по прозрачен и безпристрастен начин, като се използват всички подходящи източници на информация, включително информация, получена от правителствени, неправителствени и международни организации и институции и органи на Съюза;
б)
изготвяне на доклади относно държавите на произход въз основа на информацията, събрана в съответствие с буква а);
в)
управление и по-нататъшно разработване на интернет портал за събиране на информация относно държави на произход и неговата поддръжка с цел да се осигури прозрачност в съответствие с необходимите правила за достъп до такава информация по член 42;
г)
изготвяне на общ формат и обща методология за представяне, проверка и използване на информацията относно държави на произход;
д)
анализ на информацията относно държави на произход по прозрачен начин, за да се насърчи сближаването на критериите за оценка и, по целесъобразност, да се използват резултатите от заседанията на една или повече работни групи. С този анализ не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
Член 5
Подкрепа за разпределянето в рамките на Съюза на лица, ползващи се с международна закрила
По отношение на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на специфичен и несъразмерно голям натиск, който се дължи по-специално на тяхното географско или демографско положение, Службата за подкрепа подпомага, улеснява и координира обмена на информация и други дейности, свързани с разпределянето в рамките на Съюза. Разпределянето в рамките на Съюза се извършва единствено по съгласуван между държавите-членки начин, със съгласието на съответното ползващо се от международна закрила лице и, по целесъобразност, при консултация с ВКБООН.
Член 6
Подкрепа за обучение
1. Службата за подкрепа създава и разработва курсове за обучение, достъпни за членовете на всички национални администрации и съдилища и трибунали, както и за националните служби в държавите-членки, компетентни в областта на убежището. Участието в обучението не засяга националните системи и процедури.
Службата за подкрепа разработва такива курсове за обучение в тясно сътрудничество с органите в областта на убежището на държавите-членки и, при необходимост, използва експертния опит на академичните институции и други компетентни организации.
2. Службата за подкрепа управлява и разработва европейски учебен план в областта на убежището, като отчита съществуващото сътрудничество в Съюза в тази област.
3. Предложените от Службата за подкрепа курсове за обучение могат да бъдат общи, специализирани или тематични и могат да включват методология за обучение на обучители.
4. Специализираните и тематичните обучения за придобиване на знания и умения по въпросите на убежището включват без да се ограничават до тях:
а)
международните инструменти за защита на правата на човека и достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, в това число специализирани правни въпроси и въпроси от съдебната практика;
б)
въпроси, свързани с обработването на молбите за убежище от малолетни или непълнолетни лица и от уязвими лица със специфични нужди;
в)
техники на интервюиране;
г)
използване на медицински и правни експертни заключения в процедурите по предоставяне на убежище;
д)
въпроси, свързани със събирането и използването на информация относно държавите на произход;
е)
условия на приемане, в това число специалното внимание, предоставяно на уязвимите групи и жертвите на изтезания.
5. Предложеното обучение е от високо качество и определя ключови принципи и най-добри практики, за да се спомогне за сближаването на административните методи и решения, както и правната практика, при пълно зачитане на независимостта на националните съдилища и трибунали.
6. Службата за подкрепа осигурява на експертите, които са част от резерва от експерти за намеса в областта на убежището, посочен в член 15, специализирано обучение, свързано с техните задължения и функции, и провежда редовни учения с тях в съответствие с графика за специализирани курсове за обучение и учения, посочени в нейната годишна работна програма.
7. Службата за подкрепа може да организира дейности за обучение в сътрудничество с държавите-членки на тяхна територия.
Член 7
Подкрепа за външното измерение на ОЕСУ
Службата за подкрепа, съгласувано с Комисията, координира обмена на информация и другите действия, предприети по въпроси, възникващи при прилагането на инструментите и механизмите, свързани с външното измерение на ОЕСУ.
Службата за подкрепа координира обмена на информация и другите действия във връзка с пренастаняване, предприети от държавите-членки за задоволяване на нуждите от международна закрила на бежанците в трети държави и за изразяване на солидарност с приемащите държави.
Съобразно своите правомощия и в съответствие с член 49 Службата за подкрепа може да сътрудничи с компетентните органи на трети държави по технически въпроси, по-конкретно за насърчаване и съдействие за изграждането на капацитета на собствените системи за убежище и прием на третите държави и за прилагане на регионални програми за закрила, и други подходящи действия за намиране на трайни решения.
РАЗДЕЛ 2
Подкрепа за държавите-членки, подложени на особен натиск
Член 8
Особен натиск върху системата за убежище и прием
Службата за подкрепа координира и подкрепя общите действия за оказване на съдействие на системите за убежище и прием на държавите-членки, подложени на особен натиск, който е източник на изключително сериозно и изискващо незабавни мерки натоварване на техните инфраструктури за прием и системите им за убежище. Този натиск може да се характеризира с внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, които може да се нуждаят от международна закрила, и може да произтича от географското или демографското положение на държавата-членка.
Член 9
Събиране и анализ на информация
1. За да може да оцени нуждите на държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа събира, по-специално въз основа на информация, предоставена от държавите-членки, от ВКБООН и, при необходимост, от други компетентни организации, съответна информация, позволяваща установяване, подготовка и определяне на спешните мерки, посочени в член 10, за преодоляване на този натиск.
2. Въз основа на данни, предоставени от държавите-членки, подложени на особен натиск, Службата за подкрепа систематично установява, събира и анализира информация относно наличните структури и персонал, особено в областта на устния и писмения превод, информация за държави на произход и относно съдействието при обработката и управлението на делата за убежище и капацитета за предоставяне на убежище в тези държави-членки, подложени на особен натиск, за да се насърчи бързият и надежден обмен на информация между различните органи в областта на убежището на държавите-членки.
3. Службата за подкрепа анализира данните относно всяка ситуация на внезапно пристигане на голям брой граждани на трети държави, която може да подложи системите за убежище и прием на особен натиск, и осигурява бързия обмен на съответна информация между държавите-членки и Комисията. Службата за подкрепа използва съществуващите системи и механизми за ранно предупреждение и, при необходимост, създава система за ранно предупреждение за собствени цели.
Член 10
Действия за подкрепа на държавите-членки
По искане на съответните държави-членки Службата за подкрепа координира действията в подкрепа на държавите-членки, чиито системи за убежище и прием са подложени на особен натиск, включително координиране на:
а)
действията за подпомагане на държавите-членки, подложени на особен натиск, за да се улесни първоначалният анализ на молбите за убежище, разглеждани от компетентните национални органи;
б)
действията за осигуряване предоставянето на подходяща инфраструктура за приемане, по-специално за спешно настаняване, транспорт и медицинска помощ, от страна на държавите-членки, подложени на особен натиск;
в)
екипите за подкрепа в областта на убежището, чиито условия за дейност са определени в глава 3.
РАЗДЕЛ 3
Принос за прилагането на ОЕСУ
Член 11
Събиране и обмен на информация
1. Службата за подкрепа организира, координира и подпомага обмена на информация между органите в областта на убежището на държавите-членки, както и между тях и Комисията, относно прилагането на всички инструменти на достиженията на правото на Съюза в областта на убежището. За целта Службата за подкрепа може да създава фактологични, правни бази данни и бази данни със съдебна практика относно националните инструменти, инструментите на Съюза и международните инструменти в областта на убежището, като използва, inter alia, съществуващите механизми. Без да се засягат дейностите на Службата за подкрепа съгласно членове 15 и 16, в тези бази данни не се съхраняват лични данни, освен ако Службата за подкрепа е получила такива данни от документи, до които има предоставен публичен достъп.
2. По-специално Службата за подкрепа събира информация относно:
а)
обработката на молби за международна закрила от националните администрации и органи;
б)
националното право и неговото развитие в областта на убежището, включително съдебната практика.
Член 12
Доклади и други документи на Службата за подкрепа
1. Службата за подкрепа изготвя годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза, като отчита надлежно информацията, която вече е предоставена от други подходящи източници. В този доклад Службата за подкрепа прави оценка на резултатите от дейностите, проведени съгласно настоящия регламент, и прави цялостен сравнителен анализ на тези дейности, за да повиши качеството, съгласуваността и ефективността на ОЕСУ.
2. В съответствие с работната си програма или по искане на управителния съвет или на Комисията, Службата за подкрепа може да приеме технически документи относно прилагането на инструментите на Съюза в областта на убежището, включително насоки и оперативни наръчници, като отчита надлежно становищата на държавите-членки или на Европейския парламент, и в тясна консултация с работните групи и Комисията. Когато тези технически документи се позовават на международното право за бежанците, се отчитат надлежно съответните насоки на ВКБООН. С документите не се цели да се дават указания на държавите-членки относно удовлетворяването или отхвърлянето на молби за международна закрила.
ГЛАВА 3
ЕКИПИ ЗА ПОДКРЕПА В ОБЛАСТТА НА УБЕЖИЩЕТО
Член 13
Координация
1. Държава(и)-членка(и), подложена(и) на особен натиск, може(могат) да отправи(ят) искане към Службата за подкрепа за разполагане на екип за подкрепа в областта на убежището. По-специално, молещата(ите) държава(и)-членка(и) прави(ят) описание на ситуацията, посочва(т) целите на искането за разполагане и уточнява(т) предполагаемите изисквания във връзка с разполагането в съответствие с член 18, параграф 1.
2. В отговор на искането Службата за подкрепа може да координира необходимата техническа и оперативна помощ за молещата(ите) държава(и)-членка(и) и разполагането за определен срок на екип за подкрепа в областта на убежището на територията на тази(ези) държава(и)-членка(и) въз основа на оперативния план, посочен в член 18.
Член 14
Техническа помощ
Екипите за подкрепа в областта на убежището предоставят експертни знания, съгласно договореното в оперативния план, посочен в член 18, по-специално във връзка с услугите за устен превод, информация относно държави на произход и познания в областта на обработката и управлението на делата за убежище в рамките на посочените в член 10 действия в подкрепа на държавите-членки.
Член 15
Резерв от експерти за намеса в областта на убежището
1. По предложение на изпълнителния директор, управителният съвет взема решение с мнозинство от три четвърти от членовете с право на глас относно профилите и общия брой на експертите, които да бъдат осигурени за участие в екипите за подкрепа в областта на убежището (резерв от експерти за намеса в областта на убежището). В рамките на резерва от експерти за намеса в областта на убежището Службата за подкрепа изготвя списък от устни преводачи. Същата процедура се прилага при всяка последваща промяна в профилите и общия брой на експертите в резерва от експерти за намеса в областта на убежището.
2. Държавите-членки допринасят за резерва от експерти за намеса в областта на убежището чрез резерв от национални експерти, изграден въз основа на определени профили, и предлагат експерти, отговарящи на необходимите профили.
Държавите-членки подпомагат Службата за подкрепа в набирането на устни преводачи за списъка от устни преводачи.
Държавите-членки могат да решат да изпратят устни преводачи на място или да осигурят такива чрез видеоконферентна връзка.
Член 16
Разполагане
1. Държавата-членка по произход запазва своята самостоятелност по отношение на броя и профилите на експертите (национален резерв) и срока на тяхното разполагане. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки предоставят тези експерти с цел разполагане, освен ако не са изправени пред ситуация, засягаща сериозно изпълнението на национални задачи, например ситуация, водеща до недостатъчно персонал за изпълнението на процедурите за определяне на статута на лицата, кандидатстващи за международна закрила. По искане на Службата за подкрепа държавите-членки възможно най-бързо съобщават броя, имената и профилите на експертите от своя национален резерв, които могат да участват във възможно най-кратък срок в даден екип за подкрепа в областта на убежището.
2. При определяне на състава на екипа за подкрепа в областта на убежището, изпълнителният директор взема предвид конкретните обстоятелства, пред които е изправена молещата държава-членка. Екипът за подкрепа в областта на убежището се сформира съгласно оперативния план, посочен в член 18.
Член 17
Процедура за вземане на решения относно разполагането
1. Ако е необходимо, изпълнителният директор може да изпрати експерти от Службата за подкрепа, за да оценят ситуацията в молещата държава-членка.
2. Изпълнителният директор уведомява незабавно управителния съвет за всяко искане за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор взема решение по искането за разполагане на екипи за подкрепа в областта на убежището във възможно най-кратък срок, но не по-късно от пет работни дни от датата на получаване на искането. Изпълнителният директор едновременно уведомява молещата държава-членка и управителния съвет писмено за взетото решение, като посочва основните причини, на които то се основава.
4. Ако изпълнителният директор реши да разположи един или повече екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа и молещата държава-членка изготвят незабавно оперативен план в съответствие с член 18.
5. След договарянето на оперативния план изпълнителният директор уведомява държавите-членки, предоставящи експерти, които предстои да бъдат разположени, за необходимия брой и профили. Тази информация се предоставя писмено на националните точки за контакт, посочени в член 19, като се указва датата, планирана за разполагането. Представя им се и копие от оперативния план.
6. Ако изпълнителният директор отсъства или не е на разположение, решенията относно разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището се вземат от заместващия го ръководител на отдел.
Член 18
Оперативен план
1. Изпълнителният директор и молещата държава-членка договарят оперативен план, установяващ подробните условия за разполагане на екипите за подкрепа в областта на убежището. Оперативният план съдържа:
а)
описание на ситуацията, заедно с начина на действие и целите на разполагането, включително оперативната цел;
б)
прогнозния срок за разполагане на екипите;
в)
географски определената област на отговорност в молещата държава-членка, в която ще бъдат разположени екипите;
г)
описание на задачите и специални инструкции за членовете на екипите, включително базите данни, до които им е разрешен достъп,и оборудването, с което могат да разполагат в молещата държава-членка; и
д)
състава на екипите.
