РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 543/2011 НА КОМИСИЯТА
от 7 юни 2011 година
за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 3, втора алинея, член 103з, член 121, буква а), член 127, член 134, член 143, буква б), член 148, член 179, член 192, параграф 2, член 194 и член 203а, параграф 8 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1234/2007 се установява обща организация на селскостопанските пазари, която включва секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.
(2)
Правилата за прилагане, които обхващат секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци, са определени в Регламент (ЕО) № 1580/2007 на Комисията от 21 декември 2007 г. за определяне на правила за прилагане на Регламенти (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96 и (ЕО) № 1182/2007 на Съвета в сектора на плодовете и зеленчуците (2). Посоченият регламент беше изменян няколкократно. За по-голяма яснота е целесъобразно всички правила за прилагане да бъдат събрани в нов регламент заедно с измененията, които са необходими в светлината на натрупания опит, и да бъде отменен Регламент (ЕО) № 1580/2007.
(3)
Следва да бъдат определени пазарни години за продуктите от секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци. Тъй като в секторите вече няма схеми за помощ, които да следват периода на реколтата на въпросните продукти, всички пазарни години могат да бъдат хармонизирани и да съвпадат с календарната година.
(4)
С член 113, параграф 1, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се упълномощава Комисията да установи пазарни стандарти съответно за плодове и зеленчуци и за преработени плодове и зеленчуци. Съгласно член 113а, параграф 1 от посочения регламент плодовете и зеленчуците, които са предназначени за продажба на потребителите в прясно състояние, могат да бъдат предлагани на пазара единствено при положение, че са здрави, в добро състояние, с подходящо пазарно качество и е отбелязана страната на произход. С цел хармонизиране на прилагането на посочената разпоредба е целесъобразно да бъдат изложени подробности относно общ пазарен стандарт и да бъде предвиден такъв стандарт за всички пресни плодове и зеленчуци.
(5)
Следва да бъдат приети специфични пазарни стандарти за продуктите, за които приемането на стандарт изглежда необходимо въз основа на оценка на неговата целесъобразност, като се вземе предвид по-специално кои продукти се търгуват най-много в стойностно изражение, въз основа на данните, съдържащи се в референтната база данни за международната търговия - Comext - на Европейската комисия.
(6)
С цел да се избегнат излишните пречки пред търговията, в случаите, когато е необходимо да бъдат установени специфични пазарни стандарти за отделни продукти, тези стандарти следва да бъдат същите, като посочените в стандартите, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН). Когато не е приет специфичен пазарен стандарт на равнището на Съюза, продуктите следва да се смятат за съответстващи на общия пазарен стандарт, когато държателят им е в състояние да докаже, че те съответстват на приложим стандарт на ИКЕ/ООН.
(7)
Изключения или освобождаване от прилагането на пазарните стандарти следва да бъдат предвидени при дадени операции, които са или съвсем незначителни и/или специфични, или се извършват в началото на дистрибуторската верига, или в случая на сушени плодове и зеленчуци и предназначени за преработка продукти. Тъй като някои продукти се доразвиват по естествен път и имат склонност към разваляне, следва да бъде разрешено те да показват леки признаци на загуба на свежест и твърдост, при условие че не са в клас „Екстра“. Някои продукти, които обикновено не са цели при продажбата, следва да бъдат освободени от общия стандарт за предлагане на пазара, който иначе налага това изискване.
(8)
Изискваната съгласно пазарните стандарти информация следва да бъде показана ясно върху опаковката и/или етикета. С цел да се избегнат измами и подвеждане на потребителите, изискваната съгласно стандартите информация трябва да е на разположение на потребителите преди покупката, особено при продажбите от разстояние, при които опитът е показал съществуването на риск от измама и неспазване на защитата на потребителите, която стандартите осигуряват.
(9)
В отговор на търсенето от страна на някои потребители, на пазара все по-често се срещат опаковки, съдържащи различни видове плодове и зеленчуци. Лоялната търговия изисква плодовете и зеленчуците, предлагани в една и съща опаковка, да бъдат еднородни по отношение на качеството. За продуктите, за които не са приети стандарти на равнището на Съюза, тази еднородност може да бъде гарантирана чрез прибягване до общите разпоредби. За смесите от плодове и зеленчуци от различни видове в една и съща опаковка следва да бъдат определени изисквания за етикетиране. Те следва да бъдат по-облекчени в сравнение с тези, установени в пазарните стандарти, най-вече за да се вземе предвид наличното място върху етикетите.
(10)
За да се гарантира правилното и ефективно извършване на проверките, фактурите и придружаващите документи, с изключение на предназначените за потребителите документи, следва да съдържат определена основна информация, включена в пазарните стандарти.
(11)
За целите на извършваните въз основа на анализ на риска селективни проверки, предвидени в член 113a, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, е необходимо да бъдат установени подробни правила относно тези проверки. По-специално следва да се подчертае ролята на оценката на риска при подбора на продуктите за проверка.
(12)
Всяка държава-членка следва да посочи контролните органи, които отговарят за извършване на проверките за съответствие на всеки етап от предлагането на пазара. Един от тези органи следва да бъде отговорен за контактите с всички други определени за целта органи и за координацията между тях.
(13)
Тъй като познаването на търговците и основните им характеристики е необходимо средство за извършването на анализ от държавите-членки, от ключово значение е да се изгради база данни за търговците на плодове и зеленчуци във всяка държава-членка. С цел да се гарантира обхващане на всички участници в търговската верига и в интерес на правната сигурност следва да се приеме подробно определение на „търговец“.
(14)
Проверките за съответствие следва да се извършват чрез вземане на извадки и да се концентрират върху търговци, които е най-вероятно да притежават стоки, които не са в съответствие със стандартите. Като имат предвид характерните особености на националните си пазари, държавите-членки следва да определят правила, които да дават приоритет на проверките на определени категории търговци. С цел да се осигури прозрачност споменатите правила следва да бъдат съобщени на Комисията.
(15)
Държавите-членки следва да гарантират, че износът на плодове и зеленчуци за трети държави съответства на пазарните стандарти и да удостоверят това съответствие съгласно Женевския протокол за стандартизация на пресните плодове и зеленчуци и на сухите и сушените плодове, сключен в рамките на Икономическата комисия за Европа към ООН, и съгласно схемата на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) за прилагане на международни стандарти за плодове и зеленчуци.
(16)
Вносът на плодове и зеленчуци от трети държави следва да съответства на пазарните стандарти или на еквивалентни на тях стандарти. Следователно проверките за съответствие трябва да се извършват преди въвеждане на споменатите стоки в митническата територия на Съюза, с изключение на малки партиди, за които контролните органи преценяват, че съществува незначителен риск за несъответствие. В някои трети държави, които осигуряват задоволителни гаранции по отношение на съответствието, проверките преди износа могат да се извършват от контролните органи на споменатите трети държави. Когато се прилага тази възможност, държавите-членки следва да проверяват редовно ефективността и качеството на проверките преди износа, извършвани от контролните органи на трети държави.
(17)
Не се изисква плодовете и зеленчуците, предназначени за преработка, да съответстват на пазарните стандарти, затова следва да се гарантира, че те не се продават на пазара за пресни продукти. Такива продукти следва да бъдат етикетирани по подходящ начин.
(18)
Плодовете и зеленчуците, проверявани за съответствие с пазарните стандарти, следва да бъдат подложени на същия вид проверки на всички етапи от предлагането на пазара. За тази цел следва да бъдат прилагани насоките за проверка, препоръчвани от ИКЕ/ООН, които са в съгласие със съответните препоръки на ОИСР. За проверките на етапа на продажба на дребно обаче следва да бъдат определени специфични условия.
(19)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за признаване на организациите на производители за заявените от тях продукти. Когато се иска признаване за продукти, предназначени само за преработка, следва да се гарантира, че те наистина се доставят за преработка.
(20)
С оглед да се подпомогне постигането на целите на режима на плодовете и зеленчуците и да се осигури функционирането на организациите на производители по ефективен и устойчив начин, последните трябва да бъдат колкото е възможно по-стабилни. Затова следва да се предвиди минимален срок на членство на производител в организация на производители. На държавите-членки следва да бъде дадена възможността да определят сроковете за предизвестие и датите, на които влиза в сила отказът от членство.
(21)
Основните и съществени дейности на организацията на производители следва да бъдат свързани с концентриране на предлагането и предлагане на пазара. Въпреки това организациите на производителите следва да могат да се занимават и с други дейности с търговски или нетърговски характер.
(22)
Насърчава се сътрудничеството между организации на производители, като се разрешава търговията с плодове и зеленчуци, закупени изключително от друга призната организация на производители, да не бъде взета предвид при изчисленията, както за целите на основната дейност, така и за други дейности. Когато дадена организация на производители е призната за продукт, за който се изисква предоставяне на технически средства, следва да ѝ бъде разрешено да предоставя споменатите средства чрез членовете си, чрез дъщерни дружества или чрез възлагане на дейности на външни изпълнители.
(23)
Организациите на производители могат да притежават дялове в дъщерни дружества, които им помагат да увеличат добавената стойност на продукцията на членовете си. Следва да бъдат определени правила за изчисляване на стойността на такава предлагана на пазара продукция. Основните дейности на такива дъщерни дружества следва да бъдат същите като тези на организацията на производители, след като се предостави преходен период за адаптиране.
(24)
Следва да бъдат предвидени подробни правила за признаването и функционирането на асоциациите на организациите на производители, транснационалните организации на производители и транснационалните асоциации на организациите на производители, посочени в Регламент (ЕО) № 1234/2007. За да бъде осигурена последователност, тези правила следва да отразяват възможно най-точно правилата, определени за организациите на производители.
(25)
С оглед улесняване на концентрацията на предлагането следва да се насърчава сливането на съществуващи организации на производители с цел образуване на нови, чрез изготвяне на правила за сливането на оперативните програми на слетите организации.
(26)
Без по никакъв начин да се нарушава спазването на принципите, съгласно които организацията на производители трябва да бъде образувана по собствена инициатива на производителите и контролирана от тях, следва да се даде възможност на държавите-членки да определят условията за приемане на други физически или юридически лица за членове на организация на производители и/или на асоциация на организации на производители.
(27)
За да се гарантира, че организациите на производители действително представляват минимален брой производители, държавите-членки следва да вземат мерки, за да гарантират, че дадено малцинство от членове, които произвеждат по-голяма част от продукцията в организацията на производителите, не контролират неправомерно нейното управление и функциониране.
(28)
За да се вземат предвид различните особености на производството и предлагането на пазара в Съюза, държавите-членки следва да определят условията за предоставянето на предварително признаване на групи производители, които представят план за признаване.
(29)
За да се насърчи създаването на стабилни организации на производители, способни да допринесат трайно за постигане на целите на режима на плодове и зеленчуци, предварително признаване следва да се предоставя само на групи производители, които могат да демонстрират способността си да изпълнят всички изисквания за признаване в рамките на определен срок.
(30)
Следва да бъдат установени разпоредби относно информацията, която групите производители са длъжни да посочат в плана за признаване. За да се даде възможност на групите производители да изпълнят по-добре изискванията за признаване, следва да се разрешат изменения в плановете за признаване. За тази цел следва да се установят разпоредби, даващи възможност на всяка държава-членка да изисква от групите производители да извършат коригиращи действия, така че да се гарантира изпълнението на техния план.
(31)
Групата производители може да отговаря на условията за признаване преди планът за признаване да е завършен. Следва да се предвиди възможността такива групи да подават заявления за признаване едновременно с проектите на оперативните програми. За да се осигури последователност, предоставянето на такова признаване на група производители трябва да означава приключване на плана за признаване, а предоставяната помощ следва да бъде преустановена. Въпреки това, за да се вземе предвид многогодишното финансиране на инвестициите, инвестициите, които отговарят на условията за инвестиционна помощ, следва да могат да бъдат включени в оперативните програми.
(32)
За да се улесни коректното прилагане на системата от помощи и за да бъдат покрити разходите за създаване и административна дейност на групите производители, тази помощ следва да бъде с фиксиран размер. Следва да бъде определена горна граница на този фиксиран размер, за да се вземат предвид бюджетните ограничения. Освен това, като се имат предвид различните финансови потребности на групите производители, които се различават по големината си, тази горна граница следва да бъде определена така, че да бъде в съответствие със стойността на годната за предлагане на пазара продукция на групите производители.
(33)
За да се осигури последователност и плавен преход към статута на призната група производители, към групите производители следва да се прилагат същите правила като правилата, приложими за организациите на производители, по отношение на основните им дейности и стойността на продукцията, предлагана от тях на пазара.
(34)
За да се вземат предвид финансовите потребности на новите групи производители и да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощи в случай на сливания, следва да бъде дадена възможност помощта да се отпуска на групите производители, възникнали в резултат на сливането.
(35)
За да се улесни използването на схемата за подпомагане на оперативните програми, следва ясно да се определи продукцията на организациите на производители, предлагана на пазара, включително да се определи кои продукти могат да бъдат взети предвид и на кой етап от предлагането на пазара следва да бъде изчислявана стойността на продукцията. От съображения за контрол и опростяване е целесъобразно да се използва фиксиран размер за изчисляване на стойността на плодовете и зеленчуците, предназначени за преработване, която представлява стойността на основния продукт, а именно плодове и зеленчуци, предназначени за преработка, и дейностите, които не представляват същинска преработка. Тъй като количествата плодове и зеленчуци, необходими за производството на преработени плодове и зеленчуци, се различават значително според групите продукти, посочените разлики следва да бъдат отразени в приложимите фиксирани размери. В случая на предназначени за преработка плодове и зеленчуци, които се превръщат в преработени ароматни треви и червен пипер, е целесъобразно също така да се въведе фиксиран размер за изчисляване на стойността на плодовете и зеленчуците, предназначени за преработка, която да представлява само стойността на основния продукт. Следва също така да бъдат допуснати допълнителни методи за изчисление на стойността на годната за предлагане на пазара продукция в случай на годишни колебания или недостатъчни данни. За да се предотврати злоупотреба със схемата, по принцип следва да не се разрешава на организациите на производители да променят методологията за определяне на референтните периоди по време на изпълнението на дадена програма.
(36)
С оглед гарантирането на плавно преминаване към новата система за изчисляване на стойността на предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци, предназначени за преработка, оперативните програми, одобрени до 20 януари 2010 г., не следва да бъдат засегнати от новия метод за изчисляване, без да се засяга възможността за изменение на посочените оперативни програми в съответствие с членове 65 и 66 от Регламент (ЕО) № 1580/2007. По същата причина стойността на предлаганата на пазара продукция за референтния период на оперативните програми, одобрени след посочената дата, следва да се изчислява съгласно новите правила.
(37)
За да се гарантира правилното използване на помощта, следва да бъдат определени правила за управление на оперативните фондове и на финансовите вноски на членовете, като се предостави възможно най-голяма гъвкавост, при условие че всички производители могат да се възползват от оперативния фонд и могат демократично да участват в решенията за използването му.
(38)
Следва да бъдат предвидени разпоредби, които определят обхвата и структурата на националната стратегия за устойчиви оперативни програми и националната рамка за екологични действия. Целта е да се оптимизира разпределението на финансовите ресурси и да се подобри качеството на стратегията.
(39)
С цел да се даде възможност за правилна оценка на информацията от страна на компетентните органи и за включване или изключване на мерки и дейности от програмите, следва да бъдат определени процедури за представяне и одобрение на оперативните програми, включително крайните срокове. Тъй като програмите се управляват на годишна основа, следва да се предвиди програмите, които не са одобрени преди дадена дата, да се отлагат с една година.
(40)
Следва да се предвиди процедура за годишното изменение на оперативните програми за следващата година, така че те да могат да бъдат адаптирани, за да се отчетат всякакви нови условия, които не са могли да бъдат предвидени при първоначалното им представяне. Освен това следва да се предвиди възможността мерките и размерите на оперативния фонд да бъдат променяни в течение на всяка година от изпълнението на съответната програма. С цел да се гарантира, че одобрените програми поддържат общите си цели, всички подобни изменения следва да се подчиняват на известни граници и условия, определени от държавите-членки и включващи задължително уведомяване на компетентните органи за измененията.
(41)
За целите на финансовата и правната сигурност следва да бъде изготвен списък с операции и разходи, които не могат да бъдат покривани от оперативните програми.
(42)
В случай на инвестиции в индивидуални стопанства, за да се предотврати неправомерното обогатяване на частно лице, което е прекъснало връзките си с организацията през полезния живот на инвестицията, следва да се определят разпоредби, които да позволят на организацията да си възстанови остатъчната стойност на инвестицията, независимо дали инвестицията е собственост на член или на организацията като цяло.
(43)
С цел да се гарантира правилното прилагане на схемата за помощ, следва да се определи каква информация трябва да бъде включена в заявленията за помощ, както и процедурите за изплащане на помощта. За да се предотвратят трудности с паричния поток, организациите на производителите следва да разполагат със система от авансови плащания заедно с подходящи гаранции. Поради същата причина следва да има и алтернативна система за възстановяване на вече възникнали разходи.
(44)
Производството на плодове и зеленчуци е непредсказуемо, а продуктите са малотрайни. Евентуален излишък на пазара, дори да не е прекалено голям, може да предизвика сериозни пазарни смущения. Следва да бъдат предвидени подробни разпоредби за обхвата и прилагането на мерки за предотвратяване и управление на кризи по отношение на продуктите, посочени в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Доколкото е възможно, споменатите правила следва да бъдат гъвкави и бързо приложими при кризи и затова следва да позволяват вземането на решения от самите държави-членки и организации на производители. Въпреки това правилата следва да предотвратяват злоупотреби и да предвиждат граници за използването на някои мерки, включително финансови такива. Те също така следва да гарантират надлежно спазване на фитосанитарните и екологичните изисквания.
(45)
Що се отнася до изтеглянето на продукти от пазара, следва да бъдат приети подробни правила, които да отчетат потенциалното значение на тази мярка. По-специално следва да бъдат изготвени правила относно системата за увеличеното подпомагане за изтеглените от пазара плодове и зеленчуци, които се доставят безплатно като хуманитарна помощ от благотворителни организации и някои други учреждения и институции. С оглед улесняване на безплатното разпределение е целесъобразно да се предвиди възможността благотворителните организации и институции да могат да искат символично участие от крайните получатели на изтеглените продукти, в случай че тези продукти са преминали преработка. В допълнение към това следва да бъдат определени максимални равнища на подпомагане за изтеглени от пазара продукти, за да се гарантира, че изтеглянето от пазара няма да се превърне в постоянен алтернативен начин за пласиране на продукцията, за сметка на предлагането ѝ на пазара. В този контекст, за продуктите, за които в приложение V към Регламент (ЕО) № 2200/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазара на плодове и зеленчуци (3) са определени максимални равнища на обезщетенията от Съюза за изтегляне от пазара, е целесъобразно тези равнища да продължат да бъдат прилагани, след известно увеличаване, за да се отрази фактът, че посочените изтегляния в момента се съфинансират. За други продукти, при които опитът не е показал риск от прекомерно изтегляне, е уместно на държавите-членки да бъде позволено да определят максимални равнища на подпомагане. При всички случаи обаче, поради сходни причини, е уместно да се фиксират количествени ограничения за изтегляне по продукти и по организация на производители.
(46)
Следва да бъдат приети подробни правила относно националната финансова помощ, която държавите-членки могат да отпускат в региони на Съюза, в които степента на организация на производителите е особено слаба, включително даване на определение за слаба степен на организация. Следва да бъдат предвидени процедури за одобрение на такава национална помощ, както и процедури за одобрението и размера на възстановяването на помощта от Съюза, както и за съотношението на възстановяване. Посочените процедури следва да отразяват приложимите понастоящем процедури.
(47)
Следва да бъдат приети подробни правила, по-конкретно процедурни разпоредби, относно условията, при които правилата, определяни от организациите на производители или асоциациите на такива организации в сектора на плодовете и зеленчуците, могат да бъдат разширени, така че да обхващат всички производители, установени в конкретен икономически регион. Когато продукцията се продава от мястото на производството, следва да се изясни кои правила се отнасят към производителите и кои към купувачите.
(48)
С цел да се наблюдава вносът на ябълки и да се гарантира, че евентуалното значително увеличение на този внос ще бъде забелязано в рамките на сравнително кратък период, през 2006 г. като преходна система беше въведена системата на лицензии за внос на ябълки, включени в код по Комбинираната номенклатура (код по КН) 0808 10 80. Междувременно бяха разработени нови и точни средства за наблюдение на вноса на ябълки, които са по-малко обременяващи за търговците, отколкото настоящата система на лицензии. По тази причина задължението за представяне на лицензии за внос на ябълки, включени в код по КН 0808 10 80, следва в скоро време да престане да се прилага.
(49)
Следва да бъдат приети подробни правила относно системата за входни цени на плодовете и зеленчуците. Тъй като повечето от въпросните бързо развалящи се плодове и зеленчуци се доставят на консигнация, това създава особени трудности за определянето на стойността им. Следва да бъдат определени възможните методи за изчисляване на входната цена, въз основа на която вносните продукти се класират в Общата митническа тарифа. По-специално следва да бъдат установени стандартни стойности при внос въз основа на среднопретеглената стойност на средните цени за продуктите и да бъде определена специална разпоредба за случаите, в които не са налични цени за продукти с даден произход. Следва да бъде предвидено внасяне на гаранция при определени обстоятелства, за да се обезпечи правилното прилагане на системата.
(50)
Следва да бъдат приети подробни правила относно вносното мито, което може да бъде налагано върху дадени продукти в допълнение към митото, предвидено в Общата митническа тарифа. Допълнителното мито може да бъде налагано, ако обемът на внос на въпросните продукти превишава праговите (критични) нива, определени за продукта и за срока на прилагане. Стоките, пътуващи към Съюза, са освободени от допълнително мито и следователно за тях следва да бъдат приети специални разпоредби.
(51)
Следва да бъде предвиден подходящ мониторинг и оценка на текущите програми и схеми, за да може тяхната ефективност и ефикасност да бъде оценена както от страна на организациите на производители, така и от страна на държавите-членки.
(52)
Следва да бъдат определени разпоредби относно вида, формата и средствата за уведомяване, които са необходими за прилагането на настоящия регламент. Споменатите разпоредби следва да включват уведомления от производителите и организациите на производители до държавите-членки и от държавите-членки до Комисията, както и последствията при закъснели или неточни уведомления.
(53)
Следва да бъдат определени мерки по отношение на проверките, необходими за правилното прилагане на настоящия регламент и на Регламент (ЕО) № 1234/2007, както и подходящи санкции, приложими при откриване на нередности. Посочените мерки следва да включват както специфични проверки и санкции, определени на равнището на Съюза, така и допълнителни национални проверки и санкции. Проверките и санкциите следва да бъдат възпиращи, ефективни и пропорционални. Следва да бъдат предвидени правила за решаването на случаи на очевидна грешка, непреодолима сила и други извънредни обстоятелства, с цел да се осигури справедливо третиране на производителите. Следва да бъдат предвидени правила за изкуствено създадените ситуации, с цел да се избегне евентуално облагодетелстване от тях.
(54)
Следва да бъдат предвидени разпоредби за продължаване на плавния преход от предишната система, предвидена в Регламент (ЕО) № 2200/96, Регламент (ЕО) № 2201/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно общата организация на пазарите на продукти от преработени плодове и зеленчуци (4) и Регламент (ЕО) № 2202/96 на Съвета от 28 октомври 1996 г. относно въвеждането на режим за помощ на Общността за производители на определени цитрусови плодове (5), към новата система, предвидена в Регламент (ЕО) № 1182/2007 на Съвета от 26 септември 2007 г. за определяне на специфични правила по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, и за изменение на директиви 2001/112/ЕО и 2001/113/ЕО, и регламенти (ЕИО) № 827/68, (ЕО) № 2200/96, (ЕО) № 2201/96, (ЕО) № 2826/2000, (ЕО) № 1782/2003 и (ЕО) № 318/2006, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2202/96 (6) и впоследствие Регламент (ЕО) № 1234/2007 и в Регламент (ЕО) № 1580/2007 и впоследствие настоящия регламент, както и за прилагане на преходните правила, предвидени в член 203a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
(55)
С цел ограничаване на ефектите от премахването на системата на лицензии за внос на ябълки върху търговските модели, член 134 от Регламент (ЕО) № 1580/2007 следва да продължи да се прилага до 31 август 2011 г.
(56)
Управителният комитет за общата организация на селскостопанските пазари не е представил становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
УВОДНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Обхват и използвани термини
1. Настоящият регламент определя правилата за прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци.
Въпреки това дялове II и III от настоящия регламент се прилагат единствено по отношение на продуктите от сектора на плодовете и зеленчуците, посочени в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и на такива продукти, предназначени единствено за преработка.
2. Термините, използвани в Регламент (ЕО) № 1234/2007, се използват със същото значение в настоящия регламент, освен ако в настоящия регламент не е предвидено друго.
Член 2
Пазарни години
Пазарните години за плодовете и зеленчуците и преработените плодове и зеленчуци започват на 1 януари и приключват на 31 декември.
ДЯЛ II
КЛАСИФИКАЦИЯ НА ПРОДУКТИТЕ
ГЛАВА 1
Общи правила
Член 3
Пазарни стандарти; държатели
1. Изискванията на член 113a, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се наричат общ пазарен стандарт. Подробности относно общия пазарен стандарт са изложени в част A от приложение I към настоящия регламент.
Плодовете и зеленчуците, които не са обхванати от специфичен пазарен стандарт, трябва да съответстват на общия пазарен стандарт. Въпреки това, когато държателят им е в състояние да докаже, че продуктите съответстват на някой от приложимите стандарти, приети от Икономическата комисия за Европа на ООН (ИКЕ/ООН), се смята, че продуктите съответстват на общия пазарен стандарт.
2. Специфичните пазарни стандарти, посочени в член 113, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са изложени в част Б от приложение I към настоящия регламент по отношение на следните продукти:
а)
ябълки,
б)
цитрусови плодове,
в)
киви,
г)
салати, къдраволистна ендивия и широколистна ендивия,
д)
праскови и нектарини,
е)
круши,
ж)
ягоди,
з)
сладки пиперки,
и)
десертно грозде,
й)
домати.
3. За целите на член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 „държател“ e всяко физическо или юридическо лице, което е във физическо притежание на съответните продукти.
Член 4
Изключения и освобождаване от прилагането на пазарни стандарти
1. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на пазарните стандарти:
а)
при условие че са ясно обозначени с думите „предназначени за преработка“ или „за храна на животни“ или друго еквивалентно съчетание от думи, продуктите, които са:
i)
предназначени за промишлена преработка, или
ii)
предназначени за храна на животни или друга нехранителна употреба;
б)
продуктите, предлагани на потребителите за тяхно лично ползване в самото стопанство на производителя;
в)
продуктите, признати в решение на Комисията, взето по искане на държава-членка в съответствие с предвидената в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2/1234 процедура, като продукти от определен регион, които се продават в мрежата за търговия на дребно на този регион за целите на утвърдено традиционно местно потребление;
г)
продукти, които са били почистени или нарязани и по този начин са станали „готови за консумация“ или „готови за кулинарна употреба“;
д)
продуктите, предлагани на пазара като годни за консумация кълнове, след покълване на семената на растения, класифицирани като плодове и зеленчуци съгласно член 1, параграф 1, буква и) и част IX от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на пазарните стандарти в даден производствен район:
а)
продуктите, които се продават или доставят от производителя до местата за подготовка и опаковане или до складовите съоръжения, или се транспортират от неговото стопанство до подобни места; и
б)
продуктите, които се транспортират от складовите съоръжения до местата за подготовка и опаковане.
3. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да освободят от специфичните пазарни стандарти продуктите, предлагани за продажба на дребно на потребителите за тяхно лично ползване и етикетирани с надпис „продукт, предназначен за преработка“ или с друго еквивалентно съчетание от думи, и продуктите, предназначени за преработка, различни от посочените в параграф 1, буква a), подточка i) от настоящия член.
4. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да освободят от пазарните стандарти продуктите, които се продават за лична употреба директно от производителя на крайния потребител на пазари, запазени само за производителите в даден производствен район, определен от държавите-членки.
5. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на специфичните пазарни стандарти, плодовете и зеленчуците, различни от клас „Екстра“, могат да показват на етапите след експедицията леки признаци на загуба на свежест и твърдост и незначително влошаване на качеството в резултат на тяхното развитие и нетрайния им характер.
6. Чрез дерогация от член 113а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за следните продукти не се изисква да съответстват на общия пазарен стандарт:
а)
некултивирани гъби с код по КН 0709 59,
б)
каперси с код по КН 0709 90 40,
в)
горчиви бадеми с код по КН 0802 11 10,
г)
бадеми без черупки с код по КН 0802 12,
д)
лешници без черупки с код по КН 0802 22,
е)
обикновени орехи без черупки с код по КН 0802 32,
ж)
семена от пиния с код по КН 0802 90 50,
з)
шам фъстък с код по КН 0802 50 00,
и)
орехи „макадамия“ с код по КН 0802 60 00,
й)
пеканови орехи с код по КН 0802 90 20,
к)
други орехи с код по КН 0802 90 85,
л)
сушени хлебни банани с код по КН 0803 00 90,
м)
сушени цитрусови плодове с код по КН 0805,
н)
смеси от черупкови тропически плодове с код по КН 0813 50 31,
о)
смеси от други черупкови плодове с код по КН 0813 50 39,
п)
шафран с код по КН 0910 20.
7. Пред компетентния орган на държавата-членка е необходимо да се представят доказателства в подкрепа на това, че обхванатите от параграф 1, буква а) и параграф 2 продукти отговарят на определените условия, особено по отношение на тяхното предназначение.
Член 5
Изисквана информация
1. Изискваната от настоящата глава информация трябва да бъде изписана четливо на видно място от едната страна на опаковката, като се отпечатва незаличимо направо върху опаковката или върху етикет, който е неразделна част от опаковката или е прикрепен към нея.
2. За стоките, които се превозват в насипно състояние и се товарят направо на превозното средство, предвидената в параграф 1 информация се посочва в документ, придружаващ стоките, или върху бележка, поставена на видно място вътре в превозното средство.
3. При договори от разстояние по смисъла на член 2, параграф 1 от Директива 97/7/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7) съответствието с пазарните стандарти изисква необходимата информация да бъде на разположение преди сключване на сделката за покупка.
4. Във фактурите и другите придружаващи документи, с изключение на издаваните на потребителя касови бележки, се посочва името и страната на произход на продуктите и, където е целесъобразно, класът, сортът или търговският тип, ако това се изисква от специфичен пазарен стандарт, или се посочва, че продуктът е предназначен за преработка.
Член 6
Изисквана информация при продажбата на дребно
1. При продажбата на дребно информацията върху опаковките, която се изисква от настоящата глава, е четлива и видима. Продуктите могат да бъдат предлагани за продажба, при условие че търговецът на дребно излага в близост до продуктите, на видно място и в четлив вид изискваната информация относно страната на произход и, където е целесъобразно, класа и сорта или търговския тип, така че да не се въвеждат в заблуждение потребителите.
2. При продуктите, които са предварително опаковани по смисъла на Директива 2000/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (8), се посочва нетното тегло в допълнение към всички данни, изисквани от пазарните стандарти. Въпреки това при продуктите, които се продават на бройка, изискването за посочване на нетното тегло не се прилага, ако бройката на продуктите се вижда ясно и се брои лесно отвън, или ако тази бройка е посочена върху етикета.
Член 7
Смеси
1. Опаковките с нетно тегло, равно или по-малко от 5 kg, съдържащи смеси от различни видове плодове и зеленчуци, могат да се предлагат на пазара, при условие че:
а)
продуктите са еднородни по отношение на качеството и всеки от тях отговаря на изискванията на съответния специфичен пазарен стандарт или - ако не съществува такъв за даден продукт - на общия пазарен стандарт,
б)
опаковката е етикетирана по подходящ начин в съответствие с настоящата глава, и
в)
тази смес не е от естество, което може да заблуди потребителя.
2. Изискванията на параграф 1, буква a) не се прилагат за включени в дадена смес продукти, които не са продукти от сектора на плодовете и зеленчуците, посочен в член 1, параграф 1, буква и) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Ако плодовете и зеленчуците в дадена смес са с произход от повече от една държава-членка или трета държава, пълните наименования на страните на произход могат да бъдат заменени с едно от следните, според случая:
а)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от ЕС“,
б)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от държави извън ЕС“,
в)
„смес от плодове и зеленчуци с произход от ЕС и от държави извън ЕС“.
ГЛАВА II
Проверки за съответствие с пазарните стандарти
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 8
Приложно поле
С настоящата глава се установяват правила относно проверките за съответствие, което означава проверките, извършвани по отношение на плодовете и зеленчуците на всички етапи от предлагането на пазара с цел да се провери дали съответстват на пазарните стандарти и на други разпоредби на настоящия дял и на членове 113 и 113a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 9
Координиращи органи и контролни органи
1. Всяка държава-членка определя:
а)
единен компетентен орган, който да отговаря за координацията и контактите в областите, обхванати от настоящата глава, наричан по-долу „координиращ орган“; и
б)
контролен орган или органи, които да отговарят за прилагането на настоящата глава, наричани по-долу „контролни органи“.
Посочените в първа алинея координиращи органи и контролни органи могат да бъдат публични или частни. И в двата случая обаче държавите-членки отговарят за тях.
2. Държавите-членки уведомяват Комисията за:
а)
наименованието, пощенския адрес и адреса на електронната поща на координиращия орган, който са определили съгласно параграф 1, буква а);
б)
наименованието, пощенския адрес и адреса на електронната поща на контролните органи, които са определили съгласно параграф 1, буква б); и
в)
точното описание на съответните области на дейност на контролните органи, които са определили.
3. Координиращият орган може да бъде контролният орган или един от контролните органи, или който и да е друг орган, определен съгласно параграф 1.
4. Комисията публикува списъка с координиращите органи, определени от държавите-членки, по начин, който сметне за уместен.
Член 10
База данни за търговците
1. Държавите-членки създават база данни за търговците на плодове и зеленчуци, в която са регистрирани в съответствие с условията, определени в настоящия член, търговците, занимаващи се с предлагане на пазара на плодове и зеленчуци, за които са определени стандарти съгласно член 113 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
За тази цел държавите-членки могат да използват всяка друга база или бази данни, които вече са създадени за други цели.
2. За целите на настоящия регламент „търговец“ означава всяко физическо или юридическо лице, което:
а)
държи плодове и зеленчуци, които са предмет на пазарни стандарти, с цел:
i)
да ги излага или предлага за продажба,
ii)
да ги продава, или
iii)
да ги предлага на пазара по какъвто и да е друг начин, или
б)
реално извършва някоя от дейностите, посочени в буква а), по отношение на плодовете и зеленчуците, които са предмет на пазарни стандарти.
Дейностите, посочени в първа алинея, буква а), обхващат:
а)
продажби от разстояние, независимо дали чрез интернет или по друг начин,
б)
посочените дейности, извършвани от физическото или юридическото лице за собствена или чужда сметка, и
в)
посочените дейности, извършвани в Съюза и/или чрез износ за трети държави и/или внос от трети държави.
3. Държавите-членки определят условията, при които се включват или не се включват в базата данни следните категории търговци:
а)
търговци, чиято дейност е освободена от задължението за спазване на пазарните стандарти съгласно член 4; и
б)
физически или юридически лица, чиято дейност в сектора на плодовете и зеленчуците се ограничава до транспортиране на стоките или до продажба на етапа на търговия на дребно.
4. Когато базата данни за търговците се състои от няколко отделни елемента, координиращият орган гарантира, че базата данни, нейните елементи и тяхното актуализиране са еднакви. Актуализирането на базата данни се извършва по-специално с помощта на информацията, събрана при проверките за съответствие.
5. Базата данни съдържа за всеки търговец:
а)
регистрационния номер, името и адреса;
б)
информацията, необходима за неговото класифициране в една от рисковите категории, посочени в член 11, параграф 2, по-специално положение в търговската верига и информация относно значимостта на фирмата;
в)
информация относно констатациите, направени по време на предишни проверки на всеки търговец;
г)
всяка друга информация, която се счита за необходима за проверките, като например информация относно съществуването на система за гарантиране на качеството или система за самоконтрол във връзка със спазването на пазарните стандарти.
Актуализирането на базата данни се извършва по-специално с помощта на информацията, събрана при проверките за съответствие.
6. Търговците предоставят информацията, която държавите-членки смятат, че е необходима за създаването и актуализирането на базата данни. Държавите-членки определят условията, при които търговците, които не са установени на тяхна територия, но извършват търговска дейност на тази територия, се регистрират в тяхната база данни.
Раздел 2
Проверки за съответствие, извършвани от държавите-членки
Член 11
Проверки за съответствие
1. Държавите-членки гарантират, че проверките за съответствие се извършват селективно, въз основа на анализ на риска и с подходяща честота, така че да се гарантира спазване на пазарните стандарти и другите разпоредби на настоящия дял и на членове 113 и 113a от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Критериите за оценка на риска включват наличието на посочения в член 14 сертификат за съответствие, издаден от компетентен орган на трета държава, чиито проверки за съответствие са одобрени съгласно член 15. Наличието на такъв сертификат се смята за фактор, който намалява риска от несъответствие.
Критериите за оценка на риска могат да включват също:
а)
естеството на продукта, периода на производство, цената на продукта, метеорологичните условия, операциите по опаковане и манипулиране, условията на складиране, страната на произход, начина на транспорт или обема на партидата;
б)
мащаба на търговците, положението им в търговската верига, обемите или стойностите, предлагани от тях на пазара, асортимента, района на доставка или вида на извършваната дейност, като складиране, сортиране, опаковане или продажба;
в)
констатациите, направени по време на предишни проверки, включително броя и вида на констатираните недостатъци, обичайното качество на предлаганите на пазара продукти, равнището на използваното техническо оборудване;
г)
надеждността на използваните от търговците системи за гарантиране на качеството или за самоконтрол във връзка със спазването на пазарните стандарти;
д)
мястото на извършване на проверката, особено ако това е точката на първо влизане в Съюза или мястото, където продуктите се опаковат или товарят;
е)
всяка друга информация, която би могла да покаже, че съществува риск от несъответствие.
2. Анализът на риска се основава на информацията, съдържаща се в посочената в член 10 база данни за търговците, и класифицира последните в рискови категории.
Държавите-членки определят предварително:
а)
критериите за оценка на риска от несъответствие на партидите;
б)
въз основа на анализ на риска за всяка рискова категория - минималния дял на търговците или партидите и/или количествата, които ще бъдат подложени на проверка за съответствие.
Въз основа на анализ на риска държавите-членки могат да решат да не извършват селективни проверки на продукти, които не са предмет на специфични пазарни стандарти.
3. Когато при проверките се откриват значителни нередности, държавите-членки увеличават честотата на проверките по отношение на търговците, продуктите, произхода или други параметри.
4. Търговците предоставят на контролните органи цялата информация, която тези органи преценяват, че е необходима за организиране и извършване на проверките за съответствие.
Член 12
Одобрени търговци
1. Държавите-членки могат да разрешат на търговците, които са класифицирани в най-ниската рискова категория и предоставят специални гаранции за съответствие с пазарните стандарти, да използват посочения в приложение II образец при етикетирането на всяка опаковка на етапа на експедицията и/или да подписват сертификата за съответствие, посочен в член 14.
2. Разрешението се дава за срок от най-малко една година.
3. Търговците, които се възползват от тази възможност:
а)
разполагат с контролиращ персонал, който е преминал курс на обучение, одобрен от държавите-членки;
б)
имат подходящо оборудване за подготвяне и опаковане на продуктите;
в)
поемат задължението сами да извършват проверки за съответствие на стоките, които експедират, и да имат регистър, в който се записват всички извършени проверки.
4. Когато одобрен търговец вече не отговаря на изискванията за получаване на разрешение, държавата-членка оттегля разрешението.
5. Независимо от параграф 1 одобрените търговци могат да продължат да използват образците, които до 30 юни 2009 г. са отговаряли на Регламент (ЕО) № 1580/2007, до изчерпване на количествата.
Разрешенията, издадени на търговците преди 1 юли 2009 г., продължават да важат за срока, за който са били издадени.
Член 13
Приемане на декларации от митническите органи
1. Митническите органи могат да приемат декларации за износ и/или декларации за допускане за свободно обращение на продуктите, които са предмет на специфични пазарни стандарти, само ако:
а)
стоката се придружава от сертификат за съответствие, или
б)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи, че за съответните партиди е издаден сертификат за съответствие, или
в)
компетентният контролен орган е информирал митническите органи, че не е издал сертификат за съответствие на съответните партиди, тъй като не е необходимо те да бъдат проверявани с оглед на оценката на риска, посочена в член 11, параграф 1.
Това не засяга проверките за съответствие, които държавата-членка може да извърши съгласно член 11.
2. Параграф 1 се прилага също така за продуктите, които са предмет на общия пазарен стандарт, установен в част А от приложение I, и за продуктите, посочени в член 4, параграф 1, буква a), ако съответната държава-членка смята това за необходимо с оглед на анализа на риска, посочен в член 11, параграф 1.