2. Всякакви изменения или адаптации на оперативния план изискват съгласието на изпълнителния директор и на молещата държава-членка. Службата за подкрепа изпраща незабавно копие от изменения или адаптиран оперативен план до участващите държави-членки.
Член 19
Национална точка за контакт
Всяка държава-членка определя национална точка за контакт със Службата за подкрепа по всички въпроси, свързани с екипите за подкрепа в областта на убежището.
Член 20
Точка за контакт на Съюза
1. Изпълнителният директор определя един или повече експерти на Службата за подкрепа, които да служат като точка за контакт на Съюза с цел координация. Изпълнителният директор уведомява приемащата държава-членка за това.
2. Точката за контакт на Съюза действа от името на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището. По-специално точката за контакт на Съюза:
а)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка;
б)
действа в качеството на връзка между Службата за подкрепа и членовете на екипите за подкрепа в областта на убежището, като осигурява съдействие, от името на Службата за подкрепа, по всички въпроси, свързани с условията на разполагане на тези екипи;
в)
следи за правилното изпълнение на оперативния план; и
г)
докладва на Службата за подкрепа по всички аспекти на разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
3. Изпълнителният директор може да оправомощи точката за контакт на Съюза да оказва съдействие за разрешаването на спорове относно изпълнението на оперативния план и разполагането на екипите за подкрепа в областта на убежището.
4. В изпълнението на своите задачи точката за контакт на Съюза получава указания единствено от Службата за подкрепа.
Член 21
Гражданска отговорност
1. Когато членове на екип за подкрепа в областта на убежището изпълняват операции в приемаща държава-членка, тази държава-членка е отговорна в съответствие с националното си право за всяка вреда, причинена от тях по време на техните операции.
2. При нанасяне на вреди в резултат на груба небрежност или умишлено нарушение, приемащата държава-членка може да се обърне към държавата-членка по произход с искане същата да ѝ възстанови сумите, които е изплатила като обезщетение на пострадалите или на техните правоприемници.
3. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, всяка държава-членка се отказва от всички свои претенции към приемащата държава-членка или всяка друга държава-членка във връзка с претърпените от нея вреди, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
4. Всеки спор между държавите-членки във връзка с прилагането на параграфи 2 и 3 от настоящия член, който не може да бъде разрешен чрез преговори между тях, се отнася от тях до Съда в съответствие с член 273 ДФЕС.
5. Без да се засяга упражняването на нейните права спрямо трети страни, Службата за подкрепа поема разходите, свързани с вреди, причинени на нейното оборудване по време на разполагането, освен в случаите на груба небрежност или умишлено нарушение.
Член 22
Наказателна отговорност
При разполагането на даден екип за подкрепа в областта на убежището неговите членове се считат за длъжностни лица на приемащата държава-членка, що се отнася до всякакви наказуеми деяния, които биха могли да бъдат извършени срещу тях или от тях.
Член 23
Разходи
Когато държавите-членки предоставят свои експерти за разполагане в екипи за подкрепа в областта на убежището, Службата за подкрепа покрива разходите, свързани с:
а)
пътуването от държавата-членка по произход до приемащата държава-членка и от приемащата държава-членка до държавата-членка по произход;
б)
ваксинациите;
в)
необходимите специални застраховки;
г)
медицинското обслужване;
д)
дневните надбавки, включително настаняване;
е)
техническото оборудване на Службата за подкрепа; и
ж)
възнаграждението на експертите.
ГЛАВА 4
ОРГАНИЗАЦИЯ НА СЛУЖБАТА ЗА ПОДКРЕПА
Член 24
Административна и управленска структура на Службата за подкрепа
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа се състои от:
а)
управителен съвет;
б)
изпълнителен директор и персонала на Службата за подкрепа;
Административната и управленска структура на Службата за подкрепа може да включва изпълнителен комитет, ако такъв е създаден в съответствие с член 29, параграф 2.
Член 25
Състав на управителния съвет
1. Всяка държава-членка, обвързана с настоящия регламент, определя един член в управителния съвет, а Комисията определя двама члена.
2. Всеки член на управителния съвет може да бъде представляван или придружаван от заместник; когато придружава член на управителния съвет, заместникът присъства без право на глас.
3. Членовете на управителния съвет се назначават въз основа на техния опит, професионална отговорност и висока степен на компетентност в областта на убежището.
4. Представител на ВКБООН е член на управителния съвет без право на глас.
5. Мандатът на членовете на управителния съвет е тригодишен. Този мандат може да бъде подновяван. След изтичане на мандата им или в случай на подаване на оставка членовете остават на длъжността си, докато мандатът им не бъде подновен или не бъдат заменени.
Член 26
Председател на управителния съвет
1. Управителният съвет избира председател и заместник-председател измежду своите членове с право на глас. Заместник-председателят автоматично замества председателя, ако последният не е в състояние да изпълнява своите задължения.
2. Мандатът на председателя и на заместник-председателя е тригодишен и може да бъде подновен само веднъж. Ако обаче по време на мандата им председателят или заместник-председателят престанат да бъдат членове на управителния съвет, мандатът изтича автоматично на същата дата.
Член 27
Заседания на управителния съвет
1. Заседанията на управителния съвет се свикват от председателя. Изпълнителният директор участва в заседанията. Представителят на ВКБООН не участва в заседанията, когато управителният съвет упражнява функциите, предвидени в член 29, параграф 1, букви б), з), и), й) и м) и член 29, параграф 2, както и когато управителният съвет разглежда предоставянето на финансови средства за финансиране на дейности, които позволяват на Службата за подкрепа да ползва експертния опит на ВКБООН в областта на убежището, както е посочено в член 50.
2. Управителният съвет провежда най-малко две редовни заседания годишно. Освен това той се свиква по инициатива на председателя или по искане на една трета от своите членове.
3. Управителният съвет може да покани на своите заседания като наблюдател всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес.
Дания е поканена да присъства на заседанията на управителния съвет.
4. Членовете на управителния съвет могат, при спазване на разпоредбите на неговия процедурен правилник, да бъдат подпомагани от съветници или експерти.
5. Секретариатът на управителния съвет се осигурява от Службата за подкрепа.
Член 28
Гласуване
1. Освен ако не е предвидено друго, управителният съвет взема решенията си с абсолютно мнозинство от своите членове с право на глас. Всеки член с право на глас разполага с един глас. При отсъствие на даден член заместникът му може да упражни неговото право на глас.
2. Изпълнителният директор не участва в гласуването.
3. Председателят участва в гласуването.
4. Държавите-членки, които не участват в пълна степен в достиженията на правото на Съюза в областта на убежището, не гласуват, когато управителният съвет трябва да вземе решения, попадащи в приложното поле на член 29, параграф 1, буква д), и когато съответният технически документ е свързан изключително с правен инструмент на Съюза в областта на убежището, с който те не са обвързани.
5. Процедурният правилник на управителния съвет определя подробно условията и реда за гласуване, по-специално условията, при които даден член може да действа от името на друг член, както и изискванията за кворум, когато е необходимо.
Член 29
Функции на управителния съвет
1. Управителният съвет осигурява изпълнението от Службата за подкрепа на възложените ѝ задачи. Той е органът за планиране и надзор на Службата за подкрепа. По-специално той:
а)
приема свой процедурен правилник с мнозинство от три четвърти от своите членовете с право на глас и след получаване на становището на Комисията;
б)
назначава изпълнителния директор съгласно член 30, упражнява дисциплинарна власт по отношение на изпълнителния директор и, ако е необходимо, го отстранява временно или го освобождава от длъжност;
в)
приема общ годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и го изпраща на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата до 15 юни на следващата година. Общият годишен доклад е публичен;
г)
приема годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза в съответствие с член 12, параграф 1. Този доклад се представя на Европейския парламент. Съветът и Комисията могат да отправят искане докладът да бъде представен и на тях;
д)
приема техническите документи, посочени в член 12, параграф 2;
е)
до 30 септември всяка година, въз основа на проект, представен от изпълнителния директор, и след получаване на становището на Комисията, приема с мнозинство от три четвърти от своите членове с право на глас работната програма на Службата за подкрепа за следващата година и я изпраща на Европейския парламент, Съвета и Комисията. Работната програма се приема съгласно годишната бюджетна процедура на Съюза и законодателната работна програма на Съюза в областта на убежището;
ж)
упражнява своите функции във връзка с бюджета на Службата за подкрепа, както е предвидено в глава 5;
з)
приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001 в съответствие с член 42 от настоящия регламент;
и)
приема политиката на Службата за подкрепа по отношение на персонала в съответствие с член 38;
й)
след като е поискано становището на Комисията, приема многогодишния план за политика по отношение на персонала;
к)
взема всички решения относно упражняването на правомощията на Службата за подкрепа, установени в настоящия регламент;
л)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, развитието на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на предвидения в член 4, буква в) информационен портал; и
м)
взема всички решения относно създаването и, при необходимост, изменението на вътрешните структури на Службата за подкрепа.
2. Управителният съвет може да създаде изпълнителен комитет, който да подпомага както него, така и изпълнителния директор при изготвянето на решенията, работната програма и дейностите, които подлежат на приемане от управителния съвет, и когато е необходимо при спешни случаи, да приема временни решения от името на управителния съвет.
Изпълнителният комитет се състои от осем членове, определени измежду членовете на управителния съвет, като един от тях принадлежи към членовете на Комисията в управителния съвет. Мандатът на членовете на изпълнителния комитет е със същата продължителност като мандата на членовете на управителния съвет.
По искане на изпълнителния комитет на неговите заседания могат да присъстват, без право на глас, представители на ВКБООН или всяко друго лице, чието мнение представлява интерес.
Службата за подкрепа определя правилата за дейността на изпълнителния комитет в процедурния правилник на Службата за подкрепа и предоставя публичен достъп до тях.
Член 30
Назначаване на изпълнителния директор
1. Изпълнителният директор се назначава от управителния съвет за срок от пет години измежду подходящите кандидати, издържали открит конкурс, организиран от Комисията. Процедурата за подбор ще предвижда публикуването в Официален вестник на Европейския съюз и на други места на покана за заявяване на интерес. Управителният съвет може да изиска нова процедура, ако счита, че никой от фигуриращите в първия списък кандидати не е подходящ. Изпълнителният директор се назначава въз основа на личните му качества, опита му в областта на убежището и административните и управленските му умения. Преди да бъде назначен, избраният от управителния съвет кандидат се поканва да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
След изявлението Европейският парламент може да приеме становище относно избрания кандидат. Управителният съвет информира Европейския парламент относно начина, по който това становище е взето предвид. Становището се смята за лично и поверително до назначаването на кандидата.
През последните девет месеца от петгодишния мандат на изпълнителния директор Комисията извършва оценка, по-специално на:
-
резултатите от работата на изпълнителния директор; и
-
задачите и нуждите на Службата за подкрепа през следващите години.
2. Като взема предвид оценката и само в случаите, когато това е оправдано с оглед на мисията и нуждите на Службата за подкрепа, управителният съвет може да удължи мандата на изпълнителния директор еднократно с не повече от три години.
3. Управителният съвет уведомява Европейския парламент за намерението си да удължи мандата на изпълнителния директор. През последния месец преди удължаването на мандата към изпълнителния директор се отправя покана да направи изявление пред компетентната(ите) комисия(и) на Европейския парламент и да отговори на въпросите, поставени от членовете на комисията(ите).
Член 31
Задължения на изпълнителния директор
1. Службата за подкрепа се ръководи от изпълнителния директор, който е независим при осъществяването на своите задължения. Изпълнителният директор се отчита за действията си пред управителния съвет.
2. Без да се засягат правомощията на Комисията, на управителния съвет и на изпълнителния комитет, ако такъв е създаден, изпълнителният директор не търси и не получава инструкции от никое правителство и от никой друг орган.
3. Изпълнителният директор докладва на Европейския парламент относно изпълнението на своите задължения, когато бъде поканен да направи това. Съветът може да покани изпълнителния директор да докладва за изпълнението на своите задължения.
4. Изпълнителният директор е законният представител на Службата за подкрепа.
5. Изпълнителният директор може да бъде подпомаган от един или повече ръководители на отдели. В случай че изпълнителният директор отсъства или е възпрепятстван, един от ръководителите на отдели го замества.
6. Изпълнителният директор отговаря за административното управление на Службата за подкрепа и за изпълнението на задачите, които са ѝ поставени съгласно настоящия регламент. По-конкретно, изпълнителният директор отговаря за:
а)
текущото управление на Службата за подкрепа;
б)
изготвянето на работните програми на Службата за подкрепа след получаване на становището на Комисията;
в)
изпълнението на приетите от управителния съвет работни програми и решения;
г)
изготвянето на предвидените в член 4, буква б) доклади за държави на произход;
д)
изготвянето на проект за финансови правила на Службата за подкрепа, които се приемат от управителния съвет по силата на член 37, и на правилата за прилагането им;
е)
изготвянето на проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа и на изпълнението на нейния бюджет;
ж)
упражняването по отношение на персонала на Службата за подкрепа на правомощията, предвидени в член 38;
з)
вземането на всички решения относно управлението на информационните системи, предвидени в настоящия регламент, включително на посочения в член 4, буква в) информационен портал;
и)
вземането на всички решения относно управлението на вътрешните структури на Службата за подкрепа;
й)
координацията и функционирането на консултативния форум, предвиден в член 51. За тази цел изпълнителният директор, в консултация със съответните организации на гражданското общество, приема на първо място план за създаване на консултативния форум. След официалното създаване на форума изпълнителният директор, в консултация с консултативния форум, приема оперативен план, който включва правила относно честотата и естеството на консултациите и организационните механизми за прилагане на член 51. Освен това се постига споразумение относно прозрачни критерии за текущо участие в консултативния форум.