Член 14
Сертификат за съответствие
1. Сертификати за съответствие могат да бъдат издавани от компетентен орган в потвърждение на това, че продуктите, за които са издадени, съответстват на приложимия пазарен стандарт (наричан по-долу „сертификат“). Сертификатът, който трябва да бъде използван от компетентните органи в Съюза, е посочен в приложение III.
Вместо сертификати, издадени от компетентните органи в Съюза, посочените в член 15, параграф 4 трети държави могат да използват свои собствени сертификати, при условие че последните съдържат поне еквивалентна информация на съдържащата се в сертификата на Съюза. Комисията предоставя по подходящ според нея начин образци на такива сертификати на трети държави.
2. Сертификатите могат да бъдат издавани на хартиен носител с оригинален подпис или в електронен формат, удостоверен с електронен подпис.
3. Всеки сертификат носи печата на компетентния орган и подписа на лицето или лицата, упълномощени да го подпишат.
4. Сертификатът се издава на поне един от официалните езици на Съюза.
5. Всеки сертификат има сериен номер, предназначен да го идентифицира. Компетентният орган задържа по едно копие от всеки издаден сертификат.
6. Независимо от параграф 1, първа алинея държавите-членки могат да продължат да използват сертификатите, които до 30 юни 2009 г. са отговаряли на Регламент (ЕО) № 1580/2007, до изчерпване на количествата.
Раздел 3
Проверки за съответствие, извършвани от трети държави
Член 15
Одобрение на проверките за съответствие, извършвани от трети държави преди внос в Съюза
1. По искане на трета държава Комисията може да одобри в съответствие с процедурата, предвидена в член 195, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, проверките за съответствие със специфичните пазарни стандарти, които третата държава е извършила преди осъществяването на вноса в Съюза.
2. Одобрението по параграф 1 може да се предоставя на трети държави, на чиято територия се спазват пазарните стандарти на Съюза или поне еквивалентни стандарти по отношение на продуктите, изнасяни за Съюза.
В одобрението се посочва официалният орган в третата държава, под чиято отговорност се извършват проверките, посочени в параграф 1. Същият орган отговаря за контактите със Съюза. В одобрението се посочват също контролните органи на третата държава, които са натоварени с извършването на самите проверки.
Одобрението може да се прилага единствено за продукти с произход от съответната трета държава и може да бъде ограничено до определени продукти.
3. Контролните органи на третата държава са официални органи или официално признати от органа, посочен в параграф 2, които предоставят задоволителни гаранции и разполагат с необходимия персонал, оборудване и помещения за извършване на проверки в съответствие с методите, посочени в член 17, параграф 1, или с еквивалентни методи.
4. Третите държави, чиито проверки за съответствие са одобрени съгласно настоящия член, както и съответните продукти, са посочени в приложение IV.
Комисията прави достъпни по подходящ според нея начин данни за съответните официални и контролни органи.
Член 16
Преустановяване на одобрението на проверките за съответствие
Комисията може да преустанови действието на одобрението на проверките за съответствие, ако се установи, че в значителен брой партиди и/или количества стоките не отговарят на информацията, съдържаща се в сертификатите за съответствие, издадени от контролните органи на третата държава.
Раздел 4
Методи за извършване на проверка
Член 17
Методи за извършване на проверка
1. Проверките за съответствие, предвидени в настоящата глава, с изключение на тези в етапа на продажба на дребно на крайния потребител, се извършват в съответствие с методите за извършване на проверка, посочени в приложение V, освен ако в настоящия регламент е предвидено друго.
Държавите-членки определят специфични мерки за проверка на съответствието в пунктовете за продажба на дребно на крайния потребител.
2. Когато инспекторите установят, че стоките съответстват на пазарните стандарти, контролният орган може да издаде посочения в приложение III сертификат за съответствие.
3. Когато стоките не отговарят на стандартите, контролният орган издава констативен протокол за несъответствие на вниманието на търговеца или негови представители. Стоките, за които е издаден констативен протокол за несъответствие, не могат да бъдат премествани без разрешението на контролния орган, който е издал този констативен протокол. За издаването на посоченото разрешение може да се изисква изпълнението на условия, определени от контролния орган.
Търговците могат да решат да приведат в съответствие всичките или някои от стоките. Стоките, приведени в съответствие, не могат да бъдат предлагани на пазара преди компетентният контролен орган да се е уверил чрез всички подходящи начини, че стоките наистина са били приведени в съответствие. Компетентният контролен орган издава, когато е приложимо, посочения в приложение III сертификат за съответствие за партидата или за част от нея едва след като стоките са били приведени в съответствие със стандартите.
Ако контролен орган приеме искането на търговец да приведе в съответствие стоките в държава-членка, различна от тази, в която е извършена проверката, довела до констативния протокол за несъответствие, търговецът уведомява компетентния контролен орган на държавата-членка по местоназначение за несъответстващата партида. Държавата-членка, която е издала констативния протокол за несъответствие, изпраща копие от него до другите заинтересовани държави-членки, включително до държавата-членка по местоназначение, за която е предназначена несъответстващата партида.
Когато стоките не могат да бъдат приведени в съответствие, нито да бъдат предназначени за хранене на животни, промишлена преработка или каквато и да е друга нехранителна употреба, контролният орган може, ако е необходимо, да поиска от търговците да вземат необходимите мерки, за да гарантират, че въпросните продукти няма да бъдат предлагани на пазара.
Търговците предоставят цялата информация, която държавите-членки считат за необходима за прилагането на настоящия параграф.
Раздел 5
Уведомления
Член 18
Уведомления
1. Държава-членка, в която е установена пратка, идваща от друга държава-членка и несъответстваща на пазарните стандарти поради дефекти или влошаване на качеството, които са могли да бъдат открити по време на опаковането, незабавно уведомява Комисията и държавите-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани.
2. Държава-членка, на чиято територия партида от стоки, идваща от трета държава, не е била допусната за свободно обращение поради несъответствие с пазарните стандарти, незабавно уведомява Комисията, държавите-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани, и заинтересованата държава от списъка в приложение IV.
3. Държавите-членки уведомяват Комисията за своите разпоредби относно системите за извършване на проверка и анализ на риска. Те информират Комисията за всички последващи изменения на споменатите системи.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията и другите държави-членки за обобщените резултати от проверките, извършени през дадена година на всички етапи от предлагането на пазара, в срок до 30 юни на следващата година.
5. Уведомяването, посочено в параграфи 1-4, се извършва чрез средствата, определени от Комисията.
ДЯЛ III
ОРГАНИЗАЦИИ НА ПРОИЗВОДИТЕЛИ
ГЛАВА I
Изисквания и признаване
Раздел 1
Определения
Член 19
Определения
1. За целите на настоящия дял:
а)
„производител“ означава земеделски стопанин, както е посочено в член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
„член производител“ означава производител или кооперация на производители, който/която е член на организация на производители или на асоциация на организации на производители.
в)
„дъщерно дружество“ означава дружество, в което една или повече организации на производители, или асоциации на такива организации, притежават дялове и което допринася за постигане на целите на организацията на производители или на асоциацията на организации на производители;
г)
„транснационална организация на производители“ е всяка организация, в която поне едно от стопанствата на производители се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на организацията;
д)
„транснационална асоциация на организации на производители“ е всяка асоциация на организации на производители, в която поне една от асоциираните организации се намира в държава-членка, различна от тази, в която е седалището на асоциацията;
е)
цел „Сближаване“ означава целта на действието за най-слабо развитите държави-членки и региони съгласно законодателството на Съюза, регулиращо Европейския фонд за регионално развитие, Европейския социален фонд и Кохезионния фонд за периода от 1 януари 2007 г. до 31 декември 2013 г.;
ж)
„мярка“ означава едно от следните:
i)
действия, насочени към планиране на производството, включително придобиване на дълготрайни активи;
ii)
действия, насочени към подобряване или запазване на качеството на продуктите, включително придобиване на дълготрайни активи;
iii)
действия, насочени към подобряване на предлагането на пазара, включително придобиване на дълготрайни активи, както и дейности по насърчаване и комуникация, различни от насърчителните и комуникационните дейности по точка vi);
iv)
научноизследователска дейност и експериментално производство, включително придобиване на дълготрайни активи;
v)
действия за обучение, различни от обучението по точка vi), и действия, които имат за цел да насърчават достъпа до консултантски услуги;
vi)
всеки един от шестте инструмента за предотвратяване и управление на кризи, изброени в букви а)-е) от член 103в, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
vii)
екологични действия, посочени в член 103в, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително придобиване на дълготрайни активи;
viii)
други действия, включително придобиване на дълготрайни активи, различни от посочените в точки i)-iv) и vii), които отговарят на една или повече от целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
з)
„действие“ означава специфична дейност или инструмент за постигането на конкретна оперативна цел, която допринася за постигането на една или повече от целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
и)
„вторичен продукт“ означава продукт, получен при подготвянето на плодове или зеленчуци, който има положителна икономическа стойност, но не е основното предназначение;
й)
„подготвяне“ означава подготвителни действия, като например почистване, нарязване, обелване, подрязване и изсушаване на плодове и зеленчуци, без да ги превръщат в преработени плодове и зеленчуци;
к)
„междубраншова основа“, както е посочено в член 103г, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, означава една или повече от дейностите, описани в член 123, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, одобрени от държавата-членка и съвместно управлявани от организация на производители или асоциация на организации на производители и най-малко един друг участник във веригата за преработка и/или дистрибуция на храни;
л)
„базов показател“ означава показател, който отразява състояние или тенденция, съществуващи в началото на програмния период, и може да даде полезна информация:
i)
при анализа на първоначалното състояние с цел установяване на национална стратегия за устойчиви оперативни програми или оперативна програма;
ii)
като референция, спрямо която могат да бъдат оценени резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма; и/или
iii)
при тълкуването на резултатите и въздействието на национална стратегия или оперативна програма.
2. Държавите-членки определят съответните юридически субекти на своята територия, които трябва да отговарят на член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007, с оглед на своите национални правни и административни структури. Те могат да приемат допълнителни правила относно признаването на организациите на производители и, когато е уместно, установяват също така разпоредби относно ясно обособените части от юридически субекти за целите на прилагане на член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Раздел 2
Изисквания, приложими към организациите на производители
Член 20
Продуктов обхват
1. Държавите-членки признават организациите на производители съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007 по отношение на продукта или групата продукти, посочени в заявлението за признаване, при спазване на решенията, взети по силата на член 125б, параграф 1, буква в) от посочения регламент.
2. Държавите-членки признават организациите на производители по отношение на продукта или групата продукти, предназначени единствено за преработка, само когато организациите на производители са в състояние да гарантират, че тези продукти се доставят за преработка, било то чрез система от договори за доставка или по друг начин.
Член 21
Минимален брой членове
При определяне на минималния брой членове на организациите на производители съгласно член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки могат да предвидят, че когато един заявител за признаване е изцяло или частично съставен от членове, които сами по себе си са юридически субекти или ясно обособени части от юридически субекти, съставени от производители, минималният брой производители може да се изчислява въз основа на броя асоциирани производители във всеки един от юридическите субекти или ясно обособените части от юридически субекти.
Член 22
Минимална продължителност на членството
1. Минималният срок на членството на производител е не по-малък от една година.
2. Отказът от членство се изпраща на организацията на производители в писмена форма. Държавите-членки определят сроковете за изпращане на предизвестие, които не превишават шест месеца, както и датите, на които отказът влиза в сила.
Член 23
Структури и дейности на организациите на производители
Държавите-членки гарантират, че организациите на производители имат на свое разположение персонал, инфраструктура и оборудване, необходими за изпълняване на изискванията, определени в член 122, първа алинея, буква в) и член 125б, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, и осигуряват извършването на основните им функции, по-специално що се отнася до:
а)
познаване на продукцията на членовете си;
б)
събиране, сортиране, съхранение и опаковане на продукцията на членовете си;
в)
търговско и финансово управление; и
г)
централизирано счетоводство и система за фактуриране.
Член 24
Стойност или обем на годната за предлагане на пазара продукция
1. За целите на член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 стойността или обемът на годната за предлагане на пазара продукция се изчисляват на същата база като стойността на предлаганата на пазара продукция, определена в членове 50 и 51 от настоящия регламент.
2. Когато един или повече членове на организация на производители не разполагат с достатъчни данни за минали периоди относно предлаганата на пазара продукция за целите на прилагане на параграф 1, стойността на тяхната годна за предлагане на пазара продукция може да се изчисли като средната стойност на годната за предлагане на пазара продукция за тригодишен период, предхождащ годината на подаване на заявлението за признаване, през който членовете на съответната организация на производители действително са произвеждали.
Член 25
Предоставяне на технически средства
За целите на член 125б, параграф 1, буква д) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се счита, че организация на производители, която е призната за продукт, за който е необходимо предоставяне на техническо средство, изпълнява задължението си, когато предостави тя самата или чрез членовете си, чрез дъщерни дружества или чрез външни изпълнители, адекватно ниво на технически средства.
Член 26
Основни дейности на организациите на производители
1. Основната дейност на организацията на производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е призната.
2. Организацията на производители може да продава продукти от производители, които не са членове на организация на производители или на асоциация на организации на производители, когато организацията на производители е призната за същите продукти и при условие че икономическата стойност на тази дейност е по-ниска от стойността на предлаганата от нея на пазара продукция, изчислена съгласно член 50.
3. Предлагането на пазара на плодове и зеленчуци, закупени директно от друга организация на производители, и на продукти, за които организацията на производителите не е призната, не се смята за част от дейностите на организацията на производителите.
4. Когато се прилага член 50, параграф 9, параграф 3 от настоящия член се прилага mutatis mutandis към въпросните дъщерни дружества от 1 януари 2012 г.
Член 27
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
1. Дейностите, чието възлагане на външни изпълнители може да бъде разрешено от държавите-членки съгласно член 125г от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да включват, наред с другото, събиране, съхранение, опаковане и предлагане на пазара на продукцията на членовете на организацията на производители.
2. Възлагането на външни изпълнители на дадена дейност на организация на производители означава, че организацията на производители е сключила търговско споразумение с друг субект, включително един или няколко от членовете ѝ или дъщерно дружество, с цел предоставяне на въпросната дейност. Независимо от това обаче организацията на производители продължава да бъде отговорна за гарантиране на изпълнението на тази дейност, както и за контрола върху цялостното управление и за наблюдението на търговското споразумение за предоставянето на дейността.
Член 28
Транснационални организации на производители
1. Седалището на транснационалната организация на производители се установява в държавата-членка, в която организацията разполага със значими съоръжения или значителен брой членове и/или реализира значителна част от предлаганата на пазара продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната организация на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на транснационалната организация на производители;
б)
одобряване на оперативната програма на транснационалната организация на производители;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират членовете, по отношение на спазване на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Посочените други държави-членки са длъжни да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която се намира седалището, в рамките на разумен период; и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимото законодателство на другите държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официален език на държавите-членки, отправили искането.
Член 29
Сливане на организации на производители
1. При сливането на организации на производители образуваната в резултат на сливането организация на производители замества сливащите се организации на производители. Новият субект поема правата и задълженията на сливащите се организации на производители.
Новосъздаденият чрез сливане субект може да изпълнява програмите паралелно и отделно до 1 януари на годината след сливането или да обедини оперативните програми от момента на сливането. Оперативните програми се обединяват съгласно членове 66 и 67.
2. Чрез дерогация от параграф 1, втора алинея държавите-членки могат да разрешат на организации на производители, които отправят искане за това, при наличието на надлежно обосновани причини да продължат да изпълняват отделни оперативни програми паралелно до завършването на тези програми.
Член 30
Членове, които не са производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е производител, може да бъде прието за член на организация на производители.
2. При определяне на условията, посочени в параграф 1, държавите-членки гарантират по-специално спазване на член 122, първа алинея, буква а), подточка iii) и член 125а, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Физическите и юридическите лица, посочени в параграф 1, не се:
а)
вземат предвид при критериите за признаване;
б)
ползват пряко от мерките, финансирани от Съюза.
Държавите-членки могат да ограничат или забранят правото на физическите и юридическите лица да гласуват по решения, свързани с оперативните фондове, при спазване на условията, определени в параграф 2.
Член 31
Демократична отчетност на организациите на производители
1. Държавите-членки предприемат всички мерки, които считат за необходими, за да предотвратят злоупотреба с власт или влияние от страна на един или повече от членовете по отношение на управлението и дейността на организация на производители, които включват най-малко правото на глас.
2. Когато организацията на производители е ясно обособена част от юридически субект, държавите-членки могат да приемат мерки, с които се ограничава или забранява правото на споменатия юридически субект да изменя, приема или отхвърля решения на организацията на производители.
Раздел 3
Асоциации на организации на производители
Член 32
Правила относно организациите на производители, приложими за асоциациите на организации на производители
Член 22, член 26, параграф 3 и членове 27 и 31 се прилагат mutatis mutandis към асоциациите на организации на производители. Когато асоциацията на организации на производители извършва продажбената дейност, се прилага mutatis mutandis член 26, параграф 2.
Член 33
Признаване на асоциации на организации на производители
1. Държавите-членки могат да признават асоциациите на организации на производители по член 125в от Регламент (ЕО) № 1234/2007 единствено по отношение на дейността или дейностите, свързани с продукта или групата продукти, посочени в заявлението за признаване.
2. Асоциация на организации на производители може да бъде призната по член 125в от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и да извършва всяка от дейностите на организация на производители, дори когато предлагането на въпросните продукти на пазара продължава да се извършва от членовете ѝ.
Член 34
Членове на асоциациите на организации на производители, които не са организации на производители
1. Държавите-членки могат да определят дали и при какви условия едно физическо или юридическо лице, което не е призната организация на производители, може да бъде прието за член на асоциацията на организации на производители.
2. Членовете на призната асоциация на организации на производители, които не са признати организации на производители, не се:
а)
вземат предвид при критериите за признаване;
б)
ползват пряко от мерките, финансирани от Съюза.
Държавите-членки могат да предоставят, ограничат или забранят правото на посочените членове да гласуват по решения, свързани с оперативните програми.
Член 35
Транснационална асоциация на организации на производители
1. Седалището на транснационалната асоциация на организации на производители се установява в държава-членка, в която тази асоциация разполага със значителен брой членуващи организации и/или членуващите организации реализират значителна част от предлаганата на пазара продукция.
2. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационалната асоциация на организации на производители, е отговорна за следното:
а)
признаване на асоциацията;
б)
одобряване, когато е необходимо, на оперативната програма на асоциацията;
в)
установяване на необходимото административно сътрудничество с другите държави-членки, в които се намират асоциираните организации, по отношение на спазване на изискванията за признаване и режима на проверки и санкции. Посочените други държави-членки с длъжни да оказват необходимото съдействие на държавата-членка, в която се намира седалището; и
г)
предоставяне при поискване на всякаква необходима информация, включително приложимото законодателство на другите държави-членки, в които се намират членовете, преведена на официален език на държавите-членки, отправили искането.
Раздел 4
Групи производители
Член 36
Представяне на планове за признаване
1. Юридически субект или ясно обособена част от юридически субект представя плана за признаване, посочен в член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, на компетентния орган на държавата-членка, в която се намира седалището на юридическия субект.
2. Държавите-членки определят:
а)
минималните критерии, на които трябва да отговаря юридическият субект или ясно обособената част от юридически субект, за да може да представи план за признаване;
б)
правилата относно съставянето, съдържанието и изпълнението на плановете за признаване;
в)
периода, по време на който на бивш член на организация на производители се забранява, след като е напуснал организацията на производители, да се присъединява към група производители по отношение на продуктите, за които е била призната организацията на производителите; и
г)
административните процедури за одобрението, контрола и изпълнението на плановете за признаване.
Член 37
Съдържание на плановете за признаване
Проектът на план за признаване съдържа най-малко следното:
а)
описание на първоначалното състояние, по-специално по отношение на броя на членовете производители, като се предоставят подробни данни за членовете, продукцията, включително стойността на предлаганата на пазара продукция, маркетинга и инфраструктурата, която е на разположение на групата производители, включително инфраструктурата, която е собственост на индивидуални членове на групата производители;
б)
предлаганата дата за започване на изпълнението на плана и неговата продължителност, която не може да превишава пет години; и
в)
дейностите и инвестициите, които следва да се осъществят, за да се получи признаване.
Член 38
Одобрение на плановете за признаване
1. Компетентният орган на държавата-членка взема решение по проекта на план за признаване в срок от три месеца от получаване на плана заедно с всички подкрепящи документи. Държавите-членки могат да предвидят по-кратък срок.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни правила относно допустимостта на операциите и разходите в рамките на плановете за признаване, включително правила относно допустимостта на инвестициите, с цел да се постигне спазване от страна на групите производители на посочените в член 125б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 критерии за признаване на организации на производители.
3. След извършване на проверките за съответствие, посочени в член 111, компетентният орган на държавата-членка, ако е уместно:
а)
приема плана и предоставя предварително признаване;
б)
изисква промени в плана;
в)
отхвърля плана.
Планът се приема, когато е необходимо, само ако промените, изисквани съгласно буква б), са включени в него.
Компетентният орган на държавата-членка уведомява юридическия субект или ясно обособената част от юридически субект за своето решение.
Член 39
Изпълнение на плановете за признаване
1. Планът за признаване се изпълнява на годишни сегменти с начало 1 януари. Държавите-членки могат да позволят на групите производители да разделят тези годишни сегменти на шестмесечни сегменти.
За първата година на изпълнение в съответствие с предложената дата, посочена в член 37, буква б), планът за признаване започва:
а)
на 1 януари след датата на приемането му от компетентния орган на държавата-членка; или
б)
на първия календарен ден след датата на приемането му.
При всички случаи първата година на изпълнение на плана за признаване приключва на 31 декември същата година.
2. Държавите-членки определят условията, при които групи производители могат да поискат изменения в плановете по време на изпълнението им. :Молбите се придружават от всички необходими подкрепящи документи.
Държавите-членки определят условията, при които плановете за признаване могат да бъдат изменяни по време на годишен или шестмесечен сегмент без предварително одобрение от страна на компетентния орган на държавата-членка. Посочените изменения отговарят на условията за отпускане на помощ само ако групата производители е уведомила незабавно компетентния орган на държавата-членка за тях.
3. Компетентният орган на държавата-членка взема решение относно измененията в плановете в срок от три месеца от получаването на молбата за изменение, след разглеждане на представените доказателства. Когато не е взето решение по дадена молба за изменение в рамките на посочения срок, молбата се счита за отхвърлена. Държавите-членки могат да предвидят по-кратък срок.
Член 40
Заявления за признаване на организация на производители
1. Групите производители, които изпълняват план за признаване, могат по всяко време да подадат заявление за признаване съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Такива заявления се подават при всички случаи преди края на преходния период, посочен в член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. От датата, на която е подадено такова заявление, въпросната група може да представи проект на оперативна програма съгласно член 63.
Член 41
Основни дейности на групите производители
1. Основната дейност на групата производители е свързана с концентриране на предлагането и предлагане на пазара на продуктите на членовете ѝ, за които е предварително призната.
2. Групата производители може да продава продукти от производители, които не са членове на група производители, когато групата производители е призната за споменатите продукти и при условие че икономическата стойност на споменатата дейност е по-ниска от стойността на предлаганата на пазара продукция от собствените членове на групата производители и от членовете на други групи производители.
Член 42
Стойност на предлаганата на пазара продукция
1. Член 50, параграфи 1-4, параграф 6, първото изречение и параграф 7 се прилагат mutatis mutandis за групите производители.
2. Когато стойността на предлаганата на пазара продукция намалее с най-малко 35 % поради надлежно обосновани пред държавата-членка причини, които са извън отговорността и контрола на групата производители, смята се, че общата стойност на предлаганата на пазара продукция представлява 65 % от общата стойност, декларирана в предишното заявление или заявления за помощ, обхващащи най-скорошния годишен сегмент, както е проверено от държавата-членка, а при липсата на такова - от първоначално декларираната стойност в одобрения план за признаване.
3. Стойността на предлаганата на пазара продукция се изчислява съгласно законодателството, приложимо за периода, за който се иска помощ.
Член 43
Финансиране на плановете за признаване
1. Равнищата на помощ, посочени в член 103а, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се намаляват наполовина по отношение на предлаганата на пазара продукция, която надвишава 1 000 000 EUR.
2. Помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, има годишна горна граница от 1 000 000 EUR за всяка група производители.
3. Помощта съгласно член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 се изплаща:
а)
на годишни или шестмесечни вноски в края на всеки годишен или шестмесечен период за изпълнението на плана за признаване; или
б)
на вноски, които обхващат част от годишен период, ако планът започне по време на годишен период или ако признаването бъде получено съгласно член 125б от Регламент (ЕО) № 1234/2007 преди края на годишния период. В този случай горната граница, посочена в параграф 2 от настоящия член, се намалява пропорционално.
Като база за изчисляване на вноските държавата-членка може да използва предлаганата на пазара продукция, която се отнася за период, различен от периода, по отношение на който се изплаща вноската, когато това е оправдано от гледна точка на контрола. Разликата между периодите следва да бъде по-малка от продължителността на въпросния период.
4. Обменният курс, който е приложим към сумите, посочени в параграфи 1 и 2, е последният обменен курс, публикуван от Европейската централна банка преди първия ден на периода, за който се предоставят въпросните помощи.
Член 44
Помощ за инвестиции, необходими за получаване на признаване
Инвестициите, свързани с изпълнението на плановете за признаване, посочени в член 37, буква в) от настоящия регламент, за които се предвижда помощ съгласно член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се финансират пропорционално на тяхното използване за продуктите на членовете на група производители, за които е предоставено предварителното признаване.
Инвестициите, които биха могли да нарушат конкуренцията по отношение на другите икономически дейности на групата производители, са изключени от помощта, предоставяна от Съюза.
Член 45
Заявление за предоставяне на помощ
1. Дадена група производители представя само едно заявление за помощта, посочена в член 103а, параграф 1, букви а) и б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в срок от три месеца след края на всеки годишен или шестмесечен период, посочен в член 43, параграф 3 от настоящия регламент. Заявлението включва декларация за стойността на предлаганата на пазара продукция за периода, за който се иска помощ.
2. Заявления за помощ за шестмесечни периоди се подават само ако планът за признаване е разделен на шестмесечни периоди, както е посочено в член 39, параграф 1. Всички заявления за помощ се придружават от писмена декларация от групата производители, в която последната декларира, че:
а)
спазва и ще продължи да спазва Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия регламент; и
б)
не е извлякла полза, не извлича полза и няма да извлича полза нито пряко, нито косвено от дублирано финансиране на равнището на Съюза или на национално равнище за действията, изпълнявани съгласно нейния план за признаване, за които се отпуска финансиране от Съюза по силата на настоящия регламент.
3. Държавите-членки определят срока за изплащане на помощта, който в никакъв случай не е по-дълъг от шест месеца от получаване на заявлението.
Член 46
Условия за получаване на помощ
Държавите-членки оценяват възможността на групите производители да се ползват от помощта съгласно настоящия регламент, за да установят, че отпускането на дадена помощ е надлежно оправдано, като се вземат предвид условията и датата, на която е била отпусната предишна публична помощ на организациите или групите производители, от които произхождат членовете на въпросните групи производители, както и движението на членове между организациите на производители и групите производители.
Член 47
Участие на Съюза
1. Участието на Съюза за помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, възлиза на:
а)
75 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
50 % в останалите региони.
Остатъкът от помощта се изплаща под формата на фиксирана сума от държавата-членка. Не се изисква заявлението за помощ да съдържа доказателство за ползването на помощта.
2. Участието на Съюза в помощта, посочена в член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изразено в капиталова безвъзмездна помощ или еквивалент на капиталова безвъзмездна помощ, не превишава следния процент на приемливите разходи за инвестиции:
а)
50 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
30 % в останалите региони.
Въпросните държави-членки се задължават да участват най-малко с 5 % от приемливите разходи за инвестиции.
Бенефициерите на помощта за приемливи разходи за инвестиции плащат най-малко:
а)
25 % в регионите, отговарящи на условията на цел „Сближаване“; и
б)
45 % в останалите региони.
Член 48
Сливания
1. Помощта, посочена в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, може да бъде отпусната или да продължи да се отпуска на групи производители, които са получили предварително признаване и които са резултат от сливането между две или повече групи производители, които са получили предварително признаване.
2. За целите на изчисляването на помощта, която се изплаща по силата на параграф 1, групата производители, образувана в резултат на сливането, замества групите производители, които са се слели.
3. Когато две или повече групи производители се слеят, новият субект получава правата и задълженията на групата производители, която първа е получила предварително признаване.
4. Когато група производители, която е получила предварително признаване, се слее с призната организация на производители, субектът, който е резултат от това сливане, вече не отговаря на условията за предварително признаване като група производители, нито за помощта, посочена в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Субектът, който е резултат от сливането, продължава да се счита за призната организация на производители, при условие че спазва приложимите изисквания. Ако е необходимо, организацията на производителите изисква промяна в оперативната си програма и за тази цел член 29 се прилага mutatis mutandis.
Въпреки това действия, изпълнени от групи производители преди подобно сливане, продължават да отговарят на условията, определени в плана за признаване.
Член 49
Последици от признаването
1. Посочената в член 103а, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 помощ се прекратява след получаване на признаването.
2. Когато е представена оперативна програма в съответствие с настоящия регламент, държавата-членка гарантира, че няма дублиране на финансирането на мерките, предвидени в плана за признаване.
3. Инвестициите, отговарящи на условията за помощ, или разходите, посочени в член 103а, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да бъдат прехвърлени в оперативните програми, при условие че съответстват на изискванията на настоящия регламент.
4. Държавите-членки определят срока, започващ да тече след изпълнението на плана за признаване, в рамките на който се изисква от групата производители да бъде призната като организация на производители. Този срок не може да превишава четири месеца.
ГЛАВА II
Оперативни фондове и оперативни програми
Раздел 1
Стойност на предлаганата на пазара продукция
Член 50
Основа за изчисление
1. Стойността на предлаганата на пазара продукция за дадена организация на производители се изчислява въз основа на продукцията на самата организация на производители и на нейните членове производители и включва само продукцията от тези плодове и зеленчуци, за които е призната организацията на производителите. Стойността на предлаганата на пазара продукция може да включва плодове и зеленчуци, за които не се изисква съответствие с пазарните стандарти, когато последните не се прилагат съгласно член 4.
2. Стойността на предлаганата на пазара продукция включва продукцията на членовете, които напускат или се присъединяват към организацията на производители. Държавите-членки определят условията за избягване на двойното осчетоводяване.
3. Стойността на предлаганата на пазара продукция не включва стойността на преработените плодове и зеленчуци или на всеки друг продукт, който не е продукт от сектора на плодовете и зеленчуците.
Въпреки това стойността на предлаганата на пазара продукция от предназначени за преработка плодове и зеленчуци, превърнати в един от продуктите от преработени плодове и зеленчуци, изброени в част Х от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, или всякакъв друг преработен продукт, посочен в настоящия член и описан по-подробно в приложение VI към настоящия регламент, от организация на производители, асоциация на организации на производители или техни членове производители или дъщерни дружества, посочени в параграф 9 от настоящия член, от тях самите или чрез външни изпълнители, се изчислява като фиксиран размер в проценти, прилаган към фактурираната стойност на посочените преработени продукти. Фиксираният размер е:
а)
53 % за плодови сокове;
б)
73 % за концентрирани сокове;
в)
77 % за доматен концентрат;
г)
62 % за замразени плодове и зеленчуци;
д)
48 % за консервирани плодове и зеленчуци;
е)
70 % за консервирани гъби от вида Agaricus;
ж)
81 % за плодове, временно консервирани в саламура;
з)
81 % за сушени плодове;
и)
27 % за други преработени плодове и зеленчуци;
й)
12 % за преработени ароматни треви;
к)
41 % за червен пипер.
4. Държавите-членки могат да позволят на организациите на производители да включат стойността на вторичните продукти в стойността на предлаганата на пазара продукция.
5. Стойността на предлаганата на пазара продукция включва стойността на изтеглените от пазара количества, реализирани в съответствие с член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изчислена по средната цена на тези продукти, предложени на пазара от организацията на производители през предходния референтен период.
6. Единствено продукцията на организацията на производители и/или на нейните членове производители, предлагана на пазара от същата организация на производители, се причислява към стойността на предлаганата на пазара продукция. Продукцията на членовете производители на организацията на производители, предлагана на пазара от друга организация на производители, определена от тяхната собствена организация в съответствие с член 125а, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се причислява към стойността на предлаганата на пазара продукция на втората организация на производители.
7. Предлаганата на пазара продукция от плодове и зеленчуци се фактурира „франко организацията на производители“, където е приложимо, като продукти, посочени в част IX от приложение I към Регламент (ЕО) № 1234/2007, които са подготвени и пакетирани, без:
а)
ДДС;
б)
вътрешни транспортни разходи, когато разстоянието между пункта за централизирано събиране или опаковане на организацията на производители и пункта за дистрибуция на организацията на производители е значително. Държавите-членки предвиждат намаления, които да се прилагат към фактурираната стойност за продуктите, фактурирани на различни етапи на доставка или транспорт, и надлежно обосновават в националната си стратегия какво разстояние се смята за значително.
8. Стойността на предлаганата на пазара продукция може също да се изчислява „франко асоциацията на организации на производители“ на същата основа като посочената в параграф 7.
9. Стойността на предлаганата на пазара продукция може също да се изчислява „франко дъщерно дружество“, на същата основа като посочената в параграф 7, при условие че поне 90 % от капитала на дъщерното дружество се притежава от:
а)
една или повече организации на производители или асоциации на организации на производители; и/или
б)
при одобрение от страна на държавата-членка - от членове производители на организациите на производители или на асоциациите на организации на производители, ако това допринася за постигане на целите, изброени в член 122, първа алинея, буква в) и член 125б, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
10. При възлагане на дейности на външни изпълнители стойността на предлаганата на пазара продукция се изчислява „франко организацията на производителите“ и включва добавената икономическа стойност на дейността, която организацията на производители е възложила на своите членове, на трети страни или на дъщерно дружество, различно от посоченото в параграф 9.
11. При намаляване на продукцията поради климатични събития, болести по растенията или животните или нашествия на вредители, в стойността на предлаганата на пазара продукция може да се включи всяко застрахователно обезщетение, получено по споменатите причини във връзка с мерките за застраховане на реколтата, обхванати от глава III, раздел 6, или еквивалентни мерки, предприемани от организацията на производители.
Член 51
Референтен период
1. Годишната горна граница на помощта, посочена в член 103г, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се изчислява всяка година на базата на стойността на предлаганата на пазара продукция през дванадесетмесечния референтен период, определен от държавите-членки.
2. Референтният период се определя от държавите-членки за всяка организация на производители като:
а)
дванадесетмесечен период, започващ не по-рано от 1 януари три години преди годината, за която се иска помощта, и завършващ не по-късно от 31 декември на годината преди годината, за която се иска помощта; или
б)
средната стойност на три последователни дванадесетмесечни периода, започващи не по-рано от 1 януари пет години преди годината, за която се иска помощта, и завършващи не по-късно от 31 декември на годината преди годината, за която се иска помощта.
3. Дванадесетмесечният период е отчетният период на въпросната организация на производители.
Методологията за определяне на референтния период не се изменя в рамките на една оперативна програма, освен в надлежно обосновани случаи.
4. Когато стойността на даден продукт намалее с най-малко 35 % по причини, които са извън отговорността и контрола на организацията на производителите, смята се, че стойността на предлаганата на пазара продукция от същия продукт представлява 65 % от стойността ѝ през предходния референтен период.
Организацията на производителите обосновава посочените в първа алинея причини пред компетентния орган на съответната държава-членка.
5. Когато наскоро признати организации на производители не разполагат с достатъчни данни за минали периоди относно предлаганата на пазара продукция за целите на прилагането на параграф 2, за стойност на предлаганата на пазара продукция може да се приеме стойността на годната за предлагане на пазара продукция, обявена от организацията на производители за целите на признаването.
Първа алинея се прилага mutatis mutandis за новите членове на дадена организация на производители, които за първи път се присъединяват към организация на производители.
6. Държавите-членки вземат необходимите мерки, за да съберат информация за стойността на предлаганата на пазара продукция на организациите на производители, които не са представили оперативни програми.
7. Чрез дерогация от параграфи 1 и 6 стойността на предлаганата на пазара продукция за референтния период се изчислява съгласно законодателството, приложимо през същия референтен период.
Същевременно за оперативните програми, одобрени до 20 януари 2010 г., стойността на предлаганата на пазара продукция за годините до 2007 г. се изчислява въз основа на приложимото за референтния период законодателство, като стойността на предлаганата на пазара продукция за годините от 2008 г. нататък се изчислява въз основа на приложимото за 2008 г. законодателство.
За оперативни програми, одобрени след 20 януари 2010 г., стойността на предлаганата на пазара продукция за годините от 2008 г. нататък се изчислява въз основа на законодателството, приложимо по време на одобряване на програмата.
Раздел 2
Оперативни фондове
Член 52
Управление
Държавите-членки гарантират, че оперативните фондове се управляват по такъв начин, че да е възможно външните одитори ежегодно да идентифицират, проверяват и заверяват приходите и разходите.
Член 53
Финансиране на оперативните фондове
1. Финансовите вноски в оперативния фонд, посочен в член 103б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определят от организацията на производители.
2. Всички производители имат възможност да се възползват от оперативния фонд и всички производители имат възможност демократично да участват в решения, свързани с използването на оперативния фонд на организацията на производители и на финансовите вноски в оперативния фонд.
Член 54
Уведомяване за прогнозираната сума
1. Най-късно до 15 септември, заедно с оперативните програми или исканията за одобрение на измененията в тях, организациите на производители уведомяват своята държава-членка за прогнозираните суми за вноската на Съюза и вноската на членовете си и на самата организация на производители в оперативните фондове за следващата година.
Държавите-членки могат да определят по-късна дата от 15 септември.
2. Изчислението на прогнозираната сума на оперативните фондове се базира на оперативните програми и стойността на предлаганата на пазара продукция. Изчислението се разделя между разходите за мерки за предотвратяване и управление на кризи и за други мерки.
Раздел 3
Оперативни програми
Член 55
Национална стратегия
1. Цялостната структура и съдържание на националната стратегия, посочена в член 103е, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определя в съответствие с насоките, определени в приложение VII. Тя може да включва регионални елементи.
Националната стратегия включва всички взети решения и приети разпоредби от държавите-членки при прилагането на част II, дял I, глава II, раздели I и Ia от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия дял.
2. Националната стратегия, включително интегрирането на националната рамка, посочена в член 103е, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се определя преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година. Националната рамка се интегрира, след като е била изпратена до Комисията и, при необходимост, след като е била изменена, в съответствие с член 103е, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Анализът на първоначалното положение е част от процеса на изготвяне на националната стратегия и се извършва под отговорността на държавата-членка. В анализа се идентифицират и оценяват съответните потребности, подредбата на потребностите по отношение на приоритетите, целите, които трябва да бъдат постигнати чрез оперативните програми, така че да отговорят на споменатите приоритетни потребности, очакваните резултати и количествените цели в сравнение с първоначалното състояние, и се определят най-подходящите инструменти и действия за постигане на тези цели.
4. Държавите-членки също така осигуряват мониторинга и оценяването на националната стратегия и изпълнението ѝ чрез оперативните програми.
Националната стратегия може да бъде изменена, по-специално като се вземат предвид мониторинга и оценяването. Такива изменения се извършват преди представянето на проектите на оперативните програми за дадена година.
5. В националната стратегия държавите-членки определят максималните проценти от фонда, които могат да бъдат изразходвани за индивидуална мярка и/или вид действие и/или разход, с цел да се гарантира подходящ баланс между различните мерки.
Член 56
Национална рамка за екологични действия
1. В допълнение към представянето на предлаганата рамка, посочена в член 103е, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, държавите-членки уведомяват Комисията и за всякакви изменения на националната рамка, които са предмет на процедурата, изложена в същата алинея. Комисията предоставя националната рамка на другите държави-членки чрез средства, които сметне за подходящи.
2. В отделен раздел на националната рамка се посочват общите изисквания за взаимно допълване, съгласуваност и съответствие, на които трябва да отговарят екологичните действия, избрани в рамките на дадена оперативна програма, както е посочено в член 103е, параграф 1, първа алинея, второто изречение от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Комисията предоставя на държавите-членки образец на споменатия раздел.
В националната рамка се определя също така неизчерпателен списък с екологични действия и условията за тях, приложими в държавите-членки, за целите на член 103в, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. За всяко екологично действие в националната рамка се посочва:
а)
обосновка на действието въз основа на въздействието му върху околната среда; и
б)
конкретно поетия ангажимент или ангажименти.