Член 32
Работни групи
1. В рамките на своите правомощия, уредени в настоящия регламент, Службата за подкрепа може да създава работни групи, съставени от експерти от органите на държавите-членки, компетентни в областта на убежището, включително съдии. Службата за подкрепа създава работни групи за целите на член 4, буква д) и член 12, параграф 2. Експертите могат да имат заместници, които се определят едновременно с тях.
2. Комисията участва по право в работните групи. Представители на ВКБООН могат да присъстват на всички или на част от заседанията на работните групи на Службата за подкрепа в зависимост от естеството на разглежданите въпроси.
3. Работните групи могат да поканят да присъства на заседанията всяко лице, чието мнение може да бъде от интерес, включително представители на гражданското общество, работещи в областта на убежището.
ГЛАВА 5
ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 33
Бюджет
1. За всяка финансова година, която съвпада с календарната година, се изготвя разчет на всички приходи и разходи на Службата за подкрепа, като те се вписват в нейния бюджет.
2. Приходите и разходите в бюджета на Службата за подкрепа са балансирани.
3. Без да се засягат други ресурси, приходите на Службата за подкрепа включват:
а)
вноска на Съюза, вписана в общия бюджет на Европейския съюз;
б)
всички доброволни вноски на държавите-членки;
в)
таксите, получени за публикации и за всяка услуга, предоставена от Службата за подкрепа;
г)
вноска от асоциираните държави.
4. Разходите на Службата за подкрепа включват възнаграждението на персонала, административните, инфраструктурните и оперативните разходи.
Член 34
Изготвяне на бюджета
1. Всяка година изпълнителният директор изготвя проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година, включващ щатното разписание, и го изпраща на управителния съвет.
2. Въз основа на този проект управителният съвет изготвя предварителен проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа за следващата финансова година.
3. Предварителният проект за разчет на приходите и разходите на Службата за подкрепа се изпраща на Комисията всяка година до 10 февруари. До 31 март управителният съвет изпраща на Комисията окончателен проект на разчета, който включва проект за щатно разписание.
4. Комисията изпраща разчета на Европейския парламент и на Съвета („бюджетния орган“) заедно с проекта за общ бюджет на Европейския съюз.
5. Въз основа на разчета Комисията вписва в проекта за общ бюджет на Европейския съюз прогнозите, които счита за необходими за щатното разписание и размера на субсидията за сметка на общия бюджет, който Комисията представя пред бюджетния орган в съответствие с членове 313 и 314 ДФЕС.
6. Бюджетният орган разрешава бюджетните кредити за субсидията на Службата за подкрепа.
7. Бюджетният орган приема щатното разписание на Службата за подкрепа.
8. Бюджетът на Службата за подкрепа се приема от управителния съвет. Той става окончателен след окончателното приемане на общия бюджет на Европейския съюз. При необходимост той се коригира съответно.
9. Управителният съвет уведомява в най-кратък срок бюджетния орган за намерението си да осъществи всеки проект, който може да има значителни финансови последствия за финансирането на бюджета, по-специално проекти, свързани с недвижима собственост, като наемането или закупуването на сгради. Той информира Комисията за това.
10. Когато клон на бюджетния орган е уведомил за намерението си да представи становище, той изпраща това становище на управителния съвет в срок от шест седмици след датата на уведомяването за проекта.
Член 35
Изпълнение на бюджета
1. Изпълнителният директор изпълнява бюджета на Службата за подкрепа.
2. Всяка година изпълнителният директор изпраща на бюджетния орган цялата информация, свързана с резултатите от процедурите по оценка.
Член 36
Представяне на отчетите и освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета
1. До 1 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Службата за подкрепа предава на счетоводителя на Комисията междинните отчети заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Счетоводителят на Комисията консолидира междинните отчети на институциите и децентрализираните органи в съответствие с член 128 от Финансовия регламент.
2. До 31 март след приключване на финансовата година счетоводителят на Комисията изпраща на Сметната палата междинните отчети на Службата за подкрепа заедно с доклад за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година. Докладът за бюджетното и финансовото управление през съответната финансова година се изпраща също и на Европейския парламент и на Съвета.
3. При получаване на забележките на Сметната палата по междинните отчети на Службата за подкрепа съгласно член 129 от Финансовия регламент изпълнителният директор изготвя окончателните отчети на Службата за подкрепа на своя отговорност, и ги предава за становище на управителния съвет.
4. Управителният съвет дава становище по окончателните отчети на Службата за подкрепа.
5. До 1 юли след приключване на финансовата година изпълнителният директор изпраща окончателните отчети, заедно със становището на управителния съвет, на Европейския парламент, Съвета, Комисията и Сметната палата.
6. Окончателните отчети се публикуват.
7. Изпълнителният директор изпраща на Сметната палата отговор на нейните забележки до 30 септември. Той изпраща този отговор и на управителния съвет.
8. Съгласно член 146, параграф 3 от Финансовия регламент изпълнителният директор представя на Европейския парламент, по негово искане, всякаква информация, необходима за правилното осъществяване на процедурата по освобождаване от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за съответната финансова година.
9. По препоръка на Съвета, който взема решение с квалифицирано мнозинство, преди 15 май на година N + 2 Европейският парламент освобождава изпълнителния директор от отговорност във връзка с изпълнението на бюджета за година N.
Член 37
Финансови правила
Финансовите правила, приложими за Службата за подкрепа, се приемат от управителния съвет след консултация с Комисията. Те не се отклоняват от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 на Комисията от 19 ноември 2002 г. относно рамковия Финансов регламент за органите, посочени в член 185 от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (11), освен ако специфичните изисквания за функционирането на Службата за подкрепа не налагат това и при условие че е получено предварително съгласието на Комисията.
ГЛАВА 6
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО ПЕРСОНАЛА
Член 38
Персонал
1. За персонала на Службата за подкрепа, включително нейния изпълнителен директор, се прилагат Правилникът за длъжностните лица на Европейските общности и Условията за работа на другите служители на Европейските общности, уредени в Регламент (ЕИО, Евратом, ЕОВС) № 259/68 (12) (Правилник за длъжностните лица), както и правилата, приети съвместно от институциите на Съюза за целите на тяхното прилагане.
2. Управителният съвет приема, съгласувано с Комисията, необходимите разпоредби за прилагане, посочени в член 110 от Правилника за длъжностните лица.
3. Правомощията, предоставени на органа по назначаването съгласно Правилника за длъжностните лица и на органа, оправомощен да сключва договори съгласно Условията за работа на другите служители, се упражняват от Службата за подкрепа по отношение на собствения ѝ персонал.
4. Управителният съвет приема разпоредби, позволяващи национални експерти от държавите-членки да бъдат командировани на работа в Службата за подкрепа.
Член 39
Привилегии и имунитети
Протоколът относно привилегиите и имунитетите на Европейския съюз се прилага по отношение на Службата за подкрепа.
ГЛАВА 7
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 40
Правен статут
1. Службата за подкрепа е орган на Общността. Тя притежава юридическа правосубектност.
2. Във всяка държава-членка Службата за подкрепа се ползва с възможно най-широката юридическа правоспособност, предоставена на юридическите лица съгласно законодателството на съответната държава-членка. По-специално, тя може да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебно производство.
3. Службата за подкрепа се представлява от своя изпълнителен директор.
Член 41
Езиков режим
1. За Службата за подкрепа се прилагат разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13).
2. Без да се засягат решенията, взети по силата на член 342 ДФЕС, общият годишен доклад за дейността на Службата за подкрепа и годишната работна програма, посочени в член 29, параграф 1, букви в) и е), се изготвят на всички официални езици на институциите на Европейския съюз.
3. Преводите, необходими за работата на Службата за подкрепа, се извършват от Центъра за преводи към органите на Европейския съюз.
Член 42
Достъп до документи
1. По отношение на документите, съхранявани от Службата за подкрепа, се прилага Регламент (ЕО) № 1049/2001.
2. В срок от шест месеца от датата на първото си заседание управителният съвет приема подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) № 1049/2001.
3. Решенията, взети от Службата за подкрепа съгласно член 8 от Регламент (ЕО) № 1049/2001, могат да бъдат предмет на жалба пред омбудсмана или на иск пред Съда на Европейския съюз при условията, предвидени съответно в членове 228 и 263 ДФЕС.
4. Обработката на лични данни от Службата за подкрепа е предмет на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 43
Правила за сигурност относно защитата на класифицирана информация и на некласифицирана чувствителна информация
1. Службата за подкрепа прилага принципите за сигурност, съдържащи се в Решение 2001/844/ЕО, ЕОВС, Евратом на Комисията от 29 ноември 2001 г. за изменение на нейния процедурен правилник (14), inter alia, разпоредбите относно обмена, обработката и съхранението на класифицирана информация.
2. Службата за подкрепа прилага също принципите за сигурност относно обработката на некласифицирана чувствителна информация, приети и прилагани от Комисията.
Член 44
Борба с измамите
1. За целите на борбата с измамите, корупцията и другите незаконни дейности се прилага без ограничение Регламент (ЕО) № 1073/1999.
2. Службата за подкрепа се присъединява към Междуинституционалното споразумение от 25 май 1999 г. и незабавно приема съответните разпоредби, които се прилагат за всички служители на Службата за подкрепа.
3. Решенията относно финансирането и споразуменията и инструментите за изпълнение, произтичащи от тях, изрично предвиждат, че Сметната палата и OLAF могат да извършват при необходимост проверки на място измежду получателите на финансиране от Службата за подкрепа и лицата, отговорни за разпределението му.
Член 45
Режим по отношение на отговорността
1. Договорната отговорност на Службата за подкрепа се урежда от приложимото към съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да постановява решения въз основа на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Службата за подкрепа договор.
3. В случай на извъндоговорна отговорност, в съответствие с основните принципи, общи за правото на държавите-членки, Службата за подкрепа възстановява всички вреди, причинени от нейните отдели или служители при изпълнението на техните задължения.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен по спорове, свързани с обезщетения за посочените в параграф 3 вреди.
5. Личната отговорност на служителите на Службата за подкрепа спрямо нея се урежда от приложимите за тях разпоредби на Правилника за длъжностните лица.
Член 46
Оценка и преразглеждане
1. Не по-късно от 19 юни 2014 г. Службата за подкрепа възлага извършването на независима външна оценка на постигнатите резултати въз основа на мандат, даден от управителния съвет, съгласувано с Комисията. Тази оценка обхваща въздействието на Службата за подкрепа върху практическото сътрудничество в областта на убежището и върху ОЕСУ. Оценката надлежно отчита постигнатия напредък, в рамките на нейния мандат, и включва оценка дали са необходими допълнителни мерки за осигуряване на ефективна солидарност и споделяне на отговорностите с държавите-членки, подложени на особен натиск. По-конкретно, в оценката се разглежда евентуалната необходимост от изменение на правомощията на Службата за подкрепа, включително финансовите последици от такова изменение, като се разглежда също и въпросът дали управленската структура е подходяща за изпълнението на задачите на Службата за подкрепа. При извършването на оценката се вземат предвид становищата на заинтересованите страни както на равнище на Съюза, така и на национално равнище.
2. Управителният съвет, съгласувано с Комисията, взема решение относно графика на бъдещите оценки, като се съобразява с резултатите от оценката, посочена в параграф 1.
Член 47
Административен контрол
Дейността на Службата за подкрепа подлежи на контрол от омбудсмана в съответствие с разпоредбите на член 228 ДФЕС.
Член 48
Сътрудничество с Дания
Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество с Дания, включително обмена на информация и най-добри практики по въпроси, попадащи в нейната област на дейност.
Член 49
Сътрудничество с трети държави и с асоциирани държави
1. Службата за подкрепа е отворена за участие на Исландия, Лихтенщайн, Норвегия и Швейцария, в качеството им на наблюдатели. Изготвят се договорености, с които се определят по-специално характерът, обхватът и правилата за участието на тези държави в работата на Службата за подкрепа. Тези договорености включват разпоредби относно участието в инициативите на Службата за подкрепа, финансовите вноски и персонала. По въпросите, свързани с персонала, при всички случаи посочените договорености са в съответствие с Правилника за длъжностните лица.
2. По въпроси, свързани с нейните дейности, в рамките на необходимото за изпълнението на нейните задачи, съгласувано с Комисията и в рамките на своите правомощия, Службата за подкрепа улеснява оперативното сътрудничество между държавите-членки и трети държави, различни от посочените в параграф 1, в рамките на политиката на Съюза в областта на външните отношения, и може да сътрудничи с органите на трети държави, компетентни по технически аспекти в областите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, в съответствие със съответните разпоредби на ДФЕС.
Член 50
Сътрудничество с ВКБООН
Службата за подкрепа сътрудничи с ВКБООН в областите, уредени с настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с ВКБООН. От страна на Службата за подкрепа, управителният съвет се произнася относно работните договорености, включително бюджетните им аспекти.
Освен това управителният съвет може да вземе решение Службата за подкрепа да предостави финансови средства за покриване на разходите на ВКБООН за дейности, които не са предвидени в работните договорености. Те са част от привилегированите отношения на сътрудничество, установени между Службата за подкрепа и ВКБООН в съответствие с настоящия член и с член 2, параграф 5, член 5, член 9, параграф 1, член 25, параграф 4 и член 32, параграф 2. В съответствие с член 75 от Регламент (ЕО, Евратом) № 2343/2002 се прилагат съответните разпоредби на Финансовия регламент и правилата за неговото прилагане.
Член 51
Консултативен форум
1. Службата за подкрепа поддържа тесен диалог със съответните организации на гражданското общество и съответните компетентни органи, работещи в областта на политиката за убежище на местно, регионално, национално, европейско или международно равнище и създава за тази цел консултативен форум.