3. Екологични действия, подобни на агроекологичните ангажименти, подпомагани в рамките на програмите за развитие на селските райони, имат същата продължителност като споменатите ангажименти. Те продължават в следваща оперативна програма, когато продължителността на подобните агроекологични ангажименти ще надвиши продължителността на първоначалната оперативна програма. Въпреки това държавите-членки могат да разрешат по-кратка продължителност на екологичните действия или дори тяхното прекратяване в надлежно обосновани случаи, по-специално въз основа на резултатите от средносрочната оценка, посочена в член 126, параграф 3 от настоящия регламент.
В националната рамка се посочва продължителността на посочените в първа алинея действия и, където е уместно, задължението за продължаване на действието в следваща оперативна програма.
Член 57
Допълнителни правила на държавите-членки
Държавите-членки могат да приемат правила за допълнение на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на настоящия регламент относно приемливостта на мерките, действията и разходите в оперативните програми.
Член 58
Връзка с програмите за развитие на селските райони
1. При спазване на параграф 2, не се предоставя подпомагане в рамките на програмата за развитие на селските райони на съответната държава-членка или в рамките на програми, одобрени съгласно Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета (9), за действия, които са обхванати от мерки, посочени в настоящия регламент.
2. Когато по изключение съгласно член 5, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1698/2005 е предоставено подпомагане за мерки, които биха били потенциално приемливи съгласно настоящия регламент, държавите-членки гарантират, че един бенефициер може да получи подпомагане за дадено действие само по една схема.
За тази цел, когато държавите-членки включват мерки, съдържащи такива изключения, в своите програми за развитие на селските райони, те гарантират, че в националната стратегия, посочена в член 55 от настоящия регламент, се посочват критериите и административните правила, които държавите-членки ще прилагат в програмите за развитие на селските райони.
3. Когато е уместно и без да се накърняват разпоредбите на член 103а, параграф 3, член 103г, параграфи 1 и 3 и член 103д от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на член 47 от настоящия регламент, равнището на подпомагане за мерките, обхванати от настоящия регламент, не надвишава равнището, приложимо към мерките по програмата за развитие на селските райони.
4. Подпомагането за екологичните действия, различни от придобиването на дълготрайни активи, се ограничава до максималните суми, определени в приложение I към Регламент (ЕО) № 1698/2005 за агроекологични плащания. Посочените суми могат да бъдат увеличавани в извънредни случаи, като се вземат предвид специфичните обстоятелства, които трябва да бъдат обосновани в националната стратегия съгласно член 55 от настоящия регламент и в оперативните програми на организациите на производители. Сумите за екологични действия могат да бъдат увеличавани и с цел подпомагане на операции, свързани с приоритетите, определени в член 16a от Регламент (ЕО) № 1698/2005.
5. Параграф 4 не се прилага за екологични действия, които не са свързани пряко или непряко с конкретен парцел.
Член 59
Съдържание на оперативните програми
Оперативните програми включват:
а)
описание на първоначалното състояние, базирано, когато е подходящо, на общите базови показатели, описани в приложение VIII;
б)
целите на програмата, като се вземат предвид перспективите за продукцията и пазара, и обяснение за това какъв е приносът на програмата към националната стратегия и потвърждение, че тя съответства на националната стратегия, включително по отношение на баланса между дейностите. Описанието на целите се отнася до целите, определени в националната стратегия, и набелязва измерими цели, за да се улесни мониторингът на постепенния напредък при изпълнението на програмата;
в)
подробно описание на мерките, включително мерки за предотвратяване и управление на кризи, заедно с отделните действия, които трябва да бъдат предприети, и средствата за постигане на тези цели през всяка година от изпълнението на програмата. В описанието се посочва до каква степен отделните предлагани мерки:
i)
допълват и са съгласувани с други мерки, включително мерките, финансирани или отговарящи на условията за подпомагане от други фондове на Съюза, и по-специално подпомагане на развитието на селските райони. В този смисъл, ако е уместно, се посочват конкретно мерките, извършени в рамките на предишни оперативни програми;
ii)
не съдържат какъвто и да е риск за двойно финансиране от фондове на Съюза;
г)
продължителността на програмата; и
д)
финансовите аспекти, а именно:
i)
методът на изчисляване и размерите на финансовите вноски;
ii)
процедурата за финансиране на оперативния фонд;
iii)
информацията, необходима за обосноваване на различните размери на вноските; и
iv)
бюджетът и графикът за предприемане на операции за всяка година от изпълнението на програмата.
Член 60
Приемливост на действията в рамките на оперативните програми
1. Оперативните програми не включват действия или разходи, посочени в списъка в приложение IX.
2. Разходите в рамките на оперативните програми, които отговарят на условията за помощ, се ограничават до реално направените разходи. Все пак държавите-членки могат да определят вместо това стандартни фиксирани суми предварително и по надлежно обоснован начин в следните случаи:
а)
когато такива стандартни фиксирани суми са посочени в приложение IX;
б)
за допълнителни външни транспортни разходи на километър, сравнени с разходите за автомобилен превоз, които са направени при използване на железопътен и/или морски транспорт като част от мярка за опазване на околната среда; и
в)
за допълнителни разходи и пропуснати приходи в резултат на екологични действия, изчислени в съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1974/2006 на Комисията (10).
Държавите-членки извършват преглед на такива суми най-малко на всеки пет години.
3. За да отговаря едно действие на условията за получаване на помощ, повече от 50 % в стойностно изражение от продуктите , за които се отнася действието, следва да бъдат продукти, за които организацията на производителите е призната. За да бъдат включени в тези 50 %, продуктите следва да произлизат от членовете на организацията на производители или от членове производители на друга организация на производители или асоциация на организации на производители. Член 50 се прилага mutatis mutandis при изчисляване на стойността.
4. За екологичните действия се прилагат следните правила:
а)
различни екологични действия могат да бъдат съчетавани, при условие че са взаимно допълващи се и съвместими. Когато екологичните действия се съчетават, равнището на подпомагане взема предвид конкретните пропуснати приходи и допълнителни разходи, произтичащи от съчетаването;
б)
ангажиментите за ограничаване употребата на торове, продукти за растителна защита или други влагани производствени ресурси се приемат само ако тези ограничения могат да бъдат оценени по начин, който дава достатъчно гаранции за спазването на споменатите ангажименти;
в)
действията, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките, трябва да са надлежно обосновани и да надхвърлят изискванията, определени от държавата-членка в съответствие с Директива 94/62/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (11).
В националните стратегии, посочени в член 55 от настоящия регламент, държавите-членки определят максимален процентен дял на годишните разходи по дадена оперативна програма, който може да се изразходва за действия, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките. Посоченият процентен дял не надвишава 20 %, освен с цел да бъдат взети предвид специфичните национални/регионални обстоятелства, които следва да бъдат обосновани в националната стратегия.
5. Инвестициите, включително тези по договори за лизинг, чийто период на изплащане надвишава продължителността на оперативната програма, могат да се прехвърлят в следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания, и по-специално в случаите, когато периодът на данъчна амортизация е по-дълъг от пет години.
Когато инвестициите се заменят, остатъчната стойност на заменените инвестиции:
а)
се добавя към оперативния фонд на организацията на производители; или
б)
се изважда от разходите за замяна.
6. Инвестициите или действията могат да се изпълняват в индивидуални стопанства и/или помещения на членове производители на организацията на производители или асоциацията на организации на производители, включително когато действията са възложени за външно изпълнение на членове на организацията на производители или асоциацията на организации на производители, при условие че те допринасят за постигането на целите на оперативната програма. Ако членът производител напусне организацията на производители, държавите-членки гарантират, че инвестицията или остатъчната ѝ стойност се възстановява. Въпреки това в надлежно обосновани случаи държавите-членки могат да предвидят, че от организацията на производителите не се изисква да си възстанови инвестицията или остатъчната ѝ стойност.
7. Инвестициите и действията, свързани с преобразуването на плодовете и зеленчуците в преработени плодове и зеленчуци, могат да бъдат приемливи за подпомагане, когато тези инвестиции и действия преследват целите, посочени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително целите, посочени в член 122, първа алинея, буква в) от същия регламент, и при условие, че са записани в националната стратегия, посочена в член 103е, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 61
Документи, които трябва да се представят
Оперативните програми се придружават по-специално от:
а)
доказателство за учредяване на оперативен фонд;
б)
писмена декларация от организацията на производители, че се задължава да спазва Регламент (ЕО) № 1234/2007 и настоящия регламент; и
в)
писмена декларация от организацията на производители, че тя не е получавала и няма да получава, пряко или косвено, друго финансиране от страна на Съюза или съответната държава, по отношение на действия, които могат да бъдат финансирани съгласно настоящия регламент.
Член 62
Оперативни програми на асоциациите на организации на производители
1. Държава-членка може да разреши на асоциация на организации на производители да представи цялостна или частична оперативна програма, която се състои от действия, които са идентифицирани, но не се изпълняват от две или повече членуващи организации на производители в техните оперативни програми.
2. Оперативните програми на асоциациите на организации на производители се разглеждат заедно с оперативните програми на членуващите организации на производители, включително по отношение на изпълнението на целите и ограниченията, установени в член 103в от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Държавите-членки гарантират, че:
а)
действията се финансират изцяло от вноски на членовете на асоциации на организации на производители, които са организации на производители, изплащани от оперативните фондове на тези организации на производители. Все пак, действията могат да бъдат финансирани в размер, пропорционален на вноските на членуващите организации на производители, от членове производители на асоциации на организации на производители, които не са организации на производители съгласно член 34;
б)
действията и съответното финансово участие са изброени в оперативната програма на всяка участваща организация на производители;
в)
няма опасност от дублиране на помощта.
4. Членове 58, 59 и 60, член 61, букви б) и в) и членове 63-67 се прилагат mutatis mutandis към оперативните програми на асоциациите на организации на производители. Балансът между дейностите, посочен в член 59, буква б), обаче не се изисква по отношение на частичните оперативни програми на асоциациите на организации на производители.
Член 63
Срок за представяне
1. Оперативните програми се представят от организацията на производители за одобрение от компетентните органи в държавата-членка, в която се намира седалището на организацията на производители, най-късно до 15 септември в годината, предшестваща тази, през която трябва се изпълняват програмите. Независимо от това държавите-членки могат да отложат посочената дата.
2. Когато юридически субект или ясно обособена част от юридически субект, включително група производители, представи заявление за признаване като организация на производители, той може в същото време да представи посочената в параграф 1 оперативна програма за одобрение. За да бъде одобрена оперативната програма, е необходимо да се получи признаване не по-късно от крайната дата, посочена в член 64, параграф 2.
Член 64
Решение
1. В зависимост от случая компетентните органи на държавата-членка:
а)
одобряват размерите на оперативните фондове и оперативните програми, които отговарят на изискванията на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и тези от настоящата глава;
б)
одобряват оперативните програми, при условие че организациите на производители приемат някои изменения; или
в)
отхвърлят оперативните програми или части от тях.
2. Компетентните органи на държавата-членка вземат решения по оперативните програми и оперативните фондове най-късно до 15 декември на годината, в която са представени.
Държавите-членки уведомяват организациите на производители за тези решения най-късно до 15 декември.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентните органи на държавата-членка могат да вземат решение по оперативните програми и оперативните фондове най-късно до 20 януари след датата на представяне. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари на годината след представянето.
Член 65
Изменения на оперативните програми за следващи години
1. Организациите на производители могат да поискат изменения на оперативните програми, включително на тяхната продължителност, най-късно до 15 септември, които изменения се прилагат от 1 януари следващата година.
Въпреки това държавите-членки могат да отложат датата за представяне на искания.
2. Исканията за изменения се придружават от подкрепящи документи, посочващи причината, характера и последствията от промените.
3. Компетентният орган на държавата-членка взема решения по исканията за изменения на оперативните програми най-късно до 15 декември на годината на подаване на искането.
Въпреки това при надлежно обосновани причини компетентният орган на държавата-членка може да вземе решение по отношение на измененията на оперативните програми най-късно до 20 януари след годината на подаване на искането. Решението за одобрение може да постанови, че разходите са приемливи от 1 януари след годината на подаване на искането.
Член 66
Изменения на оперативните програми през текущата година
1. Държавите-членки могат да разрешат изменения на оперативните програми през текущата година при определени от тях условия.
2. Компетентните органи на държавите-членки вземат решения по измененията на оперативните програми, поискани съгласно параграф 1, най-късно до 20 януари на годината след тази, за която са поискани измененията.
3. Компетентните органи на държавата-членка могат да разрешат на организациите на производители през текущата година:
а)
да приложат само частично оперативните си програми;
б)
да променят съдържанието на оперативната програма;
в)
да увеличат размера на оперативния фонд с максимум 25 % и да го намалят с процент, който ще бъде определен от държавите-членки, от първоначално одобрения размер, при условие че са спазени общите цели на оперативната програма. Държавите-членки могат да увеличат този процент в случай на сливания на организации на производители съгласно член 29, параграф 1;
г)
да добавят национална финансова помощ към оперативния фонд в случай на прилагане на член 93.
4. Държавите-членки определят условията, при които оперативните програми могат да бъдат изменяни през текущата година без предварително одобрение от страна на компетентните органи на държавата-членка. Посочените изменения отговарят на условията за отпускане на помощ само ако организацията на производители е уведомила незабавно компетентните органи за тях.
Член 67
Формат на оперативните програми
1. Оперативните програми се прилагат на годишни периоди от 1 януари до 31 декември.
2. Оперативните програми, одобрени най-късно на 15 декември, се прилагат от 1 януари следващата година.
Прилагането на програмите, одобрени след 15 декември, се отлага с една година.
Чрез дерогация от първа и втора алинея от настоящия параграф, когато се прилага член 64, параграф 2, трета алинея или член 65, параграф 3, втора алинея, изпълнението на оперативните програми, одобрени в съответствие с посочените разпоредби, започва не по-късно от 31 януари след одобрението им.
Раздел 4
Помощи
Член 68
Одобрен размер на помощта
1. Държавите-членки уведомяват организациите на производители и асоциациите на организации на производители относно одобрения размер на помощта, както се изисква от член 103ж, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, най-късно до 15 декември на годината, предхождаща годината, за която се иска помощ.
2. Когато се прилага член 64, параграф 2, трета алинея или член 65, параграф 3, втора алинея, държавите-членки съобщават одобрения размер на помощта най-късно до 20 януари на годината, за която се иска помощ.
Член 69
Заявления за помощ
1. Организациите на производители подават до компетентните органи на държавата-членка заявление за помощ или за остатъка от нея за всяка оперативна програма, за която се иска помощ, най-късно до 15 февруари на годината след тази, за която се иска помощта.
2. Заявленията за помощ се придружават от подкрепящи документи, в които се посочва:
а)
исканата помощ;
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция;
в)
финансовите вноски, които се събират от членовете ѝ, и вноските на самата организация на производители;
г)
извършените разходи по отношение на оперативната програма;
д)
разходите за предотвратяване и управление на кризи, разпределени по действия;
е)
дела от оперативния фонд, изразходван за мерки за предотвратяване и управление на кризи, разпределен по действия;
ж)
съответствието с член 103в, параграф 2, с член 103в, параграф 3, първа алинея и с член 103г от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
з)
писмена декларация, че не са получили дублиращо се финансиране от Съюза или дублиращо се национално финансиране по отношение на мерките и/или операциите, които отговарят на условията за помощ съгласно настоящия регламент; и
и)
при заявление за плащане на стандартна фиксирана сума съгласно член 60, параграф 2, доказателство за изпълнението на въпросното действие.
3. Заявленията за помощ могат да включват планирани, но неизвършени разходи, ако се докажат следните елементи:
а)
въпросните операции не са могли да бъдат извършени най-късно до 31 декември в годината на прилагане на оперативната програма поради причини, независещи от съответната организация на производители;
б)
тези операции могат да бъдат извършени най-късно до 30 април на годината след тази, за която се иска помощ; и
в)
еквивалентна вноска от организацията на производители остава в оперативния фонд.
Помощта се изплаща и внесената гаранция в съответствие с член 71, параграф 3 се освобождава само при условие, че се представи доказателство за изпълнението на планирания разход, посочен в първа алинея, буква б), най-късно на 30 април от годината след тази, за която е бил планиран въпросният разход, и на основата на действително установеното право да бъде получена помощта.
4. Когато заявленията са представени след датата, предвидена в параграф 1, помощта се намалява с 1 % за всеки ден закъснение.
В изключителни и надлежно обосновани случаи компетентните органи на държавата-членка могат да приемат заявления след датата, предвидена в параграф 1, ако необходимите проверки са били извършени и срокът за плащане, предвиден в член 70, е спазен.
5. Асоциациите на организации на производители могат да подадат посоченото в параграф 1 заявление за помощ от името и за сметка на своите членове, когато споменатите членове са организации на производители и при условие, че за всеки член са представени подкрепящите документи, изисквани съгласно параграф 2. Крайните бенефициери на помощта са организациите на производители.
Член 70
Изплащане на помощта
Държавите-членки изплащат помощта най-късно до 15 октомври на годината след годината на изпълнение на програмата.
Член 71
Авансови плащания
1. Държавите-членки могат да разрешат на организациите на производители да подават заявления за авансови плащания на частта от помощта, съответстваща на предвидимите разходи, произтичащи от оперативната програма, през три- или четиримесечния период, започващ от месеца, в който е подадено заявлението за авансово плащане.
2. Заявления за авансови плащания се подават по решение на държавата-членка на тримесечие - през януари, април, юли и октомври, или на четиримесечие - през януари, май и септември.
Общите авансови плащания, направени през дадена година, не могат да надвишават 80 % от първоначално одобрената сума на помощта за оперативната програма.
3. Авансите се изплащат след внасяне на гаранция, равна на 110 % от тях в съответствие с Регламент (ЕИО) № 2220/85 на Комисията (12).
Държавите-членки определят условия, гарантиращи, че финансовите вноски в оперативния фонд са събрани в съответствие с членове 52 и 53 от настоящия регламент, а сумите от предишните авансови плащания и съответната вноска на организацията на производители са били действително изразходвани.
4. Заявленията за освобождаване на гаранции могат да бъдат представени през текущата програмна година и се придружават от съответните подкрепящи документи като фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено.
Гаранциите се освобождават по отношение на не повече от 80 % от изплатените аванси.
5. Главното изискване по смисъла на член 20, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 2220/85 обхваща изпълнението на операциите, определени в оперативните програми, при спазване на задълженията, предвидени в член 61, букви б) и в) от настоящия регламент.
В случай на неспазване на главното изискване или на сериозно нарушение на задълженията, предвидени в член 61, букви б) и в), гаранцията се задържа, независимо от другите санкции и глоби, приложими в съответствие с глава V, раздел 3.
В случай на неспазване на други изисквания, гаранцията се задържа пропорционално на сериозността на нарушението, което е било установено.
6. Държавите-членки могат да определят минимална сума и срокове за авансовите плащания.
Член 72
Частични плащания
Държавите-членки могат да разрешат на организации на производители да кандидатстват за изплащане на онази част от помощта, която съответства на вече изразходваните в рамките на оперативната програма суми.
Заявления могат да се подават по всяко време, но не повече от три пъти през дадена година. Те се придружават от подкрепящи документи като фактури и документи, които доказват, че плащането е било извършено.
Плащанията по заявления за части от помощта не могат да превишават 80 % от частта от помощта, която съответства на вече изразходваните в рамките на оперативната програма суми за съответния период. Държавите-членки могат да определят минимална сума за частичните плащания и срокове за заявленията.
ГЛАВА III
Мерки за предотвратяване и управление на кризи
Раздел 1
Общи разпоредби
Член 73
Избор на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Държавите-членки могат да предвидят една или повече от мерките, описани в член 103в, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, да не се прилагат на тяхна територия.
Член 74
Заеми за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи
Заеми, които се вземат за финансиране на мерки за предотвратяване и управление на кризи съгласно член 103в, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и чийто период на погасяване превишава продължителността на оперативната програма, могат да бъдат пренесени към следваща оперативна програма при надлежно обосновани икономически основания.
Раздел 2
Изтегляния от пазара
Член 75
Определение
Настоящият раздел определя правилата по отношение на изтеглянията от пазара, посочени в член 103в, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
За целите на настоящата глава „продукти, изтеглени от пазара“, „изтеглени продукти“ и „продукти, които няма да се предлагат за продажба“ означават продукти, които са изтеглени от пазара по такъв начин.
Член 76
Пазарни стандарти
1. Когато за даден продукт съществува пазарен стандарт, посочен в дял II, изтегленият от пазара продукт трябва напълно да съответства на споменатия стандарт, с изключение на разпоредбите относно представянето и маркировката на продуктите. Продуктите могат да бъдат изтеглени от пазара в насипно състояние, при което всички размери са заедно, при условие че се спазват минималните изисквания за клас II, по-специално по отношение на качеството и размера.
Въпреки това миниатюрната продукция, така както е определена в съответния стандарт, трябва да съответства на приложимия пазарен стандарт, включително на разпоредбите, отнасящи се до представянето и маркировката на продуктите.
2. Ако за даден продукт не съществува пазарен стандарт, изтеглените от пазара продукти трябва да отговарят на минималните изисквания, посочени в приложение Х. Държавите-членки могат да създадат допълнителни правила, допълващи тези минимални изисквания.
Член 77
Средна стойност за тригодишен период за изтеглянията от пазара за безплатно разпространение
1. Таванът от 5 % от обема на предлаганата на пазара продукция, посочен в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се изчислява въз основа на средното аритметично на всички обеми продукти, за които организацията на производители е призната и които са предлагани на пазара от нея през предходните три години.
2. За наскоро признатите организации на производители данните за пазарните години преди признаването са:
а)
когато организацията е била група производители, еквивалентните данни за тази група производители, ако са приложими; или
б)
приложимият за признаването обем.
Член 78
Предварителна нотификация за операции по изтегляне на продукти от пазара
1. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители предварително уведомяват компетентните органи на държавите-членки чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение за всяка операция по изтегляне на продукти от пазара, която възнамеряват да предприемат.
В тази нотификация се уточняват по-специално списъкът на продуктите, подложени на интервенция, и техните основни характеристики съгласно съответните пазарни стандарти, очакваното количество от всеки засегнат продукт, тяхното предвидено предназначение и мястото, където изтеглените от пазара продукти могат да бъдат проверени, както е предвидено в член 108.
Нотификациите включват сертификат, който удостоверява, че изтеглените продукти съответстват на приложимите пазарни стандарти или на минималните изисквания, посочени в член 76.
2. Държавите-членки определят подробни правила за организациите на производители що се отнася до нотификациите, посочени в параграф 1, по-специално по отношение на сроковете.
3. В сроковете, посочени в параграф 2, държавите-членки:
а)
или извършват проверката, посочена в член 108, параграф 1, след която, ако не са открити никакви нередности, разрешават операцията по изтегляне на продукти от пазара, така както е отбелязано след проверката; или
б)
в случаите, посочени в член 108, параграф 3, не извършват проверката, посочена в член 108, параграф 1, в който случай уведомяват за това организацията на производители чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение и разрешават операцията по изтегляне от пазара, така както е обявена.
Член 79
Подпомагане
1. Подпомагането, включващо вноската на Съюза и вноската на организацията на производители за изтеглените от пазара продукти, не надвишава размера, определен в приложение ХI, за продуктите, посочени в същото приложение. За останалите продукти максималните размери на подпомагането се определят от държавите-членки.
В случай че организацията на производители е получила обезщетение от трети страни за изтеглени от пазара продукти, посоченото в първа алинея подпомагане се намалява с нетните приходи, реализирани от организациите на производители чрез изтеглените от пазара продукти. За да отговарят на условията за подпомагане, съответните продукти се изтеглят от търговския пазар на плодове и зеленчуци.
2. Изтеглените от пазара продукти не превишават 5 % като дял от обема на предлаганата на пазара продукция за всеки един продукт във всяка една организация на производители. Въпреки това количествата, реализирани по един от начините, определени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, или по какъвто и да е друг начин, одобрен от държавите-членки по силата на член 80, параграф 2 от настоящия регламент, не се вземат предвид при изчислението на посочения дял.
Обемът на предлаганата на пазара продукция се изчислява като среден обем от предлаганата на пазара продукция за предходните три години. Ако няма такава информация, се използва обемът на предлаганата на пазара продукция, за която организацията на производители е била призната.
Процентите, посочени в първа алинея, са средногодишните проценти за период от три години с 5 процентни пункта годишен марж на превишаване.
3. В случаите на изтегляне от пазара на плодове и зеленчуци, които се реализират чрез безплатно разпределяне сред благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, финансовата помощ от Съюза покрива само плащането за реализираните продукти в съответствие с параграф 1 от настоящия член и разходите, посочени в член 81, параграф 1 и член 82, параграф 1 от настоящия регламент.
Член 80
Предназначение на изтеглените от пазара продукти
1. Държавите-членки определят допустимите предназначения за продуктите, изтеглени от пазара. Държавите-членки приемат разпоредби, за да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изтеглянето или предназначението на продуктите. Разходите, направени от организациите на производители за спазване на тези разпоредби, подлежат на възстановяване като част от подпомагането за изтегляне от пазара съгласно оперативната програма.
2. Предназначенията, посочени в параграф 1, включват безплатното разпространение по смисъла на член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и други сходни предназначения, одобрени от държавите-членки.
Държавите-членки могат да разрешават на благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, да искат символично участие от крайните получатели на продукти, изтеглени от пазара, в случай че тези продукти са преминали преработка.
Плащане в натура от страна на бенефициерите на безплатното разпространение в полза на преработвателите на плодове и зеленчуци може да се разрешава, когато това плащане компенсира само разходите за преработка и когато държавата-членка, в която то се извършва, е предвидила правила, гарантиращи, че преработените продукти действително са предназначени за консумация от крайните получатели, посочени във втора алинея.
Държавите-членки предприемат всички необходими стъпки за улесняване на контактите и сътрудничеството между организациите на производители и благотворителните организации и институциите, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, които те са одобрили.
3. Реализацията на продукти чрез доставката им за преработвателната промишленост е възможна. Държавите-членки приемат подробни разпоредби, за да се гарантира, че няма да се получи нарушаване на конкуренцията за засегнатите отрасли в рамките на Съюза или за внасяните продукти и че изтеглените продукти няма да се появят повторно на търговския пазар. Алкохолът, получен в резултат на дестилация, се използва изключително за промишлени или енергийни цели.
Член 81
Транспортни разходи
1. Транспортните разходи за безплатното разпространение на всички изтеглени от пазара продукти се възстановяват в рамките на оперативната програма по фиксираните суми, определени в зависимост от разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката и посочени в приложение ХII.
В случай на морски транспорт държавите-членки определят разстоянието между точката на изтегляне и мястото на доставката. Обезщетението не може да превишава разходите при сухопътен транспорт по най-краткия маршрут между мястото на натоварване и теоретичната точка на излизане, когато е възможен сухопътен транспорт. Коригиращ коефициент от 0,6 се прилага за сумите, посочени в приложение XII.
2. Транспортните разходи се изплащат на страната, която действително поема финансовия разход за въпросната транспортна операция.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, уточняващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти;
в)
приемането от страна на организациите бенефициери и използваните транспортни средства; и
г)
разстоянието между мястото на изтегляне и мястото на доставка.
Член 82
Разходи за сортиране и опаковка
1. Разходите по сортиране и опаковане на плодове и зеленчуци, изтеглени от пазара за безплатно разпространение, се възстановяват от оперативните програми в рамките на фиксираните суми, посочени в част А от приложение XIII, за продуктите, представени в опаковки от по-малко от 25 килограма нетно тегло.
2. Опаковките на продуктите, предназначени за безплатно разпространение, съдържат европейския символ заедно с един или повече от надписите, посочени в част Б от приложение ХIII.
3. Разходите за сортиране и опаковка се изплащат на организациите на производители, които са извършили тези операции.
Плащанията зависят от представянето на подкрепящи документи, удостоверяващи по-специално:
а)
наименованията на организациите бенефициери;
б)
количествата от въпросните продукти; и
в)
приемането от страна на организациите бенефициери, като се посочва представянето.
Член 83
Условия за получателите на изтеглени от пазара продукти
1. Получателите на изтеглени от пазара продукти, посочени в член 103г, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се задължават:
а)
да спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална и финансова отчетност, които отразяват в подробности въпросните операции;
в)
да приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Съюза; и
г)
да предоставят подкрепящи документи за крайното предназначение на всеки един продукт под формата на приемо-предавателен протокол (или еквивалентен документ), който удостоверява, че изтеглените продукти са били приети от трета страна с цел безплатно разпространение.
Независимо от това държавите-членки могат да решат получателите да не водят отчетност или счетоводство, посочени в първа алинея, буква б), ако получават само малки количества и когато считат, че рискът е малък. Това решение и обосновката му се регистрират.
2. Получателите на изтеглени продукти за друго предназначение се задължават:
а)
да спазват настоящия регламент;
б)
да водят отделно материална отчетност и финансово счетоводство за въпросните операции, ако държавите-членки считат за уместно, въпреки факта, че продуктът е бил денатуриран преди доставката;
в)
да приемат извършването на проверки, предвидени в законодателството на Съюза; и
г)
да не искат допълнителна помощ за алкохола, произведен от въпросните продукти, в случай на изтегляне на продукти, предназначени за дестилация.
Раздел 3
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небране
Член 84
Определения за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени“ означава прибирането на цялата реколта от негодни за предлагане на пазара продукти в дадена площ, извършено преди започването на нормалната реколта. Въпросните продукти не трябва да са били вече увредени преди брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, поради климатични причини, болест или други причини.
б)
„небране“ означава ситуация, при която от въпросната площ не е добита търговска продукция по време на нормалния производствен цикъл. Унищожаването на продуктите поради климатични събития или болест обаче не се счита за небране на реколтата.
2. Брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небрането са допълнителни и различни от нормалните практики за култивиране.
Член 85
Условия за прилагане на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Във връзка с брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, и небрането държавите-членки:
а)
приемат подробни разпоредби за изпълнението на мерките, включително за предварителни нотификации за небране или бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, съдържанието и крайните им срокове, за равнището на обезщетение, което следва да бъде изплатено, и за прилагането на мерките, както и списъка с продуктите, отговарящи на изискванията на тези мерки;
б)
приемат разпоредби, които да гарантират, че няма да има отрицателно въздействие върху околната среда, нито отрицателни фитосанитарни последици от изпълнението на мерките;
в)
проверяват правилното извършване на мерките, включително във връзка с разпоредбите, посочени в букви а) и б), като в противен случай не одобряват прилагането на мерките.
2. Организациите на производители и асоциациите на организации на производители уведомяват предварително компетентните органи на държавата-членка чрез писмено съобщение по телекомуникационен път или електронно съобщение за всяка операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, която възнамеряват да предприемат.
В първата нотификация за всяка една година и за всеки един продукт те включват анализ, основан на очакваната пазарна ситуация, който оправдава брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, като мярка за предотвратяване на кризи.
3. Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране не се прилагат едновременно за един и същ продукт или в една и съща площ, през една и съща година или през две последователни години.
4. Сумите за обезщетение за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране, включващи както участието на Съюза, така и участието на организацията производител, представляват плащания за хектар, определени от държавите-членки по силата на параграф 1, буква а):
а)
на такова равнище, че да покриват само допълнителните разходи, възникнали от прилагането на мярката, като се взема предвид необходимото екологично и фитосанитарно управление за спазване на разпоредбите, приети съгласно параграф 1, буква б); или
б)
на такова равнище, че да покриват не повече от 90 % от максималното равнище на подпомагане за изтегляне от пазара съгласно член 79.
Раздел 4
Насърчаване и комуникация
Член 86
Прилагане на мерките за насърчаване и комуникация
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на мерките за насърчаване и комуникация. Посочените разпоредби дават възможност за бързо прилагане на мерките, когато е необходимо.
2. Действията в рамките на мерките за насърчаване и комуникация са допълнителни към евентуалните текущи действия за насърчаване и комуникация, несвързани с предотвратяването и управлението на кризи, които се прилагат от въпросната организация на производители.
Раздел 5
Обучение
Член 87
Прилагане на действия по обучение
Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на действия по обучение.
Раздел 6
Застраховане на реколтата
Член 88
Цел на действията по застраховане на реколтата
Действията по застраховане на реколтата се ръководят от организация на производители и допринасят за запазването на доходите на производителите и за покриването на пазарни загуби, понесени от организацията на производители и/или членовете ѝ, когато те са засегнати от природни бедствия, климатични събития и, когато е уместно, болести или нашествия на вредители.
Член 89
Прилагане на действията по застраховане на реколтата
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за прилагането на действия по застраховане на реколтата, включително такива, които са необходими, за да се гарантира, че действията по застраховане на реколтата не нарушават конкуренцията на застрахователния пазар.
2. Държавите-членки могат да предоставят допълнително национално финансиране за подпомагане на действията по застраховане на реколтата, които се възползват от оперативния фонд. Въпреки това общата публична помощ за застраховане на реколта не може да надвишава:
а)
80 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу щети, причинени от неблагоприятни климатични събития, които могат да бъдат приравнени на природни бедствия;
б)
50 % от размера на застрахователната премия, заплащана от производителите за застраховане срещу:
i)
щети по буква а) и срещу други щети, причинени от неблагоприятни климатични събития; и
ii)
щети, причинени от болести по животните или растенията или от нашествия на вредители.
Таванът, определен в първа алинея, буква б), се прилага дори и в случаите, при които оперативният фонд отговаря на условията за получаване на финансова помощ от Съюза в размер на 60 % съгласно член 103г, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
3. Действията по застраховане на реколтата не покриват застрахователни плащания, които обезщетяват производителите за повече от 100 % от понесените щети, като се вземат предвид всички обезщетения, които производителите получават от други схеми за помощ, свързани със застрахования риск.
4. За целите на настоящия член „неблагоприятно климатично събитие, което може да бъде приравнено на природно бедствие“ има същото значение както в член 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1857/2006 на Комисията (13).
Раздел 7
Подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
Член 90
Условия за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове
1. Държавите-членки приемат подробни разпоредби за подпомагане за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове.
2. Подпомагането за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове включва както вноската на Съюза, така и вноската на организацията на производителите. Общият размер на подпомагането за административните разходи по създаване на взаимоспомагателни фондове не надвишава следния дял от вноската на организацията на производители във взаимоспомагателния фонд през първата, втората и третата година от функционирането му:
а)
съответно 10 %, 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно;
б)
съответно 5 %, 4 % и 2 % в другите държави-членки.
3. Дадена организация на производители може да получи посоченото в параграф 2 подпомагане само веднъж и само в рамките на първите три години от функционирането на фонда. Когато организацията на производители иска подпомагане едва през втората или третата година от функционирането на фонда, подпомагането е:
а)
съответно 8 % и 4 % в държавите-членки, които са се присъединили към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или по-късно;
б)
съответно 4 % и 2 % в другите държави-членки.
4. Държавите-членки могат да определят горни граници за сумите, които могат да бъдат получени от организация на производители като подпомагане за административните разходи по създаването на взаимоспомагателни фондове.
ГЛАВА IV
Национална финансова помощ
Член 91
Степен на организираност на производителите
1. За целите на член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 степента на организираност на производителите в определен регион на дадена държава-членка се изчислява като стойността на продукцията от плодове и зеленчуци, добита в този регион и предлагана на пазара от организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители, разделена на общата стойност на продукцията от плодове и зеленчуци, добита в същия регион.
2. Степента на организираност на производителите в определен регион на дадена държава-членка се счита за особено ниска, когато средната стойност на степените на организираност, изчислени съгласно параграф 1, за последните три години, за които има налични данни, е по-малка от 20 %.
Само за продукция от плодове и зеленчуци, която е добита в региона, посочен в настоящия член, може да се ползва национална финансова помощ. За целите на настоящата глава за регион се счита обособена част от територията на дадена държава-членка в резултат на административните, географските или икономическите характеристики на тази част.
Член 92
Разрешение за изплащане на национална финансова помощ
1. За оперативните програми, предвидени за изпълнение през дадена календарна година, държавите-членки отправят искане към Комисията за разрешение за изплащане на национална финансова помощ съгласно член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 най-късно до 31 януари на същата година.
Искането се придружава от доказателство, че степента на организираност на производителите в съответния регион е особено ниска съгласно определението в член 91 от настоящия регламент и че помощ се предоставя само за продукти от сектора на плодовете и зеленчуците, произведени в съответния регион, както и от подробни сведения за съответните организации на производители, за размера на съответната помощ и за дела на финансовите вноски, извършвани съгласно член 103б, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. Комисията одобрява или отхвърля искането в рамките на три месеца след подаването му. Ако Комисията не изрази становище в рамките на този срок, искането се счита за одобрено.
Ако искането е непълно, тримесечният срок спира да тече и държавата-членка се уведомява за констатираното несъответствие. Спирането на срока поражда действие от датата на уведомяване на държавата-членка за него и е в сила до получаването на пълно искане.
Член 93
Изменения в оперативната програма
Организация на производители, желаеща да кандидатства за национална финансова помощ, изменя ако е необходимо оперативната си програма съгласно членове 65 или 66.
Член 94
Кандидатстване и изплащане на национална финансова помощ
1. Организациите на производители кандидатстват за националната финансова помощ и държавите-членки изплащат помощта в съответствие с членове 69 и 70.
2. Държавите-членки могат да приемат допълнителни правила относно изплащането на националната финансова помощ, включително възможността за авансови и частични плащания.
Член 95
Възстановяване от Съюза на националната финансова помощ
1. Държавите-членки могат да поискат възстановяване от Съюза на одобрена национална финансова помощ, действително изплатена на организациите на производители, преди 1 януари на втората година след годината на изпълнение на програмата.
Искането се придружава от доказателство, че условията, определени в член 103д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, са били изпълнени през три от предходните четири години, както и от подробности за въпросните организации на производители, размера на действително изплатената помощ и описание на оперативния фонд, съдържащо общата сума, вноските от Съюза, държавите-членки (национална финансова помощ) и организациите на производители и членовете.
2. Комисията взема решение за одобрение или отхвърляне на искането. Искането се отхвърля, когато държавата-членка, отправила искането, не е спазила правилата относно разрешаването и възстановяването на националната финансова помощ или определените в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1234/2007 правила относно организациите на производители, оперативния фонд и оперативните програми.
3. Когато възстановяването от Съюза на помощта е било одобрено, приемливите разходи се обявяват пред Комисията в съответствие с процедурата, определена в член 5 от Регламент (ЕО) № 883/2006 на Комисията (14).
4. Делът на възстановяване от Съюза на националната финансова помощ не надвишава 60 % от националната финансова помощ, отпускана на организацията на производители.
ГЛАВА V
Общи разпоредби
Раздел 1
Отчети и уведомления
Член 96
Отчети на групите производители и организациите на производители
1. По искане на компетентния орган на държавата-членка групите производители и организациите на производители предоставят всяка уместна информация, необходима за изготвяне на годишния отчет, посочен в член 97, буква б).
2. Организациите на производители представят годишни отчети, които придружават заявленията за помощ, относно изпълнението на оперативните програми.
Посочените отчети се отнасят до следното:
а)
изпълнените оперативни програми през предходната година;
б)
основни изменения на оперативните програми; и
в)
разлики между прогнозираната помощ и помощта, за която е подадено заявление.
3. За всяка изпълнена оперативна програма годишният отчет посочва:
а)
постиженията и резултатите от оперативната програма, базирани, когато е подходящо, на общите показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в приложение VIII, и, когато е уместно, допълнителни показатели за осъществените дейности и резултатите, посочени в националната стратегия; и
б)
обобщение на основните проблеми, възникнали при управлението на програмата, и всякакви предприети мерки за гарантиране на качеството и ефективността на изпълнението на програмата.
Когато е уместно, годишният отчет посочва какви ефективни предпазни мерки са предприети в съответствие с националната стратегия и в изпълнение на член 103в, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за предпазване на околната среда от повишен натиск в резултат на инвестиции, подпомагани по оперативната програма.
4. За последната година от прилагане на оперативната програма годишният отчет, посочен в параграф 1, се заменя от окончателен отчет.
Окончателните отчети показват до каква степен са изпълнени целите, преследвани от програмата. Тези отчети обясняват промените в действията и/или методите и посочват факторите, които са допринесли за успеха или провала на изпълнението на програмата и които са били или ще бъдат взети под внимание при изготвянето на следващи оперативни програми или при изменението на съществуващите оперативни програми.
5. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, когато група производители или организация на производители не уведоми държавата-членка, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, или ако уведомлението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които разполага държавата-членка, държавата-членка временно преустановява предварителното признаване на групата производители или признаването на организацията на производители, докато не бъде подадено правилно уведомление.
Държавата-членка включва в годишния си отчет, посочен в член 97, буква б) от настоящия регламент, подробности за подобни случаи.
Член 97
Уведомления от държавите-членки относно организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители
Държавите-членки съобщават на Комисията следната информация и ѝ предоставят следните документи:
а)
не по-късно от 31 януари на дадена година - общия размер на оперативните фондове, одобрени през същата година за всички оперативни програми. В уведомлението се изяснява както общият размер на оперативните фондове, така и общият размер на помощта от Съюза, предоставена на тези фондове. Споменатите данни се разделят допълнително на суми за мерки за предотвратяване и управление на кризи и за други мерки;
b)
не по-късно от 15 ноември на дадена година - годишен отчет за организациите на производители, асоциациите на организации на производители и групите производители, както и за оперативните фондове, оперативните програми и плановете за признаване през предходната година. Годишният отчет съдържа по-специално информацията, посочена в приложение XIV;
c)
не по-късно от 31 януари на дадена година - финансовата сума, съответстваща на годишното изпълнение на плановете за признаване, изпълнявани през същата година. Съобщават се одобрени или прогнозни суми. Уведомлението включва следната информация за всяка група производители:
i)
обща сума за годишния период на изпълнение на плана за признаване, вноските от Съюза, държавите-членки и групите производители и/или членовете на групите производители;
ii)
разпределение между помощта, посочена съответно в член 103a, параграф 1, буква a) и член 103a, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 98
Уведомления от държавите-членки относно производствените цени на плодовете и зеленчуците на вътрешния пазар
1. Всяка сряда най-късно до 12.00 часа на обяд (брюкселско време) компетентните органи на държавите-членки съобщават на Комисията средните регистрирани цени, за всеки пазарен ден, на плодовете и зеленчуците, търгувани на представителните пазари, изброени в част А от приложение XV.
За плодовете и зеленчуците, обхванати от общия пазарен стандарт, се съобщават цени само за продуктите, които съответстват на споменатия стандарт, а за продуктите, обхванати от специфичен пазарен стандарт, цените са само за продукти от клас I.
Цените се съобщават франко опаковъчен цех, за сортирани, опаковани и, ако е приложимо, палетизирани продукти, в евро за 100 килограма нетно тегло.
Когато има налични данни, държавите-членки съобщават цените, съответстващи на типовете и сортовете продукти, размерите и/или начините на представяне, посочени в част A от приложение XV. Когато регистрираните цени са за типове, сортове, размери и/или търговски вид, различни от посочените в част A от приложение XV, компетентните органи на държавите-членки уведомяват Комисията за типовете, сортовете, размерите и/или начините на представяне на продуктите, на които съответстват тези цени.
2. Държавите-членки определят представителните пазари в производствения район на съответните плодове и зеленчуци въз основа на сделките, осъществени на пазари, които могат да бъдат физически идентифицирани, като пазари на едро, тържища и други места за физическа среща на предлагането и търсенето, или въз основа на преки сделки между производителите, включително организации на производители, и отделните купувачи, като търговци на едро, търговци, центрове за дистрибуция или други съответни оператори. Представителните пазари могат да бъдат определени и въз основа на комбинация от сделки, осъществени на пазари, които могат да бъдат физически идентифицирани, и преки сделки.
3. Компетентните органи на държавите-членки могат да уведомяват Комисията за производствените цени на плодовете и зеленчуците и другите продукти, изброени в част Б от приложение XV, на доброволен принцип.
4. Уведомленията за цените, направени съгласно параграф 3, се извършват в съответствие с насоки, които се приемат от Комисията, и се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Раздел 2
Проверки
Член 99
Единна идентификационна система
Държавите-членки гарантират, че по отношение на всички заявления за помощ, подадени от една и съща организация на производители или група производители, се прилага единна идентификационна система. Тази идентификация е съвместима със системата за регистриране на самоличността, посочена в член 15, параграф 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 73/2009 на Съвета (15).
Член 100
Процедури за подаване на заявление
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предвиждат подходящи процедури за подаването на заявления за помощ, искания за признаване или одобрение на оперативната програма, както и молби за плащания.
Член 101
Вземане на извадки
Когато е уместно да се извършат проверки чрез вземане на извадки, държавите-членки гарантират чрез естеството и честотата им и въз основа на анализ на риска, че проверките са подходящи за въпросната мярка.
Член 102
Административни проверки
Административните проверки се извършват за всички заявления за помощ или молби за плащания и обхващат всички възможни и подходящи елементи. Процедурите изискват регистрирането на предприетите операции, резултатите от проверката и предприетите мерки по отношение на несъответствията.
Член 103
Проверки на място
1. Всяка проверка на място е предмет на мониторингов доклад, за да могат да се отразят различните аспекти на извършената проверка. Докладът посочва по-специално:
а)
проверяваните заявления и схеми за помощ;
б)
присъствалите лица;
в)
проверените действия, мерки и документи; и
г)
резултатите от проверката.
2. На бенефициера може да бъде дадена възможност да подпише доклада, за да удостовери присъствието си по време на проверката и да добави забележки. При откриване на нередности бенефициерът може да получи копие от мониторинговия доклад.
3. Предварителни известия за проверки на място могат да бъдат изпращани, при условие че целта на проверката не е застрашена от това. Предварителното известие се ограничава до минимално необходимото време.
4. Където това е приложимо, проверките на място, предвидени в настоящия регламент, както и всички други проверки, предвидени в правото на Съюза относно селскостопанските субсидии, се извършват по едно и също време.
Член 104
Признаване и одобряване на оперативни програми
1. Преди признаването на организация на производители съгласно член 125б, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки провеждат посещение на място в организацията на производители, за да проверят съответствието с условията за признаване.
2. Преди одобряването на оперативна програма съгласно член 64 компетентният орган на държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверки на място, представената за одобрение оперативна програма и, ако е приложимо, молбите за изменение в нея. Посочените проверки се отнасят по-специално до:
а)
точността на посочената в член 59, букви а), б) и д) информация, която трябва да е включена в проекта на оперативната програма;
б)
съответствието на програмите с член 103в от Регламент (ЕО) № 1234/2007, както и с националната рамка и националната стратегия;
в)
приемливостта на действията и приемливостта на предложените разходи;
г)
съгласуваността и техническото качество на програмите, добрата обоснованост на прогнозите и на плана за помощ, както и планирането на изпълнението му. Проверките удостоверяват дали са поставени измерими цели, чието постигане да може да бъде наблюдавано и дали поставените цели са постижими чрез изпълнение на предлаганите действия; и
д)
съответствието на операциите, за които се иска помощ, с приложимото национално право и право на Съюза по отношение, по-специално и ако е уместно, на обществените поръчки, държавната помощ и други подходящи задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 105
Административни проверки на заявленията за помощ за оперативните програми
1. Преди предоставяне на помощта държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, които се допълват от проверки на място чрез вземане на извадки, както е посочено в член 106.
2. Административните проверки на заявленията за помощ включват по-специално, и доколкото това е уместно за подаденото заявление, проверка на:
а)
годишния или, когато е приложимо, на окончателния доклад, предаден заедно със заявлението, относно изпълнението на оперативната програма;
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция, вноските в оперативния фонд и направените разходи;
в)
доставката на продуктите и услугите и истинността на предявените разходи;
г)
съответствието на изпълнените действия с действията, включени в оперативната програма, както е одобрена;
д)
спазването на наложените финансови или други ограничения и тавани.
3. Разходите, направени в рамките на оперативната програма, се подкрепят с фактури и документи, като например извлечения от банкови сметки, които доказват, че плащането е било извършено. Когато това не е възможно, плащанията биват оправдавани със счетоводни документи с еквивалентна доказателствена стойност. Използваните фактури трябва да са издадени на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или дъщерното дружество в ситуацията, посочена в член 50, параграф 9, или, при одобрение от страна на държавата-членка, на името на един или повече от нейните членове производители. Когато е уместно обаче, фактурите за разходите за персонал, посочени в точка 2, буква б) от приложение IХ, се издават на името на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или дъщерното дружество в ситуацията, посочена в член 50, параграф 9.
Член 106
Проверки на място на заявленията за помощ за оперативните програми
1. В контекста на проверката на заявлението за помощ, посочено в член 69, параграф 1, държавите-членки извършват проверки на място в помещенията на организациите на производители, за да гарантират съответствието им с условията за отпускане на помощ или остатъка от нея за съответната година.
Тези проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за съответната година;
б)
използването на оперативния фонд през дадената година, декларираните в молбите разходи за авансови или частични плащания, стойността на предлаганата на пазара продукция, вноските в оперативния фонд и разходите, за които е декларирано, че са подкрепени от счетоводни или други документи;
в)
проверки на второ ниво за разходите на изтеглените от пазара количества и за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране.
2. Проверките, посочени в параграф 1, обхващат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта, за която са подадени заявления, в държавите-членки, които имат повече от 10 признати организации на производители. В другите случаи всяка организация на производители се посещава поне веднъж на всеки три години.
На всяка организация на производители се прави поне една проверка преди изплащането на помощта или остатъка от нея за последната година от оперативната програма на организацията на производители.
3. Резултатите от проверките на място се оценяват, за да се установи дали евентуално откритите проблеми имат системен характер и създават риск за други подобни действия, бенефициери или органи. В оценката се посочват също така причините за подобни състояния, евентуално необходимото допълнително проучване и необходимите коригиращи и превантивни действия.
Ако проверките установят значителни нередности в даден регион или част от регион или за отделна организация на производители, държавите-членки провеждат допълнителни проверки през съответната година и увеличават процента на съответните заявления за проверка през следващата година.
4. Държавата-членка определя кои организации на производители трябва да бъдат проверени въз основа на анализ на риска.
При анализа на риска се взема предвид по-специално:
а)
размерът на помощта;
б)
констатациите от проверките през предишни години;
в)
случаен елемент; и
г)
други параметри, определяни от държавите-членки.
Член 107
Проверки на място по отношение на мерките на оперативните програми
1. Чрез проверки на място по отношение на мерките на оперативните програми държавите-членки проверяват по-специално следното:
а)
изпълнението на съдържащите се в оперативната програма действия;
б)
дали изпълнението или възнамеряваното изпълнение на действието съответства на описаната в оперативната програма цел във вида, в който е одобрена;
в)
за достатъчно на брой разходни позиции - дали естеството и графикът на релевантните разходи съответстват на правото на Съюза и на одобрените спецификации;
г)
дали направените разходи могат да бъдат подкрепени от счетоводни или други документи; и
д)
стойността на предлаганата на пазара продукция.
2. Стойността на предлаганата на пазара продукция се проверява въз основа на финансово-счетоводната система, одитирана и сертифицирана съгласно националното право.
За тази цел държавите-членки могат да решат, че декларацията за стойността на предлаганата на пазара продукция се заверява по същия начин като финансово-счетоводните данни.
Проверката на декларацията за стойността на предлаганата на пазара продукция може да бъде извършена преди представяне на съответното заявление за помощ. Тя се извършва най-късно преди изплащането на помощта.
3. Освен при извънредни обстоятелства, проверката на място включва посещение на действието или - ако действието е нематериално - на организатора на действието По-конкретно при действия в индивидуални стопанства, обхванати от извадката по член 106, параграф 2, се извършва поне едно посещение, за да се провери изпълнението им.
Въпреки това държавите-членки могат да решат да не извършват тези посещения за по-малки действия или ако считат, че е малък рискът да не са изпълнени условията за получаване на помощ или операцията да не е била реално извършена. Това решение и неговата обосновка се регистрират.
4. Проверката на място обхваща всички ангажименти и задължения на организацията на производители или членовете ѝ, които могат да бъдат проверени по времето на посещението.
5. Само проверки, които отговарят на всички изисквания в настоящия член, могат да бъдат считани за изпълнение на нивата на проверка, посочени в член 106, параграф 2.
Член 108
Проверки на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара
1. Държавите-членки извършват проверки на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара във всяка организация на производители, които включват проверка на документите и самоличността, както и физическа проверка, когато е уместно, чрез вземане на проба, на теглото на изтеглените от пазара продукти и проверка на съответствието с правилата в член 76 съгласно процедурите, определени в дял II, глава II. Проверката се извършва след получаване на нотификацията, посочена в член 78, параграф 1, в рамките на сроковете, определени в съответствие с член 78, параграф 2.
2. Проверките на първо ниво, посочени в параграф 1, обхващат 100 % от количеството на изтеглените от пазара продукти. В края на тази проверка, под надзора на компетентните органи, изтеглените от пазара продукти, с изключение на предназначените за безплатно разпространение, се денатурират или реализират чрез доставката им за преработвателната промишленост при условия, определени от държавата-членка съгласно член 80.
3. Чрез дерогация от параграф 2, когато продуктите са предназначени за безплатно разпространение, държавите-членки могат да проверят по-малък дял от дела, определен в посочения параграф, при условие че той не е по-малък от 10 % от съответните количества за пазарната година за дадена организация на производители. Проверката се извършва в помещенията на организацията на производители и/или при получателите на продуктите. В случай че проверките разкриват значителни нередности, компетентните органи на държавата-членка извършват допълнителни проверки.
Член 109
Проверки на второ ниво на операциите по изтегляне от пазара
1. В рамката на проверките, посочени в член 106, държавите-членки извършват проверки на второ ниво на операциите по изтегляне от пазара.
Държавите-членки определят критериите за анализиране и оценка на риска дадена организация на производители да извърши неправомерни операции по изтегляне на продукти от пазара. Тези критерии вземат предвид, наред с другите неща, констатациите, направени при предишни проверки на първо и второ ниво, както и дали дадена организация на производители има или няма някаква форма на процедура за осигуряване на качество. Те използват посочените критерии, за да определят за всяка организация на производители минималната честота на проверките от второ ниво.
2. Проверките, предвидени в параграф 1, включват проверки на място в помещенията на организациите на производители и на получателите на изтеглените от пазара продукти, за да се гарантира, че са били спазени изискваните условия за плащане на помощи от Съюза. Посочените проверки включват:
а)
проверка на материалната и финансовата отчетност, които трябва да се водят и съхраняват от всички организации на производители, които извършват една или повече операции по изтегляне на продукти от пазара през съответната пазарна година;
б)
проверка на предлаганите на пазара количества, както са декларирани в заявленията за помощ, като се проверяват по-специално материалната отчетност и финансовото счетоводство, фактурите и, когато е необходимо, тяхната истинност и съответствието на тези декларации със счетоводните данни и/или данните, свързани с плащането на данъци от съответните организации на производители;
в)
проверки за коректното управление на счетоводството, по-специално истинността на нетните приходи, реализирани от организациите на производители, така както са декларирани в техните заявления за плащане, на пропорционалността на всякакви разходи, направени във връзка с изтегляне на продукти от пазара, като се гарантира, че споменатите суми са точни; и
г)
проверки за предназначението на изтеглените от пазара продукти, така както са декларирани в заявленията за плащане, и проверки на подходящото денатуриране, за да се гарантира, че организациите на производители и получателите са спазили разпоредбите на настоящия регламент.
3. Проверките, посочени в параграф 2, се извършват в помещенията на съответните организации на производители и получателите, свързани с тези организации. Всяка проверка включва извадка, представляваща най-малко 5 % от количествата, изтеглени от пазара от организацията на производители през пазарната година.
4. Материалната и счетоводната отчетност, посочени в параграф 2, буква а), показват, за всеки изтеглен продукт, преместените количества, изразени в обем, на:
а)
продукцията, доставена от членовете на организацията на производители и от членове на други организации на производители в съответствие с член 125а, параграф 2, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 1234/2007;
б)
продажбите, извършени от организацията на производители, с разбивка по продукти, подготвени за пазара на пресни продукти, и други типове продукти, включително суровините за преработка; и
в)
изтеглените от пазара продукти.
5. Проверките за предназначението на продуктите, посочени в параграф 4, буква в), включват по-специално:
а)
извадкова проверка на отделните сметки, които трябва да бъдат водени от получателите, и, при необходимост, проверка дали тe съответстват на отчетността, изисквана съгласно националното законодателство; и
б)
проверки за съответствие със съответните екологични изисквания.
6. Когато проверките от второ ниво разкриват значителни нередности, компетентните органи на държавата-членка извършват по-подробни проверки от второ ниво за съответната пазарна година и увеличават честотата на проверките от второ ниво в помещенията на съответните организации на производители или техните асоциации през следващата пазарна година.
Член 110
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Преди да се извърши дадена операция по бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали съответните продукти не са увредени и дали дадената площ е добре поддържана. След периода на бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, държавите-членки проверяват дали реколтата от съответната площ е напълно прибрана и дали прибраният продукт е денатуриран.
След периода на прибиране на реколтата държавите-членки проверяват надеждността на анализа, базиран на очакваната пазарна ситуация, посочена в член 85, параграф 2. Те анализират също така и всякакви разлики между очакваната пазарна ситуация и реалната пазарна ситуация.
2. Преди да се извърши дадена операция по небране, държавите-членки проверяват чрез проверка на място дали дадената площ е била добре поддържана, дали не е имало частично събиране на реколта, дали продуктът е добре развит и дали би бил здрав, с добро качество и подходящ за предлагане на пазара.
Държавите-членки гарантират, че продукцията е денатурирана. Ако това не е възможно, те гарантират чрез посещение или посещения на място по време на периода на събирането на реколтата, че реколта няма да бъде събирана.
3. Член 109, параграфи 1, 2, 3 и 6 се прилагат mutatis mutandis.
Член 111
Проверки преди одобряване на план за признаване на групи производители
1. Преди да одобрят план за признаване на група производители съгласно член 125д, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки провеждат проверка на място на юридическия субект или ясно обособената част от юридически субект.
2. Държавата-членка проверява чрез всички подходящи средства, включително чрез проверка на място:
а)
точността на информацията, представена в плана за признаване;
б)
търговската последователност и качествата на плана от техническа гледна точка, обосноваността на предвижданията и планирането на изпълнението му;
в)
приемливостта на действията и приемливостта и логичността на предложените разходи; и
г)
съответствието на операциите, за които се иска подпомагане, с приложимото национално право и право на Съюза, и по-специално с разпоредбите за обществените поръчки, държавната помощ и другите уместни задължителни стандарти, установени от националното законодателство или установени в националната рамка или националната стратегия.
Член 112
Проверки на заявленията за помощ на групите производители
1. Преди отпускане на плащане държавите-членки извършват административни проверки на всички заявления за помощ, подадени от групите производители, както и проверки на място чрез вземане на извадки.
2. След подаването на заявлението за помощ, посочено в член 45, държавите-членки извършват проверки на място на групите производители, за да гарантират спазването на условията за отпускане на помощ за съответната година.
Посочените проверки се отнасят по-специално до:
а)
спазването на критериите за признаване за съответната година; и
б)
стойността на предлаганата на пазара продукция, както и изпълнението на мерките, съдържащи се в плана за признаване, и направените разходи.
3. Проверките, посочени в параграф 2, засягат значителна извадка от заявления всяка година. Извадката представлява поне 30 % от общия размер на помощта.
Всички групи производители се проверяват поне веднъж на всеки пет години.
4. Членове 105 и 107 се прилагат mutatis mutandis.
Член 113
Транснационални организации на производители и транснационални асоциации на организации на производители
1. Държавата-членка, в която се намира седалището на транснационална организация на производители или транснационална асоциация на организации на производители, носи пълната отговорност за организирането на проверките на тази организация или асоциация, по-специално по отношение на оперативната програма и оперативния фонд, и прилага санкции, когато е необходимо.
2. Другите държави-членки, от които се изисква да предоставят административно сътрудничество, посочено в член 28, параграф 2, буква в) и член 35, параграф 2, буква в), извършват такива административни проверки и проверки на място, както се изисква от посочената в параграф 1 от настоящия член държава-членка, и докладват резултатите на тях. Те спазват всички крайни срокове, определени от държавата-членка, посочена в параграф 1.
3. Във връзка с организацията на производителите и с оперативната програма и оперативния фонд се прилагат правилата, приложими в посочената в параграф 1 държава-членка. Въпреки това по отношение на екологични и фитосанитарни въпроси и във връзка с реализацията на изтеглени от пазара продукти се прилага правото на държавата-членка, в която се извършва производството.
Раздел 3
Санкции
Член 114
Неспазване на критериите за признаване
1. Държавите-членки оттеглят признаването на организация на производители, ако е допуснато сериозно неспазване на критериите за признаване, което се дължи на факта, че организацията на производители е действала умишлено или е допуснала груба небрежност.
Държавите-членки по-специално оттеглят признаването на организацията на производители, ако неспазването на критериите за признаване засяга:
а)
нарушаване на изискванията на членове 21 и 23, член 26, параграфи 1 и 2 или член 31; или
б)
положение, при което стойността на предлаганата на пазара продукция намалее през две последователни години под границата, определена от държавата-членка съгласно член 125б, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Оттеглянето на признаването съгласно настоящия параграф влиза в сила от датата, на която не са били изпълнени условията за признаване, като се взема предвид приложимото хоризонтално законодателство на национално ниво по отношение на ограничителните периоди.
2. Когато параграф 1 не се прилага, държавите-членки временно преустановяват признаването на организация на производители, ако допуснатото нарушение на критериите за признаване е сериозно, но само временно.
По време на временното преустановяване не се изплаща никаква помощ. Временното преустановяване влиза в сила на датата, на която е била извършена проверката, и приключва в деня, в който проверката покаже, че съответните критерии са изпълнени.
Срокът на временно преустановяване не надвишава 12 месеца. Ако се окаже впоследствие, че съответните критерии не са изпълнени след 12 месеца, признаването се оттегля.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф. Все пак споменатите по-късни плащания не могат в никакъв случай да бъдат направени след 15 октомври на втората година след годината на изпълнение на програмата.
3. В другите случаи на неспазване на критериите за признаване, когато параграфи 1 и 2 не се прилагат, държавите-членки изпращат предупредително писмо с коригиращите мерки, които следва да бъдат взети. Държавите-членки могат да отложат плащането на помощта, докато не бъдат взети коригиращи мерки.
Държавите-членки могат да извършват плащания след крайния срок, определен в член 70, когато това е необходимо за прилагането на настоящия параграф. Все пак споменатите по-късни плащания не могат в никакъв случай да бъдат направени след 15 октомври на втората година след годината на изпълнение на програмата.
Ако коригиращите мерки не бъдат взети в рамките на 12-месечен период, това се счита за сериозно неспазване на критериите и следователно се прилага параграф 2.
Член 115
Измами
1. Когато се установи, че организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители е извършила измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1234/2007, без да се засягат другите санкции и глоби, приложими съгласно законодателството на Съюза и националното законодателство, държавите-членки:
а)
отнемат признаването на организацията на производители, асоциацията на организации на производители или групата производители;
б)
изключват съответните действия или операции от подпомагане в рамките на съответната оперативна програма или съответния план за признаване и си възстановяват всички помощи, които са изплатени за същата операция, и
в)
изключват организацията на производители, асоциацията на организации на производители или групата производители от подпомагане по съответната оперативна програма или съответния план за признаване през следващата година.
2. Държавите-членки могат временно да преустановят признаването на организация на производители, асоциация на организации на производители или група производители или да прекратят плащанията към такива органи, ако последните са заподозрени в извършване на измама по отношение на помощта, обхваната от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 116
Групи производители
1. Държавите-членки прилагат, mutatis mutandis, определените в член 114 и/или член 117 санкции и глоби към плановете за признаване.
2. В допълнение към параграф 1, ако след края на периода, определен от държавата-членка съгласно член 49, параграф 4, групата производители не е призната като организация на производители, държавата-членка си възстановява:
а)
100 % от помощта, изплатена на групата производители, ако неполучаването на признаване се е дължало на групата производители в резултат на умишлени действия или груба небрежност; или
б)
50 % от помощта, изплатена на групата производители във всички останали случаи.
Член 117
Оперативна програма
1. Плащанията се изчисляват въз основа на това, което е счетено за приемливо.
2. Държавата-членка разглежда заявлението за помощ, получено от бенефициера, и установява сумите, които отговарят на условията за подпомагане. Т определя:
а)
сумата, платима на бенефициера въз основа само на заявлението;
б)
сумата, платима на бенефициера след разглеждане на приемливостта на заявлението.
3. Ако установената съгласно параграф 2, буква а) сума превишава сумата, установена съгласно параграф 2, буква б), с повече от 3 %, се прилага глоба. Размерът на глобата се равнява на разликата между сумите, изчислени в параграф 2, буква а) и параграф 2, буква б).
Въпреки това глоба не се прилага, ако организацията на производители или групата производители може да демонстрира, че не е отговорна за включването на неприемливата сума.
4. Параграфи 2 и 3 се прилагат mutatis mutandis за неприемливите разходи, идентифицирани по време на проверките на място или последващите проверки.
5. Ако стойността на предлаганата на пазара продукция е декларирана и проверена преди заявлението за помощ, при установяване на съответните суми съгласно параграф 2, буква а) и параграф 2, буква б) се използват декларираните и одобрени стойности.
Член 118
Санкции след проверките на първо ниво на операциите по изтегляне от пазара
Ако след проверката, посочена в член 108, се открият нередности по отношение на пазарните стандарти или минималните изисквания, посочени в член 76, се изисква бенефициерът:
а)
да заплати глоба, равна на размера на участието на Съюза, изчислен въз основа на количествата изтеглени от пазара продукти, които не съответстват на пазарните стандарти или на минималните изисквания, ако тези количества са по-малко от 10 % от количествата, които са съобщени съгласно член 78 за въпросната операция по изтегляне от пазара;
б)
да заплати глоба, равна на двойния размер на участието на Съюза, ако тези количества са между 10 % и 25 % от съобщените количества; или
в)
да заплати глоба, равна на размера на участието на Съюза за цялото количество, съобщено съгласно член 78, когато тези количества превишават 25 % от съобщеното количество.
Член 119
Други санкции, приложими към организациите на производители по отношение на операциите по изтегляне от пазара
1. Посочените в член 117 глоби обхващат помощта, за която е кандидатствано по отношение на операции по изтегляне като интегрирани части от разходите за оперативна програма.
2. Разходите за операция по изтегляне се считат за неприемливи, ако продуктите, които не са пуснати за продажба, не са били реализирани, както е предвидено от държавата-членка съгласно член 80, параграф 1, или ако изтеглянето или предназначението на продуктите е оказало отрицателно въздействие върху околната среда или някакви отрицателни фитосанитарни последици в нарушение на разпоредбите, приети съгласно член 80, параграф 1.
Член 120
Санкции, приложими към получателите на изтеглени от пазара продукти
Когато по време на проверките, извършени в съответствие с членове 108 и 109, се открият нередности, за които са отговорни получателите на изтеглените от пазара продукти, се прилагат следните санкции:
а)
получателите престават да отговарят на условията за получаване на изтеглени продукти; и
б)
получателите на изтеглени от пазара продукти са длъжни да възстановят стойността на продуктите, които са получили, плюс свързаните с тях разходи за сортиране, опаковка и транспорт в съответствие с правилата, определени от държавите-членки.
Санкцията, предвидена в буква а), влиза в сила незабавно и продължава най-малко една пазарна година, Тя може да бъде удължена в зависимост от сериозността на констатираната нередност.
Член 121
Бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, или небране
1. Що се отнася до брането на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, ако се открие, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, то тя заплаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнението на задълженията включва случаи, при които:
а)
държавата-членка открие, по време на проверката, посочена в член 110, параграф 1, втора алинея, че мярката за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, е била необоснована на базата на анализа на очакваната пазарна ситуация по това време;
б)
обявената площ за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени, не отговаря на условията за бране на плодове и зеленчуци, докато са още зелени; или
в)
от площта не е прибрана цялата реколта или продукцията не е денатурирана.
2. Що се отнася до небрането, ако се установи, че организацията на производители не е изпълнила задълженията си, тя плаща като глоба размера на обезщетението по отношение на площите, за които задължението не е било спазено. Неизпълнението на задълженията включва случаи, при които:
а)
обявената за небране площ не отговаря на условията за небране;
б)
въпреки всичко е била прибрана реколта или частична реколта; или
в)
имало е отрицателно въздействие върху околната среда или каквито и да е отрицателни фитосанитарни последици, за които е отговорна организацията на производители.
3. Глобите по параграфи 1 и 2 се прилагат в допълнение към евентуалните глоби, наложени съгласно член 117.
Член 122
Предотвратяване на проверка на място
Заявлението за помощ се отхвърля за съответната част от разходите, ако организацията на производители, членът или съответният представител попречат на извършването на проверка на място.
Член 123
Плащане на подлежаща на възстановяване помощ и глоби
1. Организациите на производители, асоциациите на организации на производители, групите производители или другите засегнати оператори възстановяват неправомерно платената помощ с лихвите и плащат предвидените в настоящия раздел глоби.
Лихвата се изчислява:
а)
въз основа на периода, изминал между плащането и възстановяването от бенефициера;
б)
при лихвения процент, прилаган от Европейската централна банка по отношение на основните ѝ операции по рефинансиране, публикуван в серия С на Официален вестник на Европейския съюз, който е в сила на датата на извършване на неправомерното плащане, плюс три процентни пункта.
2. Възстановената помощ, лихвите и наложените глоби се плащат на Европейския фонд за гарантиране на земеделието.
Член 124
Уведомяване за нередности
Прилагането на административни санкции и глоби и възстановяването на неправомерно изплатените суми съгласно настоящия раздел не засягат уведомяването на Комисията за нередности съгласно Регламент (ЕО) № 1848/2006 на Комисията (16).
Раздел 4
Мониторинг и оценка на оперативните програми и националните стратегии
Член 125
Общи показатели за постигнатите резултати
1. Както националните стратегии, така и оперативните програми подлежат на мониторинг и оценка, предназначени да оценят постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени в оперативните програми, както и ефикасността и ефективността във връзка с тези цели.
2. Напредъкът, ефикасността и ефективността се оценяват посредством определените в приложение VIII общи показатели за постигнатите резултати, свързани с изходното положение, както и с финансовото изпълнение, осъществените дейности, резултатите и въздействието на изпълняваните оперативни програми.
3. Когато дадена държава-членка счете за необходимо, националната стратегия посочва ограничен набор от допълнителни показатели, специфични за тази стратегия, които да отразяват националните и/или регионалните нужди, условия и цели, специфични за изпълняваните от организациите на производителите оперативни програми. Когато е възможно, се включват допълнителни показатели относно екологичните цели, които не се обхващат от общите показатели за постигнатите резултати.
Член 126
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с оперативните програми
1. Организациите на производители осигуряват мониторинга и оценката на своите оперативни програми чрез използване на съответни показатели от общите показатели за постигнатите резултати, посочени в член 125, и, когато е уместно, на допълнителните показатели, посочени в националната стратегия.
За тази цел те изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията, полезна за съставянето на тези показатели.
2. Мониторингът е насочен към оценяване на постигнатия напредък към осъществяването на специфичните цели, които са били определени за оперативната програма. Той се извършва чрез финансови показатели, показатели за осъществените дейности и показатели за резултатите. Резултатите от извършения мониторинг са предназначени да послужат за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на програмата;
б)
идентифициране на евентуалната необходимост от корекции или преглед на оперативната програма, насочени към постигане на целите, определени за програмата, или към подобряване на управлението на програмата, включително финансовото ѝ управление;
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативната програма.
Информацията относно резултатите от дейностите по мониторинга се включва във всеки годишен отчет, както е посочено в член 96, параграф 1, който организацията на производители трябва да предаде на националния орган, отговарящ за управлението на националната стратегия.
3. Оценката се изготвя под формата на отделен отчет за средносрочна оценка.
Средносрочната оценка, която може да бъде извършена с помощта на специализирана консултантска служба, е насочена към разглеждане на степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на оперативната програма и към оценяване на постигнатия напредък във връзка с общите цели на програмата. За тази цел се използват общите показатели за постигнатите резултати, свързани с изходното положение, резултатите и, където е уместно, въздействията.
Когато е уместно, средносрочната оценка включва качествена оценка на резултатите и на въздействието на екологичните действия, насочени към:
а)
предотвратяване на ерозията на почвата;
б)
намаляване на употребата и/или по-добро управление на продуктите за растителна защита;
в)
защита на местообитанията и на биоразнообразието; или
г)
съхраняване на ландшафта.
Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
подобряване на качеството на оперативните програми, управлявани от организацията на производители;
б)
идентифициране на евентуалната нужда от съществена промяна на оперативната програма;
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на оперативните програми; и
г)
извличане на поуки, полезни за подобряване на качеството, ефикасността и ефективността на бъдещите оперативни програми, управлявани от организацията на производители.
Средносрочната оценка се извършва по време на изпълнението на оперативната програма, в такъв срок, че да даде възможност резултатите от оценката да бъдат взети предвид при подготовката на следващата оперативна програма.
Отчетът от средносрочната оценка се прилага към съответния годишен отчет, посочен в член 96, параграф 1.
Член 127
Процедури за мониторинг и оценка във връзка с националната стратегия
1. Мониторингът и оценката на националната стратегия се извършват чрез използване на подходящите показатели от общите показатели за постигнатите резултати, посочени в член 125, и когато е уместно, допълнителни показатели, посочени в националната стратегия.
2. Държавите-членки изготвят система за събиране, регистриране и поддържане на информацията в подходяща компютъризирана форма за целите на съставянето на показателите, посочени в член 125. За тази цел те използват като основа информацията, предадена от организацията на производителите във връзка с мониторинга и оценката на техните оперативни програми.
3. Мониторингът е текущ и насочен към оценяване на постигнатия напредък към осъществяването на целите, определени за оперативните програми. Той се извършва чрез финансови показатели, показатели за осъществените дейности и показатели за резултатите. За тази цел се използва информацията, предоставена в годишните доклади за напредъка, предадени от организацията на производители относно мониторинга на техните оперативни програми. Резултатите от извършения мониторинг се използват за:
а)
проверка на качеството на изпълнение на оперативните програми;
б)
идентифициране на евентуалната необходимост от корекции или преглед на националната стратегия, насочени към постигане на целите, определени за стратегията, или към подобряване на управлението на изпълнението на стратегията, включително финансовото управление на оперативните програми; и
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
4. Оценката е насочена към оценяване на постигнатия напредък за осъществяване на общите цели на стратегията. Тя се извършва чрез показатели, свързани с изходното положение, резултатите и, където е уместно, въздействията. За тази цел се използват резултатите от мониторинга и средносрочната оценка на оперативните програми, както е посочено в годишните доклади за напредъка и окончателните доклади, предадени от организациите на производители. Резултатите от извършената оценка се използват за:
а)
подобряване качеството на стратегията;
б)
идентифициране на евентуалната нужда от съществена промяна на стратегията; и
в)
оказване принос за изпълнение на изискванията за докладване относно изпълнението на националната стратегия.
Оценката включва извършването на оценка през 2012 г., но в подходящия срок, за да бъдат включени резултатите от нея в отделен отчет за оценка, който се прилага в същата година към годишния национален отчет, посочен в член 97, буква б). Отчетът разглежда степента на използване на финансовите ресурси, ефикасността и ефективността на изпълняваните оперативни програми и оценява ефектите и въздействието на тези програми във връзка с целите и заложените резултати, определени от стратегията, и, където е уместно, други цели, определени в член 103в, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007. Целта на отчета е да се извадят полезни поуки за подобряване на качеството на бъдещите национални стратегии, и по-специално да се идентифицират възможните недостатъци при определянето на целите, заложените резултати и мерките, отговарящи на условията за подпомагане или нуждите за определянето на нови инструменти.
ГЛАВА VI
Разширяване на обхвата на правилата спрямо производители от икономическа област
Член 128
Нотификация на списък с икономически области
Нотификацията на списъка с икономически области, предвидена в член 125е, параграф 2, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1234/2007, включва всички необходими данни, за да се прецени дали са изпълнени условията, определени в член 125е, параграф 2, първа алинея от посочения регламент.
Член 129
Нотификация на задължителни правила; представителност
1. Когато държава-членка нотифицира правилата, които е направила задължителни за даден продукт и икономическа област, съгласно член 125ж от Регламент (ЕО) № 1234/2007, в същото време тя информира Комисията за:
а)
организацията на производители или асоциацията на организации на производители, които са поискали разширяване на правилата;
б)
броя на производителите, които принадлежат към тази организация на производители или асоциация на организации на производители, и общия брой на производителите в съответната икономическа област; такава информация се дава във връзка със съществуващото положение към момента на подаване на заявлението за разширяване;
в)
общата продукция на икономическата област и продукцията, реализирана от организацията на производители или асоциацията на организации на производители по време на последната пазарна година, за която има налични данни;
г)
датата, от която правилата, които трябва да се разширят, се прилагат за съответната организация на производители или асоциация на организации на производители; и
д)
датата, от която разширяването влиза в сила, и продължителността на прилагане на разширяването.
2. За определяне на представителността по смисъла на член 125е, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 държавите-членки определят правилата за изключване на:
а)
производителите, чиято продукция е предназначена основно за директна продажба на потребители в стопанството или в производствената област;
б)
директните продажби, посочени в буква а);
в)
продукцията, доставена за преработка, както е посочено в член 125е, параграф 4, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, с изключение на случаите, когато въпросните правила се прилагат изцяло или отчасти за такава продукция.
Член 130
Финансови вноски
Когато държава-членка вземе решение съгласно член 125и от Регламент (ЕО) № 1234/2007, че производители, които не принадлежат към организации на производители, дължат финансови вноски, тя изпраща на Комисията необходимата информация, за да се направи преценка на изпълнението на условията, определени в посочения член.
Такава информация включва по-конкретно основата, върху която е изчислена вноската, и нейният единичен размер, бенефициерът или бенефициерите и естеството на различните разходи, посочени в член 125и от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Член 131
Разширяване извън пазарната година
Когато се вземе решение за прилагане на разширяването за период, надвишаващ една пазарна година, държавите-членки проверяват по отношение на всяка пазарна година дали условията относно представителността, определени в член 125е, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, продължават да се спазват през целия период на прилагане на разширяването.
Ако държавите-членки установят, че условията вече не се спазват, те незабавно отменят разширяването от началото на следващата пазарна година.
Държавите-членки незабавно информират Комисията за всяка отмяна, която обявява публично тази информация чрез средства, които сметне за подходящи.
Член 132
Продукция, продавана от мястото на производството; купувачи
1. В случаите когато производители, непринадлежащи към организация на производители, продават своята продукция на мястото на производство, купувачът, с оглед спазването на правилата, посочени в точка 1, буква д), точка 1, буква е) и точка 3 от приложение XVIa към Регламент (ЕО) № 1234/2007, се счита за производител на тази продукция.
2. Съответната държава-членка може да реши, че правилата, изброени в приложение XVIa към Регламент (ЕО) № 1234/2007, различни от посочените в параграф 1, могат да станат задължителни за купувача, когато последният отговаря за управлението на съответната продукция.
ДЯЛ IV
ТЪРГОВИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
ГЛАВА I
Вносни мита и система на входни цени
Раздел 1
Система на входни цени
Член 133
Обхват и определения
1. Настоящият раздел определя правилата за прилагането на член 140а от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
2. За целите на настоящия раздел:
а)
„партида“ означава стоките, представени с декларация за допускане за свободно обращение, обхващаща единствено стоките от един и същ произход, които попадат под един единствен код по КН; и
б)
„вносител“ означава деклараторът по смисъла на член 4, параграф 18 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (17).
Член 134
Уведомления относно цени и количества на внесените продукти
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХVI, за всеки пазарен ден и за всеки произход държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 12 часа на обяд (брюкселско време) на следващия работен ден:
а)
средните представителни цени на продуктите, внесени от трети държави и продавани на представителните пазари за вносни стоки, посочени в член 135, както и регистрираните на други пазари значими цени за големи количества от внесените продукти, или, ако липсват цени за представителните пазари, значимите цени за внесените продукти, регистрирани на други пазари; и
б)
общите количества, отнасящи се за цените, посочени в буква а).
Когато общите количества, посочени в буква б), са по-малки от един тон, съответните цени не се съобщават на Комисията.
2. Цените, посочени в параграф 1, буква а), се регистрират:
а)
за всеки от описаните в част A от приложение XVI продукти,
б)
за всички налични сортове и размери; и
в)
на етап вносител/търговец на едро или на етап търговец на едро/търговец на дребно, ако липсват цени на етапа вносител/търговец на едро.
Тези цени се намаляват със следните суми:
а)
търговска отстъпка 15 % за търговските центрове в Лондон, Милано и Рюнжи и 8 % за останалите търговски центрове; и
б)
разходи за транспорт и застраховка в митническата територия на Съюза.
Държавите-членки могат да определят фиксирани суми за намаляване по отношение на разходите за транспорт и застраховка по втора алинея. Тези фиксирани суми и начините за изчисляването им се съобщават незабавно на Комисията.
3. Цените, регистрирани в съответствие с параграф 2, ако са установени на етапа търговец на едро/търговец на дребно, се намаляват първо със сума, равна на 9 %, за да се отчете търговската печалба на търговеца на едро, и после със сума, равна на 0,7245 EUR за 100 килограма, за да се отчетат разходите за обработка на товара и данъците и таксите на пазара.