2. Консултативният форум представлява механизъм за обмен на информация и обединяване на знания. Той осигурява тесен диалог между Службата за подкрепа и съответните заинтересовани страни.
3. В консултативния форум могат да участват заинтересовани страни в съответствие с параграф 1. При възникване на конкретни потребности в областите, посочени като приоритетни в работата на Службата за подкрепа, тя може да се отнесе до членовете на консултативния форум.
ВКБООН по право е член на консултативния форум.
4. Службата за подкрепа използва консултативния форум по-специално за:
а)
отправяне на предложения към управителния съвет относно годишната работна програма, която се приема съгласно член 29, параграф 1, буква е);
б)
осигуряване на обратна връзка към управителния съвет и отправяне на предложения за последващи мерки по отношение на посочения в член 29, параграф 1, буква в) годишен доклад и посочения в член 12, параграф 1 годишен доклад относно положението в областта на убежището в Съюза; и
в)
информиране на изпълнителния директор и на управителния съвет за заключенията и препоръките от конференции, семинари и заседания, представляващи интерес за работата на Службата за подкрепа.
5. Консултативният форум заседава поне веднъж годишно.
Член 52
Сътрудничество с Frontex, FRA, други органи на Съюза и с международни организации
Службата за подкрепа сътрудничи с органите на Съюза, които извършват дейности, свързани с областта на дейност на Службата за подкрепа, и по-специално с Frontex и с FRA, както и с международни организации, компетентни по въпросите, обхванати от настоящия регламент, в рамките на работни договорености, сключени с тези органи, съгласно разпоредбите на ДФЕС и разпоредбите относно компетентността на тези органи.
Сътрудничеството позволява да се постигне взаимодействие между съответните органи и да се избегне дублиране на работата, извършвана съгласно техните правомощия.
Член 53
Споразумение за седалището и условия за функциониране
Необходимите разпоредби за настаняването на Службата за подкрепа в приемащата държава-членка и за инфраструктурата, предоставена на разположение от тази държава-членка, както и конкретните правила, приложими в приемащата държава-членка за изпълнителния директор, членовете на управителния съвет, персонала на Службата за подкрепа и членовете на техните семейства, се определят в споразумение за седалището, сключено между Службата за подкрепа и приемащата държава-членка след одобрение от управителния съвет. Приемащата държава-членка осигурява възможно най-добрите условия за доброто функциониране на Службата за подкрепа, в това число многоезиково училищно обучение с европейска насоченост и подходящи транспортни връзки.
Член 54
Започване на дейността на Службата за подкрепа
Службата за подкрепа започва да функционира пълноценно до 19 юни 2011 г.
Комисията отговаря за създаването на Службата за подкрепа и нейната първоначална дейност до момента, в който Службата за подкрепа придобие оперативна способност да изпълнява собствения си бюджет.
За тази цел:
-
докато изпълнителният директор не поеме функциите си след назначаването си от управителния съвет в съответствие с член 30, функциите на изпълнителен директор могат да бъдат изпълнявани от длъжностно лице на Комисията в качеството на временно изпълняващ длъжността директор;
-
задачите на Службата за подкрепа могат да бъдат изпълнявани от длъжностни лица на Комисията под отговорността на временно изпълняващия длъжността директор или на изпълнителния директор.
Временно изпълняващият длъжността директор е оправомощен да разрешава всички плащания, извършвани с предвидените в бюджета на Службата за подкрепа бюджетни кредити, след одобрение от управителния съвет, и може да сключва договори, включително договори за наемане на персонал, след приемането на щатното разписание на Службата за подкрепа.
Член 55
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите-членки в съответствие с договорите.
Съставено в Страсбург на 19 май 2010 година.
UREDBA (EU) št. 439/2010 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 19. maja 2010
o ustanovitvi Evropskega azilnega podpornega urada
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 74 in člena 78(1) in (2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Politika Unije o skupnem evropskem azilnem sistemu (CEAS) je ob upoštevanju določb Haaškega programa zasnovana tako, da se bo z učinkovitim usklajenim postopkom v skladu z vrednotami in humanitarno tradicijo Evropske unije vzpostavilo skupno azilno območje.
(2)
V zadnjih letih je bil zahvaljujoč uvedbi skupnih minimalnih standardov dosežen precejšen napredek pri vzpostavitvi CEAS. Vendar med državami članicami še obstajajo velike razlike pri zagotavljanju mednarodne zaščite in pri oblikah te mednarodne zaščite. Te razlike bi bilo treba zmanjšati.
(3)
Komisija je v načrtu politike azila, ki ga je sprejela junija 2008, napovedala, da si bo prizadevala za razvoj CEAS in v ta namen predlagala revizijo obstoječih zakonodajnih instrumentov, da se zagotovi večja usklajenost veljavnih standardov, in okrepila podporo praktičnemu sodelovanju med državami članicami, zlasti s predložitvijo zakonodajnega predloga za ustanovitev Evropskega azilnega podpornega urada (v nadaljnjem besedilu: podporni urad), da bi se okrepila koordinacija operativnega sodelovanja med državami članicami, namenjenega učinkovitemu izvajanju skupnih pravil.
(4)
Evropski svet je v Evropskem paktu o priseljevanju in azilu, sprejetem septembra 2008, znova slovesno poudaril, da ima vsak preganjani tujec pravico do pomoči in zaščite na ozemlju Evropske unije v skladu z Ženevsko konvencijo o statusu beguncev z dne 28. julija 1951, kakor je bila spremenjena z newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967, in drugimi ustreznimi pogodbami. Prav tako je bilo izrecno dogovorjeno, da se ustanovi evropski podporni urad leta 2009.
(5)
Namen sodelovanja v praksi na področju azila je povečati zbliževanje in zagotoviti stalno kakovost postopkov odločanja držav članic na tem področju znotraj evropskega zakonodajnega okvira. V zadnjih letih so se že začeli izvajati številni ukrepi sodelovanja v praksi, zlasti sprejetje skupnega pristopa k informacijam o državah izvora in vzpostavitev skupnega evropskega programa usposabljanja na področju azila.
(6)
Za krepitev in razvoj teh ukrepov sodelovanja bi bilo treba ustanoviti podporni urad. Podporni urad bi moral ustrezno upoštevati ukrepe sodelovanja in iz njih pridobljene izkušnje.
(7)
V državah članicah, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so posebej in nesorazmerno obremenjeni, kar je zlasti posledica njihovega geografskega položaja ali demografskih razmer, bi moral podporni urad podpirati razvijanje solidarnosti znotraj Unije, s čimer bi spodbujali boljšo preseljevanje upravičencev do mednarodne zaščite med državami članicami, pri čemer je treba zagotoviti, da azilni sistemi in sistemi za sprejem ne postanejo predmet zlorab.
(8)
Da bo podporni urad kar najbolje izvajal svoj mandat, bi moral biti neodvisen, kar zadeva tehnična vprašanja, in pravno, upravno in finančno samostojen. Podporni urad bi zato moral biti organ Unije, ki ima pravno osebnost in ki izvaja izvedbena pooblastila, podeljena s to uredbo.
(9)
Podporni urad bi moral tesno sodelovati z azilnimi organi držav članic, nacionalnimi službami za azil in priseljevanje in drugimi službami ter se pri tem opreti na zmogljivosti in strokovno znanje teh služb, in s Komisijo. Države članice bi morale sodelovati s podpornim uradom, da bi zagotovile uresničevanje njegovega mandata.
(10)
Podporni urad bi moral tesno sodelovati tudi z Visokim komisarjem ZN za begunce (UNHCR) in po potrebi z ustreznimi mednarodnimi organizacijami, da bi izkoristil njihovo strokovno znanje in izkušnje ter pomoč. Vlogo UNHCR in drugih ustreznih mednarodnih organizacij bi bilo treba v ta namen v celoti priznati, te organizacije pa v celoti vključiti v delo podpornega urada. Finančna sredstva, ki jih podporni urad da na voljo UNHCR v skladu s to uredbo, ne bi smela povzročiti dvojnega financiranja dejavnosti UNHCR iz drugih mednarodnih ali nacionalnih virov.
(11)
Poleg tega bi moral podporni urad za uresničevanje njegovega namena in v obsegu, potrebnem za izpolnjevanje njegovih nalog, sodelovati z drugimi organi Unije, zlasti Evropsko agencijo za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (Frontex), ki je bila ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004 (2), ter Agencijo Evropske unije za temeljne pravice (FRA), ki je bila ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 168/2007 (3).
(12)
Da bi se izognili podvajanju dejavnosti, bi moral podporni urad svoje dejavnosti usklajevati tudi z Evropsko migracijsko mrežo, ustanovljeno z Odločbo Sveta 2008/381/ES (4). Podporni urad bi moral tudi vzdrževati tesen dialog z organizacijami civilne družbe zaradi izmenjave informacij in zbiranja znanja na področju azila.
(13)
Podporni urad bi moral delovati kot evropsko središče za strokovno znanje in izkušnje na področju azila, pristojno za spodbujanje, koordinacijo in krepitev različnih oblik praktičnega sodelovanja med državami članicami na področju azila, da bi države članice lahko bolje zagotavljale mednarodno zaščito osebam, ki so do nje upravičene, obenem pa ustrezno in učinkovito obravnavale osebe, ki do mednarodne zaščite niso upravičeni, kadar je to primerno. Mandat podpornega urada bi moral biti osredotočen na tri glavne naloge, in sicer prispevek k izvajanju CEAS, podpora praktičnemu sodelovanju med državami članicami na področju azila in podpora državam članicam, ki se soočajo s posebnimi obremenitvami.
(14)
Podporni urad ne bi smel imeti nobenih neposrednih ali posrednih pristojnosti v zvezi s sprejemanjem odločitev azilnih organov držav članic glede posameznih prošenj za mednarodno zaščito.
(15)
Da se državam članicam, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so posebej obremenjeni, zagotovi hitra in učinkovita operativna pomoč in/ali se usklajuje zagotavljanje te pomoči, bi moral podporni urad na zahtevo zadevnih držav članic usklajevati ukrepe za pomoč tem državam članicam, med drugim z napotitvijo podpornih skupin za azil, ki jih sestavljajo strokovnjaki s tega področja, na njihovih ozemljih. Te skupine bi morale zlasti zagotavljati strokovno znanje in izkušnje povezane s tolmačenjem, informacijami o državah izvora ter znanjem o vodenju azilnih postopkov. Ureditev podpornih skupin za azil bi morala biti določena s to uredbo, da se zagotovi njihovo učinkovito napotitev.
(16)
Podporni urad bi moral uresničevati svoj namen v okoliščinah, ki bi mu omogočale, da bi deloval kot referenčna točka zaradi svoje neodvisnosti, znanstvene in tehnične kakovosti pomoči, ki jo zagotavlja, ter informacij, ki jih razširja, preglednosti svojih postopkov in metod delovanja ter prizadevnosti pri izvajanju dodeljenih nalog.
(17)
Za učinkovit nadzor nad delovanjem podpornega urada bi morale biti v njegovem upravnem odboru zastopane Komisija in države članice. Upravni odbor bi morali, če je mogoče, sestavljati operativni vodje azilnih organov držav članic, oziroma njihovi predstavniki. Imeti bi moral potrebna pooblastila, zlasti za pripravo proračuna, preverjanje njegovega izvrševanja, sprejetje ustreznih finančnih pravil, oblikovanje preglednih delovnih postopkov za sprejemanje odločitev, sprejetje letnega poročila o stanju na področju azila v Uniji in tehničnih dokumentov o izvajanju instrumentov Unije na področju azila, imenovanje izvršnega direktorja in po potrebi izvršnega odbora. Da bi bil UNHCR v celoti vključen v delo podpornega urada in glede na njegovo strokovno znanje in izkušnje na področju azila, bi moral biti zastopan v upravnem odboru s predstavnikom, ki bi bil brez glasovalne pravice.
(18)
Glede na naravo nalog podpornega urada in vlogo izvršnega direktorja in da bi Evropski parlament lahko sprejel mnenje o izbranem kandidatu pred njegovim imenovanjem in pred morebitnim podaljšanjem njegovega mandata, bi moral izvršni direktor podati izjavo pred pristojnim odborom ali odbori Evropskega parlamenta in odgovarjati na vprašanja teh odborov. Izvršni direktor bi moral Evropskemu parlamentu predložiti tudi letno poročilo. Poleg tega bi bilo treba Evropskemu parlamentu omogočiti, da izvršnega direktorja povabi, da poroča o izvrševanju svojih nalog.
(19)
Da bi podpornemu uradu zagotovili polno avtonomnost in neodvisnost, bi moral imeti lastni proračun, katerega večji del bi predstavljali prispevki Unije. O financiranju podpornega urada bi se moral dogovoriti proračunski organ, kakor to določa točka 47 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (5). Za prispevek Unije in vse donacije v breme splošnega proračuna Evropske unije bi se moral uporabljati proračunski postopek Unije. Revizijo računov bi moralo opraviti Računsko sodišče.
(20)
Podporni urad bi moral sodelovati z azilnimi organi tretjih držav in mednarodnimi organizacijami, pristojnimi za področja, ki spadajo v področje uporabe te uredbe, ter tretjimi državami v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih v skladu z ustreznimi določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).
(21)
V skladu s členom 3 Protokola o stališču Velike Britanije in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji (PEU) in PDEU, sta Velika Britanija in Irska v pismih z dne 18. maja 2009 sporočili, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.
(22)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.
(23)
Glede na to, da je Danska kot država članica doslej prispevala k praktičnemu sodelovanju med državami članicami na področju azila, bi moral podporni urad spodbujati operativno sodelovanje s to državo. V ta namen bi bilo treba danskega predstavnika povabiti, da sodeluje na vseh sejah upravnega odbora, ki bi lahko po potrebi odločil tudi, da povabi danske opazovalce na seje delovnih skupin.
(24)
Za uresničitev namena podpornega urada bi bilo treba državam, ki so sklenile sporazume z Unijo, na podlagi katerih so sprejele in uporabljajo pravo Unije na področju, ki ga ureja ta uredba, zlasti Islandiji, Lihtenštajnu, Norveški in Švici, omogočiti sodelovanje v podpornem uradu. Urad bi lahko v dogovoru s Komisijo in v skladu z določbami PDEU sklenil tudi delovne dogovore z državami, ki z Unijo niso sklenile sporazumov, na podlagi katerih bi sprejele in uporabljale pravo Unije. Urad pa v nobenem primeru ne bi smel oblikovati samostojne zunanje politike.
(25)
Za podporni urad bi se zato morala uporabljati Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (6) (v nadaljnjem besedilu: Finančna uredba), in zlasti člen 185 navedene uredbe.
(26)
Za podporni urad bi se morala brez omejitev uporabljati Uredba (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (7), obenem pa bi moral podporni urad pristopiti k Medinstitucionalnemu sporazumu z dne 25. maja 1999 med Evropskim parlamentom, Svetom Evropske unije in Komisijo Evropskih skupnosti o internih preiskavah Evropskega urada za boj proti goljufijam (8).
(27)
Za podporni urad bi se morala uporabljati Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (9).
(28)
Urad bi moral pri obdelavi osebnih podatkov uporabljati Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (10).
(29)
Potrebne določbe glede nastanitve podpornega urada v državi članici, kjer bo imel sedež, in posebna pravila, ki se uporabljajo za celotno osebje podpornega urada in njihove družinske člane, bi bilo treba določiti v sporazumu o sedežu. Poleg tega bi morala država članica gostiteljica zagotoviti najboljše možne pogoje za uspešno delovanje podpornega urada, vključno s šolanjem otrok in prevozi, da bi lahko urad pridobil visokokakovostne človeške vire iz čim širšega geografskega območja.
(30)
Ker ciljev te uredbe, in sicer potrebe po boljšem izvajanju CEAS, spodbujanju, koordinaciji in krepitvi praktičnega sodelovanja med državami članicami na področju azila, zagotavljanju in/ali usklajevanju zagotavljanja operativne pomoči državam članicam, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so posebej obremenjeni, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in se jih torej, zaradi obsega in učinkov ukrepov, lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 PEU. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je nujno za dosego teh ciljev.
(31)
Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah, in bi jo bilo treba uporabljati v skladu s pravico do azila, priznano v členu 18 Listine -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE 1
USTANOVITEV IN NAMEN EVROPSKEGA AZILNEGA PODPORNEGA URADA
Člen 1
Ustanovitev Evropskega azilnega podpornega urada
Ustanovi se Evropski azilni podporni urad (v nadaljnjem besedilu: podporni urad), da bi prispeval k boljšemu izvajanju skupnega evropskega azilnega sistema (CEAS), okrepil praktično sodelovanje med državami članicami na področju azila in zagotovil in/ali usklajeval zagotavljanje operativne pomoči državam članicam, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so še posebej obremenjeni.
Člen 2
Namen podpornega urada
1. Podporni urad spodbuja, usklajuje in krepi različne oblike praktičnega sodelovanja med državami članicami na področju azila, da bi prispeval k boljšemu izvajanju CEAS. Podporni urad bo v zvezi s tem v celoti vključen v zunanjo razsežnost CEAS.
2. Podporni urad zagotavlja učinkovito operativno pomoč državam članicam, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so posebej obremenjeni, pri čemer uporabi vsa ustrezna sredstva, ki so mu na voljo, med drugim usklajevanje sredstev, ki jih pod pogoji iz te uredbe zagotovijo države članice.
3. Podporni urad zagotavlja znanstveno in tehnično podporo v zvezi s politiko in zakonodajo Unije na vseh področjih, ki neposredno ali posredno vplivajo na azil, da bi tako lahko v celoti podprl praktično sodelovanje na področju azila ter učinkovito izpolnil svoje naloge. Je neodvisen vir informacij o vseh vprašanjih na teh področjih.
4. Podporni urad izpolnjuje svoj namen v okoliščinah, ki mu omogočajo, da deluje kot referenčna točka zaradi svoje neodvisnosti, znanstvene in tehnične kakovosti pomoči, ki jo zagotavlja, ter informacij, ki jih razširja, preglednosti svojih postopkov in metod delovanja ter svoje prizadevnosti pri izvajanju dodeljenih nalog, pa tudi podpore informacijske tehnologije, potrebne za izvajanje svojega mandata.
5. Podporni urad tesno sodeluje z azilnimi organi držav članic, nacionalnimi službami za azil in priseljevanje ter drugimi nacionalnimi službami in Komisijo. Podporni urad opravlja svoje naloge brez poseganja v naloge, dodeljene drugim ustreznim organom Unije, ter z njimi in UNHCR tesno sodeluje.
6. Podporni urad nima nobenih pristojnosti v zvezi s sprejemanjem odločitev azilnih organov držav članic glede posameznih prošenj za mednarodno zaščito.
POGLAVJE 2
NALOGE PODPORNEGA URADA
ODDELEK 1
Podpora praktičnemu sodelovanju na področju azila
Člen 3
Najboljše prakse
Podporni urad organizira, spodbuja in usklajuje dejavnosti, ki omogočajo izmenjavo informacij ter opredelitev in razširjanje dobrih praks med državami članicami na področju azila.
Člen 4
Informacije o državi izvora
Podporni urad organizira, spodbuja in usklajuje dejavnosti v zvezi z informacijami o državah izvora, zlasti:
(a)
pregledno in nepristransko zbiranje ustreznih, zanesljivih, točnih in ažurnih informacij o državi izvora prosilcev za mednarodno zaščito, in sicer ob uporabi vseh ustreznih virov informacij, vključno z informacijami vladnih, nevladnih in mednarodnih organizacij ter institucij in organov Unije;
(b)
pripravo poročil o državah izvora na podlagi informacij, zbranih v skladu s točko (a);
(c)
upravljanje in razvijanje portala za zbiranje informacij o državah izvora ter njegovo vzdrževanje, vključno s potrebnimi pravili o dostopu do teh informacij v skladu s členom 42, da se zagotovi preglednost;
(d)
oblikovanje skupnega formata in skupne metodologije za predstavitev, preverjanje in uporabo informacij o državah izvora;
(e)
pregledno analizo informacij o državah izvora, da bi pospešili konvergenco ocenjevalnih meril, po potrebi z uporabo rezultatov dela ene ali več delovnih skupin. Namen te analize ni dajati navodila državam članicam za odobritev ali zavrnitev prošenj za mednarodno zaščito.
Člen 5
Podpora premestitvam upravičencev do mednarodne zaščite znotraj Unije
V državah članicah, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so še posebej in nesorazmerno obremenjeni, kar je zlasti posledica njihovega geografskega položaja ali demografskih razmer, podporni urad spodbuja, lajša in koordinira izmenjavo informacij ter druge dejavnosti, povezane s premestitvami znotraj Unije. Premestitve znotraj Unije se opravijo zgolj na podlagi dogovora med državami članicami in s soglasjem zadevnega upravičenca do mednarodne zaščite, ter po potrebi po posvetovanju z UNHCR.
Člen 6
Podpora usposabljanju
1. Podporni urad oblikuje in razvija usposabljanja, namenjena članom vseh nacionalnih uprav, sodišč in razsodišč, pa tudi vsem vrstam nacionalnih služb držav članic, pristojnih na področju azila. Udeležba pri usposabljanju ne posega v nacionalne sisteme ali postopke.
Podporni urad tovrstna usposabljanja pripravlja v tesnem sodelovanju z azilnimi organi držav članic in po potrebi izkoristi strokovno znanje akademskih institucij in drugih ustreznih organizacij.
2. Podporni urad upravlja in oblikuje evropski azilni načrt ter pri tem upošteva sedanje sodelovanje Unije na tem področju.
3. Usposabljanje, ki ga nudi podporni urad, je lahko splošno, posebno ali tematsko ter lahko vključuje metodologijo „usposabljanje inštruktorjev“.
4. Posebne ali tematske dejavnosti usposabljanja za pridobitev znanja in izkušenj o zadevah s področja azila med drugim vključujejo naslednja področja:
(a)
mednarodne človekove pravice in pravni red Unije na področju azila, vključno s posebnimi pravnimi primeri in primeri sodne prakse;
(b)
vprašanja, povezana z obravnavo prošenj za azil mladoletnikov in ranljivih oseb s posebnimi potrebami;
(c)
tehnike opravljanja razgovorov;
(d)
uporaba izvedenskih zdravstvenih in pravnih poročil v azilnih postopkih;
(e)
vprašanja, povezana s pridobivanjem in uporabo informacij o državah izvora;
(f)
pogoji za sprejem, vključno s posebnim poudarkom na ranljivih skupinah in žrtvah mučenja.
5. Ponujena usposabljanja so visoko kakovostna in opredelijo ključna načela in najboljše prakse, da bi se upravne metode, odločitve in pravne prakse čim bolj zbližale, ob polnem spoštovanju samostojnosti nacionalnih sodišč in razsodišč.
6. Podporni urad strokovnjakom, ki so del intervencijske skupine za azil iz člena 15, zagotovi strokovna usposabljanja v zvezi z opravljanjem njihovih nalog in funkcij ter vodi redna praktična usposabljanja teh strokovnjakov v skladu z razporedom za strokovna in praktična usposabljanja iz letnega delovnega programa urada.
7. Podporni urad lahko usposabljanja organizira v sodelovanju z državami članicami na njihovem ozemlju.
Člen 7
Podpora zunanji razsežnosti CEAS
Podporni urad v soglasju s Komisijo usklajuje izmenjavo informacij ter druge sprejete ukrepe v zvezi z vprašanji, povezanimi z izvajanjem instrumentov in mehanizmov, ki se navezujejo na zunanjo razsežnost CEAS.
Podporni urad koordinira izmenjavo informacij in druge ukrepe o ponovnem naseljevanju, ki so jih sprejele države članice zaradi zadovoljevanja potreb po mednarodni zaščiti beguncev v tretjih državah in izkazovanja solidarnosti z njihovimi državami gostiteljicami.
Podporni urad lahko v okviru mandata in v skladu s členom 49 sodeluje s pristojnimi organi tretjih držav na področju tehničnih vidikov, zlasti pri spodbujanju tretjih držav h krepitvi zmogljivosti njihovih azilnih sistemov in sistemov za sprejem in pri podpori tem državam v tem procesu ter pri izvajanju regionalnih programov zaščite in drugih ustreznih ukrepov, s katerimi bi dosegli trajne rešitve.
ODDELEK 2
Pomoč državam članicam s posebnimi obremenitvami
Člen 8
Posebna obremenitev azilnega sistema in sistema za sprejem
Podporni urad koordinira in podpira skupne ukrepe za pomoč azilnim sistemom in sistemom za sprejem držav članic s posebnimi obremenitvami, kar pomeni izjemno težko in nujno breme za njihove sprejemne zmogljivosti in azilne sisteme. Takšna obremenitev se lahko pojavi v obliki nenadnega pritoka velikega števila državljanov tretjih držav, ki utegnejo potrebovati mednarodno zaščito, lahko pa je posledica geografskega položaja ali demografskih razmer v državi članici.
Člen 9
Zbiranje in analiza informacij
1. Da bi lahko ocenil potrebe držav članic s posebnimi obremenitvami podporni urad zbira, zlasti na podlagi informacij, ki jih predložijo države članice in UNHCR ter po potrebi druge ustrezne organizacije, ustrezne informacije za opredelitev, pripravo in določitev nujnih ukrepov iz člena 10, da bi se lahko soočile s temi obremenitvami.
2. Podporni urad na podlagi podatkov, ki jih predložijo države članice s posebnimi obremenitvami, sistematično opredeli, zbere in analizira razpoložljive informacije glede strukture in osebja, zlasti na področju prevajanja in tolmačenja, informacije o državah izvora in pomoči pri obravnavi in vodenju azilnih primerov, pa tudi zmogljivosti na področju azila v omenjenih državah članicah s posebnimi obremenitvami, da se spodbudi hitro in zanesljivo medsebojno obveščanje različnih azilnih organov držav članic.
3. Podporni urad analizira podatke o vseh nenadnih pritokih večjega števila državljanov tretjih držav, ki bi lahko posebej obremenili azilne sisteme in sisteme za sprejem, in zagotavlja hitro izmenjavo ustreznih informacij med državami članicami in Komisijo. Podporni urad uporablja obstoječe sisteme in mehanizme zgodnjega obveščanja, po potrebi pa vzpostavi sistem zgodnjega obveščanja za lastne namene.
Člen 10
Podpora državam članicam
Podporni urad na zahtevo zadevne države članice usklajuje ukrepe za podporo državam članicam, katerih azilni sistemi in sistemi za sprejem so še posebej obremenjeni, vključno z usklajevanjem:
(a)
ukrepov za podporo državam članicam s posebnimi obremenitvami, da se olajša prva analiza prošenj za azil, ki jih obravnavajo pristojni nacionalni organi;
(b)
ukrepov za zagotovitev ustreznih sprejemnih zmogljivosti za države članice s posebnimi obremenitvami, zlasti začasnih bivališč, prevoznih sredstev in zdravniške pomoči;
(c)
podpornih skupin za azil, katerih postopki delovanja so opredeljeni v poglavju 3.