4. За продуктите, изброени в част A от приложение XVI, които са обхванати от специфичен пазарен стандарт, се считат за представителни следните цени:
а)
цените за продукти от клас I, при условие че количествата в този клас възлизат на поне 50 % от общите предлагани на пазара количества;
б)
цените за продукти от клас I, плюс - ако продуктите в този клас са по-малко от 50 % от общите количества - цените, така както са установени за продукти от клас II, за количества, позволяващи да се покрият 50 % от общите предлагани на пазара количества;
в)
цените, така както са установени за продукти от клас II, ако липсват продукти от клас I, освен ако не се вземе решение за тях да се прилага корекционен коефициент, в случай че в резултат на производствените условия за продукти с въпросния произход тези продукти не се продават нормално и традиционно в клас I поради техните качествени характеристики.
Корекционният коефициент, посочен в първа алинея, буква в), се прилага за цените след приспадане на сумите, посочени в параграф 2.
За продуктите, изброени в част A от приложение XVI, които не са обхванати от специфичен пазарен стандарт, се считат за представителни цените на продуктите, отговарящи на общия пазарен стандарт.
Член 135
Представителни пазари
Държавите-членки уведомяват Комисията за обичайните пазарни дни за пазарите, изброени в приложение XVII, които се смятат за представителни пазари.
Член 136
Стандартни стойности при внос
1. За всеки продукт и за периодите, изложени в част А от приложение ХVI, Комисията определя за всеки работен ден и за всеки произход стандартна стойност при внос, равна на среднопретеглената стойност от представителните цени, посочени в член 134, минус фиксираната сума от 5 EUR/100 kg и адвалорните мита.
2. Ако за продуктите и за периодите на прилагане, изброени в част А от приложение ХVI, в съответствие с настоящия раздел, бъде установена стандартна стойност при внос, не се прилага единичната цена, посочена в член 152, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията (18). Тя се заменя от стандартната стойност при внос, посочена в параграф 1.
3. Ако за определен продукт с даден произход няма действаща стандартна стойност при внос, прилага се средната стойност на стандартните стойности при внос, които са в сила за този продукт.
4. За периодите на прилагане, определени в част А от приложение ХVI, стандартните стойности при внос остават в сила, докато не бъдат променени. Въпреки това те престават да се прилагат, когато на Комисията не е съобщена никаква средна представителна цена за седем последователни пазарни дни.
Когато съгласно първа алинея за даден продукт не е в сила никаква стандартна стойност при внос, приложимата стандартна стойност при внос за този продукт е равна на последната средна стойност от стандартните стойности при внос.
5. Чрез дерогация от параграф 1, когато не е било възможно да се изчисли стандартна стойност при внос, не се прилага стандартна стойност при внос от първия ден на периодите на прилагане, определени в част А от приложение ХVI.
6. Представителните цени в евро се конвертират като се използва представителният търговски курс, изчислен за въпросния ден.
7. Стандартните стойности при внос в евро се обявяват публично от Комисията чрез методи, които тя сметне за подходящи.
Член 137
Основа за входни цени
1. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част А от приложение ХVI, се класират в Общата митническа тарифа, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Съюза, ако тази цена и тези разходи са известни към момента на изготвяне на декларацията за допускане на продуктите за свободно обращение. Ако посочените цени надвишават с повече от 8 % стандартната стойност, която е в сила за въпросния продукт по време на изготвяне на декларацията за допускане за свободно обращение, вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93. За тази цел сумата на вносните мита, на които биха подлежали на облагане стоките, е сумата на митата, които вносителят би платил, ако класирането е било извършено въз основа на въпросната стандартна стойност; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В този случай вносителят депозира гаранцията, посочена в член 248, параграф 1 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на сумата на митото, което би подлежало на плащане, ако класирането на продуктите е извършено въз основа на стандартната стойност при внос, приложима за въпросната партида; или
в)
стандартната стойност при внос, изчислена съгласно член 136 от настоящия регламент.
2. Входната цена, въз основа на която продуктите, фигуриращи в част Б от приложение ХVI, се класират в Общата митническа тарифа, е равна на, по избор на вносителя:
а)
цената FOB на продуктите в тяхната страна на произход, плюс разходите за застраховка и транспортните разходи до границите на митническата територия на Съюза, ако тази цена и тези разходи са известни към момента на изготвяне на митническата декларация. В случай че митническите органи преценят, че се изисква гаранция съгласно член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, вносителят трябва да депозира гаранция, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита; или
б)
митническата стойност, изчислена в съответствие с член 30, параграф 2, буква в) от Регламент (ЕИО) № 2913/92, приложена само за въпросните внасяни продукти. В този случай приспадането на митата се извършва при условията, предвидени в член 136, параграф 1 от настоящия регламент. В този случай вносителят трябва да депозира гаранцията, посочена в член 248 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, равна на максималната стойност на прилаганите за въпросния продукт мита.
3. Когато входната цена е изчислена на основата на FOB цената на продуктите в страната на произход, митническата стойност се изчислява на основата на съответната продажба на тази цена.
Когато входната цена е изчислена съгласно една от процедурите, предвидени в параграф 1, букви б) или в) или параграф 2, буква б), митническата стойност се изчислява на същата основа, както входната цена.
4. Вносителят разполага с един месец от продажбата на въпросните продукти, в рамките на четиримесечен срок от датата на приемане на декларацията за допускане за свободно обращение, да докаже, че партидата е реализирана при условия, потвърждаващи коректността на цените, посочени в параграф 1, буква а) или параграф 2, буква а), или да определи митническата стойност, посочена в параграф 1, буква б) и параграф 2, буква б). Неспазването на един от тези крайни срокове води до загуба на депозираната гаранция, без това да засяга прилагането на параграф 5.
Депозираната гаранция се освобождава, доколкото е осигурено доказателство за условията на реализиране по удовлетворителен за митническите органи начин.
В противен случай гаранцията се задържа като плащане на вносните мита.
5. Срокът от четири месеца, посочен в параграф 4, може да бъде удължен от компетентните органи на държавата-членка с най-много три месеца по искане на вносителя, което трябва да бъде надлежно обосновано.
6. Ако при проверка компетентните органи установят, че изискванията на настоящия член не са спазени, те събират дължимото мито по член 220 от Регламент (ЕИО) № 2913/92. Размерът на митата, които следва да бъдат събрани или които остава да бъдат събрани, включва лихва от датата на допускане на стоката за свободно обращение до датата на събиране на дължимите мита. Прилаганият лихвен процент е този, който е в сила за операциите по събиране на вземания съгласно националното законодателство.
Раздел 2
Допълнителни вносни мита
Член 138
Обхват и определения
1. Върху продуктите и през периодите, фигуриращи в приложение XVIII, могат да бъдат приложени допълнителни вносни мита, посочени в член 141, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, наричани по-долу „допълнителни мита“, при условията, предвидени в настоящия раздел.
2. Праговите (критични) нива на допълнителните мита фигурират в приложение XVIII.
Член 139
Уведомяване за обеми
1. За всеки от продуктите, описани в приложение XVIII, и по време на посочените периоди, държавите-членки съобщават на Комисията подробностите за обемите, допуснати за свободно обращение, чрез използване на метода за наблюдение на преференциалния внос, определен в член 308г от Регламент (ЕИО) № 2454/93.
Това съобщение се изпраща не по-късно от 12 часа на обяд, брюкселско време, всяка сряда за обемите, допуснати за свободно обращение през предходната седмица.
2. Декларациите за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, които митническите органи могат да приемат по искане на вносителя, без да съдържат някои от данните, посочени в приложение 37 към Регламент (ЕИО) № 2454/93, трябва да съдържат освен данните, посочени в член 254 от цитирания регламент, и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, се използва процедурата за облекчено деклариране, предвидена в член 260 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, опростените декларации съдържат освен другите изисквани данни и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Когато за допускане за свободно обращение на продуктите, обхванати от настоящия раздел, се използва процедурата за оформяне на място, посочена в член 263 от Регламент (ЕИО) № 2454/93, уведомяването на митническите органи, предвидено в член 266, параграф 1 от посочения регламент, съдържа всички необходими данни за идентифицирането на стоките, а също и данни за нетната маса в килограми (kg) на въпросните продукти.
Член 266, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕИО) № 2454/93 не се прилага при вноса на продукти, обхванати от настоящия раздел.
Член 140
Налагане на допълнително мито
1. Ако се установи, че за един от продуктите и за един от периодите, посочени в приложение XVIII, допуснатото за свободно обращение количество надвишава съответния прагов (критичен) обем, Комисията налага допълнително мито, освен ако няма вероятност вносът да предизвика смущения на пазара на Съюза или ако последиците биха били несъразмерни с поставената цел.
2. Допълнителното мито се налага за количествата, допуснати за свободно обращение след датата на прилагането му, при условие че:
а)
тяхното тарифно класиране, определено в съответствие с член 137, води до прилагане на най-високите специфични мита, приложими към вноса с въпросния произход;
б)
вносът е осъществен в рамките на периода на прилагане на допълнителното мито.
Член 141
Размер на допълнителното мито
Допълнителното мито, наложено по силата на член 140, е една трета от приложимото мито за продукта, определено в съответствие с Общата митническа тарифа.
Въпреки това за внос, ползващ тарифни преференции по отношение на адвалорното мито, допълнителното мито е една трета от специфичното мито за продукта, доколкото член 140, параграф 2 е приложим.
Член 142
Освобождаване от допълнителното мито
1. Следните стоки са освободени от допълнителното мито:
а)
стоките, внесени в рамките на тарифните квоти, включени в приложение 7 към Регламент (ЕИО) № 2658/87 на Съвета (19) (наричан по-долу „Комбинираната номенклатура“);
б)
стоките, пътуващи към Съюза, определени в параграф 2.
2. За стоки, пътуващи към Съюза, се считат стоки, които:
а)
са напуснали страната на произход преди решението, което налага допълнително мито; и
б)
се транспортират с транспортен документ, който е валиден от мястото на натоварване в страната на произход до мястото на разтоварване в Съюза, изготвен преди налагането на допълнителното мито.
3. Заинтересованите страни представят удовлетворителни за митническите органи доказателства, че са изпълнени изискванията по параграф 2.
Въпреки това митническите органи могат да приемат, че стоките са напуснали страната на произход преди датата на налагане на допълнителното мито, ако бъде представен един от следните документи:
а) за морски транспорт- коносамент, който удостоверява, че товаренето е извършено преди съответната дата;
б) за железопътен транспорт- товарителница, получена от железопътните органи на страната на произход преди съответната дата;
в) за автомобилен транспорт- товарителница (CMR) или друг транзитен документ, изготвен в страната на произход преди съответната дата, ако са спазени условията, определени в двустранни или многостранни споразумения, сключени в контекста на транзита на Съюза или на общия транзит;
г) за въздушен транспорт- въздушна товарителница, която удостоверява, че въздушният превозвач е приел товара преди съответната дата.
ДЯЛ V
ОБЩИ, ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 143
Проверки
Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент или други законодателни актове на Съюза, държавите-членки въвеждат проверки и мерки, доколкото те са необходими, за да гарантират правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 1234/2007 и на настоящия регламент. Те са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Съюза.
По-специално държавите-членки гарантират, че:
а)
всички критерии за приемливост, установени от Съюза или националното законодателство, националната рамка или националната стратегия, могат да бъдат проверени;
б)
компетентните органи на държавите-членки, отговорни за извършването на проверките, разполагат с достатъчен на брой персонал с подходящи квалификации и опит, за да извършат ефективно проверките; и
в)
са предвидени проверки, така че да се избегне нередовното дублирано финансиране на мерки в рамките на настоящия регламент и други схеми на Съюза или национални схеми.
Член 144
Национални санкции
Без да се засягат санкциите, определени в настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, държавите-членки предвиждат прилагането на санкции на национално равнище във връзка с допуснатите нередности по отношение на изискванията, определени в настоящия регламент и Регламент (ЕО) № 1234/2007, които са ефективни, пропорционални и с възпиращ ефект, така че да предоставят адекватна защита на финансовите интереси на Съюза.
Член 145
Изкуствено създадени ситуации
Без да се засягат специфичните мерки, определени в настоящия регламент или в Регламент (ЕО) № 1234/2007, не се извършват никакви плащания в полза на бенефициерите, за които е установено, че изкуствено са създали условията за получаването на такива плащания с оглед да получат облаги, в противоречие с целите на въпросната схема за подпомагане.
Член 146
Уведомления
1. Държавите-членки определят единен компетентен орган или организация, която отговаря за изпълнението на задълженията за уведомяване по отношение на всяка от следните точки:
а)
организации на производители, асоциации на организации на производители и групи производители, както е предвидено в член 97 от настоящия регламент;
б)
производствени цени на плодовете и зеленчуците на вътрешния пазар, както е предвидено в член 98 от настоящия регламент;
в)
цени и количества на продуктите, внесени от трети държави и продавани на представителните пазари за вносни стоки, както е предвидено в член 134 от настоящия регламент;
г)
обем на вноса, допуснат за свободно обращение, както е предвидено в член 139 от настоящия регламент;
2. Държавите-членки съобщават на Комисията наименованието и координатите за контакт със съответния определен орган или организация, както и всяка промяна в тази информация.
Списъкът с наименованията и адресите на определените органи или организации се предоставя на държавите-членки и на обществеността чрез всички подходящи средства с помощта на създадените от Комисията информационни системи, включително публикуване в интернет.
3. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, всички уведомления, които следва да се изпратят от държавите-членки на Комисията съгласно настоящия регламент, се извършват по електронен път чрез информационната система, предоставена от Комисията на компетентните органи или организации на държавите-членки, и в определения от Комисията формат.
Уведомленията, които не са извършени чрез средствата и във формата, посочени в първа алинея, могат да бъдат счетени за неизвършени, без да се засяга параграф 5.
4. Без да се засягат специфичните разпоредби на настоящия регламент, държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че са в състояние да спазят крайните срокове за изпращане на уведомления, посочени в настоящия регламент.
5. Ако държава-членка не изпрати уведомление, както се изисква съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, или ако уведомлението изглежда неправилно предвид обективните факти, с които разполага Комисията, Комисията може да прекрати част или всички месечни плащания, посочени в член 14 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета (20) по отношение на сектора на плодовете и зеленчуците, докато уведомлението не бъде правилно подадено.
Член 147
Очевидни грешки
Всяко уведомление, искане или молба, отправено към държава-членка съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007, включително заявление за помощ, може да бъде коригирано по всяко време след подаването му в случаи на очевидни грешки, признати от компетентния орган на държавата-членка.
Член 148
Непреодолима сила и извънредни обстоятелства
Когато съгласно настоящия регламент или Регламент (ЕО) № 1234/2007 трябва да бъде наложена санкция или глоба или трябва да бъде оттеглена полза или признаване, санкцията или глобата не се налага, нито изтеглянето се извършва в случаи на непреодолима сила или извънредни обстоятелства по смисъла на член 31 от Регламент (ЕО) № 73/2009.
Въпреки това компетентният орган на държавата-членка се уведомява за случая на непреодолима сила, заедно със съответното удовлетворително за него доказателство, в рамките на 10 работни дни от датата, на която съответното лице е в състояние да извърши това.
Член 149
Отмяна
Регламент (ЕО) № 1580/2007 се отменя.
Независимо от това член 134 от Регламент (ЕО) № 1580/2007 продължава да се прилага до 31 август 2011 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат, когато е уместно, съгласно таблицата на съответствието в приложение XIX.
Член 150
Преходни разпоредби
1. Оперативните програми, които се възползват от член 203а, параграф 3, буква a) от Регламент (ЕО) № 1234/2007, могат да продължат да действат до своя край, при условие че съответстват на правилата, които са били в сила преди 1 януари 2008 г.
2. За целите на член 203а, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 правилата относно минималните характеристики на суровината, доставяна за преработка, и минималните изисквания за качество на готовите продукти, които правила остават в сила по отношение на суровината, добивана на територията на държавите-членки, използващи преходното споразумение, посочено в същия параграф, са - в допълнение към съответните пазарни стандарти, посочени в дял II от настоящия регламент - правилата, съдържащи се в регламентите на Комисията, изброени в приложение ХХ.
3. Плановете за признаване, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, които продължават да се ползват от приемането съгласно член 203а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 за групите производители, които не се намират в държави-членки, присъединили се към Европейския съюз на 1 май 2004 г. или след тази дата, и не се намират в най-отдалечените райони на Съюза, посочени в член 349 от Договора, или на малките острови в Егейско море, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1405/2006 на Съвета (21), се финансират на равнищата, определени в член 103а, параграф 3, буква б) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
Плановете за признаване, приети съгласно Регламент (ЕО) № 2200/96, които са се възползвали от член 14, параграф 7 от посочения регламент и продължават да се ползват от приемането съгласно член 203а, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, се финансират на равнищата, определени в член 103а, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 1234/2007.
4. При необходимост държавите-членки изменят националните си стратегии най-късно до 15 септември с цел да:
а)
обосноват надлежно какво разстояние се смята за значително в съответствие с член 50, параграф 7, буква б);
б)
определят максимален процентен дял на годишните разходи по дадена оперативна програма, които да се изразходват за действия, свързани с екологосъобразното управление на дейностите във връзка с опаковките, както е посочено в член 60, параграф 4, втора алинея.
5. Оперативните програми, одобрени преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, могат да продължат да се изпълняват до края си, без да спазват изискването относно максималния процентен дял, предвиден в член 60, параграф 4, втора алинея.
Член 151
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 7 юни 2011 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 543/2011
z dne 7. junija 2011
o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (1) ter zlasti drugega pododstavka člena 3, členov 103h, 121(a), 127, 134, 143(b), 148, 179, 192(2), 194 in 203a(8) v povezavi s členom 4 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 1234/2007 vzpostavlja skupno ureditev kmetijskih trgov, ki vključuje sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave.
(2)
Izvedbena pravila za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave določa Uredba Komisije (ES) št. 1580/2007 z dne 21. decembra 2007 o določitvi izvedbenih pravil za uredbe Sveta (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96 in (ES) št. 1182/2007 v sektorju sadja in zelenjave (2). Navedena uredba je bila večkrat spremenjena. Zaradi jasnosti je primerno, da se vsa izvedbena pravila vključijo v novo uredbo, skupaj s spremembami, ki so potrebne na podlagi izkušenj, in razveljavi Uredba (ES) št. 1580/2007.
(3)
Treba je določiti tržna leta za vse proizvode iz sektorjev sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave. Ker v sektorju ni več shem pomoči, ki bi sledile proizvodnemu ciklu zadevnih proizvodov, se vsa tržna leta uskladijo s koledarskim letom.
(4)
Člen 113(1)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1234/2007 pooblašča Komisijo, da določa tržne standarde za sveže sadje in zelenjavo ter predelano sadje in zelenjavo. Na podlagi člena 113a(1) navedene uredbe se lahko sadje in zelenjava, ki se sveži prodajajo potrošnikom, tržijo samo, če so zdravi, neoporečni in tržne kakovosti ter če je navedena država porekla. Zaradi uskladitve izvajanja navedene določbe je primerno opredeliti podrobnosti, da se omogoči splošni tržni standard za vse sveže sadje in zelenjavo.
(5)
Sprejeti je treba posebne tržne standarde za tiste proizvode, za katere se zdi potrebno sprejeti standard na podlagi ocene njegove ustreznosti, pri čemer je treba zlasti upoštevati, kateri proizvodi se v smislu vrednosti največ tržijo glede na podatke iz referenčne baze podatkov Evropske komisije Comext o mednarodni trgovini.
(6)
Da bi se izognili nepotrebnim oviram v trgovini v primeru posameznih proizvodov, za katere je treba določiti posebne tržne standarde, morajo biti ti standardi enaki tistim, ki jih je sprejela Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo (UNECE). Če ni bil sprejet noben posebni tržni standard na ravni Unije, za proizvode velja, da so v skladu s splošnim tržnim standardom, kadar lahko imetnik dokaže, da so proizvodi v skladu s katerim koli veljavnim standardom UNECE.
(7)
Določiti je treba izjeme in izvzetja od uporabe tržnih standardov za določene dejavnosti, ki so ali zelo obrobne in/ali posebne ali potekajo na začetku distribucijske verige, ali za posušeno sadje in zelenjavo ter proizvode za predelavo. Ker se nekateri proizvodi biološko razvijajo in so nagnjeni k pokvarljivosti, je treba dovoliti, da kaže rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti, razen če so uvrščeni v razred „ekstra“. Določene proizvode, ki se običajno ne prodajajo celi, je treba izvzeti iz splošnega tržnega standarda, v skladu s katerim bi se sicer zahtevalo, da so celi.
(8)
Podatki, ki se zahtevajo v skladu s tržnimi standardi, morajo biti jasno navedeni na embalaži in/ali etiketi. Za preprečevanje prevar in primerov zavajanja potrošnikov morajo biti potrošnikom pred nakupom na voljo podatki, ki jih zahtevajo standardi, kar še zlasti velja za prodajo na daljavo, kjer so izkušnje pokazale, da obstaja tveganje goljufije in izogibanja varstvu potrošnikov, ki ga zagotavljajo standardi.
(9)
Embalaža, ki vsebuje različne vrste sadja in zelenjave, je zaradi povpraševanja nekaterih potrošnikov vse pogostejša na trgu. Pravično trgovanje zahteva, da sta sadje in zelenjava, ki sta v isti enoti pakiranja, enake kakovosti. Za proizvode, za katere niso bili sprejeti standardi Unije, se lahko to zagotovi z uporabo splošnih določb. Določiti je treba zahteve glede označevanja za mešanice različnih vrst sadja in zelenjave v istih enotah pakiranja. Te zahteve morajo biti manj stroge od tistih, določenih s tržnimi standardi, zlasti ob upoštevanju razpoložljivega prostora na etiketi.
(10)
Da bi zagotovili pravilno in učinkovito izvajanje pregledov, morajo biti na računih in spremljajoči dokumentaciji, ki ni namenjena potrošnikom, navedene določene osnovne informacije, ki jih vsebujejo tržni standardi.
(11)
Za namene selektivnih preverjanj na podlagi analize tveganja iz člena 113a(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 je treba določiti natančna pravila takšnih pregledov. Poudariti bi bilo treba zlasti vlogo ocene tveganja pri izbiri proizvodov, ki se pregledujejo.
(12)
Vsaka država članica mora imenovati inšpekcijske organe, ki so odgovorni za preverjanje skladnosti na vsaki stopnji trženja. Eden od teh organov mora biti odgovoren za stike in usklajevanje med vsemi imenovanimi organi.
(13)
Ker je poznavanje trgovcev in njihovih osnovnih značilnosti nepogrešljivo orodje za analizo držav članic, je treba v vsaki državi članici oblikovati zbirko podatkov o trgovcih s sadjem in zelenjavo. Da bi zagotovili vključenost vseh udeležencev v tržni verigi in zaradi pravne varnosti, je treba sprejeti natančno opredelitev pojma „trgovec“.
(14)
Preverjanje skladnosti se mora izvajati z vzorčenjem in se mora osredotočiti na trgovce, pri katerih je najbolj verjetno, da njihovo blago ni skladno s standardi. Glede na značilnosti njihovega nacionalnega trga morajo države članice določiti pravila, ki dajejo prednost preverjanju določenih kategorij trgovcev. Zaradi preglednosti je treba ta pravila sporočiti Komisiji.
(15)
Države članice morajo zagotoviti, da je izvoz sadja in zelenjave v tretje države v skladu s tržnimi standardi, in potrditi skladnost v skladu z Ženevskim protokolom o standardizaciji svežega sadja in zelenjave ter suhega in posušenega sadja, sklenjenim v okviru Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UNECE), in sheme Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za uporabo mednarodnih standardov za sadje in zelenjavo.
(16)
Uvoz sadja in zelenjave iz tretjih držav mora biti v skladu s tržnimi standardi ali standardi, ki so jim enakovredni. Preverjanje skladnosti je torej treba opraviti, preden to blago vstopi na carinsko ozemlje Unije, razen v primerih majhnih serij, pri katerih po mnenju inšpekcijskih organov obstaja le majhno tveganje. V nekaterih tretjih državah, ki zagotovijo zadovoljiva jamstva za skladnost, lahko preglede pred izvozom opravijo inšpekcijski organi teh tretjih držav. Kadar se uporabi ta možnost, morajo države članice redno preverjati učinkovitost in kakovost pregledov pred izvozom, ki jih izvajajo inšpekcijski organi tretjih držav.
(17)
Sadju in zelenjavi za predelavo ni treba izpolnjevati tržnih standardov, zato je treba zagotoviti, da se ne prodajajo na trgu za sveže proizvode. Take proizvode je treba ustrezno označiti.
(18)
Pri sadju in zelenjavi, pri katerih se preverja skladnost s tržnimi standardi, je treba na vseh stopnjah trženja izvajati iste vrste pregledov. Za ta namen je treba uporabljati smernice za inšpekcijski nadzor, ki jih je priporočila UNECE, skupaj z ustreznimi priporočili OECD. Vendar je treba za preglede na stopnji trgovine na drobno določiti posebno ureditev.
(19)
Določiti je treba, da se organizacijam proizvajalcev priznajo proizvodi, ki jih zahtevajo. Kadar se zahteva priznanje proizvodov, namenjenih le predelavi, je treba zagotoviti, da so dejansko dostavljeni za predelavo.
(20)
Da se pomagajo doseči cilji ureditev v sektorju sadja in zelenjave ter se zagotovi, da organizacije proizvajalcev opravljajo svoje delo vztrajno in učinkovito, je v organizacijah proizvajalcev potrebna čim večja stabilnost. Članstvo proizvajalca v organizaciji proizvajalcev mora zato trajati najkrajšo mogočo dobo. Državam članicam mora biti prepuščeno, da določijo odpovedni rok in datum, ko izstop postane veljaven.
(21)
Glavne in bistvene dejavnosti organizacije proizvajalcev se morajo nanašati na koncentracijo ponudbe in trženje. Vendar morajo imeti organizacije proizvajalcev možnost, da se z določenimi omejitvami ukvarjajo tudi z drugimi dejavnostmi, ne glede na to, ali so te komercialne ali ne.
(22)
Spodbujati je treba sodelovanje med organizacijami proizvajalcev, tako da se dovoli, da se trženje sadja in zelenjave, kupljenih izključno od neke druge priznane organizacije proizvajalcev, ne upošteva pri izračunu glavne dejavnosti niti drugih dejavnosti. Če je organizacija proizvajalcev priznana za proizvod, ki zahteva zagotavljanje tehničnih sredstev, je treba dovoliti, da navedena sredstva zagotovi prek svojih članov, odvisnih družb ali najame podizvajalce.
(23)
Organizacije proizvajalcev lahko imajo delnice v odvisnih družbah, ki pomagajo povečati dodano vrednost proizvodnje njihovih članov. Določiti je treba pravila za izračun vrednosti takšne tržne proizvodnje. Glavne dejavnosti teh odvisnih družb morajo biti po odobritvi prehodnega obdobja za prilagoditev enake kot pri organizacijah proizvajalcev.
(24)
Določiti je treba podrobna pravila o priznanju in delovanju združenj organizacij proizvajalcev, nadnacionalnih organizacij proizvajalcev in nadnacionalnih združenj organizacij proizvajalcev iz Uredbe (ES) št. 1234/2007. Da se zagotovi skladnost, morajo biti čim bolj podobna pravilom za organizacije proizvajalcev.
(25)
Da se izboljša koncentracija ponudbe, je treba spodbujati združevanje obstoječih organizacij proizvajalcev v nove organizacije z določitvijo pravil za združevanje operativnih programov združenih organizacij.
(26)
Ob spoštovanju načel, v skladu s katerimi mora biti organizacija proizvajalcev ustanovljena na lastno pobudo proizvajalcev, ki jo morajo tudi nadzorovati, mora biti prepuščeno državam članicam, da določijo pogoje, v skladu s katerimi so druge fizične ali pravne osebe sprejete kot člani organizacije proizvajalcev in/ali združenja organizacij proizvajalcev.
(27)
Za zagotovitev, da organizacije proizvajalcev dejansko predstavljajo najmanjše mogoče število proizvajalcev, morajo države članice sprejeti ukrepe, da se ne zgodi, da bi manjšina članov, ki morda zagotavljajo večji del proizvodnje v organizaciji proizvajalcev, neupravičeno upravljala in usmerjala delovanje te organizacije.
(28)
Da se upoštevajo različne proizvodne razmere in razmere trženja v Uniji, morajo države članice določiti nekatere pogoje za dodelitev začasnega priznanja za skupine proizvajalcev, ki predložijo načrt za priznanje.
(29)
Za spodbujanje ustanavljanja stabilnih organizacij proizvajalcev, ki so sposobne prispevati k uresničevanju ciljev ureditve trga za sadje in zelenjavo, se mora začasno priznanje dodeliti le tistim skupinam proizvajalcev, ki lahko dokažejo, da so sposobne izpolniti vse zahteve za priznanje v določenem roku.
(30)
Določiti je treba, katere informacije morajo zagotoviti skupine proizvajalcev v načrtu za priznanje. Da se omogoči, da skupine proizvajalcev bolje izpolnjujejo pogoje za priznanje, je treba dovoliti spreminjanje načrtov za priznanje. Zato je treba določiti, da lahko države članice od skupin proizvajalcev zahtevajo popravne ukrepe, s katerimi zagotovijo izvedbo načrta.
(31)
Skupina proizvajalcev lahko izpolni pogoje pred rokom iz načrta za priznanje. Predvideti je treba določbe, ki bodo takim skupinam omogočale, da vložijo zahtevke za priznanje na podlagi osnutka operativnih programov. Da se zagotovi skladnost, mora dodelitev priznanja skupini proizvajalcev pomeniti zaključek načrta za priznanje, zagotovljeno pomoč pa je treba prekiniti. Da se upošteva večletno financiranje naložb, se lahko naložbe, ki izpolnjujejo pogoje za investicijsko pomoč v skladu s to uredbo, prenesejo na operativne programe.
(32)
Da se spodbudi pravilna uporaba sheme pomoči za pokritje stroškov ustanavljanja in upravljanja skupin proizvajalcev, se mora ta pomoč dodeliti v obliki pavšalne pomoči. Za to pavšalno pomoč mora biti določena zgornja meja, da se upoštevajo proračunske omejitve. Poleg tega je treba ob upoštevanju različnih finančnih potreb skupin proizvajalcev različnih velikosti to zgornjo mejo prilagoditi glede na tržno proizvodnjo skupin proizvajalcev.
(33)
Da se zagotovita skladnost in nemoten prehod na status priznane skupine proizvajalcev, morajo za skupine proizvajalcev veljati enaka pravila o glavnih dejavnostih organizacij proizvajalcev in vrednosti tržne proizvodnje.
(34)
Da se upoštevajo finančne potrebe novih skupin proizvajalcev in se zagotovi pravilna uporaba sheme pomoči je treba v primeru združitve omogočiti dodelitev pomoči tudi skupinam proizvajalcev, ki so nastale z združitvijo.
(35)
Zaradi lažje uporabe programa podpore za operativne programe je treba jasno določiti tržno proizvodnjo organizacij proizvajalcev, vključno s specifikacijo proizvodov, ki se lahko upoštevajo, in stopnje trženja, na podlagi katere je treba izračunati vrednost proizvodnje. Za namene nadzora in zaradi poenostavitve je primerno uvesti pavšalni znesek za izračun vrednosti sadja in zelenjave, namenjenih za predelavo, ki predstavlja vrednost osnovnega proizvoda, to pomeni sadja in zelenjave, namenjenih za predelavo, in dejavnosti, ki niso del dejanskega procesa predelave. Ker se količine sadja in zelenjave, ki so potrebne za proizvodnjo predelanega sadja zelenjave, med skupinami proizvodov močno razlikujejo, se morajo te razlike odražati v veljavnih pavšalnih zneskih. V primeru sadja in zelenjave, namenjenih za predelavo, ki se predelata v predelana aromatična zelišča in papriko v prahu, je primerno uvesti tudi pavšalni znesek za namene izračuna vrednosti sadja in zelenjave, namenjenih za predelavo, ki predstavlja zgolj vrednost osnovnega proizvoda. Prav tako je treba omogočiti dodatne postopke izračunavanja tržne proizvodnje v primeru letnih nihanj ali pomanjkljivih podatkov. Zaradi preprečevanja zlorabe sistema se organizacijam proizvajalcev običajno ne bi smelo dovoliti, da se spremeni metodologija določanja referenčnih obdobij med trajanjem programa.
(36)
Da se zagotovi nemoten prehod na novi sistem izračunavanja vrednosti tržne proizvodnje sadja in zelenjave, namenjenih za predelavo, nova metoda izračunavanja ne sme obsegati operativnih programov, odobrenih do 20. januarja 2010, ne glede na možnost spremembe teh operativnih programov v skladu s členoma 65 in 66 Uredbe (ES) št. 1580/2007. Iz istega razloga je vrednost tržne proizvodnje za referenčno obdobje operativnih programov, odobrenih po navedenem datumu, treba izračunati po novih pravilih.
(37)
Za zagotovitev pravilne uporabe pomoči je treba določiti pravila za upravljanje operativnih skladov in finančnih prispevkov članov, ki zagotavljajo čim večjo prilagodljivost, če lahko vsi proizvajalci uporabljajo sredstva operativnega sklada in demokratično sodelujejo pri odločanju o njihovi uporabi.
(38)
Določiti je treba določbe, ki urejajo področje uporabe in strukturo nacionalne strategije za trajnostne operativne programe ter nacionalni okvir za okoljske ukrepe. Cilj je čim boljše dodeljevanje finančnih sredstev in izboljšanje kakovosti strategije.
(39)
Da bi se omogočilo ustrezno vrednotenje informacij pristojnih organov, ter ukrepe in dejavnosti, ki jih je treba vključiti v programe ali jih iz njih izključiti, je treba določiti postopke za predstavitev in potrditev operativnih programov, vključno z roki. Zaradi letnega upravljanja programov je treba določiti, da se programi, ki niso odobreni do določenega datuma, odložijo za eno leto.
(40)
Za operativne programe za naslednje leto mora obstajati postopek, tako da je mogoče programe prilagoditi kakršnim koli novim pogojem, ki jih ob prvotni predstavitvi ni bilo mogoče predvideti. Poleg tega je treba omogočiti spreminjanje ukrepov in zneskov operativnih skladov med letom izvajanja programa. Da se zagotovi ohranitev splošnih ciljev odobrenih programov, morajo za vse takšne spremembe veljati nekatere omejitve in pogoji, ki jih določijo države članice, vključno z obveznim sporočanjem sprememb pristojnim organom.
(41)
Zaradi finančne in pravne varnosti je treba sestaviti sezname postopkov in izdatkov, ki jih ne smejo pokrivati operativni programi.
(42)
V primeru naložb v posamezna kmetijska gospodarstva je treba zaradi preprečevanja neupravičenega bogatenja zasebnika, ki je pretrgal vezi z organizacijo med življenjsko dobo naložbe, sprejeti določbe, ki bodo organizaciji omogočile povrnitev preostale vrednosti naložbe, ne glede na to, ali je to naložba člana ali organizacije.
(43)
Zaradi zagotovitve pravilne uporabe sistema je treba opredeliti informacije, ki jih je treba vključiti v zahtevke za pomoč, in postopke za plačilo pomoči. Za preprečitev težav z denarnim tokom mora biti organizacijam proizvajalcev na voljo sistem predplačil z ustreznimi jamstvi. Iz podobnih razlogov mora biti na voljo nadomestni sistem za povračilo že nastalih izdatkov.
(44)
Proizvodnja sadja in zelenjave je nepredvidljiva, proizvodi pa so pokvarljivi. Presežki na trgu, tudi če niso preveliki, lahko povzročijo precejšnje motnje na trgu. Določiti je treba natančne določbe v zvezi s področjem uporabe ter uporabo ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz v zvezi s proizvodi iz člena 1(1)(i) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Navedena pravila morajo čim bolj zagotavljati prilagodljivost in hitro ukrepanje v krizi ter tako omogočati, da odločitve sprejemajo države članice in organizacije proizvajalcev. Pravila morajo kljub temu preprečevati zlorabe in zagotavljati omejitve za uporabo nekaterih ukrepov, tudi v finančnem smislu. Zagotoviti morajo tudi ustrezno upoštevanje fitosanitarnih in okoljskih zahtev.
(45)
V zvezi z umiki s trga morajo biti sprejeta podrobna pravila ob upoštevanju mogočega pomena tega ukrepa. Zlasti je treba določiti pravila v zvezi s sistemom povečane podpore za s trga umaknjeno sadje in zelenjavo, ki ju dobrodelne organizacije ter nekatere druge ustanove in institucije brezplačno razdelijo kot humanitarno pomoč. Za lažjo prosto razdelitev je primerno dopustiti možnost, da lahko dobrodelne organizacije in ustanove zaprosijo za simbolični prispevek končnih prejemnikov proizvodov, ki so bili umaknjeni s trga, če so ti proizvodi bili predelani. Poleg tega je treba določiti najvišjo raven podpore za umik s trga, da se prepreči, da to postane stalna nadomestna oblika prodaje za proizvode namesto dajanja v promet. V tem smislu je primerno, da se za proizvode, za katere so najvišje ravni nadomestil Unije za umik s trga določene v Prilogi V k Uredbi Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (3), še naprej uporabljajo takšne ravni, ki se delno povišajo, da se upošteva dejstvo, da so ti umiki zdaj sofinancirani. Za druge proizvode, za katere izkušnje še niso pokazale, da obstaja tveganje za prevelike umike, je primerno državam članicam dovoliti, da določijo najvišje ravni podpore. Vendar je treba iz podobnih razlogov v vseh primerih določiti količinsko omejitev umikov za posamezen proizvod in organizacijo proizvajalcev.
(46)
Podrobna pravila je treba sprejeti v zvezi z nacionalno finančno pomočjo, ki jo lahko države članice dodelijo v regijah Unije, v katerih je stopnja organiziranosti proizvajalcev še posebno nizka, vključno z opredelitvijo take nizke stopnje organiziranosti. Določiti je treba postopke za odobritev takšne nacionalne pomoči in zneska nadomestila Unije za pomoč ter za delež nadomestila. Navedeni postopki morajo odražati tiste, ki se trenutno uporabljajo.
(47)
Sprejeti je treba podrobna pravila, zlasti postopkovne določbe, v zvezi s pogoji, pod katerimi se lahko pravila, ki so jih izdale organizacije proizvajalcev ali združenja takšnih organizacij v sektorju sadja in zelenjave, razširijo na vse proizvajalce, ki imajo sedež na določenem gospodarskem območju. Treba je tudi natančno opredeliti, katera pravila se bodo razširila na proizvajalce in katera na kupce, kadar gre za prodajo pridelkov na drevesu.
(48)
Zaradi spremljanja uvoza jabolk in zagotovitve, da se znatno povečan uvoz jabolk hitro opazi, je bil leta 2006 kot prehodni sistem uveden sistem uvoznih dovoljenj za jabolka iz oznake kombinirane nomenklature 0808 10 80 (oznaka KN). Medtem so se razvili novi in natančni načini spremljanja uvoza jabolk, ki so za trgovce manj nadležni kot sedanji sistem dovoljenj. Zato je treba obveznost uvoznih dovoljenj za jabolka iz oznake KN 0808 10 80 kmalu prenehati uporabljati.
(49)
Sprejeti je treba podrobna pravila v zvezi s sistemom vhodnih cen za sadje in zelenjavo. Ker je večina hitro pokvarljivega sadja in zelenjave namenjena za komisijsko prodajo, to povzroča posebne težave pri določitvi vrednosti. Določiti je treba mogoče metode za izračun vhodne cene, na podlagi katere so uvoženi proizvodi uvrščeni v skupno carinsko tarifo. Določiti je treba zlasti standardne uvozne vrednosti na podlagi tehtanega povprečja povprečnih cen za proizvode, prav tako je treba posebej urediti primere, ko za proizvode danega porekla ni na voljo nobenih cen. Za nekatere primere je treba določiti polog varščine, da se zagotovi pravilna uporaba sistema.
(50)
Sprejeti je treba podrobna pravila v zvezi z uvozno dajatvijo, ki se lahko uvede za nekatere proizvode poleg dajatev, ki so določene s skupno carinsko tarifo. Dodatne dajatve se lahko uvedejo, če količine uvoza zadevnega proizvoda presegajo sprožitveno raven, določeno za proizvod in za obdobje veljavnosti. Blago na poti v Unijo je oproščeno dodatnih dajatev, zato je treba za takšno blago sprejeti posebne določbe.
(51)
Zagotoviti je treba ustrezno spremljanje ter vrednotenje sedanjih programov in shem, da lahko organizacije proizvajalcev ter države članice ocenijo njihovo uspešnost in učinkovitost.
(52)
Določiti je treba določbe v zvezi z vrsto, obliko in sredstvom obvestil, ki so potrebna za izvajanje te uredbe. Navedene določbe morajo vključevati obvestila, ki jih proizvajalci in organizacije proizvajalcev predložijo državam članicam, ter obvestila, ki jih države članice predložijo Komisiji, in posledice zaradi prepoznega ali neustreznega obveščanja.