ODDELEK 3
Prispevek k izvajanju ceas
Člen 11
Zbiranje in izmenjava informacij
1. Podporni urad organizira, usklajuje in spodbuja izmenjavo informacij o izvajanju vseh instrumentov pravnega reda Unije na področju azila med azilnimi organi držav članic, pa tudi med Komisijo in azilnimi organi držav članic. V ta namen lahko podporni urad ustvari podatkovne zbirke o nacionalnih instrumentih, instrumentih Unije in mednarodnih instrumentih na področju azila glede na dejansko stanje ter pravne in sodne prakse ter pri tem med drugim uporablja veljavno ureditev. Brez poseganja v dejavnosti podpornega urada na podlagi členov 15 in 16 se v takih podatkovnih zbirkah ne hranijo osebni podatki, razen če je podporni urad te podatke pridobil iz javno dostopnih dokumentov.
2. Podporni urad zbira zlasti naslednje informacije o:
(a)
obravnavi prošenj za mednarodno zaščito v okviru nacionalnih uprav in organov;
(b)
nacionalnem pravu na področju azila in pravnemu razvoju na tem področju, vključno s sodno prakso.
Člen 12
Poročila in drugi dokumenti podpornega urada
1. Podporni urad pripravi letno poročilo o stanju na področju azila v Uniji in pri tem upošteva informacije, ki so na voljo iz drugih ustreznih virov. Podporni urad v tem poročilu oceni tudi rezultate dejavnosti, izvedenih v skladu s to uredbo, in pripravi izčrpno primerjalno analizo teh dejavnosti, da bi se izboljšala kakovost, doslednost in učinkovitost CEAS.
2. Podporni urad lahko v skladu s svojim delovnim programom ali na zahtevo upravnega odbora ali Komisije v tesnem posvetovanju s svojimi delovnimi skupinami in Komisijo sprejme tehnične dokumente o izvajanju instrumentov Unije na področju azila, vključno s smernicami ali operativnimi priročniki, pri tem pa upošteva stališča držav članic ali Evropskega parlamenta. Kadar se takšni tehnični dokumenti sklicujejo na določbe mednarodnega prava o beguncih, je treba upoštevati ustrezne smernice UNHCR. Namen teh dokumentov ni dajati navodil državam članicam za odobritev ali zavrnitev prošenj za mednarodno zaščito.
POGLAVJE 3
PODPORNE SKUPINE ZA AZIL
Člen 13
Koordinacija
1. Država članica ali države članice s posebnimi obremenitvami lahko podporni urad zaprosijo za napotitev podporne skupine za azil. Država članica prosilka ali države članice v skladu s členom 18(1) zlasti pripravi(-jo) opis razmer, navede(-jo) cilje napotitve in predvidene potrebe glede napotitve.
2. Kot odziv na takšno zahtevo lahko podporni urad koordinira nujno tehnično in operativno pomoč, namenjeno državi članici prosilki ali državam članicam ter časovno omejeno napotitev podporne skupine za azil na ozemlju te države članice ali držav članic, in sicer na podlagi operativnega načrta iz člena 18.
Člen 14
Tehnična pomoč
Podporne skupine za azil zagotavljajo strokovno znanje in izkušnje, kakor je predvideno v operativnem načrtu iz člena 18, zlasti glede storitev tolmačenja, informacij o državah izvora ter znanja o obravnavi in vodenju azilnih primerov v okviru ukrepov za podporo državam članicam iz člena 10.
Člen 15
Intervencijske skupine za azil
1. Na predlog izvršnega direktorja, upravni odbor s tričetrtinsko večino članov z glasovalno pravico odloči o profilih in skupnem številu strokovnjakov, ki bodo dani na voljo podpornim skupinam za azil (v nadaljnjem besedilu: intervencijske skupine za azil). Podporni urad v okviru intervencijske skupine za azil oblikuje seznam tolmačev. Isti postopek se uporablja za vse naknadne spremembe profilov in skupnega števila strokovnjakov v intervencijskih skupinah za azil.
2. Države članice prispevajo v intervencijske skupine za azil na podlagi skupine nacionalnih strokovnjakov z izbranimi profili in predlagajo strokovnjake, kateri ustrezajo zahtevanim profilom.
Države članice pomagajo podpornemu uradu pri imenovanju tolmačev, ki bodo na seznamu tolmačev.
Države članice se lahko odločijo za napotitev tolmačev na teren ali pa njihove storitve zagotovijo prek videokonference.
Člen 16
Napotitev
1. Matična država članica je avtonomna pri določanju števila in profilov strokovnjakov (skupine nacionalnih strokovnjakov) ter trajanju njihove napotitve. Države članice na zahtevo podpornega urada zagotovijo strokovnjake za napotitev, razen če se same soočajo z razmerami, ki bistveno vplivajo na opravljanje nalog na nacionalni ravni, kot denimo s pomanjkanjem osebja za opravljanje postopkov za določanje statusa oseb, ki prosijo za mednarodno zaščito. Države članice na zahtevo podpornega urada čim prej sporočijo število, imena in profile strokovnjakov iz svoje skupine nacionalnih strokovnjakov, ki jih lahko čim prej dajo na voljo kot člane podporne skupine za azil.
2. Izvršni direktor podpornega urada pri določanju sestave podporne skupine za azil upošteva posebne razmere, s katerimi se srečuje država članica prosilka. Podporna skupina za azil je sestavljena v skladu z operativnim načrtom iz člena 18.
Člen 17
Postopek za odločanje o napotitvi
1. Izvršni direktor lahko po potrebi napoti strokovnjake podpornega urada, da ocenijo razmere v državi članici prosilki.
2. Izvršni direktor nemudoma obvesti upravni odbor o vsaki zahtevi za napotitev podpornih skupin za azil.
3. Izvršni direktor sprejme odločitev o prošnji za napotitev podporne skupine za azil v najkrajšem možnem času in najpozneje v petih delovnih dneh od datuma prejema prošnje. Izvršni direktor sočasno državo članico prosilko in upravni odbor pisno obvesti o svoji odločitvi in navede glavne razloge zanjo.
4. Če se izvršni direktor odloči za napotitev ene ali več podpornih skupin za azil, podporni urad in država članica prosilka nemudoma pripravita operativni načrt v skladu s členom 18.
5. Takoj po odobritvi operativnega načrta izvršni direktor obvesti države članice, katerih strokovnjaki bodo razporejeni v podporne skupine za azil, o zahtevanem številu in profilih strokovnjakov. Te informacije se pisno pošljejo nacionalnim točkam za stike iz člena 19, ter se navede predvideni datum izvršitve napotitve. Pošlje se jim tudi izvod operativnega načrta.
6. Če je izvršni direktor odsoten ali zadržan, sprejme odločitve v zvezi z napotitvijo podpornih skupin za azil vodja enote, ki ga nadomešča.
Člen 18
Operativni načrt
1. Izvršni direktor in država članica prosilka se dogovorita o operativnem načrtu, v katerem so navedeni natančni pogoji za napotitev podpornih skupin za azil. Operativni načrt vključuje:
(a)
opis razmer z načinom delovanja in cilje napotitve, vključno z operativnim ciljem;
(b)
predvideno trajanje napotitve podpornih skupin za azil;
(c)
geografsko območje odgovornosti v državi članici prosilki, na katero bodo razporejene podporne skupine za azil;
(d)
opis nalog in posebna navodila za člane podpornih skupin za azil, tudi glede podatkovnih zbirk in opreme, ki jih lahko uporabljajo v državi članici prosilki; in
(e)
sestavo podpornih skupin za azil.
2. Izvršni direktor in država članica prosilka se morata strinjati glede vseh sprememb ali prilagoditev operativnega načrta. Podporni urad nemudoma pošlje izvod spremenjenega ali prilagojenega operativnega načrta sodelujočim državam članicam.
Člen 19
Nacionalna točka za stike
Vsaka država članica imenuje nacionalno točko za stike, ki je odgovorna za komunikacijo s podpornim uradom o vseh zadevah v zvezi s podpornimi skupinami za azil.
Člen 20
Točka za stike Unije
1. Izvršni direktor imenuje enega ali več strokovnjakov podpornega urada, ki delujejo kot točka za stike Unije, odgovorna za usklajevanje. Izvršni direktor o imenovanju obvesti državo članico gostiteljico.
2. Točka za stike Unije deluje v imenu podpornega urada v vseh vidikih napotitve podpornih skupin za azil. Zlasti točka za stike Unije:
(a)
deluje kot posrednik med podpornim uradom in državo članico gostiteljico;
(b)
deluje kot posrednik med podpornim uradom in člani podpornih skupin za azil ter zagotavlja pomoč v imenu podpornega urada v zvezi z vsemi zadevami, povezanimi s pogoji za napotitev teh skupin;
(c)
nadzira pravilno izvajanje operativnega načrta; in
(d)
poroča podpornemu uradu o vseh vidikih napotitve podpornih skupin za azil.
3. Izvršni direktor lahko točko za stike Unije pooblasti za pomoč pri reševanju nesoglasij glede izvajanja operativnega načrta in napotitve podpornih skupin za azil.
4. Točka za stike Unije pri izpolnjevanju svojih nalog sprejema navodila samo od podpornega urada.
Člen 21
Civilna odgovornost
1. Kadar člani podporne skupine za azil delujejo v državi članici gostiteljici, je ta država članica v skladu s svojim nacionalnim pravom odgovorna za vso škodo, ki jo povzročijo med operacijami.
2. Če je bila škoda povzročena zaradi hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja, lahko država članica gostiteljica od matične države članice zahteva povračilo zneska, ki ga je morala plačati žrtvam ali osebam, ki so do tega upravičene.
3. Brez poseganja v uresničevanje pravic do tretjih strani se vsaka država članica zaveže, da od države članice gostiteljice ali druge države članice ne bo terjala povračila za škodo, ki jo je utrpela, razen v primerih hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja.
4. Države članice vse medsebojne spore v zvezi z uporabo odstavkov 2 in 3 tega člena, ki jih ne bodo mogle rešiti s pogajanji, predložijo Sodišču v skladu s členom 273 PDEU.
5. Brez poseganja v uresničevanje pravic do tretjih strani podporni urad krije stroške v zvezi s škodo, povzročeno na njegovi opremi med napotitvijo, razen v primerih hude malomarnosti ali namernega neustreznega vedenja.
Člen 22
Kazenska odgovornost
Med napotitvijo podporne skupine za azil so člani skupine v zvezi s kaznivimi dejanji, ki jih storijo ali so storjena proti njim, obravnavani enako kot uradniki države članice gostiteljice.
Člen 23
Stroški
Podporni urad krije naslednje stroške, ki jih imajo države članice, ko zagotovijo svoje strokovnjake za napotitev podpornim skupinam za azil:
(a)
potne stroške iz matične države članice v državo članico gostiteljico in iz države članice gostiteljice v matično državo članico;
(b)
stroške cepljenj;
(c)
stroške zahtevanih posebnih zavarovanj;
(d)
stroške zdravstvenega varstva;
(e)
dnevnice, vključno s stroški nastanitve;
(f)
stroške, povezane s tehnično opremo podpornega urada; in
(g)
plačila strokovnjakov.
POGLAVJE 4
ORGANIZACIJA PODPORNEGA URADA
Člen 24
Vodstvena in upravna struktura podpornega urada
Vodstveno in upravno strukturo podpornega urada sestavljata:
(a)
upravni odbor;
(b)
izvršni direktor in osebje podpornega urada.
Vodstveno in upravno strukturo podpornega urada lahko sestavlja izvršni odbor, če je ustanovljen v skladu s členom 29(2).
Člen 25
Sestava upravnega odbora
1. Vsaka država članica, za katero velja ta uredba, v upravni odbor imenuje po enega člana, Komisija imenuje dva člana.
2. Vsakega člana upravnega odbora lahko zastopa ali spremlja namestnik; kadar člana spremlja namestnik, je ta navzoč brez glasovalne pravice.
3. Člani upravnega odbora so imenovani na podlagi izkušenj, po poklicni dolžnosti in na osnovi visoke stopnje strokovnega znanja na področju azila.
4. Predstavnik UNHCR je član upravnega odbora brez glasovalne pravice.
5. Mandat članov upravnega odbora traja tri leta. Člani so lahko ponovno imenovani. Po izteku mandata ali v primeru odpovedi ostanejo na položaju, dokler niso ponovno imenovani ali zamenjani.
Člen 26
Predsednik upravnega odbora
1. Upravni odbor izmed svojih članov z glasovalno pravico izvoli predsednika in podpredsednika. Podpredsednik po uradni dolžnosti nadomesti predsednika, kadar ta ne more opravljati svojih dolžnosti.
2. Mandat predsednika in podpredsednika traja tri leta; ponovno sta lahko imenovana le enkrat. Če njuno članstvo v upravnem odboru preneha med njunim mandatom kot predsednik ali podpredsednik, na isti datum avtomatično preneha tudi njun mandat.
Člen 27
Seje upravnega odbora
1. Seje upravnega odbora skliče njegov predsednik. Izvršni direktor urada sodeluje na sejah. Predstavnik UNHCR na sejah ne sodeluje, ko upravni odbor izvaja naloge iz točk (b), (h), (i), (j) in (m) člena 29(1) ter iz člena 29(2) in ko upravni odbor odloča o razpoložljivosti finančnih sredstev za financiranje dejavnosti, v okviru katerih podporni urad lahko uporablja strokovno mnenje UNHCR v zadevah s področja azila v skladu s členom 50.
2. Upravni odbor ima vsaj dve redni seji na leto. Poleg tega se sestane tudi na pobudo predsednika ali na zahtevo tretjine svojih članov.
3. Upravni odbor lahko na sejo kot opazovalca povabi kogar koli, katerega mnenje bi lahko bilo koristno.
Danska je vabljena, da se udeleži sej upravnega odbora.
4. Članom upravnega odbora lahko ob upoštevanju določb poslovnika pomagajo svetovalci ali strokovnjaki.
5. Sekretariat upravnega odbora zagotavlja podporni urad.
Člen 28
Glasovanje
1. Razen če ni določeno drugače, upravni odbor sprejema odločitve z absolutno večino vseh članov z glasovalno pravico. Vsak član, ki ima pravico glasovanja, ima en glas. V odsotnosti člana ima pravico glasovanja njegov namestnik.
2. Izvršni direktor ne glasuje.
3. Predsednik sodeluje pri glasovanju.
4. Države članice, ki ne sodelujejo v celoti pri izvajanju pravnega reda Unije na področju azila, ne glasujejo, kadar upravni odbor sprejema odločitve v okviru točke (e) člena 29(1), in ko se zadevni tehnični dokument nanaša izključno na instrument Unije s področja azila, ki teh držav ne zavezuje.
5. V poslovniku upravnega odbora so določena pravila glasovanja, zlasti pa pogoji, pod katerimi lahko član deluje v imenu drugega člana, in po potrebi tudi pravila glede sklepčnosti.
Člen 29
Naloge upravnega odbora
1. Upravni odbor zagotavlja, da podporni urad opravlja naloge, ki so mu dodeljene. Upravni odbor je organ podpornega urada za načrtovanje in nadzor. Zlasti:
(a)
sprejme svoj poslovnik s tričetrtinsko večino vseh članov z glasovalno pravico in po pridobitvi mnenja Komisije;
(b)
v skladu s členom 30 imenuje izvršnega direktorja, opravlja disciplinski nadzor nad izvršnim direktorjem ter ga po potrebi začasno odstavi ali razreši;
(c)
sprejme splošno letno poročilo o dejavnostih podpornega urada in ga do 15. junija naslednjega leta pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču. Splošno letno poročilo se objavi;
(d)
sprejme letno poročilo o stanju na področju azila v Uniji v skladu s členom 12(1). To poročilo se predstavi Evropskemu parlamentu. Svet in Komisija lahko zahtevata, da se poročilo predstavi tudi njima;
(e)
sprejme tehnične dokumente iz člena 12(2);
(f)
vsako leto do 30. septembra na podlagi osnutka, ki ga pripravi izvršni direktor, in po prejemu mnenja Komisije s tričetrtinsko večino svojih članov z glasovalno pravico sprejme delovni program podpornega urada za naslednje leto ter ga pošlje Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji. Delovni program se sprejme v skladu z letnim proračunskim postopkom Unije in zakonodajnim delovnim programom Unije na področju azila;
(g)
opravlja svoje naloge v zvezi s proračunom podpornega urada v skladu s poglavjem 5;
(h)
sprejme podrobna pravila za uporabo Uredbe (ES) št. 1049/2001 v skladu s členom 42 te uredbe;
(i)
sprejme kadrovsko politiko podpornega urada v skladu s členom 38;
(j)
po pridobitvi mnenja Komisije sprejme večletni načrt kadrovske politike;
(k)
sprejme vse odločitve v zvezi z izvajanjem mandata podpornega urada v skladu s to uredbo;
(l)
sprejme vse odločitve v zvezi z vzpostavitvijo in po potrebi razvojem informacijskih sistemov, predvidenih v tej uredbi, ter zlasti informacijskega portala iz točke (c) člena 4; in
(m)
sprejme vse odločitve v zvezi z vzpostavitvijo in po potrebi spreminjanjem notranje organizacije podpornega urada.
2. Upravni odbor lahko vzpostavi izvršni odbor, ki njemu in izvršnemu direktorju pomaga pri pripravi odločitev, delovnega programa in dejavnosti, ki jih mora sprejeti upravni odbor, ter po potrebi in zaradi nujnosti v imenu upravnega odbora sprejema nekatere začasne odločitve.
Izvršni odbor sestavlja osem članov, imenovanih izmed članov upravnega odbora, med katerimi je eden član Komisije v upravnem odboru. Trajanje mandata članov izvršnega odbora sovpada z mandatom članov upravnega odbora.
Predstavniki UNHCR ali druge osebe, katerih mnenje bi lahko bilo koristno, smejo na zahtevo izvršnega odbora brez glasovalne pravice sodelovati na njegovih sejah.
Podporni urad določi postopke delovanja izvršnega odbora v poslovniku podpornega urada in navedene postopke tudi objavi.
Člen 30
Imenovanje izvršnega direktorja
1. Upravni odbor izmed ustreznih kandidatov, prijavljenih na javni razpis, ki ga organizira Komisija, imenuje izvršnega direktorja za obdobje petih let. V okviru postopka izbire se razpis za prijavo objavi v Uradnem listu Evropske unije oziroma povsod, kjer je izražen interes za objavo. Upravni odbor lahko zahteva ponovitev postopka, če meni, da kandidati s seznama po prvem razpisu niso primerni. Izvršni direktor je imenovan na podlagi sposobnosti, izkušenj s področja azila ter sposobnosti upravljanja in vodenja. Pred imenovanjem se kandidat, ki ga izbere upravni odbor, povabi, da poda izjavo pred pristojnim odborom ali odbori Evropskega parlamenta in odgovarja na vprašanja članov teh odborov.
Evropski parlament lahko po podaji takšne izjave sprejme mnenje, v katerem izrazi stališče glede izbranega kandidata. Upravni odbor obvesti Evropski parlament o tem, kako je upošteval to mnenje. Mnenje se obravnava kot osebno in zaupno vse do izvolitve kandidata.
Komisija v zadnjih devetih mesecih pred koncem tega petletnega mandata izvršnega direktorja pripravi oceno, v kateri se osredotoči zlasti na:
-
uspešnost dela izvršnega direktorja ter
-
naloge in potrebe podpornega urada v prihodnjih letih.
2. Upravni odbor lahko, ob upoštevanju te ocene, enkrat podaljša mandat izvršnega direktorja za največ tri leta, vendar zgolj, če to podaljšanje upravičujejo namen in potrebe urada.
3. Upravni odbor obvesti Evropski parlament, da namerava podaljšati mandat izvršnega direktorja. V mesecu pred takšnim podaljšanjem mandata se izvršni direktor povabi, da poda izjavo pred pristojnim odborom ali odbori Evropskega parlamenta in odgovarja na vprašanja članov teh odborov.
Člen 31
Naloge izvršnega direktorja
1. Podporni urad vodi izvršni direktor, ki je pri opravljanju svojih nalog neodvisen. Izvršni direktor za svoje ravnanje odgovarja upravnemu odboru.
2. Brez poseganja v pristojnosti Komisije, upravnega odbora ali izvršnega odbora, če je bil ustanovljen, izvršni direktor ne sme zahtevati ali sprejemati nikakršnih navodil od posameznih vlad ali drugih organov.
3. Izvršni direktor na povabilo poroča Evropskemu parlamentu o izvajanju svojih nalog. Svet lahko izvršnega direktorja pozove, da poroča o izvajanju svojih nalog.
4. Izvršni direktor je zakoniti zastopnik podpornega urada.
5. Izvršnemu direktorju lahko pomaga eden ali več vodij enote. Če je izvršni direktor odsoten ali zadržan, ga nadomesti vodja enote.
6. Izvršni direktor je odgovoren za upravno poslovanje podpornega urada in izvajanje njegovih nalog, dodeljenih s to uredbo. Zlasti je odgovoren za:
(a)
tekoče delovanje podpornega urada;
(b)
pripravo delovnih programov podpornega urada po pridobitvi mnenja Komisije;
(c)
uresničevanje delovnih programov in odločitev, ki jih sprejme upravni odbor;
(d)
pripravo poročil o državah izvora v skladu s točko (b) člena 4;
(e)
pripravo osnutka finančne ureditve podpornega urada, ki jo v skladu s členom 37 določi upravni odbor, in njenih izvedbenih pravil;
(f)
pripravo osnutka ocene prihodkov in odhodkov podpornega urada ter izvrševanja proračuna;
(g)
izvajanje pooblastil iz člena 38 v zvezi z osebjem podpornega urada;
(h)
sprejetje vseh odločitev v zvezi z upravljanjem informacijskih sistemov, predvidenih v tej uredbi, vključno z informacijskim portalom iz točke (c) člena 4;
(i)
sprejetje vseh odločitev v zvezi z vodenjem notranjih struktur podpornega urada; in
(j)
koordinacijo in delovanje svetovalnega foruma iz člena 51. Izvršni direktor v ta namen po posvetovanju z ustreznimi organizacijami civilne družbe najprej sprejme načrt za vzpostavitev svetovalnega foruma. Ko je forum uradno vzpostavljen, izvršni direktor po posvetovanju s svetovalnim forumom sprejme načrt delovanja, ki vključuje pravila glede pogostosti in narave posvetovanj ter organizacijske mehanizme za izvajanje člena 51. Sprejme se tudi dogovor o preglednih merilih glede stalnega sodelovanja v svetovalnem forumu.
Člen 32
Delovne skupine
1. Podporni urad lahko v okviru svojega mandata v skladu s to uredbo ustanovi delovne skupine, ki jih sestavljajo strokovnjaki pristojnih organov držav članic, ki delujejo na področju azila, vključno s sodniki. Podporni urad ustanovi delovne skupine za namene točke (e) člena 4 in člena 12(2). Strokovnjake lahko nadomeščajo njihovi namestniki, imenovani skupaj z njimi.
2. Komisija ima pravico sodelovati v delovnih skupinah. Predstavniki UNHCR se lahko udeležijo vseh ali le nekaterih sej delovnih skupin podpornega urada, odvisno od vrste obravnavanih vprašanj.
3. Delovne skupine lahko na sejo povabijo kogar koli, katerega mnenje bi lahko bilo koristno, vključno s predstavniki civilne družbe, ki delujejo na področju azila.
POGLAVJE 5
FINANČNE DOLOČBE
Člen 33
Proračun
1. Za vsako proračunsko leto, ki ustreza koledarskemu letu, se pripravi ocena vseh prihodkov in odhodkov podpornega urada ter se prikaže v proračunu podpornega urada.
2. Prihodki in odhodki podpornega urada so uravnoteženi.
3. Brez poseganja v druge vire prihodki podpornega urada zajemajo:
(a)
prispevek Unije iz splošnega proračuna Evropske unije;
(b)
prostovoljne prispevke držav članic;
(c)
stroške publikacij in drugih storitev, ki jih opravlja podporni urad;
(d)
prispevek pridruženih držav.
4. Odhodki podpornega urada zajemajo prejemke osebja, upravne odhodke in odhodke za infrastrukturo ter operativne stroške.
Člen 34
Določitev proračuna
1. Izvršni direktor vsako leto pripravi osnutek ocene prihodkov in odhodkov podpornega urada za naslednje proračunsko leto, ki vsebuje kadrovski načrt, ter ga pošlje upravnemu odboru.
2. Upravni odbor na podlagi tega osnutka pripravi predhodni osnutek ocene prihodkov in odhodkov podpornega urada za naslednje proračunsko leto.
3. Osnutek ocene prihodkov in odhodkov podpornega urada se vsako leto posreduje Komisiji do 10. februarja. Upravni odbor pošlje Komisiji do 31. marca končni osnutek, ki vključuje tudi osnutek kadrovskega načrta.
4. Komisija oceno skupaj s predlogom splošnega proračuna Evropske unije pošlje Evropskemu parlamentu in Svetu (v nadaljnjem besedilu: proračunski organ).
5. Na podlagi ocene Komisija v predlog splošnega proračuna Evropske unije vključi ocene, za katere meni, da so potrebne za kadrovski načrt in znesek subvencije v breme splošnega proračuna, ter ga predloži proračunskemu organu v skladu s členoma 313 in 314 PDEU.
6. Proračunski organ odobri proračunska sredstva za subvencijo podpornemu uradu.
7. Proračunski organ sprejme kadrovski načrt podpornega urada.
8. Proračun podpornega urada sprejme upravni odbor. Proračun urada postane dokončen po dokončnem sprejetju splošnega proračuna Evropske unije. Po potrebi se proračun ustrezno prilagodi.
9. Upravni odbor čim prej uradno obvesti proračunski organ, ko namerava izvesti projekte, ki bi lahko imeli znatne finančne posledice za financiranje proračuna, zlasti projekte v zvezi z nepremičninami, kot so najem ali nakup zgradb. O tem obvesti tudi Komisijo.
10. Če katera od vej proračunskega organa izda uradno obvestilo o tem, da namerava predložiti mnenje, to mnenje pošlje upravnemu odboru v roku šestih tednov po datumu priglasitve projekta.
Člen 35
Izvrševanje proračuna
1. Proračun podpornega urada izvršuje izvršni direktor.
2. Izvršni direktor proračunskemu organu vsako leto pošlje vse informacije, ki bi lahko vplivale na postopek ocenjevanja.
Člen 36
Predstavitev zaključnega računa in razrešnica
1. Računovodja urada do 1. marca po vsakem proračunskem letu računovodji Komisije pošlje začasni zaključni račun skupaj s poročilom o izvrševanju proračuna in finančnem poslovanju za predhodno proračunsko leto. Računovodja Komisije konsolidira začasne zaključne račune institucij in decentraliziranih organov v skladu s členom 128 Finančne uredbe.
2. Računovodja Komisije do 31. marca po vsakem proračunskem letu Računskemu sodišču pošlje začasni zaključni račun podpornega urada, ki mu priloži poročilo o izvrševanju proračuna in finančnem poslovanju za predhodno proračunsko leto. Poročilo o izvrševanju proračuna in finančnem poslovanju za zadevno proračunsko leto se pošlje tudi Evropskemu parlamentu in Svetu.