(53)
Določiti je treba ukrepe v zvezi s pregledi, ki so potrebni za zagotovitev ustrezne uporabe te uredbe in Uredbe (ES) št. 1234/2007, ter ustrezne sankcije za ugotovljene nepravilnosti. Navedeni ukrepi morajo vključevati posebne preglede in sankcije, določene na ravni Unije, ter kakršne koli dodatne nacionalne preglede in sankcije. Pregledi in sankcije morajo biti odvračilni, učinkoviti in sorazmerni. Določiti je treba pravila za reševanje primerov očitne napake, višje sile in drugih izrednih razmer, da se zagotovi pravično obravnavanje proizvajalcev. Treba je sprejeti pravila za umetno ustvarjene razmere, da se prepreči kakršno koli izkoriščanje le-teh, ki bi iz njih izhajalo.
(54)
Pripraviti je treba določbe za nemoten prehod s prejšnjega sistema, določenega z Uredbo (ES) št. 2200/96, Uredbo Sveta (ES) št. 2201/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za predelano sadje in zelenjavo (4) in Uredbo Sveta (ES) št. 2202/96 z dne 28. oktobra 1996 o uvedbi sheme pomoči Skupnosti za proizvajalce določenih agrumov (5), na nov sistem, določen z Uredbo Sveta (ES) št. 1182/2007 z dne 26. septembra 2007 o določitvi posebnih pravil za sektor sadja in zelenjave, o spremembi direktiv 2001/112/ES in 2001/113/ES in uredb (EGS) št. 827/68, (ES) št. 2200/96, (ES) št. 2201/96, (ES) št. 2826/2000, (ES) št. 1782/2003 in (ES) št. 318/2006 ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2202/96 (6) ter pozneje z Uredbo (ES) št. 1234/2007 in Uredbo (ES) št. 1580/2007 ter pozneje s to uredbo in z izvajanjem prehodnih pravil iz člena 203a Uredbe (ES) št. 1234/2007.
(55)
Da bi omejili učinke odprave sistema uvoznih dovoljenj za jabolka na trgovinske tokove, je treba člen 134 Uredbe (ES) št. 1580/2007 uporabljati do 31. avgusta 2011.
(56)
Upravljalni odbor za skupno ureditev kmetijskih trgov ni podal mnenja v roku, ki ga je določil predsednik -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
UVODNE DOLOČBE
Člen 1
Področje uporabe in uporaba izrazov
1. Ta uredba določa izvedbena pravila za Uredbo št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave.
Vendar se naslova II in III te uredbe uporabljata samo za proizvode iz sektorja sadja in zelenjave iz člena 1(1)(i) Uredbe (ES) št. 1234/2007, in za takšne proizvode, ki so namenjeni izključno predelavi.
2. Izrazi iz Uredbe (ES) št. 1234/2007 imajo v tej uredbi enak pomen, razen če ta uredba ne določa drugače.
Člen 2
Tržna leta
Tržno leto za sadje in zelenjavo ter predelano sadje in zelenjavo traja od 1. januarja do 31. decembra.
NASLOV II
KLASIFIKACIJA PROIZVODOV
POGLAVJE 1
Splošna pravila
Člen 3
Tržni standardi; imetniki
1. Zahteve člena 113a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so splošni tržni standard. Podrobnosti splošnega tržnega standarda so določene v delu A Priloge I k tej uredbi.
Sadje in zelenjava, za katera ne velja poseben tržni standard, morata biti v skladu s splošnim tržnim standardom. Vendar če imetnik lahko dokaže, da so proizvodi skladni z vsemi veljavnimi standardi, ki jih je sprejela Ekonomska komisija Združenih narodov za Evropo (UNECE), za proizvode velja, da so v skladu s splošnim tržnim standardom.
2. Posebni tržni standardi iz člena 113(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so določeni v delu B Priloge I k tej uredbi za naslednje proizvode:
(a)
jabolka,
(b)
agrume,
(c)
kivi,
(d)
solato, kodrolistno endivijo in endivijo eskariol,
(e)
breskve in nektarine,
(f)
hruške,
(g)
jagode,
(h)
papriko,
(i)
namizno grozdje,
(j)
paradižnik.
3. Za namene člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 je „imetnik“ katera koli fizična ali pravna oseba, ki je fizični lastnik zadevnih proizvodov.
Člen 4
Izjeme in izvzetja od uporabe tržnih standardov
1. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi:
(a)
če so jasno označeni z besedilom „namenjeni za predelavo“ ali „za živalsko krmo“ ali katerim koli drugim ustreznim besedilom, proizvodi:
(i)
namenjeni za industrijsko predelavo ali
(ii)
namenjeni za živalsko krmo ali drugo neživilsko uporabo;
(b)
proizvode, ki jih pridelovalec trži na svojem kmetijskem gospodarstvu neposredno potrošniku za njegovo osebno uporabo;
(c)
proizvode iz določene regije, ki se prodajajo na drobno v tej regiji za uveljavljeno tradicionalno lokalno porabo, ki jih prizna sklep Komisije, ki je na zahtevo države članice sprejet v skladu s postopkom iz člena 195(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007;
(d)
proizvode, ki so obrezani ali rezani, da so „pripravljeni za zaužitje“ ali „pripravljeni za kuhinjsko rabo“;
(e)
proizvode, ki se tržijo kot užitni kalčki, po klitju semen rastlin, uvrščenih kot sadje in zelenjava na podlagi člena 1(1)(i) in dela IX Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007.
2. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi v določenem proizvodnem območju:
(a)
proizvode, ki jih pridelovalec proda ali dostavi v obrate za pripravo in pakiranje ali v skladišča, ali jih v take obrate pošlje s svojega kmetijskega gospodarstva, in
(b)
proizvode, ki se pošiljajo iz skladišč v obrate za pripravo in pakiranje.
3. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko države članice iz zahtev posebnih tržnih standardov izvzamejo proizvode, ki so namenjeni za maloprodajo potrošnikom v osebno uporabo in označeni s „proizvodi, namenjeni za predelavo“, ali kateri koli drugim podobnim besedilom, ter namenjeni za predelavo, razen proizvodov iz odstavka 1(a)(i) tega člena.
4. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko države članice iz zahtev posebnih tržnih standardov izvzamejo proizvode, ki jih proizvajalec proda neposredno končnemu potrošniku za osebno uporabo na trgih, rezerviranih le za proizvajalce v določenem proizvodnem območju, ki ga opredelijo države članice.
5. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede posebnih tržnih standardov lahko sveže sadje in zelenjava, ki nista uvrščena v kakovostni razred „ekstra“, v fazah, ki sledijo odpremi, kažeta rahlo pomanjkanje svežosti in čvrstosti ter rahlo pokvarljivost zaradi njunega biološkega razvoja ali naravne pokvarljivosti.
6. Z odstopanjem od člena 113a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se za naslednje proizvode ne zahteva, da so v skladu s tržnimi standardi:
(a)
negojene gobe z oznako KN 0709 59,
(b)
kapre z oznako KN 0709 90 40,
(c)
grenke mandlje z oznako KN 0802 11 10,
(d)
oluščene mandlje z oznako KN 0802 12,
(e)
neoluščene lešnike z oznako KN 0802 22,
(f)
oluščene orehe z oznako KN 0802 32,
(g)
pinjole z oznako KN 0802 90 50,
(h)
pistacije z oznako KN 0802 50 00,
(i)
makadamijo z oznako KN 0802 60 00,
(j)
pekan z oznako KN 0802 90 20,
(k)
druge oreške z oznako KN 0802 90 85,
(l)
posušene rajske smokve z oznako KN 0803 00 90,
(m)
posušene agrume z oznako ZN 0805,
(n)
mešanice tropskih oreščkov z oznako KN 0813 50 31,
(o)
mešanice drugih oreščkov z oznako KN 0813 50 39,
(p)
žafran z oznako KN 0910 20.
7. Za proizvode iz odstavka 1(a) in odstavka 2 se pristojnim organom držav članic zagotovijo dokazi, da so izpolnjeni predpisani pogoji, zlasti glede namena uporabe.
Člen 5
Podatki na označbah
1. Podatki, ki se zahtevajo v tem poglavju, morajo biti prikazani čitljivo in na vidnem mestu na eni strani embalaže. Natisnjeni morajo biti neizbrisljivo, neposredno na embalažo ali na etiketo, ki je sestavni del embalaže ali pa je nanjo pritrjena.
2. Za blago, ki se odpošilja v razsutem stanju in se naklada neposredno na prevozno sredstvo, se podatki iz odstavka 1 navedejo v dokumentu, ki spremlja blago, ali na obvestilu, ki se namesti na vidno mesto v prevoznem sredstvu.
3. Pri sklepanju pogodb pri prodaji na daljavo v smislu člena 2(1) Direktive 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) se zaradi skladnost s tržnimi standardi zahteva, da so podatki na voljo, preden je sklenjen nakup.
4. Na računih in spremljajoči dokumentaciji, razen računih za potrošnike, sta jasno navedena ime in država porekla proizvodov ter, če je ustrezno, razred, sorta in komercialni tip, če to zahteva posebni tržni standard, ali pa se navede, da je proizvod namenjen za predelavo.
Člen 6
Podatki v fazi maloprodaje
1. V fazi maloprodaje so podatki, ki se zahtevajo v tem poglavju, čitljivi in na vidnem mestu. Proizvodi se lahko namenijo za prodajo, če trgovec na drobno vidno, čitljivo in jasno navede podrobnosti o državi porekla in, če je ustrezno, razred in sorto ali komercialni tip tako, da se ne zavaja potrošnika.
2. Za predpakirane proizvode iz Direktive 2000/13/ES Evropskega Parlamenta in Sveta (8) je treba poleg podatkov, ki jih zahtevajo tržni standardi, navesti neto maso. Vendar pa zahteva za navedbo neto mase ne velja za proizvode, ki se navadno prodajajo po kosih, če je število posameznih kosov jasno razvidno in se lahko prešteje od zunaj ali če je število kosov navedeno na etiketi.
Člen 7
Mešanice
1. Dovoli se trženje enot pakiranja, ki vsebujejo mešanice različnih vrst sadja in zelenjave z neto maso 5 kg ali manj, če:
(a)
so proizvodi iste kakovosti in če vsak zadevni proizvod izpolnjuje ustrezni posebni tržni standard oziroma splošni tržni standard, če posebnega tržnega standarda za zadevni proizvod ni,
(b)
je enota pakiranja ustrezno označena v skladu s tem poglavjem ter
(c)
mešanica ne zavaja potrošnika.
2. Zahteve odstavka 1(a) ne veljajo za proizvode, ki so vključeni v mešanico in niso proizvodi sektorja sadja in zelenjave, kot so določeni v členu 1(1)(i) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
3. Če sta sadje in zelenjava v mešanici s poreklom iz več kot ene države članice ali tretje države, se lahko polno ime držav porekla ustrezno nadomesti z eno od naslednjih možnosti:
(a)
„mešanica sadja in zelenjave s poreklom v EU“,
(b)
„mešanica sadja in zelenjave, s poreklom zunaj EU“,
(c)
„mešanica sadja in zelenjave s poreklom v EU in zunaj EU“.
POGLAVJE II
Preverjanje skladnosti s tržnimi standardi
Oddelek 1
Splošne določbe
Člen 8
Področje uporabe
To poglavje določa pravila za preverjanje skladnosti, to pomeni preglede sadja in zelenjave na vseh stopnjah trženja, s čimer se preveri, da sta skladna s tržnimi standardi ter drugimi določbami tega naslova ter člena 113 in člena 113a Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Člen 9
Usklajevalni organi in inšpekcijski organi
1. Vsaka država članica imenuje:
(a) pristojni organ, odgovoren za usklajevanje in stike na področjih, urejenih s tem poglavjem, v nadaljnjem besedilu: usklajevalni organ, in
(b) inšpekcijski organ ali organe, odgovorne za uporabo tega poglavja, v nadaljnjem besedilu: inšpekcijski organi.
Usklajevalni in inšpekcijski organi iz prvega pododstavka so lahko javni ali zasebni. Vendar so v vsakem primeru zanje odgovorne države članice.
2. Države članice Komisiji sporočijo:
(a)
ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte usklajevalnega organa, ki so ga imenovale v skladu z odstavkom 1(a),
(b)
ime, poštni naslov in naslov elektronske pošte inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale v skladu z odstavkom 1(b), ter
(c)
natančen opis zadevnih področij dejavnosti inšpekcijskih organov, ki so jih imenovale.
3. Usklajevalni organ je lahko inšpekcijski organ ali eden od inšpekcijskih organov ali kateri koli drug organ, imenovan v skladu z odstavkom 1.
4. Komisija objavi seznam usklajevalnih organov, ki so jih imenovale države članice, na način, za katerega meni, da je ustrezen.
Člen 10
Zbirke podatkov o trgovcih
1. Države članice vzpostavijo zbirko podatkov o trgovcih s sadjem in zelenjavo, v kateri so v skladu s pogoji iz tega člena navedeni trgovci, ki se ukvarjajo s trženjem sadja in zelenjave, za katera so bili določeni standardi v skladu s členom 113 Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Države članice lahko v ta namen uporabijo katere koli druge zbirke podatkov, ki že obstajajo v druge namene.
2. V tej uredbi „trgovec“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki:
(a)
ima sadje in zelenjavo, za katera veljajo tržni standardi, z namenom, da:
(i)
ju razstavi ali ponudi v prodajo,
(ii)
proda ali
(iii)
na kakršen koli drug način trži ali
(b)
dejansko opravlja katero koli dejavnost iz točke (a) v zvezi s sadjem in zelenjavo, za katera veljajo tržni standardi.
Dejavnosti iz točke (a) prvega pododstavka vključujejo:
(a)
prodajo na daljavo bodisi po internetu bodisi kako drugače,
(b)
dejavnosti, ki jih opravlja fizična ali pravna oseba zase ali v imenu tretje stranke, in
(c)
dejavnosti, ki se opravijo v Uniji in/ali z izvozom v tretje države in/ali z uvozom iz tretjih držav.
3. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se naslednji trgovci lahko vključijo ali ne vključijo v zbirko podatkov:
(a)
trgovci, katerih dejavnosti so izvzete iz obveznosti upoštevanja tržnih standardov v skladu s členom 4, in
(b)
fizične ali pravne osebe, katerih dejavnosti v sektorju sadja in zelenjave so omejene bodisi na prevoz blaga bodisi maloprodajo.
4. Kadar je zbirka podatkov sestavljena iz več ločenih elementov, usklajevalni organ zagotovi, da so zbirka podatkov, njeni elementi in njena posodobitev enotni. Posodobitev zbirke podatkov se opravi zlasti na podlagi podatkov, zbranih pri pregledih skladnosti.
5. Zbirka podatkov za vsakega trgovca vsebuje:
(a)
registracijsko številko trgovca, ime in naslov,
(b)
informacije, potrebne za njegovo uvrstitev v eno od kategorij tveganja iz člena 11(2), zlasti njegov položaj v tržni verigi in informacije o pomembnosti podjetja,
(c)
informacije o ugotovitvah iz prejšnjih pregledov vsakega trgovca,
(d)
vse druge informacije, ki so potrebne za preglede, kot so informacije o tem, ali obstaja sistem zagotavljanja kakovosti oziroma samonadzor v zvezi s skladnostjo s tržnimi standardi.
Posodobitev zbirke podatkov se opravi zlasti na podlagi podatkov, zbranih pri preverjanju skladnosti.
6. Trgovci zagotovijo informacije, ki jih države članice štejejo za potrebne za vzpostavitev in posodobitev zbirke podatkov. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se trgovci, ki nimajo sedeža na njihovem ozemlju, vendar trgujejo na njem, navedejo v njihovi zbirki podatkov.
Oddelek 2
Preverjanje skladnosti, ki ga opravijo države članice
Člen 11
Preverjanje skladnosti
1. Države članice zagotovijo, da se na podlagi analize tveganja selektivno in dovolj pogosto opravijo preverjanja, in tako zagotovijo, da navedeni proizvodi ustrezno izpolnjujejo tržne standarde in ostale določbe tega naslova ter člena 113 in člena 113a Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Merila za ocenjevanje tveganja vključujejo obstoječa potrdila o skladnosti iz člena 14, ki jih izda pristojni organ tretje države, v katerih so preverjanja skladnosti na podlagi člena 15 odobrena. Takšno potrdilo se upošteva kot dejavnik pri zmanjšanju tveganja glede neskladnosti.
Merila za ocenjevanje tveganja lahko vključujejo tudi:
(a)
naravo proizvoda, čas proizvodnje, ceno proizvoda, vreme, pakiranje in ravnanje, pogoje za skladiščenje, državo porekla, prevozno sredstvo ali količino serije;
(b)
velikost trgovcev, njihov položaj v tržni verigi, količino ali vrednost, ki ju tržijo, obseg njihovih proizvodov, območje dostave ali tipe dejavnosti, ki jih opravljajo, kot so skladiščenje, sortiranje, pakiranje ali prodaja;
(c)
ugotovitve iz prejšnjih pregledov s številom in vrsto ugotovljenih pomanjkljivosti, običajno kakovost tržnih proizvodov, raven uporabljene tehnične opreme;
(d)
zanesljivost sistemov trgovcev za zagotavljanje kakovosti ali samonadzor v zvezi s skladnostjo s tržnimi standardi;
(e)
mesto, kjer se opravi preverjanje, zlasti, če je to mesto prvega vstopa v Unijo ali mesto, kjer se proizvodi pakirajo oziroma nalagajo;
(f)
kakršne koli informacije, ki bi lahko nakazovale tveganje glede neskladnosti.
2. Analiza tveganja temelji na informacijah, navedenih v zbirki podatkov trgovcev iz člena 10, glede na analizo pa se trgovce razvrsti v kategorije tveganj.
Države članice vnaprej določijo:
(a)
merila za ocenjevanje tveganja glede neskladnosti serij;
(b)
na podlagi analize tveganja za vsako kategorijo tveganja najmanjše deleže trgovcev ali serij in/ali količin, pri katerih se preverja skladnost.
Države članice se na podlagi analize tveganja lahko odločijo, da ne opravijo selektivnega preverjanja pri proizvodih, za katere ne veljajo posebni tržni standardi.
3. Če se pri pregledih odkrijejo precejšnje nepravilnosti, države članice opravljajo pogostejše preglede v zvezi s trgovci, proizvodi, poreklom ali drugimi parametri.
4. Trgovci morajo inšpekcijskim organom zagotoviti vse informacije, za katere ti organi menijo, da so potrebne za organizacijo in izvedbo preverjanja skladnosti.
Člen 12
Pooblaščeni trgovci
1. Države članice lahko pooblastijo trgovce, ki so razvrščeni v najnižjo kategorijo tveganja in zagotavljajo posebna jamstva za skladnost s tržnimi standardi, da uporabljajo vzorce iz Priloge II pri označevanju vsakega paketa na stopnji odpreme in/ali podpišejo potrdilo o skladnosti iz člena 14.
2. Dovoljenje se izda za obdobje najmanj enega leta.
3. Trgovci, ki dobijo dovoljenje, morajo:
(a)
imeti inšpekcijsko osebje, ki je bilo na usposabljanju, ki ga je odobrila država članica;
(b)
imeti primerno opremo za pripravo in pakiranje proizvodov;
(c)
se zavezati, da bodo opravili preverjanje skladnosti blaga, ki ga odpošiljajo, in vodili register, v katerem bodo zabeleženi vsi opravljeni pregledi.
4. Če pooblaščeni trgovec ne izpolnjuje več zahtev za odobritev, države članice umaknejo odobritev.
5. Ne glede na odstavek 1 lahko pooblaščeni trgovci do porabe zalog še naprej uporabljajo vzorce, ki so bili do 30. junija 2009 skladni z Uredbo (ES) št. 1580/2007.
Dovoljenja, izdana trgovcem pred 1. julijem 2009, se uporabljajo še naprej za obdobje, za katerega so bila izdana.
Člen 13
Sprejetje deklaracij s strani carinskih organov
1. Carine lahko sprejmejo izvozne deklaracije in/ali deklaracije za sprostitev v prosti promet le za proizvode, za katere veljajo posebni tržni standardi, če:
(a)
je blagu priloženo potrdilo o skladnosti ali
(b)
pristojni inšpekcijski organ obvesti carinski organ, da je za zadevne serije izdano potrdilo o skladnosti ali
(c)
pristojni inšpekcijski organ obvesti carinski organ, da za zadevne serije ni izdal potrdila o skladnosti, ker teh ni bilo treba pregledati v smislu ocene tveganja iz člena 11(1).
To ne posega v preverjanja skladnosti, ki ga opravljajo države članice v skladu s členom 11.
2. Odstavek 1 se uporablja tudi za proizvode, za katere velja splošni tržni standard, določen v delu A Priloge I, in za proizvode iz člena 4(1)(a), če zadevna država članica meni, da je to potrebno v smislu analize tveganja iz člena 11(1).
Člen 14
Potrdila o skladnosti
1. Potrdila o skladnosti lahko izda pristojni organ, da potrdi, da so zadevni proizvodi skladni z ustreznim tržnim standardom (v nadaljnjem besedilu: potrdilo). Potrdilo, ki ga uporabljajo pristojni organi v Uniji, je določeno v Prilogi III.
Namesto potrdil, ki jih izdajo pristojni organi v Uniji, lahko tretje države iz člena 15(4) namesto tega uporabijo svoje potrdilo, če vsebuje informacije, ki so enakovredne informacijam v potrdilu Unije. Komisija da na voljo vzorce takšnih potrdil tretjih držav v obliki, ki se ji zdi primerna.
2. Potrdila se lahko izdajo v papirni obliki z originalnim podpisom ali v preverjeni elektronski obliki z elektronskim podpisom.
3. Vsako potrdilo ima žig pristojnega organa in podpis za to pooblaščene osebe ali oseb.
4. Potrdilo se izda v vsaj enem od uradnih jezikov Unije.
5. Vsako potrdilo ima serijsko številko, s katero se lahko ugotovi identičnost. Pristojni organ obdrži kopijo vsakega izdanega potrdila.
6. Ne glede na prvi pododstavek odstavka 1 lahko države članice do porabe zalog še naprej uporabljajo potrdila o skladnosti, ki so bila do 30. junija 2009 skladna z Uredbo (ES) št. 1580/2007.
Oddelek 3
Preverjanje skladnosti, ki ga opravijo države članice
Člen 15
Odobritev preverjanja skladnosti, ki ga opravijo tretje države pred uvozom v Unijo
1. Na zahtevo tretje države lahko Komisija v skladu s postopkom iz člena 195(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 odobri preverjanje skladnosti s posebnimi tržnimi standardi, ki ga opravi ta tretja država pred uvozom v Unijo.
2. Odobritev iz odstavka 1 se lahko dodeli tretjim državam, na ozemlju katerih proizvodi, ki se izvažajo v Unijo, izpolnjujejo tržne standarde Unije ali vsaj standarde, ki so enakovredni.
Odobritev določa uradni organ v tretji državi, ki je odgovoren za izvajanje preverjanj iz odstavka 1. Organ je odgovoren za stike z Unijo. Odobritev določa tudi inšpekcijske organe tretje države, odgovorne za ustrezna preverjanja.
Odobritev se lahko uporablja le za proizvode s poreklom iz zadevne tretje države in je lahko omejena na nekatere proizvode.
3. Inšpekcijski organi tretje države so uradni organi ali organi, ki jih uradno prizna organ iz odstavka 2, ki ponujajo zadostna jamstva in imajo na voljo potrebno osebje, opremo in objekte za izvajanje pregledov v skladu z metodami iz člena 17(1) ali enakovrednimi metodami.
4. Tretje države, katerih preverjanja skladnosti so bila potrjena v skladu s tem členom, in zadevni proizvodi se določijo v Prilogi IV.
Komisija v obliki, ki se ji zdi primerna, da na voljo podrobnosti o uradnih in inšpekcijskih organih.
Člen 16
Razveljavitev odobritve preverjanja skladnosti
Komisija lahko razveljavi odobritev preverjanja skladnosti, če ugotovi, da blago v znatnem številu serij in/ali količin ne ustreza informacijam v potrdilu o skladnosti, ki so ga izdali inšpekcijski organi tretje države.
Oddelek 4
Inšpekcijske metode
Člen 17
Inšpekcijske metode
1. Preverjanje skladnosti iz tega poglavja, razen preverjanja pri prodaji na drobno končnemu potrošniku, se opravi v skladu z inšpekcijskimi metodami iz Priloge V, razen če je v tej uredbi določeno drugače.
Države članice določijo posebne predpise za spremljanje skladnosti pri maloprodaji končnemu potrošniku.
2. Če inšpektorji ugotovijo, da je blago skladno s tržnimi standardi, lahko inšpekcijski organ izda potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III.
3. Kadar blago ni skladno s standardi, inšpekcijski organ za trgovca ali njegove zastopnike izda ugotovitev o neskladnosti. Blago, za katero je bila izdana ugotovitev o neskladnosti, se ne sme premeščati brez dovoljenja inšpekcijskega organa, ki je izdal to ugotovitev. Za to dovoljenje lahko veljajo pogoji, ki jih določi inšpekcijski organ.
Trgovci se lahko odločijo, da vse blago ali del blaga uskladijo s tržnimi standardi. Blago, ki je bilo usklajeno, se ne sme tržiti, dokler pristojni inšpekcijski organ z vsemi ustreznimi sredstvi ne zagotovi, da je bilo blago dejansko usklajeno. Pristojni inšpekcijski organ izda, kadar je to potrebno, potrdilo o skladnosti, kot je določeno v Prilogi III, za serijo ali del serije, šele ko je blago usklajeno.
Če inšpekcijski organ sprejme željo trgovca, da uskladi blago v državi članici, ki ni tista, v kateri se je pri preverjanju ugotovilo, da blago ni skladno, trgovec serijo, ki ni skladna, priglasi pristojnemu inšpekcijskemu organu namembne države članice. Država članica, ki izda ugotovitev neskladnosti, pošlje izvod o tej ugotovitvi zadevni državi članici in namembni državi članici, ki prejme serijo, ki ni skladna.
Kadar blaga ni mogoče uskladiti, spremeniti v krmo, industrijsko predelati ali uporabiti za druge oblike, ki niso namenjene za prehrano ljudi, lahko inšpekcijski organ, če je to potrebno, zahteva od trgovcev, da sprejmejo ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se zadevni proizvodi ne tržijo.
Trgovci zagotovijo vse podatke, ki se zdijo državam članicam potrebni za uporabo tega odstavka.
Oddelek 5
Uradna obvestila
Člen 18
Uradno obveščanje
1. Država članica, kjer se ugotovi, da pošiljka iz druge države članice zaradi pomanjkljivosti ali poškodb, ki bi se lahko ugotovile že med pakiranjem, ni skladna s tržnimi standardi, o tem obvesti Komisijo in države članice, ki bi jih to lahko zadevalo.
2. Država članica, kjer se zaradi neskladnosti s tržnimi standardi za veliko blaga iz tretje države zavrne sprostitev v prosti promet, o tem obvesti Komisijo, države članice, ki bi jih to lahko zadevalo, in zadevno tretjo državo, kot so navedene v Prilogi IV.
3. Države članice Komisiji sporočijo določbe njihovih sistemov inšpekcij in analiz tveganja. Komisijo obvestijo o kakršnih koli naknadnih spremembah navedenih sistemov.
4. Države članice Komisiji in drugim državam članicam sporočijo povzetke rezultatov inšpekcij na vseh stopnjah trženja v določenem letu do 30. junija naslednjega leta.
5. Način obveščanja iz odstavkov 1 do 4 določi Komisija.
NASLOV III
ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV
POGLAVJE I
Zahteve in priznanje
Oddelek 1
Opredelitve
Člen 19
Opredelitve
1. V tem naslovu:
(a)
„proizvajalec“ pomeni kmeta v skladu s členom 2(2)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007;
(b)
„član proizvajalec“ pomeni proizvajalca ali zadrugo proizvajalcev, ki je član organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev;
(c)
„odvisna družba“ pomeni vsako družbo, v kateri ima ena ali več organizacij proizvajalcev ali njihovih združenj delnice in ki prispeva k ciljem organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev;
(d)
„nadnacionalna organizacija proizvajalcev“ pomeni vsako organizacijo, pri kateri je kmetijsko gospodarstvo najmanj enega proizvajalca v drugi državi članici od tiste, v kateri ima organizacija proizvajalcev svoj sedež;
(e)
„nadnacionalno združenje organizacij proizvajalcev“ pomeni vsako združenje organizacij proizvajalcev, v katerem je najmanj eno združenje organizacij v drugi državi članici od tiste, v kateri ima združenje svoj sedež;
(f)
„konvergenčni cilj“ pomeni cilj ukrepanja za najmanj razvite države članice in regije v skladu z zakonodajo Unije, ki ureja Evropski sklad za regionalni razvoj, Evropski socialni sklad in Kohezijski sklad za obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013;
(g)
„ukrep“ pomeni eno od naslednjega:
(i)
dejavnosti, namenjene načrtovanju proizvodnje, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev,
(ii)
dejavnosti, namenjene izboljšanju ali ohranjanju kakovosti proizvodov, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev,
(iii)
dejavnosti, namenjene izboljšanju trženja, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, ter promocijske in komunikacijske dejavnosti, ki niso promocijske in komunikacijske dejavnosti, zajete pod točko (vi),
(iv)
raziskave in poskusna proizvodnja, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev,
(v)
dejavnosti usposabljanja, ki ne zajemajo usposabljanja iz točke (vi), in dejavnosti, namenjene spodbujanju dostopa do svetovalnih storitev,
(vi)
kateri koli od šestih instrumentov za preprečevanje kriz in krizno upravljanje, naštetih v točkah (a) do (f) prvega pododstavka člena 103c(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007,
(vii)
okoljske dejavnosti v skladu s členom 103c(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev,
(viii)
druge dejavnosti, ki izpolnjujejo enega ali več ciljev iz člena 103c(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, vključno s pridobivanjem osnovnih sredstev, ki ni zajeto v točkah (i) do (iv) in (vii);
(h)
„dejavnost“ pomeni posebno aktivnost ali instrument, namenjena doseganju določenega operativnega cilja, ki prispeva k enemu ali več ciljem, navedenim v členu 103c(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007;
(i)
„stranski proizvod“ pomeni proizvod, ki nastane s pripravo proizvoda iz sadja ali zelenjave, ki ima pozitivno gospodarsko vrednost, vendar ni glavni načrtovani rezultat;
(j)
„priprava“ pomeni pripravljalne dejavnosti, kot so čiščenje, rezanje, lupljenje, obrezovanje in sušenje sadja in zelenjave, ne da bi ju pri tem predelali v predelano sadje in zelenjavo;
(k)
„medpanožna osnova“ iz člena 103d(3)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 pomeni eno ali več dejavnosti, navedenih v členu 123(3)(c) Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki jih odobri država članica in jih skupaj upravljata organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev in najmanj en drug akter v živilskopredelovalni in/ali distribucijski verigi;
(l)
„temeljni kazalnik“ pomeni kateri koli kazalnik, ki izraža stanje ali trend na začetku programskega obdobja in lahko zagotovi informacije, koristne:
(i)
pri analizi začetnega stanja, da se uvede nacionalna strategija za trajnostne operativne programe ali operativni program,
(ii)
kot referenca, na podlagi katere se lahko ocenijo rezultati in vpliv nacionalne strategije ali operativnega programa, in/ali
(iii)
pri razlagi rezultatov in vpliva nacionalne strategije ali operativnega programa.
2. Države članice opredelijo zadevne pravne osebe na njihovem ozemlju, ki morajo izpolnjevati zahteve člena 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007 glede na njihove nacionalne pravne in upravne strukture. Sprejmejo lahko dopolnilna pravila o priznanju organizacij proizvajalcev in, če je ustrezno, tudi predpišejo določbe o jasno opredeljenih delih pravnih oseb za uporabo člena 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Oddelek 2
Zahteve, ki veljajo za organizacije proizvajalcev
Člen 20
Seznam proizvodov
1. Države članice priznajo organizacije proizvajalcev iz člena 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007 v zvezi s proizvodom ali skupino proizvodov, navedeno v zahtevku za priznanje, na podlagi vseh odločitev, sprejetih v skladu s členom 125b(1)(c) navedene uredbe.
2. Države članice priznajo le organizacije proizvajalcev v zvezi s proizvodi ali skupino proizvodov, ki so izključno namenjeni za predelavo, kadar je mogoče zagotoviti, da se takšni proizvodi dobavljajo za predelavo prek sistema dobavnih pogodb ali drugače.
Člen 21
Minimalno število članov
Države članice lahko pri določanju minimalnega števila članov organizacije proizvajalcev v skladu s členom 125b(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 določijo, da če je vlagatelj zahtevka za priznanje v celoti ali delno sestavljen iz članov, ki so pravne osebe ali jasno opredeljeni deli pravnih oseb, sestavljenih iz proizvajalcev, se lahko minimalno število proizvajalcev izračuna na podlagi števila proizvajalcev, ki so povezani z vsako pravno osebo ali jasno opredeljenimi deli pravnih oseb.
Člen 22
Minimalno trajanje članstva
1. Minimalno trajanje članstva proizvajalca ne sme biti krajše od enega leta.
2. Izstop iz članstva se organizaciji sporoči pisno. Države članice določijo odpovedne roke, ki ne smejo biti daljši od šestih mesecev, in datume, ko začne izstop veljati.
Člen 23
Struktura in dejavnosti organizacij proizvajalcev
Države članice zagotovijo, da imajo organizacije proizvajalcev na voljo osebje, infrastrukturo in opremo, ki so potrebni za izpolnjevanje zahtev iz točke (c) prvega odstavka člena 122 in člena 125b(1)(e) Uredbe (ES) št. 1234/2007, ter zagotavljajo bistvene funkcije, zlasti:
(a)
poznavanje proizvodnje svojih članov,
(b)
zbiranje, razvrščanje, skladiščenje in pakiranje proizvodov svojih članov,
(c)
poslovno vodenje in upravljanje proračuna ter
(d)
centralizirano knjigovodstvo in sistem izstavljanja računov.
Člen 24
Vrednost ali obseg tržne proizvodnje
1. Za namene člena 125b(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se vrednost ali obseg tržne proizvodnje izračuna na enaki podlagi kot vrednost tržne proizvodnje iz členov 50 in 51 te uredbe.
2. Kadar imajo eden ali več članov organizacije proizvajalcev premalo preteklih podatkov o tržni proizvodnji za izvajanje odstavka 1, se lahko vrednost njihove tržne proizvodnje izračuna kot povprečje vrednosti njihove tržne proizvodnje v obdobju treh let, pred letom, v katerem je predložen zahtevek za priznanje in v katerem so člani zadevne organizacije proizvajalcev dejansko opravljali proizvodnjo.
Člen 25
Zagotavljanje tehničnih sredstev
Za namene člena 125b(1)(e) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se obravnava, da organizacija proizvajalcev, priznana za proizvod, ki zahteva zagotavljanje tehničnih sredstev, svoje obveznosti izpolni, če zagotovi ustrezno raven tehničnih sredstev sama, prek svojih članov ali odvisnih družb ali najame podizvajalce.
Člen 26
Glavne dejavnosti organizacij proizvajalcev
1. Glavna dejavnost organizacije proizvajalcev zadeva koncentracijo ponudbe in dajanje proizvodov njenih članov, za katere je priznana, na trg.
2. Organizacija proizvajalcev lahko proda proizvode proizvajalcev, ki niso člani organizacije proizvajalcev niti združenja organizacij proizvajalcev, če ima ta priznanje za navedene proizvode in je gospodarska vrednost navedene dejavnosti pod vrednostjo njene tržne proizvodnje, izračunane v skladu s členom 50.
3. Trženje sadja in zelenjave, kupljenih neposredno od druge organizacije proizvajalcev, in proizvodov, za katere organizacija proizvajalcev ni priznana, se ne šteje za del dejavnosti organizacije proizvajalcev.
4. Kadar se uporablja člen 50(9), se za zadevne odvisne družbe od 1. januarja 2012 smiselno uporablja odstavek 3 tega člena.
Člen 27
Najemanje podizvajalcev
1. Dejavnosti, za katere lahko država članica v skladu s členom 125d Uredbe (ES) št. 1234/2007 najame podizvajalce, med drugim vključujejo zbiranje, skladiščenje, pakiranje in trženje proizvoda članov organizacije proizvajalcev.
2. Najemanje podizvajalcev za dejavnosti organizacije proizvajalcev pomeni, da organizacija proizvajalcev sklene poslovni dogovor z drugim subjektom, vključno z enim ali več od svojih članov ali z odvisno družbo, za zagotavljanje zadevne dejavnosti. Kljub temu je organizacija proizvajalcev še vedno odgovorna za zagotavljanje izvajanja te dejavnosti ter celotnega upravljavskega nadzora in nadzora nad poslovnim dogovorom za zagotavljanje dejavnosti.
Člen 28
Nadnacionalne organizacije proizvajalcev
1. Sedež nadnacionalne organizacije proizvajalcev je v državi članici, v kateri ima organizacija večja kmetijska gospodarstva ali znatno število članov in/ali dosega pomembno raven tržne proizvodnje.
2. Država članica, v kateri je sedež nadnacionalne organizacije proizvajalcev, je odgovorna za:
(a)
priznanje nadnacionalne organizacije proizvajalcev,
(b)
odobritev operativnega programa nadnacionalne organizacije proizvajalcev,
(c)
vzpostavitev potrebnega upravnega sodelovanja z drugimi državami članicami, v katerih imajo člani sedež, v zvezi z izpolnjevanjem pogojev za priznanje ter s sistemom pregledov in sankcij. Te druge države članice so dolžne v razumnem roku nuditi vso potrebno pomoč državi članici, v kateri je sedež, in
(d)
na zahtevo ostalih držav članic zagotavljanje vse ustrezne dokumentacije, ki je prevedena v uradni jezik držav članic, ki predložijo zahtevek, vključno z vso veljavno zakonodajo, ki je na voljo drugim državam članicam, v katerih imajo člani sedež.
Člen 29
Združitev organizacij proizvajalcev
1. Če se organizacije proizvajalcev združijo, organizacija proizvajalcev, ki nastane z združitvijo, nadomesti združene organizacije proizvajalcev. Nova pravna oseba prevzame pravice in obveznosti združene skupine proizvajalcev.
Nova združena pravna oseba lahko izvaja te programe vzporedno in ločeno do 1. januarja leta, ki sledi združitvi, ali združi operativne programe od trenutka združitve. Operativni programi se združijo v skladu s členoma 66 in 67.
2. Države članice lahko z odstopanjem od drugega pododstavka odstavka 1 dovolijo organizacijam proizvajalcev, ki za to zaprosijo z ustrezno utemeljenimi razlogi, da vzporedno izvajajo ločene operativne programe, dokler se naravno ne zaključijo.
Člen 30
Člani, ki niso proizvajalci
1. Države članice lahko določijo, ali in pod kakšnimi pogoji je lahko fizična ali pravna oseba, ki ni proizvajalec, sprejeta za člana organizacije proizvajalcev.
2. Države članice pri določitvi pogojev iz odstavka 1 zagotovijo zlasti skladnost s točko (a)(iii) prvega odstavka člena 122 in členom 125a(3)(c) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
3. Fizične ali pravne osebe iz odstavka 1:
(a)
se ne upoštevajo v merilih za priznanje;
(b)
ne morejo biti neposredno vključene v ukrepe, ki jih financira Unija.
Države članice lahko v skladu s pogoji iz odstavka 2 fizičnim ali pravnim osebam omejijo ali prepovejo pravico do glasovanja o odločitvah v zvezi z operativnimi skladi.
Člen 31
Demokratični nadzor organizacij proizvajalcev
1. Države članice sprejmejo vse ukrepe, ki jih štejejo za nujne, za preprečitev zlorabe moči ali vpliva enega ali več članov v zvezi z upravljanjem in delovanjem organizacije proizvajalcev, kar vključuje glasovalne pravice.
2. Kadar je organizacija proizvajalcev jasno opredeljen del navedene pravne osebe, lahko države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi se omejijo ali prepovejo pooblastila pravne osebe za spremembo, odobritev ali zavrnitev odločitev organizacije proizvajalcev.
Oddelek 3
Združenja organizacij proizvajalcev
Člen 32
Pravila o organizacijah proizvajalcev, ki se uporabljajo za združenja organizacij proizvajalcev
Za združenja organizacij proizvajalcev se smiselno uporabljajo člen 22, člen (26)(3) ter člena 27 in 31. Kadar združenja organizacij proizvajalcev izvajajo dejavnosti prodaje, se smiselno uporablja člen 26(2).
Člen 33
Priznanje združenj organizacij proizvajalcev
1. Države članice lahko priznajo le združenja organizacij proizvajalcev iz člena 125c Uredbe (ES) št. 1234/2007 v zvezi z dejavnostjo ali dejavnostmi glede proizvoda ali skupine proizvodov, ki so navedeni v zahtevku za priznanje.
2. Združenje organizacij proizvajalcev je mogoče priznati na podlagi člena 125c Uredbe (ES) št. 1234/2007, pri čemer se izvajajo vse dejavnosti organizacije proizvajalcev, čeprav trženje zadevnih proizvodov še naprej izvajajo njeni člani.