3. Po prejemu pripomb Računskega sodišča o začasnem zaključnem računu podpornega urada v skladu z določbami člena 129 Finančne uredbe izvršni direktor pripravi končni zaključni račun podpornega urada na lastno odgovornost in ga pošlje upravnemu odboru v mnenje.
4. Upravni odbor predloži mnenje o končnem zaključnem računu podpornega urada.
5. Izvršni direktor do 1. julija po vsakem proračunskem letu pošlje končni zaključni račun za predhodno proračunsko leto in mnenje upravnega odbora Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji ter Računskemu sodišču.
6. Končni zaključni račun se objavi.
7. Izvršni direktor Računskemu sodišču pošlje odgovor na njegove ugotovitve do 30. septembra. Ta odgovor pošlje tudi upravnemu odboru.
8. Izvršni direktor predloži Evropskemu parlamentu na njegovo zahtevo vse potrebne informacije za nemoteno uporabo postopka za razrešnico za zadevno proračunsko leto v skladu s členom 146(3) Finančne uredbe.
9. Na priporočilo Sveta, ki odloča s kvalificirano večino, podeli Evropski parlament izvršnemu direktorju razrešnico v zvezi z izvrševanjem proračuna za leto N do 15. maja leta N + 2.
Člen 37
Finančna ureditev
Finančno ureditev podpornega urada določi upravni odbor po posvetovanju s Komisijo. Ta ne sme odstopati od Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi za splošni proračun Evropskih skupnosti (11), razen če je to izrecno potrebno za delovanje podpornega urada in s predhodnim soglasjem Komisije.
POGLAVJE 6
DOLOČBE O OSEBJU
Člen 38
Osebje
1. Za osebje podpornega urada, vključno z izvršnim direktorjem, se uporabljajo Kadrovski predpisi za uradnike Evropskih skupnosti, pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti , določene v Uredbi (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (12) (v nadaljnjem besedilu: Kadrovski predpisi) ter pravila, ki so jih skupaj sprejele institucije Unije za namene uporabe teh kadrovskih predpisov in pogojev za zaposlitev.
2. V skladu s členom 110 Kadrovskih predpisov upravni odbor v dogovoru s Komisijo sprejme potrebne izvedbene ukrepe.
3. Podporni urad v zvezi s svojim osebjem izvaja pooblastila, ki jih Kadrovski predpisi dodeljujejo organu za imenovanje, Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev pa organu, ki lahko sklepa pogodbe.
4. Upravni odbor sprejme določbe, na podlagi katerih lahko podporni urad zaposli nacionalne strokovnjake iz držav članic v okviru začasne napotitve.
Člen 39
Privilegiji in imunitete
Za podporni urad se uporablja Protokol o privilegijih in imunitetah Evropske unije.
POGLAVJE 7
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 40
Pravni status
1. Podporni urad je organ Unije. Je pravna oseba.
2. Podporni urad ima v vseh državah članicah kar najširšo pravno in poslovno sposobnost, ki jo pravnim osebam priznava nacionalna zakonodaja. Zlasti lahko pridobiva premično in nepremično premoženje ter z njim razpolaga in je lahko stranka v sodnem postopku.
3. Podporni urad zastopa izvršni direktor.
Člen 41
Jezik
1. Za podporni urad se uporabljajo določbe Uredbe št. 1 z dne 15. aprila 1958 o določitvi jezikov, ki se uporabljajo v Evropski gospodarski skupnosti (13).
2. Brez poseganja v odločitve, sprejete na podlagi člena 342 PDEU, sta splošno letno poročilo o dejavnostih podpornega urada in letni delovni program iz točk (c) in (f) člena 29(1) sestavljena v vseh uradnih jezikih institucij Evropske unije.
3. Prevajalske storitve, potrebne za delovanje podpornega urada, zagotovi Prevajalski center za organe Evropske unije.
Člen 42
Dostop do dokumentov
1. Za dokumente, ki jih hrani podporni urad, se uporablja Uredba (ES) št. 1049/2001.
2. Upravni odbor v šestih mesecih po prvi seji sprejme podrobna pravila za uporabo Uredbe (ES) št. 1049/2001.
3. Zoper odločitve, ki jih sprejme podporni urad na podlagi člena 8 Uredbe (ES) št. 1049/2001, je mogoče vložiti pritožbo pri Varuhu človekovih pravic ali začeti postopek pred Sodiščem Evropske unije, pod pogoji, določenimi v členu 228 oziroma členu 263 PDEU.
4. Obdelava osebnih podatkov v podpornem uradu poteka v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
Člen 43
Pravilnik o varnosti na področju zaščite tajnih podatkov in občutljivih netajnih podatkov
1. Podporni urad uporablja načela varnosti, opredeljena v Sklepu Komisije 2001/844/ES, ESPJ, Euratom z dne 29. novembra 2001 o spremembah njenega poslovnika (14), med drugim določbe o izmenjavi, obdelavi in hranjenju tajnih podatkov.
2. Podporni urad prav tako uporablja načela varnosti v zvezi z obdelavo občutljivih netajnih podatkov, ki jih je sprejela in jih izvaja Komisija.
Člen 44
Boj proti goljufijam
1. V boju proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejavnostim se brez omejitev uporablja Uredba (ES) št. 1073/1999.
2. Podporni urad pristopi k Medinstitucionalnemu sporazumu z dne 25. maja 1999 in nemudoma sprejme ustrezne predpise, ki se uporabljajo za vse zaposlene v podpornem uradu.
3. Odločitve o financiranju ter iz njih izhajajoči sporazumi in instrumenti za njihovo izvajanje izrecno določajo, da lahko Računsko sodišče in OLAF po potrebi na kraju samem izvajata nadzor nad prejemniki sredstev podpornega urada in zastopniki, ki so odgovorni za njihovo dodeljevanje.
Člen 45
Določbe glede odgovornosti
1. V zvezi s pogodbeno odgovornostjo podpornega urada velja zakonodaja, ki se uporablja za zadevno pogodbo.
2. Sodišče Evropske unije je pristojno za odločanje na podlagi katere koli arbitražne klavzule v pogodbah, ki jih sklene podporni urad.
3. Pri nepogodbenih odgovornostih podporni urad v skladu s splošnimi načeli, skupnimi pravnim ureditvam držav članic, nadomesti vso škodo, ki jo pri opravljanju svojih nalog povzroči podporni urad ali njegovi uslužbenci.
4. V odškodninskih sporih iz odstavka 3 je pristojno Sodišče Evropske unije.
5. Osebno odgovornost osebja do podpornega urada urejajo določbe Kadrovskih predpisov, ki se zanje uporabljajo.
Člen 46
Ocena in pregled
1. Podporni urad najpozneje 19. junija 2014 naroči neodvisno zunanjo oceno njegovih dosežkov na podlagi mandata, ki ga izda upravni odbor v dogovoru s Komisijo. Ocena zajema vpliv podpornega urada na praktično sodelovanje na področju azila ter njegov vpliv na CEAS. V oceni se ustrezno upošteva napredek, dosežen v času njegovega mandata, v njej pa je obravnavana tudi potreba po dodatnih ukrepih za zagotovitev učinkovite solidarnosti in delitve odgovornosti z državami članicami, ki so posebej obremenjene. Ocena obravnava zlasti morebitno potrebo po spremembi nalog podpornega urada, vključno s finančnimi posledicami takšne spremembe, ter ustreznost upravljavske strukture glede na izvajanje nalog podpornega urada. V oceni se upoštevajo mnenja interesnih skupin na ravni Unije in nacionalni ravni.
2. Upravni odbor v dogovoru s Komisijo določi časovnico prihodnjih ocen, pri čemer upošteva ugotovitve ocene iz odstavka 1.
Člen 47
Upravni nadzor
Dejavnosti podpornega urada so pod nadzorom Varuha človekovih pravic v skladu s členom 228 PDEU.
Člen 48
Sodelovanje z Dansko
Podporni urad spodbuja operativno sodelovanje z Dansko, med drugim tudi izmenjavo informacij in najboljših praks na področju svojega delovanja.
Člen 49
Sodelovanje s tretjimi in pridruženimi državami
1. V podpornem uradu lahko kot opazovalke sodelujejo Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica. Pripravi se ureditev, ki določa zlasti značilnosti, obseg in način sodelovanja teh držav pri delu podpornega urada. Takšna ureditev vključuje zlasti določbe v zvezi s sodelovanjem pri pobudah podpornega urada, finančnimi prispevki ter osebjem. Glede kadrovskih zadev je ta ureditev v vseh pogledih skladna s Kadrovskimi predpisi.
2. Podporni urad v okviru zunanjih dejavnosti Unije pri vprašanjih, povezanih z njegovimi dejavnostmi, in kolikor je to potrebno za izpolnitev njegovih nalog v dogovoru s Komisijo in v okviru svojega mandata spodbuja operativno sodelovanje med državami članicami in tretjimi državami, razen s tistimi iz odstavka 1, lahko pa tudi sodeluje z organi tretjih držav, pristojnimi za tehnične vidike na področjih, ki jih ureja ta uredba, v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih s temi organi v skladu z ustreznimi določbami PDEU.
Člen 50
Sodelovanje urada z UNHCR
Podporni urad sodeluje z UNHCR na področjih, ki jih ureja ta uredba, in v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih z UNHCR. V imenu podpornega urada upravni odbor sklene delovne dogovore in njihove posledice za proračun.
Upravni odbor lahko poleg tega sklene, da podporni urad da na razpolago finančna sredstva za kritje stroškov dejavnosti UNHCR, ki v delovnih dogovorih niso predvidene. Ta sredstva so del posebnih odnosov sodelovanja med podpornim uradom in UNHCR, opredeljenih v tem členu ter v členu 2(5), členu 5, členu 9(1), členu 25(4) in členu 32(2). V skladu s členom 75 Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002 se uporabijo ustrezne določbe finančne uredbe in njena izvedbena pravila.
Člen 51
Svetovalni forum
1. Podporni urad vzdržuje tesen dialog z ustreznimi organizacijami civilne družbe in pristojnimi organi, ki delujejo na področju azilne politike na lokalni, regionalni, nacionalni, evropski ali mednarodni ravni, ter v ta namen vzpostavi svetovalni forum.
2. Svetovalni forum je mehanizem za izmenjavo informacij in zbiranje znanja. Zagotavlja tesen dialog med podpornim uradom in ustreznimi interesnimi skupinami.
3. Svetovalni forum je odprt za vse ustrezne interesne skupine v skladu z odstavkom 1. Podporni urad se obrne na člane svetovalnega foruma v skladu s posebnimi potrebami, povezanimi s področji, ki so bila opredeljena kot prednostna za delo podpornega urada.
UNHCR je član svetovalnega foruma po uradni dolžnosti.
4. Podporni urad pozove svetovalni forum, zlasti da:
(a)
poda predloge upravnemu odboru v zvezi z letnim delovnim programom, ki se sprejme v skladu s točko (f) člena 29(1);
(b)
upravnemu odboru zagotovi povratne informacije ter mu predlaga nadaljnje ukrepe v zvezi z letnim poročilom iz točke (c) člena 29(1) in letnim poročilom o stanju na področju azila v Uniji iz člena 12(1); ter
(c)
izvršnemu direktorju in upravnemu odboru sporoči izide in priporočila s konferenc, seminarjev in sej, ki so lahko koristni za delo podpornega urada.
5. Svetovalni forum se sestane vsaj enkrat na leto.
Člen 52
Sodelovanje z agencijama Frontex in FRA ter drugimi organi Unije in mednarodnimi organizacijami
Podporni urad sodeluje z organi Unije, katerih dejavnosti so povezane z njegovimi dejavnostmi, zlasti pa s Frontexom in FRA ter z mednarodnimi organizacijami na področjih, ki jih ureja ta uredba, in sicer v okviru delovnih dogovorov, sklenjenih s temi organi v skladu z določbami PDEU in določbami o pristojnosti teh organov.
Sodelovanje ustvarja sinergije med zadevnimi organi ter preprečuje podvajanje dela, opravljenega v okviru njihovega mandata.
Člen 53
Sporazum o sedežu in pogoji delovanja
Potrebna ureditev glede namestitve podpornega urada v državi članici gostiteljici in oprema, ki jo da na voljo ta država članica, ter posebna pravila, ki se v državi članici gostiteljici podpornega urada uporabljajo za izvršnega direktorja, člane upravnega odbora, osebje podpornega urada in njihove družinske člane, so opredeljeni v sporazumu o sedežu med podpornim uradom in državo članico gostiteljico, sklenjenem po odobritvi s strani upravnega odbora. Država članica gostiteljica zagotovi najboljše možne pogoje za uspešno delovanje podpornega urada, vključno s ponudbo večjezičnega šolanja z evropsko vsebino in ustreznimi prometnimi povezavami.
Člen 54
Začetek delovanja podpornega urada
Podporni urad začne v celoti delovati do 19. junija 2011.
Komisija je odgovorna za ustanovitev in začetek delovanja podpornega urada, dokler ta ne doseže operativne zmogljivosti za izvrševanje lastnega proračuna.
V ta namen:
-
dokler izvršni direktor, potem ko ga v skladu s členom 30 imenuje upravni odbor, ne prevzame svojih nalog, lahko uradnik Komisije kot začasni direktor opravlja naloge, dodeljene izvršnemu direktorju,
-
uradniki Komisije lahko pod pristojnostjo začasnega direktorja ali izvršnega direktorja opravljajo naloge, dodeljene podpornemu uradu.
Začasni direktor lahko po pridobitvi soglasja upravnega odbora odobri vsa plačila, ki se krijejo iz sredstev, predvidenih v proračunu podpornega urada, in lahko sklepa pogodbe, vključno s pogodbami o zaposlitvi osebja po sprejetju kadrovskega načrta podpornega urada.
Člen 55
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Strasbourgu, 19. maja 2010