Člen 34
Člani združenj organizacij proizvajalcev, ki niso organizacije proizvajalcev
1. Države članice lahko določijo, ali in pod kakšnimi pogoji je lahko fizična ali pravna oseba, ki ni priznana organizacija proizvajalcev, sprejeta za člana združenja organizacij proizvajalcev.
2. Člani priznanega združenja organizacij proizvajalcev, ki niso priznane organizacije proizvajalcev:
(a)
se ne upoštevajo v merilih za priznanje,
(b)
ne morejo biti neposredno vključene v ukrepe, ki jih financira Unija.
Države članice lahko odobrijo, omejijo ali prepovejo pravico teh članov do glasovanja o odločitvah v zvezi z operativnimi programi.
Člen 35
Nadnacionalno združenje organizacij proizvajalcev
1. Sedež nadnacionalnega združenja organizacij proizvajalcev je v državi članici, v kateri ima organizacija znatna kmetijska gospodarstva ali znatno število članov in/ali dosega pomembno raven tržne proizvodnje.
2. Država članica, v kateri je sedež nadnacionalnega združenja organizacij proizvajalcev, je odgovorna za:
(a)
priznanje združenja;
(b)
po potrebi odobritev operativnega programa združenja;
(c)
vzpostavitev potrebnega upravnega sodelovanja z drugimi državami članicami, v katerih imajo pridružene organizacije sedež, v zvezi z izpolnjevanjem pogojev za priznanje ter s sistemom pregledov in sankcij. Te druge države članice so dolžne nuditi vso potrebno pomoč državi članici, v kateri je sedež, in
(d)
na zahtevo ostalih držav članic zagotavljanje vse ustrezne dokumentacije, ki je prevedena v uradni jezik držav članic, ki predložijo zahtevek, vključno z vso veljavno zakonodajo, ki je na voljo drugim državam članicam, v katerih imajo člani sedež.
Oddelek 4
Skupine proizvajalcev
Člen 36
Predložitev načrtov za priznanje
1. Pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe predloži načrt za priznanje iz člena 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 pristojnemu organu države članice, v kateri je sedež pravne osebe.
2. Države članice določijo:
(a)
minimalne zahteve, ki jih mora izpolnjevati pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe, da lahko predloži načrt za priznanje,
(b)
pravila za sestavo, vsebino in izvedbo načrtov za priznanje,
(c)
obdobje, v katerem je nekdanjemu članu organizacije proizvajalcev prepovedano pridružiti se skupini proizvajalcev, potem ko je zapustil organizacijo proizvajalcev, v zvezi s proizvodi, za katere je bila priznana organizacija proizvajalcev, in
(d)
upravne postopke za odobritev, spremljanje in izpolnjevanje načrtov za priznanje.
Člen 37
Vsebina načrtov za priznanje
Osnutek načrta za priznanje vsebuje vsaj:
(a)
opis začetnega stanja, zlasti kar zadeva število članov proizvajalcev, pri čemer se navedejo podrobnosti o članih, proizvodnji, vključno z vrednostjo tržne proizvodnje, trženju in infrastrukturi, ki je na voljo skupini proizvajalcev, vključno z infrastrukturo, ki je v lasti posameznih članov skupine proizvajalcev,
(b)
predlagani datum za začetek izvajanja načrta in njegovo trajanje, ki ne presega pet let, ter
(c)
dejavnosti in naložbe, ki jih je treba izvesti, da se doseže priznanje.
Člen 38
Odobritev načrtov za priznanje
1. Pristojni organ države članice odloči o osnutku načrta za priznanje v treh mesecih od prejema načrta, ki mu je priložena vsa dodatna dokumentacija. Države članice lahko zagotovijo krajše roke.
2. Države članice lahko sprejmejo dodatna pravila glede upravičenosti dejavnosti in izdatkov na podlagi načrtov za priznanje, vključno s pravili glede upravičenosti do naložb, da bi skupine proizvajalcev izpolnile zahteve meril za priznanje organizacij proizvajalcev iz člena 125b(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
3. Po preverjanjih skladnosti iz člena 111 lahko pristojni organ države članice:
(a)
sprejme načrt in podeli začasno priznanje;
(b)
zahteva spremembe načrta;
(c)
zavrne načrt.
Sprejet je lahko le načrt, ki vključuje spremembe, zahtevane na podlagi točke (b).
Pristojni organ države članice o svoji odločitvi obvesti pravno osebo ali jasno opredeljen del pravne osebe.
Člen 39
Izvedba načrtov za priznanje
1. Načrt za priznanje se izvaja v letnih obdobjih z začetkom 1. januarja. Države članice lahko skupinam proizvajalcev dovolijo, da letna obdobja razdelijo na polletna obdobja.
Za prvo leto izvajanja se v skladu s predlaganim datumom iz člena 37(b) načrt za priznanje začne izvajati:
(a)
1. januarja po datumu, ko ga sprejme pristojni organ države članice, ali
(b)
prvi koledarski dan po datumu sprejetja.
Prvo leto izvajanja načrta za priznanje se v vsakem primeru konča 31. decembra istega leta.
2. Države članice določijo pogoje, pod katerimi lahko skupine proizvajalcev med izvajanjem zaprosijo za spremembo načrta. Te prošnje so opremljene z ustrezno dodatno dokumentacijo.
Države članice določijo pogoje, pod katerimi se načrti za priznanje lahko spremenijo v letnem ali polletnem obdobju brez predhodne odobritve s strani pristojnega organa države članice. Te spremembe izpolnjujejo pogoje za dodelitev pomoči le, če jih skupina proizvajalcev nemudoma sporoči pristojnemu organu države članice.
3. Pristojni organ države članice odloči o spremembi načrta v treh mesecih od prejema prošnje za spremembo, potem ko preveri predloženo utemeljitev. Če v navedenem roku ni sprejeta nobena odločitev o prošnji za spremembo, se šteje, da je bila prošnja zavrnjena. Države članice lahko zagotovijo krajše roke.
Člen 40
Zahtevki za priznanje organizacije proizvajalcev
1. Skupine proizvajalcev, ki izvajajo načrt za priznanje, lahko kadar koli vložijo zahtevek za priznanje na podlagi člena 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007. Takšni zahtevki se v vsakem primeru predložijo pred koncem prehodnega obdobja iz člena 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
2. Po datumu, ko je tak zahtevek vložen, lahko zadevna skupina predloži osnutek operativnega programa v skladu s členom 63.
Člen 41
Glavne dejavnosti skupin proizvajalcev
1. Glavna dejavnost skupine proizvajalcev zadeva koncentracijo ponudbe in dajanje proizvodov njenih članov, za katere je priznana, na trg.
2. Skupina proizvajalcev lahko proda proizvode proizvajalcev, ki niso člani skupine proizvajalcev, če ima ta priznanje za navedene proizvode in je gospodarska vrednost navedene dejavnosti pod vrednostjo tržne proizvodnje lastnih članov skupine proizvajalcev in članov drugih skupin proizvajalcev.
Člen 42
Vrednost tržne proizvodnje
1. Člen 50(1) do (4) in (7) ter prvi stavek odstavka 6 navedenega člena se smiselno uporabljajo za skupine proizvajalcev.
2. Kadar je zmanjšanje vrednosti tržne proizvodnje v vrednosti vsaj 35 % posledica vzrokov, ki so državi članici primerno utemeljeni ter ki niso predmet odgovornosti in nadzora skupine proizvajalcev, skupna vrednost tržne proizvodnje ne sme biti manjša od 65 % skupne vrednosti, navedene v prejšnjem zahtevku ali zahtevkih za pomoč, ki zajemajo najnovejše letno obdobje, kot je preverila država članica, in če tega ni storila, vrednosti, prvotno navedene v odobrenem načrtu za priznanje.
3. Vrednost tržne proizvodnje se izračuna na podlagi zakonodaje, ki se uporablja v obdobju, za katero se zahteva pomoč.
Člen 43
Financiranje načrtov za priznanje
1. Višine pomoči iz člena 103a(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se v zvezi s tržno proizvodnjo, ki presega 1 000 000 EUR, zmanjšajo za polovico.
2. Pomoč iz člena 103a(1)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 je omejena z zgornjo mejo 1 000 000 EUR na letno obdobje za vsako skupino proizvajalcev.
3. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se izplača:
(a)
v letnih ali polletnih obrokih na koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja za izvajanje načrta za priznanje ali
(b)
v obrokih, ki pokrivajo del letnega obdobja, če se načrt začne med letnim obdobjem ali se priznanje v skladu s členom 125b Uredbe (ES) št. 1234/2007 izda pred koncem letnega obdobja. V tem primeru se zgornja meja iz odstavka 2 tega člena sorazmerno zmanjša.
Za izračun zneska obrokov lahko države članice kot podlago uporabijo tržno proizvodnjo obdobja, ki ni enako obdobju, za katero se plača obrok, kadar pregledi to zahtevajo. Razlika med obdobjema je manjša kot dejansko zadevno obdobje.
4. Menjalni tečaj, ki se uporablja za zneske iz odstavkov 1 in 2, je najnovejši tečaj, ki ga objavi Evropska centralna banka pred prvim dnem obdobja, za katero je odobrena zadevna pomoč.
Člen 44
Pomoč za naložbe, ki se zahtevajo za priznanje
Naložbe, povezane z izvajanjem načrta za priznanje iz člena 37(c) te uredbe, za katere je pomoč zagotovljena s členom 103a(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se financirajo sorazmerno glede na njihovo uporabo za proizvode članov skupine proizvajalcev, za katere se odobri predhodno priznanje.
Naložbe, ki bi lahko izkrivile konkurenco v zvezi z drugimi gospodarskimi dejavnostmi skupine proizvajalcev, se izključijo iz pomoči Unije.
Člen 45
Zahtevek za pomoč
1. Skupina proizvajalcev za pomoč iz člena 103a(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1234/2007 v treh mesecih po koncu vsakega letnega ali polletnega obdobja iz člena 43(3) te uredbe predloži en sam zahtevek. Zahtevek vključuje izjavo o vrednosti tržne proizvodnje za obdobje, za katero se zahteva pomoč.
2. Zahtevke za pomoč, ki zajemajo polletna obdobja, je mogoče predložiti le, če se načrt za priznanje razdeli na polletna obdobja iz člena 39(1). Vsakemu zahtevku za pomoč se priloži pisna izjava skupine proizvajalcev, da ta skupina:
(a)
izpolnjuje in bo izpolnjevala določbe Uredbe (ES) št. 1234/2007 in določbe te uredbe ter
(b)
se ni financirala, se ne financira in se ne bo financirala neposredno ali posredno z dvojnimi sredstvi Unije ali nacionalnimi sredstvi glede dejavnosti iz svojega načrta za priznanje, za katere se dodeljuje financiranje Unije v skladu s to uredbo.
3. Države članice določijo rok za izplačilo pomoči, ki ne sme biti daljši od šest mesecev po prejemu zahtevka.
Člen 46
Upravičenost
Države članice ocenijo upravičenost skupin proizvajalcev do pomoči na podlagi te uredbe ob upoštevanju pogojev in datuma morebitne prejšnje dodelitve javne pomoči organizacijam ali skupinam proizvajalcev, iz katerih izhajajo člani zadevne skupine proizvajalcev, ter morebitnih premikov članov med organizacijami proizvajalcev in skupinami proizvajalcev, da bi ugotovile, ali je pomoč ustrezno utemeljena.
Člen 47
Prispevek Unije
1. Prispevek Unije k pomoči iz člena 103a(1)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 znaša:
(a)
75 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in
(b)
50 % za druge regije.
Preostanek pomoči plača država članica v obliki pavšalnega plačila. Zahtevku za pomoč ni treba priložiti dokazila o uporabi pomoči.
2. Prispevek Unije k pomoči iz člena 103a(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007, izražen v nepovratnih kapitalskih sredstvih ali ekvivalentu nepovratnih kapitalskih sredstev, ne presega naslednjih odstotkov upravičenih stroškov naložb:
(a)
50 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in
(b)
30 % za druge regije.
Zadevne države članice se obvežejo, da bodo prispevale vsaj 5 % upravičenih stroškov naložb.
Prejemniki pomoči za upravičene stroške naložb plačajo vsaj:
(a)
25 % za regije, upravičene na podlagi konvergenčnega cilja, in
(b)
45 % za druge regije.
Člen 48
Združitve
1. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 lahko prejmejo ali še naprej prejemajo skupine proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje in ki so nastale z združitvijo ene ali več skupin proizvajalcev, ki jim je bilo izdano začasno priznanje.
2. Za izračun pomoči, ki se plača v skladu z odstavkom 1, organizacija proizvajalcev, nastala z združitvijo, nadomesti skupine, ki so se združile.
3. Če se združita dve ali več skupin proizvajalcev, nova pravna oseba prevzame pravice in obveznosti skupine proizvajalcev, ki ji je bilo prvi izdano začasno priznanje.
4. Če se skupina proizvajalcev, ki ji je bilo izdano začasno priznanje, združi s priznano organizacijo proizvajalcev, nastala pravna oseba ni več upravičena do začasnega priznanja kot skupina proizvajalcev niti do pomoči iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Nastala pravna oseba se še naprej obravnava kot priznana organizacija proizvajalcev, če upošteva veljavne zahteve. Organizacije proizvajalcev po potrebi zahtevajo spremembo operativnega programa in v ta namen se smiselno uporablja člen 29.
Vendar so ukrepi, ki jih izvajajo skupine proizvajalcev pred takšno združitvijo, še naprej upravičeni pod pogoji iz načrta za priznanje.
Člen 49
Posledice priznanja
1. Pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se ustavi, takoj ko se izda priznanje.
2. Kadar se predloži operativni program v skladu s to uredbo, zadevna država članica zagotovi, da se ukrepi, ki so določeni v načrtu za priznanje, ne financirajo dvakrat.
3. Naložbe, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč iz člena 103a(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se lahko prenesejo na operativne programe, če izpolnjujejo zahteve iz te uredbe.
4. Države članice določijo obdobje z začetkom po izvedbi načrta za priznanje, v okviru katerega se skupina proizvajalcev prizna kot organizacija proizvajalcev. Obdobje ne presega štirih mesecev.
POGLAVJE II
Operativni skladi in operativni programi
Oddelek 1
Vrednost tržne proizvodnje
Člen 50
Osnova za izračun
1. Vrednost tržne proizvodnje za organizacijo proizvajalcev se izračuna na podlagi proizvodnje same organizacije proizvajalcev in njenih članov, ki so proizvajalci, vključuje pa zgolj proizvodnjo tistega sadja in zelenjave, za katero je organizacija proizvajalcev priznana. Vrednost tržne proizvodnje lahko vključuje sadje in zelenjavo, za katera ni treba, da ustrezata tržnim standardom, če se ti standardi v skladu s členom 4 ne uporabljajo.
2. Vrednost tržne proizvodnje obsega proizvodnjo članov, ki zapuščajo organizacijo proizvajalcev ali pristopajo k njej. Države članice določijo pogoje, da se izognejo dvojnemu obračunu.
3. Vrednost tržne proizvodnje ne vključuje vrednosti predelanega sadja in zelenjave ali katerih koli drugih proizvodov, ki niso proizvodi iz sektorja sadja in zelenjave.
Vendar se vrednost tržne proizvodnje sadja in zelenjave, namenjenih predelavi, ki sta bila predelana v enega od proizvodov predelanega sadja in zelenjave s seznama v delu X Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007 ali v kateri koli drug predelan proizvod, naveden v tem členu in podrobneje opisan v Prilogi VI k tej uredbi, bodisi s strani organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev ali njihovih članov, ki so proizvajalci, ali s strani hčerinskih podjetij iz odstavka 9 tega člena, bodisi s strani njih samih ali prek zunanjih izvajalcev, izračuna kot pavšalni znesek v odstotkih fakturirane vrednosti teh predelanih proizvodov. Pavšalni znesek znaša:
(a)
53 % pri sadnih sokovih;
(b)
73 % pri zgoščenih sokovih;
(c)
77 % pri paradižnikovem koncentratu;
(d)
62 % pri zamrznjenem sadju in zelenjavi;
(e)
48 % pri konzerviranem sadju in zelenjavi;
(f)
70 % pri konzerviranih gobah rodu Agaricus;
(g)
81 % pri sadju, začasno konzerviranem v slanici;
(h)
81 % pri suhem sadju;
(i)
27 % pri drugem predelanem sadju in zelenjavi;
(j)
12 % pri predelanih aromatičnih zeliščih;
(k)
41 % pri papriki v prahu.
4. Države članice lahko organizacijam proizvajalcev omogočijo, da vrednost stranskih proizvodov vključijo v vrednost tržne proizvodnje.
5. Vrednost tržne proizvodnje vključuje vrednost umika proizvodov s trga v skladu s členom 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, ocenjeno na podlagi povprečne cene teh proizvodov, ki jih trži organizacija proizvajalcev, v prejšnjem referęnčnem obdobju.
6. V vrednost tržne proizvodnje se všteje samo proizvodnja organizacije proizvajalcev in/ali njenih članov, ki so proizvajalci, ki jo trži ta organizacija proizvajalcev. Proizvodnja članov organizacije proizvajalcev, ki so proizvajalci, ki jo trži druga organizacija proizvajalcev, ki jo je določila njihova organizacija, v skladu s členom 125a(2)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se vključi v vrednost tržne proizvodnje druge organizacije proizvajalcev.
7. Tržna proizvodnja sadja in zelenjave se fakturira na stopnji „franko organizacija proizvajalcev“, kjer je to primerno, kot proizvod s seznama v delu IX Priloge I k Uredbi (ES) št. 1234/2007, ki je pripravljen in pakiran, pri čemer so izključeni:
(a)
DDV;
(b)
interni stroški prevoza, kadar je razdalja med centraliziranimi prevzemnimi ali pakirnimi točkami organizacije proizvajalcev in distribucijsko točko organizacije proizvajalcev precejšnja. Države članice določijo znižanja, ki se uporabijo za fakturirano vrednost proizvodov, fakturiranih v različnih fazah obdelave ali dostave ali prevoza, in v svojih nacionalnih strategijah ustrezno utemeljijo, katera razdalja se šteje kot precejšnja.
8. Vrednost tržne proizvodnje se lahko izračuna tudi na stopnji franko združenje organizacij proizvajalcev in na isti podlagi, kot je določeno v odstavku 7.
9. Vrednost tržne proizvodnje se lahko izračuna tudi na stopnji franko odvisne družbe na enaki podlagi kot v odstavku 7, če imajo najmanj 90 % kapitala odvisne družbe v lasti:
(a)
ena ali več organizacij proizvajalcev ali združenj organizacij proizvajalcev; in/ali
(b)
odvisno od odobritve držav članic, člani organizacij proizvajalcev ali združenj organizacij proizvajalcev, ki so proizvajalci, če to prispeva k doseganju ciljev iz točke (c) prvega odstavka člena 122 in člena 125b(1)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
10. V primeru najemanja podizvajalcev se vrednost tržne proizvodnje izračuna na stopnji franko organizacija proizvajalcev in vključuje dodano ekonomsko vrednost dejavnosti, ki jo organizacija proizvajalcev odda v zunanje izvajanje svojim članom, tretjim strankam ali drugi odvisni družbi, ki ni navedena v odstavku 9.
11. Če je zmanjšanje proizvodnje posledica podnebnih razmer ali bolezni živali ali rastlin ali napadov škodljivcev, se lahko vsaka odškodnina na podlagi zavarovanja, ki se prejme v zvezi z ukrepi zavarovanja pridelkov iz oddelka 6 poglavja III ali enakovrednimi ukrepi, ki jih izvaja organizacija proizvajalcev, zaradi teh razlogov, vključi v vrednost tržne proizvodnje.
Člen 51
Referenčno obdobje
1. Letna zgornja meja pomoči iz člena 103d(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se izračuna vsako leto na podlagi vrednosti tržne proizvodnje med 12-mesečnim referenčnim obdobjem, ki ga določijo države članice.
2. Referenčno obdobje države članice določijo za vsako organizacijo proizvajalcev kot:
(a)
12-mesečno obdobje, ki se začne najpozneje s 1. januarjem tri leta pred letom, za katero se zaprosi pomoč, in se zaključi najpozneje 31. decembra v letu pred letom, za katero se zaprosi pomoč; ali
(b)
povprečna vrednost treh zaporednih 12-mesečnih obdobij, ki se začnejo najpozneje s 1. januarjem pet let pred letom, za katero se zaprosi pomoč, in se zaključijo najpozneje 31. decembra v letu pred letom, za katero se zaprosi pomoč.
3. 12-mesečno obdobje je obračunsko obdobje za zadevno organizacijo proizvajalcev.
Metodologija za določitev referenčnega obdobja se med izvajanjem operativnega programa ne spreminja, razen v primerno upravičenih okoliščinah.
4. Kadar se vrednosti pridelkov znižajo za vsaj 35 % iz vzrokov, ki niso pod vplivom in nadzorom organizacije proizvajalcev, se šteje, da vrednost tržne proizvodnje tega pridelka predstavlja 65 % njegove vrednosti v predhodnem referenčnem obdobju.
Organizacija proizvajalcev pristojnemu organu zadevne države članice utemelji razloge iz prvega pododstavka.
5. Kadar imajo pred kratkim priznane organizacije proizvajalcev premalo preteklih podatkov o tržni proizvodnji za namene izvajanja odstavka 2, se vrednost tržne proizvodnje lahko šteje kot vrednost tržne proizvodnje, ki jo zagotovi organizacija proizvajalcev z namenom priznanja.
Prvi pododstavek se smiselno uporablja za nove člane organizacije proizvajalcev, ki se prvič pridružijo organizaciji proizvajalcev.
6. Države članice sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za zbiranje informacij o vrednosti tržne proizvodnje organizacij proizvajalcev, ki niso predložile operativnih programov.
7. Vrednost tržne proizvodnje za referenčno obdobje se z odstopanjem od odstavkov 1 do 6 izračuna na podlagi zakonodaje, veljavne v tem referenčnem obdobju.
Vendar se za operativne programe, odobrene do 20. januarja 2010, vrednost tržne proizvodnje za obdobje do leta 2007 izračuna na podlagi zakonodaje, ki velja v referenčnem obdobju, medtem ko se vrednost tržne proizvodnje za obdobje od leta 2008 dalje izračuna na podlagi zakonodaje, veljavne v letu 2008.
Za operativne programe, odobrene po 20. januarju 2010, se vrednost tržne proizvodnje za obdobje od leta 2008 dalje izračuna na podlagi zakonodaje, ki velja v času, ko je bil odobren operativni program.
Oddelek 2
Operativni skladi
Člen 52
Upravljanje
Države članice zagotovijo, da se operativni skladi upravljajo tako, da lahko zunanja revizija letno ugotavlja, preverja in potrjuje njihove odhodke in prihodke.
Člen 53
Financiranje operativnih skladov
1. Finančne prispevke v operativni sklad iz člena 103b(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 določi organizacija proizvajalcev.
2. Vsi proizvajalci so upravičeni do sredstev operativnega sklada in vsi proizvajalci imajo možnost demokratičnega sodelovanja pri odločitvah v zvezi z uporabo operativnega sklada organizacije proizvajalcev in finančnih prispevkov v operativni sklad.
Člen 54
Sporočanje ocenjenega zneska
1. Organizacije proizvajalcev sporočijo svoji državi članici ocenjene zneske prispevka Unije in prispevka svojih članov ter organizacije proizvajalcev v operativne sklade za naslednje leto najpozneje do 15. septembra, skupaj z operativnimi programi ali zahtevami za odobritev predlogov sprememb.
Države članice lahko določijo poznejši datum od 15. septembra.
2. Osnova za izračun ocenjenega zneska operativnih skladov so operativni programi in vrednost tržne proizvodnje. Izračun se razdeli med stroške za ukrepe preprečevanja in upravljanja kriz ter druge ukrepe.
Oddelek 3
Operativni programi
Člen 55
Nacionalna strategija
1. Celotna struktura in vsebina nacionalne strategije iz člena 103f(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se določi v skladu s smernicami iz Priloge VII. Vključujeta lahko regionalne elemente.
Nacionalna strategija vključuje vse odločitve in določbe, ki jih je sprejela država članica pri uporabi oddelkov I in Ia poglavja II naslova II dela II Uredbe (ES) št. 1234/2007 in tega naslova.
2. Nacionalna strategija se, vključno z vključitvijo nacionalnega okvira iz člena 103f(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, določi pred predložitvijo osnutkov operativnih programov za vsako leto. Nacionalni okvir se vključi po tem, ko se je predložil Komisiji in se po potrebi spremenil, v skladu z drugim pododstavkom člena 103f(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
3. Analiza začetnega stanja bo del postopka priprave nacionalne strategije, za njeno izvajanje pa so odgovorne države članice. Določa in ocenjuje potrebe, ki jih je treba izpolniti, razvrstitev potreb glede na prednostne naloge, opredelitev ciljev, ki jih je treba doseči z operativnimi programi za izpolnitev teh prednostnih potreb, pričakovane rezultate in količinsko opredeljene cilje, ki jih je treba doseči glede na začetno stanje, ter določitev najprimernejših instrumentov in ukrepov za doseganje teh ciljev.
4. Države članice zagotovijo tudi spremljanje in vrednotenje nacionalne strategije ter njeno izvajanje prek operativnih programov.
Nacionalna strategija se lahko spremeni, zlasti ob upoštevanju spremljanja in vrednotenja. Takšne spremembe se opravijo pred predložitvijo osnutka operativnih programov v zadevnem letu.
5. Države članice v nacionalni strategiji določijo najvišje odstotke sredstev, ki se lahko porabijo za vsak posamezen ukrep in/ali vrsto ukrepa in/ali izdatek, da se zagotovi ustrezno ravnovesje med različnimi ukrepi.
Člen 56
Nacionalni okvir za okoljske ukrepe
1. Poleg predložitve predlaganega okvira iz drugega pododstavka člena 103f(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, države članice obvestijo Komisijo tudi o vseh spremembah nacionalnega okvira, za katere velja postopek iz navedenega pododstavka. Komisija da nacionalni okvir na voljo drugim državam članicam na način, ki se ji zdi ustrezen.
2. V nacionalnem okviru morajo biti v posebnem oddelku navedene splošne zahteve glede dopolnjevanja, usklajenosti in skladnosti, ki jih morajo izpolnjevati okoljski ukrepi, izbrani v okviru operativnega programa, kot je navedeno v drugem stavku prvega pododstavka člena 103f(1) Uredbe (ES) 1234/2007. Komisija državam članicam pošlje vzorec takšnega oddelka.
Nacionalni okvir obenem določa neizčrpen seznam okoljskih ukrepov in pogojev, ki se uporabljajo v državi članici za namene člena 103c(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Nacionalni okvir za vsak okoljski ukrep navaja.
(a)
utemeljitev ukrepa na podlagi njegovih okoljskih učinkov, in
(b)
posebno obveznost ali obveznosti, ki jih vključuje.
3. Okoljski ukrepi, podobni kmetijsko-okoljskim obveznostim, ki prejemajo podporo na podlagi programa za razvoj podeželja, trajajo enako obdobje kot navedene obveznosti. Če bi trajanje podobnih kmetijsko-okoljskih obveznosti preseglo trajanje prvotnega operativnega programa, se izvajanje okoljskih ukrepov nadaljuje v naslednjem operativnem programu. Države članice sicer lahko v ustrezno utemeljenih primerih dovolijo krajše trajanje okoljskih ukrepov ali celo njihovo prekinitev, zlasti pa na podlagi rezultatov vmesnega vrednotenja iz člena 126(3) Uredbe.
V nacionalnem okviru mora biti navedeno trajanje ukrepov iz pododstavka 1 in, kjer je primerno, obveznost, da se z izvajanjem ukrepa nadaljuje v naslednjem operativnem programu.
Člen 57
Dopolnilna pravila držav članic
Države članice lahko sprejmejo dopolnilna pravila k Uredbi (ES) št. 1234/2007 in k tej uredbi v zvezi z upravičenostjo ukrepov, dejavnosti ali stroškov iz operativnih programov.
Člen 58
Povezava s programi za razvoj podeželja
1. V skladu z odstavkom 2 se iz programov držav članic za razvoj podeželja ali programov, odobrenih v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 (9), ne dodeli nobena pomoč za dejavnosti, ki jih vključujejo ukrepi iz te uredbe.
2. Kadar se pomoč v skladu s členom 5(6) Uredbe (ES) št. 1698/2005 v izjemnih primerih dodeli za ukrepe, ki bi bili lahko upravičeni na podlagi te uredbe, države članice zagotovijo, da upravičenec lahko prejme pomoč za zadevno dejavnost le iz ene sheme.
V ta namen države članice pri vključevanju ukrepov, ki v programih za razvoj podeželja vsebujejo take izjeme, zagotovijo, da nacionalna strategija iz člena 55 te uredbe navaja merila in upravna pravila, ki se bodo uporabila v programih za razvoj podeželja.
3. Če je to ustrezno in brez poseganja v določbe členov 103a(3), 103d(1) in (3) ter 103e Uredbe (ES) št. 1234/2007 ter člena 47 te uredbe, raven podpore za ukrepe, ki jih zajema ta uredba, ne presega ravni podpore za ukrepe na podlagi programa za razvoj podeželja.
4. Podpora za okoljske ukrepe razen pridobivanja osnovnih sredstev se omeji na najvišje zneske iz Priloge I k Uredbi (ES) št. 1698/2005 za kmetijsko-okoljska plačila. Ti zneski se lahko v izjemnih primerih povečajo ob upoštevanju posebnih okoliščin, ki jih je treba utemeljiti v nacionalni strategiji, kot je navedeno v členu 55 te uredbe in v operativnih programih organizacij proizvajalcev. Zneski za okoljske ukrepe se lahko povečajo, da se omogoči podpora dejavnostim v zvezi s prednostnimi nalogami iz člena 16a Uredbe (ES) št. 1698/2005.
5. Odstavek 4 se ne uporablja za okoljske ukrepe, ki se ne nanašajo neposredno ali posredno na določeno poljino.
Člen 59
Vsebina operativnih programov
Operativni programi vključujejo:
(a)
opis začetnega stanja na podlagi skupnih osnovnih kazalnikov iz Priloge VIII, kadar je to ustrezno;
(b)
cilje programa ob upoštevanju napovedi za proizvodnjo in prodajo ter utemeljitev, kako program prispeva k nacionalni strategiji, in dokaz, da je v skladu z nacionalno strategijo, vključno z vzpostavljanjem ravnovesja med dejavnostmi. Opis ciljev zajema splošne cilje, opredeljene v nacionalni strategiji, ter določa posamezne izmerljive cilje, da se olajša spremljanje postopnega napredka pri izvajanju programa;
(c)
podroben opis ukrepov, vključno z ukrepi, ki jih je treba sprejeti za preprečevanje in upravljanje kriz, ki vključujejo ločene dejavnosti, ter sredstva za doseganje teh ciljev v vsakem letu izvajanja programa. Opis določa obseg, v katerem različni predlagani ukrepi:
(i)
dopolnjujejo druge ukrepe in so skladni z njimi, vključno z ukrepi, ki se financirajo ali so upravičeni do pomoči iz ostalih skladov Unije, in zlasti pomoči za razvoj podeželja. V tem smislu se je treba, če je to ustrezno, sklicevati tudi na ukrepe, ki se izvajajo na podlagi prejšnjih operativnih programov;
(ii)
ne povzročajo tveganja dvojnega financiranja iz skladov Unije;
(d)
trajanje programa; ter
(e)
finančne vidike, in sicer:
(i)
metodo izračuna in stopnjo finančnih prispevkov;
(ii)
postopek za financiranje operativnega sklada;
(iii)
podatke, ki so potrebni za utemeljitev različnih prispevnih stopenj; ter
(iv)
proračun in časovni načrt za izvajanje dejavnosti za vsako leto izvajanja programa.
Člen 60
Upravičenost ukrepov v skladu z operativnimi programi
1. Operativni programi ne vključujejo dejavnosti ali izdatkov s seznama iz Priloge IX.
2. Izdatki operativnih programov, upravičenih do pomoči, se omejijo na dejansko nastale stroške. Vendar lahko države članice namesto tega vnaprej in primerno utemeljeno določijo standardne pavšalne tarife:
(a)
ko so takšne standardne pavšalne tarife navedene v Prilogi IX,
(b)
za dodatne zunanje stroške prevoza na kilometer v primerjavi s stroški cestnega prevoza blaga, nastale pri uporabi železniškega in/ali ladijskega prevoza kot dela ukrepov za spoštovanje okolja, ter
(c)
za dodatne stroške in izpad dohodka, ki jih povzročijo okoljski ukrepi in se izračunajo na podlagi člena 53(2) Uredbe Komisije (ES) št. 1974/2006 (10).
Države članice takšne tarife pregledajo vsaj vsakih pet let.
3. Da bi bil ukrep upravičen, morajo vsaj 50 % vrednosti proizvodov, ki jih zadeva, predstavljati proizvodi, za katere je priznana organizacija proizvajalcev. Da proizvodi spadajo med teh 50 %, morajo izhajati od proizvajalcev, članov organizacije proizvajalcev, ali proizvajalcev, članov druge organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev. Člen 50 se smiselno uporablja za izračun vrednosti.
4. Za okoljske ukrepe veljajo naslednji predpisi:
(a)
različni okoljski ukrepi se lahko izvajajo hkrati, če se dopolnjujejo in so med seboj združljivi; če se okoljski ukrepi izvajajo hkrati, se pri ravni podpore upošteva poseben izpad dohodka in dodatne stroške, ki jih povzroča takšno izvajanje;
(b)
obveznosti glede omejevanja rabe umetnih gnojil, fitofarmacevtskih sredstev in drugih snovi se sprejmejo samo, če te omejitve predstavljajo zadostno zagotovilo, da bo ravnanje skladno s temi obveznostmi;
(c)
ukrepi v zvezi z okoljskim ravnanjem z embalažo morajo biti ustrezno upravičeni in preseči zahteve, ki jih država članica določi v skladu z Direktivo 94/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta (11).
Države članice v nacionalnih strategijah iz člena 55 te uredbe določijo najvišji odstotek letnih izdatkov na podlagi operativnega programa, ki se lahko porabijo za ukrepe v zvezi z okoljskim ravnanjem z embalažo. Ta odstotek ne sme preseči 20 %, razen kadar gre za upoštevanje posebnih nacionalnih/regionalnih okoliščin, ki jih je treba utemeljiti v nacionalni strategiji.
5. Naložbe, vključno s tistimi na podlagi zakupnih pogodb, pri katerih rok vračila presega trajanje operativnega programa, se lahko prenesejo v naslednji operativni program na podlagi primerno utemeljenih razlogov, zlasti v primerih, kadar je davčna amortizacijska doba daljša od petih let.
V primeru zamenjave naložb se preostala vrednost naložbe:
(a)
prišteje k operativnemu skladu organizacije proizvajalcev; ali
(b)
odšteje od stroškov zamenjave.
6. Naložbe ali dejavnosti se lahko izvajajo na posameznih kmetijskih gospodarstvih in/ali prostorih proizvajalcev, članov organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev, tudi če se dejavnosti oddajo v podizvajanje članom organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev, če prispevajo k ciljem operativnega programa. Če član, ki je proizvajalec, zapusti organizacijo proizvajalcev, države članice zagotovijo, da se naložba ali njena preostala vrednost izterja. Vendar države članice lahko v ustrezno utemeljenih okoliščinah določijo, da organizaciji proizvajalcev ni treba izterjati naložbe ali njene preostale vrednosti.
7. Naložbe in ukrepi v zvezi s predelavo sadja in zelenjave v predelano sadje in zelenjavo so lahko upravičeni do podpore, če take naložbe in ukrepi izpolnjujejo cilje iz člena 103c(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, vključno s tistimi iz točke (c) prvega odstavka člena 122 navedene Uredbe, in pod pogojem, da so opredeljeni v nacionalni strategiji iz člena 103f(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Člen 61
Potrebna dokumentacija
Operativnim programom je treba priložiti zlasti:
(a)
dokazila o vzpostavitvi operativnega sklada;
(b)
pisno izjavo organizacije proizvajalcev, da bo ravnala v skladu z Uredbo (ES) št. 1234/2007 in to uredbo; in
(c)
pisno izjavo organizacije proizvajalcev, da niso prejele in ne bodo neposredno ali posredno prejemale sredstev Unije ali nacionalnih sredstev za dejavnosti, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč v skladu s to uredbo.
Člen 62
Operativni programi združenj organizacij proizvajalcev
1. Država članica lahko združenje organizacij proizvajalcev pooblasti, da predstavi popoln ali delen operativni program, obsegajoč dejavnosti, ki so bile v operativnih programih dveh ali več sodelujočih organizacij proizvajalcev ugotovljene, vendar ne tudi uresničene.
2. Operativni programi združenj organizacij proizvajalcev se bodo obravnavali skupaj z operativnimi programi sodelujočih organizacij proizvajalcev, vključno kar zadeva izpolnjevanje ciljev in omejitev, določenih v členu 103c Uredbe (ES) 1234/2007.
3. Države članice zagotovijo, da:
(a)
se dejavnosti v celoti financirajo s prispevki članov združenj organizacij proizvajalcev, ki so organizacije proizvajalcev, ki se izplačajo iz operativnih skladov navedenih organizacij proizvajalcev. Vendar lahko proizvajalci, člani združenj organizacij proizvajalcev, ki niso organizacije proizvajalcev v skladu s členom 34, ukrepe financirajo v znesku, ki je sorazmeren s prispevkom sodelujočih organizacij proizvajalcev;
(b)
so dejavnosti in ustrezna finančna udeležba našteti v operativnem programu vsake posamezne organizacije proizvajalcev;
(c)
ne obstaja nevarnost dvojnega financiranja.
4. Členi 58, 59 in 60, člen 61(b) in (c) ter členi 63 do 67 se smiselno uporabljajo za operativne programe združenj organizacij proizvajalcev. Vendar se za delne operativne programe združenj organizacij proizvajalcev ne zahteva ravnotežje med dejavnostmi iz člena 59(b).
Člen 63
Rok za predložitev operativnih programov
1. Organizacija proizvajalcev predloži operativne programe v odobritev pristojnemu organu v državi članici, v kateri ima organizacija proizvajalcev svoj sedež, najpozneje do 15. septembra v letu, ki je pred letom, v katerem je programe treba uresničiti. Vendar lahko države članice določijo kasnejši datum.
2. Kadar pravna oseba ali jasno opredeljen del pravne osebe, vključno s skupino proizvajalcev, vloži zahtevek za priznanje organizacije proizvajalcev, lahko hkrati v odobritev predloži operativni program iz odstavka 1. Odobritev operativnega programa je odvisna od pridobitve priznanja najpozneje do končnega datuma iz člena 64(2).
Člen 64
Odločitve
1. Če je to primerno, pristojni organ države članice:
(a)
odobri višino sredstev operativnih skladov in operativne programe, ki izpolnjujejo zahteve iz Uredbe (ES) št. 1234/2007 in zahteve iz tega poglavja;
(b)
odobri operativne programe, če organizacija proizvajalcev sprejme nekatere spremembe; ali
(c)
delno ali v celoti zavrne operativne programe.
2. Pristojni organ države članice se o operativnih programih in operativnih skladih odloči do 15. decembra v letu, v katerem so predloženi.
Države članice obvestijo organizacije proizvajalcev o teh odločitvah do 15. decembra.
Vendar lahko pristojni nacionalni organ države članice zaradi ustrezno utemeljenih razlogov odločitev glede operativnih programov in operativnih skladov sprejme do 20. januarja po datumu vložitve zahtevka. V odločitvi o odobritvi se lahko določi, da so izdatki upravičeni od 1. januarja v letu, ki sledi vložitvi pred predložitvijo.
Člen 65
Spremembe operativnih programov za naslednja leta
1. Organizacije proizvajalcev lahko zahtevajo spremembe operativnih programov, vključno z njihovim trajanjem, najpozneje 15. septembra, da bi jih lahko uporabljale od 1. januarja naslednjega leta.
Vendar lahko države članice za predložitev prošenj določijo kasnejši datum.
2. Prošnjam za spremembe se priloži dodatna dokumentacija, s katero se utemeljujejo razlog, vrsta in posledice sprememb.
3. Pristojni organ države članice se o prošnjah za spremembe operativnih programov odloči najpozneje do 15. decembra leta, ko se zahtevek predloži.
Vendar lahko pristojni nacionalni organ države članice zaradi ustrezno utemeljenih razlogov odločitev glede popravkov operativnih programov sprejme do 20. januarja, ki sledi letu, ko se predloži zahtevek. V odločitvi o odobritvi se lahko določi, da so izdatki upravičeni od 1. januarja ki sledi letu, ko se predloži zahtevek.
Člen 66
Spremembe operativnih programov med letom
1. Države članice lahko dovolijo spremembe operativnih programov med letom pod pogoji, ki jih same določijo.
2. Pristojni organ države članice se o spremembah operativnih programov, ki so zaprošene na podlagi odstavka 1, odloči do 20. januarja leta, ki sledi letu, za katero so bile zaprošene spremembe.
3. Pristojni organ države članice lahko organizacijam proizvajalcev dovoli, da med letom:
(a)
izvajajo svoje operativne programe le delno;
(b)
spremenijo vsebino operativnega programa;
(c)
povišajo znesek operativnega sklada do največ 25 % prvotno odobrenega zneska ter jo zmanjšajo za odstotek, ki ga določijo države članice, če se ohranijo splošni cilji operativnih programov. Države članice lahko ta odstotek povečajo v primeru združevanja organizacij proizvajalcev, kot je navedeno v členu 29(1);
(d)
v primeru uporabe člena 93 v operativni sklad dodajo nacionalno finančno pomoč.
4. Države članice določijo pogoje, pod katerimi se operativni programi lahko spremenijo med letom brez predhodne odobritve s strani pristojnega organa države članice. Te spremembe izpolnjujejo pogoje za dodelitev pomoči le, če jih organizacija proizvajalcev nemudoma sporoči pristojnemu organu.
Člen 67
Oblika operativnih programov
1. Operativni programi se izvajajo v letnih obdobjih, ki trajajo od 1. januarja do 31. decembra.
2. Operativni programi, ki se odobrijo najpozneje 15. decembra, se izvajajo od 1. januarja naslednjega leta.
Izvajanje programov, ki se odobrijo po 15. decembru, se odloži za eno leto.
Z odstopanjem od prvega in drugega pododstavka tega odstavka se ob uporabi tretjega pododstavka člena 64(2) ali drugega pododstavka člena 65(3) izvajanje operativnih programov, odobrenih v skladu s temi določbami, začne najpozneje 31. januarja po njihovi odobritvi.
Oddelek 4
Pomoč
Člen 68
Odobreni znesek pomoči
1. Države članice obvestijo organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev o odobrenem znesku pomoči, kot zahteva člen 103g(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007, do 15. decembra leta pred letom, za katero se zaproša pomoč.
2. Kadar se uporabljata tretji pododstavek člena 64(2) ali drugi pododstavek člena 65(3), države članice obvestilo o odobrenem znesku pomoči predložijo najpozneje 20. januarja leta, za katero se zaproša pomoč.
Člen 69
Zahtevki za pomoč
1. Organizacije proizvajalcev vložijo zahtevke za pomoč ali preostali znesek pomoči pri pristojnem organu države članice za vsak operativni program, za katerega se zahteva pomoč, do 15. februarja v letu, ki sledi letu, za katero se zahteva pomoč.
2. Zahtevkom za pomoč se priloži dodatna dokumentacija, iz katere so razvidni:
(a)
zahtevana pomoč;
(b)
vrednost tržne proizvodnje;
(c)
finančni prispevki, ki so naloženi članom, in finančni prispevki organizacije proizvajalcev;
(d)
stroški, nastali v zvezi z operativnim programom;
(e)
stroški v zvezi s preprečevanjem in upravljanjem kriz, razčlenjeni po dejavnostih;
(f)
delež operativnega sklada, ki se porabi za preprečevanje in upravljanje kriz, razčlenjen po dejavnostih;
(g)
skladnost s členom 103c(2), s prvim pododstavkom člena 103c(3) in členom 103d Uredbe (ES) 1234/2007;
(h)
pisna izjava, da se niso dvojno financirale iz sredstev Unije ali nacionalnih sredstev glede ukrepov in/ali ukrepov, ki izpolnjujejo pogoje za pomoč v skladu s to uredbo; in
(i)
v primeru zahtevka za plačilo na podlagi standardne pavšalne tarife iz člena 60(2) dokazilo o izvajanju zadevne dejavnosti.
3. Zahtevki za pomoč se lahko nanašajo na stroške, ki so bili programirani vendar niso nastali, če se dokažejo naslednji dejavniki:
(a)
zadevnih dejavnosti ni bilo mogoče izvesti do 31. decembra v letu izvajanja operativnega programa zaradi razlogov, na katere zadevna organizacija proizvajalcev ne more vplivati;
(b)
te dejavnosti se lahko izvedejo do 30. aprila leta, ki sledi letu, za katero se zaprosi pomoč; in
(c)
v operativnem skladu ostane enakovredni prispevek organizacije proizvajalcev.
Pomoč se izplača in varščina, vplačana v skladu s členom 71(3), se sprosti le, če se dokazilo o izvajanju načrtovanih stroškov iz točke (b) prvega pododstavka zagotovi do 30. aprila v letu, ki sledi letu, za katero so bili zadevni stroški načrtovani, ter na podlagi dokazila o dejanski upravičenosti do pomoči.
4. Kadar se zahtevki predložijo po datumu iz odstavka 1, se pomoč zmanjša za 1 % za vsak dan zamude.
V izjemnih in primerno utemeljenih primerih lahko pristojni organ države članice sprejme zahtevke po datumu iz odstavka 1, če so bili potrebni pregledi opravljeni in če se je upošteval rok za plačilo iz člena 70.
5. Združenja organizacij proizvajalcev lahko predložijo zahtevek za pomoč, kot je navedeno v odstavku 1, v imenu njihovih članic, če so navedeni člani organizacije proizvajalcev in se za vsakega člana predloži dodatna dokumentacija, ki se zahteva v odstavku 2. Organizacije proizvajalcev so končni upravičenci pomoči.
Člen 70
Plačilo pomoči
Države članice izplačajo pomoč do 15. oktobra v letu, ki sledi letu izvajanja programa.
Člen 71
Predplačila
1. Države članice lahko omogočijo organizacijam proizvajalcev, da zaprosijo za predplačilo dela pomoči, ki ustreza predvidljivim izdatkom, povezanim z operativnim programom, v tri- ali štirimesečnem obdobju, ki se začne z mesecem vložitve zahtevka za predplačilo.
2. Zahtevki za predplačila se v skladu z odločitvijo države članice vložijo vsake tri mesece, tj. januarja, aprila, julija in oktobra, ali vsake štiri mesece, tj. januarja, maja in septembra.
Skupna predplačila, izplačana za določeno leto, ne smejo presegati 80 % prvotno odobrene pomoči za operativni program.
3. Predplačila se izplačajo na podlagi položene varščine, ki ustreza 110 % predplačila, v skladu z Uredbo Komisije (EGS) št. 2220/85 (12).
Države članice določijo pogoje, s katerimi zagotovijo, da se finančni prispevki v operativni sklad zberejo v skladu s členom 52 in členom 53 te uredbe ter da se prejšnja predplačila in ustrezni prispevek organizacije proizvajalcev dejansko porabijo.
4. Zahtevki za sprostitev varščin se lahko vložijo med tekočim programskim letom, predloži pa se jim ustrezna dodatna dokumentacija, kot so računi in dokazila o plačilu.
Varščine se sprostijo do višine 80 % izplačanih predplačil.
5. Osnovna zahteva v smislu člena 20(2) Uredbe (EGS) št. 2220/85 zadeva izvajanje dejavnosti, določenih v operativnih programih v skladu z obveznostmi iz člena 61(b) in (c) te uredbe.
V primeru neizpolnjevanja osnovne zahteve ali resne kršitve obveznosti iz člena 61(b) in (c) varščina zapade, kar ne vpliva na druge sankcije in kazni, ki se izvajajo v skladu z oddelkom 3 poglavja V.
V primeru neupoštevanja drugih zahtev varščina zapade glede na resnost ugotovljene nepravilnosti.
6. Države članice lahko določijo najmanjši znesek in časovne roke za predplačila.
Člen 72
Delna izplačila
Države članice lahko organizacijam proizvajalcev dovolijo, da zaprosijo za izplačilo dela pomoči, ki ustreza zneskom, že porabljenim v okviru operativnega programoma.
Zahtevki se lahko vložijo kadar koli, vendar ne več kot trikrat na leto. Priložiti jim je treba podporno dokumentacijo, kot so računi in dokazila o plačilu.
Plačila v zvezi z zahtevki za dele pomoči ne smejo preseči 80 % dela pomoči, ki ustreza zneskom, že porabljenim v okviru operativnega programa za zadevno obdobje. Države članice lahko določijo najmanjši znesek za delna izplačila in časovne roke za zahtevke.
POGLAVJE III
Ukrepi za preprečevanje in upravljanje kriz
Oddelek 1
Splošne določbe
Člen 73
Izbor ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz
Države članice lahko določijo, da en ali več ukrepov iz člena 103c(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 na njihovem ozemlju ne velja.
Člen 74
Posojila za financiranje ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz
Posojila, najeta za financiranje ukrepov za preprečevanje in upravljanje kriz v skladu s tretjim pododstavkom člena 103c(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007, katerih odplačilni rok je daljši od trajanja operativnega programa, se lahko na podlagi primerno utemeljenih gospodarskih razlogov prenesejo v naslednji operativni program.
Oddelek 2
Umiki s trga
Člen 75
Opredelitev pojmov
Ta oddelek določa pravila v zvezi z umiki s trga v skladu s členom 103c(2)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
V tem oddelku „proizvodi, umaknjeni s trga“, „umaknjeni proizvodi“ in „proizvodi, ki se ne dajo v prodajo“ pomenijo proizvode, ki se na ta način umaknejo s trga.
Člen 76
Tržni standardi
1. Kadar za posamezen proizvod obstaja tržni standard v smislu naslova II, mora biti takšen proizvod, umaknjen s trga, v skladu s tem standardom z izjemo določb o predstavitvi in označevanju proizvodov. Proizvodi vseh velikosti se s trga lahko umaknejo skupaj v razsutem stanju, če izpolnjujejo minimalne zahteve za razred II, zlasti glede kakovosti in velikosti.
Vendar mora biti miniaturni proizvod, kakor je opredeljen v ustreznem standardu, v skladu z veljavnim tržnim standardom, vključno z določbami o predstavitvi in označevanju proizvodov.
2. Če za posamezen proizvod ne obstaja takšen tržni standard, morajo proizvodi, umaknjeni s trga, izpolnjevati minimalne zahteve iz Priloge X. Države članice lahko določijo dodatna pravila, s katerimi dopolnijo te minimalne zahteve.
Člen 77
Triletno povprečje za umike s trga za prosto razdelitev
1. Omejitev v višini 5 % obsega tržne proizvodnje v smislu člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se izračuna na podlagi aritmetičnega povprečja splošnih količin proizvodov, za katere se prizna organizacija proizvajalcev in ki so se v njenem okviru tržili v preteklih treh letih.
2. V primeru nedavno priznanih organizacij proizvajalcev so podatki za tržna leta pred priznanjem:
(a)
kadar je bila organizacija skupina proizvajalcev, enakovredni podatki za to skupino proizvajalcev, kadar je to mogoče, ali
(b)
količina, ki se uporabi za zahtevek za priznanje.
Člen 78
Predhodno uradno obvestilo o umiku s trga
1. Organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev predhodno uradno obvestijo pristojne organe države članice o vsakem načrtovanem umiku s trga s pisnim telekomunikacijskim ali elektronskim sporočilom.
V uradnem obvestilu se zlasti podrobno navede seznam proizvodov, ki so predmet intervencije, in njihovih glavnih značilnosti v skladu z ustreznimi tržnimi standardi, ocena količine vsakega zadevnega proizvoda, namembni kraj ter kraj, v katerem se proizvodi, umaknjeni s trga, lahko pregledajo, kot določa člen 108.
Uradna obvestila vključujejo potrdilo, da proizvodi, umaknjeni s trga, ustrezajo veljavnim tržnim standardom ali minimalnim zahtevam iz člena 76.
2. Države članice določijo organizacijam podrobna pravila za organizacije proizvajalcev v zvezi z obvestili iz odstavka 1, zlasti kar zadeva časovne roke.
3. Države članice v časovnih rokih iz odstavka 2:
(a)
opravijo pregled iz člena 108(1), in če ne odkrijejo nobenih nepravilnosti, odobrijo umik s trga, kakor je ugotovljeno med pregledom, ali,
(b)
v primerih iz člena 108(3), ne opravijo pregleda iz člena 108(1); v tem primeru organizacijo proizvajalcev o tem obvestijo s pisnim telekomunikacijskim ali elektronskim sporočilom in odobrijo umik s trga, kakor je bilo uradno sporočeno.
Člen 79
Podpora
1. Podpora za umike s trga, ki jo sestavljajo prispevki Unije in organizacije proizvajalcev, ne sme presegati zneskov iz Priloge XI za proizvode iz te priloge. Za ostale proizvode najvišje zneske podpore določijo države članice.
Če je organizacija proizvajalcev ta umaknjene proizvode prejela nadomestila od tretjih strank, se podpora iz prvega pododstavka zmanjša za neto prejemke, ki jih organizacije proizvajalcev zaslužijo z izdelki, umaknjenimi s trga. Da so lahko zadevni proizvodi upravičeni do podpore, se umaknejo s komercialnega trga za sadje in zelenjavo.
2. Umiki s trga ne presegajo 5 % obsega tržne proizvodnje katerega koli proizvoda v kateri koli organizaciji proizvajalcev. Vendar se v navedenem deležu ne upoštevajo zneski, ki se porabijo tako, kot je predvideno v členu 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 ali na drug način, ki ga odobrijo države članice na podlagi člena 80(2) te uredbe.
Obseg tržne proizvodnje se izračuna kot povprečje obsega tržne proizvodnje v zadnjih treh letih. Če te informacije niso na voljo, se uporabi obseg tržne proizvodnje, za katero je priznana organizacija proizvajalcev.
Odstotki iz prvega pododstavka so letna povprečja za obdobje treh let z dovoljenim letnim odstopanjem 5 odstotnih točk.
3. V primerih, ko se s trga umakneta sadje in zelenjava, ki se odstranita z brezplačno razdelitvijo dobrodelnim organizacijam in institucijam iz člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, finančna pomoč Unije pokriva zgolj plačila za odstranjene proizvode v skladu z odstavkom 1 tega člena in stroške iz členov 81(1) in 82(1) te uredbe.
Člen 80
Namembni kraji za umaknjene proizvode
1. Države članice določijo dovoljene namembne kraje za proizvode, ki se umaknejo s trga. Sprejmejo določbe za zagotovitev, da umik s trga ali namembni kraj ne povzročita nobenega negativnega vpliva na okolje ali fitosanitarnih posledic. Stroški organizacij proizvajalcev, nastali zaradi delovanja v skladu s temi določbami, so upravičeni kot del podpore za umike s trga na podlagi operativnega programa.
2. Namembni kraji iz odstavka 1 vključujejo brezplačno razdelitev v smislu člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 in vse druge enakovredne namembne kraje, ki jih odobrijo države članice.
Države članice lahko dobrodelnim organizacijam in ustanovam iz člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 dovolijo, da zaprosijo za simbolični prispevek končnih prejemnikov proizvodov, ki se umaknejo s trga, če so ti proizvodi bili predelani.
Upravičenci do brezplačne razdelitve lahko predelovalce sadja in zelenjave izplačajo v blagu, če tako plačilo predstavlja zgolj nadomestilo za stroške predelave in če je država članica, v kateri je bilo izvršeno plačilo, določila pravila, ki zagotavljajo, da predelane proizvode res nameravajo porabiti končni prejemniki iz drugega pododstavka.
Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da olajšajo stike in sodelovanje med organizacijami proizvajalcev ter dobrodelnimi organizacijami in institucijami iz člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki so jih odobrile.
3. Mogoča je razdelitev proizvodov predelovalni industriji. Države članice sprejmejo podrobne določbe za zagotovitev, da za zadevne industrije znotraj Unije oziroma za uvožene proizvode ne prihaja do izkrivljanja konkurence in da umaknjeni proizvodi ne vstopijo ponovno na komercialni trg. Alkohol, ki nastane pri destilaciji, se uporabi izključno za industrijske ali energetske namene.
Člen 81
Stroški prevoza
1. Za stroške prevoza za brezplačno razdelitev vseh proizvodov, umaknjenih s trga, je upravičeno financiranje iz operativnega programa na podlagi pavšalnih zneskov, določenih glede na razdaljo med krajem umika in krajem dostave iz Priloge XII.
V primeru prevoza po morju države članice določijo razdaljo med krajem umika in krajem dostave. Nadomestilo ne sme presegati stroškov kopenskega prevoza na najkrajši progi med krajem natovarjanja in teoretičnim krajem iztovarjanja, če je kopenski prevoz mogoč. Za zneske, določene v Prilogi XII, se uporablja korekcijski koeficient 0,6.
2. Stroški prevoza se povrnejo stranki, ki dejansko krije finančne stroške zadevnega prevoza.
Izplačilo se izvede po predložitvi dodatne dokumentacije, ki potrjuje zlasti:
(a)
imena upravičenih organizacij;
(b)
količino zadevnih proizvodov;
(c)
prevzem s strani organizacij upravičenk in uporabljena prevozna sredstva; ter
(d)
razdaljo med krajem umika in krajem dostave.
Člen 82
Stroški sortiranja in pakiranja
1. Za stroške sortiranja in pakiranja sadja in zelenjave, umaknjenih s trga za prosto razdelitev, je za proizvode, pakirane v enote pakiranja z neto težo manj kot 25 kg, upravičeno financiranje iz operativnih programov s pavšalnimi zneski, določenimi v delu A Priloge XIII.
2. Enote pakiranja proizvodov za prosto razdelitev se opremijo z evropskim simbolom in z eno ali več navedbami iz dela B Priloge XIII.
3. Stroške sortiranja in pakiranja plačajo organizacije proizvajalcev, ki so te postopke izvedle.
Izplačilo se izvede po predložitvi dodatne dokumentacije, ki potrjuje zlasti:
(a)
imena upravičenih organizacij;
(b)
količino zadevnih proizvodov; ter
(c)
prevzem s strani upravičenih organizacij z navedenim načinom predstavitve.
Člen 83
Pogoji za prejemnike umaknjenih proizvodov
1. Prejemniki umaknjenih proizvodov iz člena 103d(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se obvežejo, da:
(a)
bodo ravnali v skladu s to uredbo;
(b)
bodo vodili ločeno evidenco zalog in računov za zadevne postopke;
(c)
bodo sprejeli preglede, določene s pravom Unije; ter
(d)
predložili dodatno dokumentacijo o končnem namembnem kraju zadevnih proizvodov v obliki potrdila o prevzemu (ali enakovrednega dokumenta), ki potrjuje, da je umaknjene proizvode prevzela tretja stranka za prosto razdelitev.
Države članice se lahko odločijo, da prejemnikom ni treba voditi evidenc ali računov iz točke (b) prvega pododstavka, če prejmejo le manjše količine in če se tveganje obravnava kot majhno. Ta odločitev in njena utemeljitev se zabeležita.
2. Prejemniki umaknjenih proizvodov za ostale namembne kraje se obvežejo, da:
(a)
bodo ravnali v skladu s to uredbo;
(b)
bodo vodili ločeno evidenco zalog in računov za zadevne postopke, če države članice menijo, da je to ustrezno, čeprav se proizvod pred dostavo denaturira;
(c)
bodo sprejeli preglede, določene s pravom Unije; ter
(d)
ne bodo zahtevali dodatne pomoči za alkohol, pridobljen iz zadevnih proizvodov, v primeru proizvodov, umaknjenih s trga, ki so namenjeni za destilacijo.
Oddelek 3
Zeleno obiranje in opustitev spravila
Člen 84
Opredelitev zelenega obiranja in opustitve spravila
1. V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„zeleno obiranje“ pomeni celotno spravilo netržnih proizvodov na posameznem območju, ki se izvede pred običajnim začetkom spravila. Zadevni proizvodi pred zelenim obiranjem ne smejo biti poškodovani zaradi podnebnih razmer, bolezni ali drugih razlogov.
(b)
„opustitev spravila“ pomeni stanje, ko se na zadevnem območju med običajnim proizvodnim postopkom ne pridobijo tržni proizvodi. Vendar se uničenje proizvoda zaradi podnebnih razmer ali bolezni ne obravnava kot opustitev spravila.
2. Zeleno obiranje in opustitev spravila dopolnjujeta običajne postopke gojenja ter se od njih razlikujeta.
Člen 85
Pogoji za uporabo zelenega obiranja in opustitev spravila
1. Države članice v zvezi z zelenim obiranjem in opustitvijo spravila:
(a)
sprejmejo podrobne določbe o izvajanju ukrepov, vključno z določbami o predhodnih obvestilih o opustitvi spravila in zelenem obiranju, njihovi vsebini in rokih, znesku nadomestila, ki ga je treba plačati, ter o izvajanju ukrepov, vključno s seznamom proizvodov, ki izpolnjujejo pogoje za ukrepe;
(b)
sprejmejo določbe za zagotovitev, da izvajanje teh ukrepov ne povzroči nobenega negativnega vpliva na okolje ali fitosanitarnih posledic;
(c)
preverijo, če se ukrepi izvajajo pravilno, vključno glede na določbe iz točk (a) in (b), in kadar ni tako, ne odobrijo uporabe ukrepov.
2. Organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev predhodno uradno obvestijo pristojne organe države članice o vsakem načrtovanem zelenem obiranju ali opustitvi spravila s pisnim telekomunikacijskim ali elektronskim sporočilom.
V prvo obvestilo za določeno leto in določen proizvod se vključi analiza, ki temelji na pričakovanih razmerah na trgu, ki upravičijo zeleno obiranje kot ukrep za preprečevanje krize.
3. Zeleno obiranje in opustitev spravila se ne uporabljata za isti proizvod in isto proizvodno območje v katerem koli danem letu ali v katerih koli dveh zaporednih letih.
4. Zneski nadomestil za zeleno obiranje in opustitev spravila, ki vključujejo prispevke Unije in organizacij proizvajalcev, so izplačila na hektar, ki jih določijo države članice v skladu z odstavkom 1(a):
(a)
na ravni, s katero je mogoče pokriti le dodatne stroške, ki nastanejo zaradi izvajanja ukrepa, ob upoštevanju okoljskega in fitosanitarnega upravljanja, ki je potrebno za usklajevanje z določbami iz odstavka 1(b); ali
(b)
na ravni, ki ne krije več kot 90 % najvišje ravni podpore za umike s trga iz člena 79.
Oddelek 4
Promocija in obveščanje
Člen 86
Izvajanje ukrepov za promocijo in obveščanje
1. Države članice sprejmejo podrobne določbe o izvajanju ukrepov za promocijo in obveščanje. Navedene določbe omogočajo hitro izvajanje ukrepov, če je potrebno.
2. Dejavnosti na podlagi ukrepov za promocijo in obveščanje se izvajajo poleg drugih obstoječih dejavnosti za promocijo in obveščanje, ki jih izvajajo zadevne organizacije proizvajalcev in niso v zvezi s preprečevanjem kriz in kriznim upravljanjem.
Oddelek 5
Strokovno usposabljanje
Člen 87
Izvajanje ukrepov usposabljanja
Države članice sprejmejo podrobne določbe za izvajanje ukrepov usposabljanja.
Oddelek 6
Zavarovanje pridelkov
Člen 88
Namen ukrepov za zavarovanje pridelkov
Ukrepe za zavarovanje pridelkov izvaja organizacija proizvajalcev, ki zagotavlja zavarovanje prihodkov proizvajalcev in kritje tržnih izgub, ki jih ima organizacija proizvajalcev in/ali njeni člani, če jih prizadenejo naravne nesreče, podnebne razmere in morebitni izbruhi bolezni ali napadi škodljivcev.
Člen 89
Izvajanje ukrepov za zavarovanje pridelkov
1. Države članice sprejmejo podrobne določbe o izvajanju ukrepov za zavarovanje pridelkov, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo, da ukrepi za zavarovanje pridelkov ne izkrivijo konkurence na zavarovalniškem trgu.
2. Države članice lahko zagotovijo dodatna nacionalna sredstva za podporo ukrepov za zavarovanje pridelkov, ki prejemajo sredstva iz operativnega sklada. Vendar skupna javna podpora za zavarovanje pridelkov ne sme presegati:
(a)
80 % stroškov zavarovalnih premij, ki jih vplačujejo proizvajalci za zavarovanje pred izgubami zaradi slabih vremenskih razmer, ki se lahko izenačijo z naravnimi nesrečami;
(b)
50 % stroškov zavarovalnih premij, ki jih vplačajo pridelovalci za zavarovanje pred:
(i)
izgubami iz točke (a) in drugimi izgubami zaradi neugodnih vremenskih dogodkov; ter
(ii)
izgubami, ki so jih povzročile živalske ali rastlinske bolezni ali napadi škodljivcev.
Mejna vrednost iz točke (b) prvega pododstavka se uporablja, tudi če je operativni sklad sicer upravičen do 60-odstotne finančne podpore Unije v skladu s členom 103d(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
3. Ukrepi za zavarovanje pridelkov ne zajemajo zavarovalnin, ki proizvajalcem nadomestijo več kot 100 % izgube prihodka, ob upoštevanju kakršnega koli nadomestila, ki ga prejmejo proizvajalci iz drugih podpornih programov v zvezi z zavarovanim tveganjem.
4. V tem členu imajo „slabe vremenske razmere, ki jih lahko izenačimo z naravnimi nesrečami“ enak pomen kot v členu 2(8) Uredbe Komisije (ES) št. 1857/2006 (13).
Oddelek 7
Podpora za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov
Člen 90
Pogoji za podporo za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov
1. Države članice sprejmejo podrobne določbe za podporo za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov.
2. Podpora za administrativne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov obsega tako prispevek Unije kot prispevek organizacije proizvajalcev. Skupni znesek podpore za administrativne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov ne sme preseči naslednjih deležev prispevka organizacije proizvajalcev v vzajemni sklad v prvem, drugem in tretjem letu njegovega delovanja:
(a)
10 %, 8 % oziroma 4 % v državah članicah, ki so pristopile k Evropski uniji 1. maja 2004 ali pozneje,
(b)
5 %, 4 % oziroma 2 % v ostalih državah članicah.
3. Organizacija proizvajalcev lahko podporo iz odstavka 2 prejme samo enkrat in samo v prvih treh letih delovanja sklada. Kadar organizacija proizvajalcev prosi zgolj za podporo v drugem ali tretjem letu delovanja sklada, je podpora:
(a)
8 % oziroma 4 % v državah članicah, ki so pristopile k Evropski uniji 1. maja 2004 ali pozneje;
(b)
4 % oziroma 2 % v ostalih državah članicah.
4. Države članice lahko določijo zgornje meje za zneske, ki jih lahko prejme organizacija proizvajalcev kot podporo za upravne stroške ustanavljanja vzajemnih skladov.
POGLAVJE IV
Nacionalna finančna pomoč
Člen 91
Stopnja organiziranosti proizvajalcev
1. Za namene člena 103e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 se stopnja organiziranosti proizvajalcev v regiji države članice izračuna kot vrednost proizvodnje sadja in zelenjave, ki je bila pridobljena v tej regiji in ki jo organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev in skupine proizvajalcev dajo na trg, deljena s skupno vrednostjo proizvodnje sadja in zelenjave, ki je bila pridobljena v regiji.
2. Stopnja organiziranosti proizvajalcev v regiji države članice se šteje kot posebno nizka, če je povprečna stopnja, ki se v skladu z odstavkom 1 izračuna za zadnja tri leta, za katera so na voljo podatki, nižja od 20 %.
Do državne finančne pomoči je upravičena samo pridelava sadja in zelenjave v regiji iz tega člena. Za namene tega poglavja se regija šteje kot poseben del ozemlja države članice zaradi svojih upravnih, zemljepisnih ali gospodarskih značilnosti.
Člen 92
Odobritev plačila nacionalne finančne pomoči
1. Države članice predložijo Komisiji zahtevo za odobritev plačila nacionalne finančne pomoči v skladu s členom 103e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 za operativne programe, ki se izvedejo v katerem koli danem koledarskem letu, do 31. januarja navedenega leta.
Zahtevi se priložijo dokazi, da je stopnja organiziranosti proizvajalcev v zadevni regiji še posebno nizka, kot to opredeljuje člen 91 te uredbe, in da so do pomoči upravičeni samo proizvodi iz sektorja sadja in zelenjave, pridelani v navedeni regiji, kot tudi podatki o zadevnih organizacijah proizvajalcev, zadevni znesek pomoči ter delež finančnih prispevkov na podlagi člena 103b(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
2. Komisija odobri ali zavrne zahtevo v treh mesecih po predložitvi. Če Komisija v tem obdobju ne odgovori, se zahteva šteje za odobreno.
Če je zahteva nepopolna, se trimesečno obdobje ukine, država članica pa se obvesti o ugotovljeni neskladnosti. Ukinitev začne veljati od dne, ko je država članica obveščena o ukinitvi, in traja do prejema popolne zahteve.
Člen 93
Spremembe operativnega programa
Organizacija proizvajalcev, ki želi zaprositi za nacionalno finančno pomoč, po potrebi spremeni svoj operativni program v skladu s členom 65 ali 66.
Člen 94
Zahtevek za nacionalno finančno pomoč in njeno plačilo
1. Organizacije proizvajalcev vložijo zahtevek za nacionalno finančno pomoč, ki jo plačajo države članice v skladu s členoma 69 in 70.
2. Države članice lahko sprejmejo dodatna pravila o plačilu nacionalne finančne pomoči, vključno z možnostjo predplačil in delnih plačil.
Člen 95
Nadomestilo Unije za nacionalno finančno pomoč
1. Države članice za nadomestilo Unije za odobreno nacionalno finančno pomoč, ki se plača organizacijam proizvajalcev, lahko vložijo zahtevek pred 1. januarjem v drugem letu, ki sledi letu izvajanja programa.
Zahtevku se priložijo dokazi, da so bili pogoji iz člena 103e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 izpolnjeni v treh od prejšnjih štirih let, ter podatki o zadevnih organizacijah proizvajalcev, znesek plačane pomoči in opis operativnega sklada z razdelitvijo na skupni znesek, prispevke Unije, države članice (nacionalna finančna pomoč) ter organizacije proizvajalcev in članov.
2. Komisija sprejme sklep o odobritvi ali zavrnitvi zahteve. Zahteva se zavrne, če ni skladna s pravili o odobritvi in povračilih nacionalne finančne pomoči, ali če država članica, ki je predložila zahtevo, ni spoštovala pravil o organizacijah proizvajalcev, operativnem skladu in operativnih programih iz te uredbe ali iz Uredbe (ES) 1234/2007.
3. Če je bilo nadomestilo Unije za pomoč odobreno, se upravičeni izdatki sporočijo Komisiji v skladu s postopkom iz člena 5 Uredbe Komisije (ES) št. 883/2006 (14).
4. Delež nadomestila Unije za nacionalno finančno pomoč ne sme preseči 60 % nacionalne finančne pomoči, dodeljene organizaciji proizvajalcev.
POGLAVJE V
Splošne določbe
Oddelek 1
Poročila in spremembe
Člen 96
Poročila skupin proizvajalcev in organizacij proizvajalcev
1. Skupine proizvajalcev in organizacije proizvajalcev morajo na zahtevo pristojnega organa države članice predložiti vse ustrezne informacije, ki so potrebne za pripravo letnega poročila iz člena 97(b).
2. Organizacije proizvajalcev predložijo letna poročila o izvajanju operativnih programov, ki so priložena zahtevkom za pomoč.
Ta poročila se nanašajo na:
(a)
operativne programe, ki so bili izvedeni v predhodnem letu;
(b)
glavne spremembe operativnih programov; ter
(c)
razhajanja med ocenjenim in zahtevanim zneskom pomoči.
3. Za vsak operativni program, ki se izvaja, letno poročilo vsebuje:
(a)
dosežke in rezultate operativnega programa, po potrebi na podlagi splošnih kazalnikov dosežkov in rezultatov iz Priloge VIII, ter, kadar je ustrezno, dodatnih kazalnikov dosežkov in rezultatov iz nacionalne strategije; ter
(b)
povzetek glavnih težav, ki so se pojavile pri upravljanju programa in katerih koli ukrepov, sprejetih za zagotovitev kakovosti in učinkovitosti izvajanja programa.
Kadar je to primerno, se v letnem poročilu v skladu z nacionalno strategijo in členom 103c(5) Uredbe (ES) št. 1234/2007 določi, kateri učinkoviti zaščitni ukrepi so vzpostavljeni za zaščito okolja pred mogočimi povečanimi pritiski zaradi naložb, ki jih podpira operativni program.
4. Za končno leto izvajanja operativnega programa končno poročilo nadomesti letno poročilo iz odstavka 1.
Končna poročila morajo prikazati, v kakšnem obsegu so bili izpolnjeni zastavljeni programski cilji. Vsebujejo razlago sprememb dejavnosti in/ali metod ter opredelitev dejavnikov, ki so prispevali k uspešnosti ali neuspešnosti izvajanja programa in se upoštevajo ali se bodo upoštevali pri pripravi poznejših operativnih programov ali pri spreminjanju obstoječih.
5. Ne glede na posebne določbe iz te uredbe, ki urejajo primere, ko skupina proizvajalcev ali organizacija proizvajalcev ne obvesti države članice, kot zahteva ta uredba ali Uredba (ES) št. 1234/2007, ali ko je uradno obvestilo neustrezno glede na objektivna dejstva v državi članici, država članica odloži predhodno priznanje skupine proizvajalcev ali priznanje organizacije proizvajalcev, dokler uradno obvestilo ni ustrezno.
Države članice vključijo podatke o teh primerih v letno poročilo iz člena 97(b) te uredbe.
Člen 97
Uradna obvestila držav članic o organizacijah proizvajalcev, združenjih organizacij proizvajalcev in skupinah proizvajalcev
Države članice obvestijo Komisijo o naslednjih informacijah in dokumentaciji:
(a)
do 31. januarja v katerem koli letu o skupnem znesku operativnih skladov, ki so bili tisto leto odobreni za vse operativne programe. V uradnem obvestilu sta navedena celoten znesek operativnih skladov in celoten znesek pomoči Unije, ki je bil zagotovljen za te sklade. Ti podatki se dodatno razdelijo glede na zneske za ukrepe preprečevanja in upravljanja kriz ter druge ukrepe;
(b)
do 15. novembra v katerem koli letu o letnem poročilu o organizacijah proizvajalcev, združenjih organizacij proizvajalcev in skupinah proizvajalcev in operativnih skladih, operativnih programov in načrtih za priznanje, ki so potekali v preteklem letu. Letno poročilo zajema zlasti podatke iz Priloge XIV;
(c)
do 31. januarja v katerem koli letu, o finančnem znesku, ki ustreza letnemu izvajanju načrtov za priznanje, ki potekajo v zadevnem letu. Navesti je treba odobrene ali ocenjene zneske. Uradno obvestilo mora za vsako posamezno skupino proizvajalcev vsebovati naslednje informacije:
(i)
skupni znesek letnega obdobja izvajanja načrta za priznanje, prispevkov Unije, držav članic in skupin proizvajalcev in/ali članov skupin proizvajalcev;
(ii)
razčlenitev med pomočjo, navedeno v tem vrstnem redu v členu 103a(1)(a) in (b) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Člen 98
Uradna obvestila držav članic o proizvodnih cenah sadja in zelenjave na notranjem trgu
1. Pristojni organi držav članic vsako sredo do 12. ure opoldne (po bruseljskem času) za vsak tržni dan obvestijo Komisijo o povprečju zabeleženih cen sadja in zelenjave, trženih na reprezentativnih trgih, ki so navedeni v delu A Priloge XV.
V primeru sadja in zelenjave, ki ju zajema splošni standard trženja, je treba priglasiti zgolj cene proizvodov, ki ustrezajo temu standardu, medtem ko se cene proizvodov, ki jih zajema posebni standard trženja, nanašajo zgolj na proizvode iz razreda I.
Priglašene cene morajo biti franko obrat za pakiranje, sortirane, pakirane, in, kjer je primerno, navedene na paletah in izražene v evrih na 100 kilogramov neto teže.
Če so podatki na voljo, države članice priglasijo cene, ki ustrezajo tipom in sortam proizvodov, velikostim in/ali predstavitvam, navedenim v delu A Priloge XV. Kjer se zabeležene cene nanašajo na druge tipe, sorte, velikosti in/ali predstavitve, ki niso navedeni v delu A Priloge XV, pristojni organi držav članic Komisijo uradno obvestijo o tipih, sortah, velikostih in/ali predstavitvah proizvodov, katerim ustrezajo cene.
2. Države članice ugotovijo reprezentativne trge na področju proizvodnje zadevnega sadja in zelenjave, in sicer na podlagi transakcij, ki so bile izvedene na fizično ugotovljivih trgih, kot so veleprodajni trgi, dražbe ali drugi fizični kraji, na katerih ponudba ustreza povpraševanju, ali na podlagi neposrednih transakcij med proizvajalci, vključno z organizacijami proizvajalcev, in posameznimi kupci, kot so trgovci na debelo, trgovci, dostavni centri ali drugi ustrezni nosilci dejavnosti. Reprezentativne trge je mogoče ugotoviti tudi na podlagi kombinacije transakcij, ki so bile izvedene na fizično ugotovljivih trgih, in neposrednih transakcij.
3. Pristojni organi držav članic lahko Komisijo prostovoljno uradno obvestijo o proizvodnih cenah sadja in zelenjave in drugih proizvodih, ki so našteti v delu B Priloge XV.
4. Priglasitve cen v skladu z odstavkom 3 se opravijo skladno s smernicami, ki jih sprejme in javno objavi Komisija po metodah, ki se ji zdijo primerne.
Oddelek 2
Pregledi
Člen 99
Enoten identifikacijski sistem
Države članice zagotovijo, da se enoten identifikacijski sistem uporablja v zvezi z vsemi zahtevki za pomoč, ki jih je vložila ista organizacija ali skupina proizvajalcev. Ta identifikacija je združljiva s sistemom za registracijo identitete iz člena 15(1)(f) Uredbe Sveta (ES) št. 73/2009 (15).
Člen 100
Postopki predložitve
Države članice ne glede na posebne določbe v tej uredbi zagotovijo ustrezne postopke za vložitev zahtevkov za pomoč, zahtevkov za priznanje ali odobritev operativnega programa ter zahtevkov za plačilo.
Člen 101
Vzorčenje
Države članice zagotovijo, če je to potrebno za izvajanje pregledov na podlagi vzorčenja, da pregledi ustrezajo zadevnemu ukrepu glede narave in pogostnosti ter na podlagi analize tveganja.
Člen 102
Administrativni pregledi
Opravijo se upravni pregledi vseh zahtevkov za pomoč ali plačilo; ti pregledi zajemajo vse mogoče in primerne sestavne dele. Postopki zahtevajo evidentiranje opravljenih dejavnosti, rezultatov preverjanja in sprejetih ukrepov v zvezi z neskladji.
Člen 103
Pregledi na kraju samem
1. Vsak pregled na kraju samem se opiše v poročilu o pregledu, da se omogoči pregled podrobnosti o izvedenih pregledih. Poročilo še zlasti navaja:
(a)
shemo pomoči in pregledane zahtevke;
(b)
navzoče osebe;
(c)
pregledane dejavnosti, ukrepe in dokumente; in
(d)
rezultate pregledov.
2. Upravičencu se lahko omogoči, da podpiše poročilo in s tem potrdi svojo navzočnost pri pregledu ter doda svoje pripombe. Če se ugotovijo nepravilnosti, lahko upravičenec prejme kopijo poročila o pregledu.
3. Pregledi na kraju samem se lahko predhodno napovejo, če zaradi tega ni ogrožen namen pregleda. Predhodno napoved je treba omejiti na najkrajši potreben čas.
4. Kadar je to mogoče, je treba sočasno izvesti preglede na kraju samem iz te uredbe ter druge preglede iz prava Unije glede kmetijskih subvencij.
Člen 104
Dodelitev priznanja in odobritev operativnih programov
1. Države članice pred priznanjem organizacije proizvajalcev v skladu s členom 125b(2)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 opravijo pregled na kraju samem pri organizaciji proizvajalcev, da preverijo usklajenost s pogoji za priznanje.
2. Pristojni organ države članice pred odobritvijo operativnega programa v skladu s členom 64 preveri z vsemi primernimi sredstvi, vključno s pregledi na kraju samem, operativni program, predložen za odobritev, in zahtevke za spremembo, če je primerno. Ti pregledi zlasti zadevajo:
(a)
točnost informacij iz člena 59(a), (b) in (e), ki se vključijo v osnutek operativnega programa;
(b)
skladnost ciljev programov s členom 103c Uredbe (ES) št. 1234/2007 ter z nacionalnim okvirom in strategijo;
(c)
upravičenost ukrepov ter upravičenost predlaganih izdatkov;
(d)
skladnost in strokovno kakovost programov, utemeljenost ocen in načrt pomoči ter načrtovanje njegovega izvajanja. S pregledi se preverja, ali so bili določeni izmerljivi cilji, da se lahko spremljajo dosežki, in ali je določene cilje mogoče doseči z izvajanjem predlaganih ukrepov, ter
(e)
skladnost dejavnosti, za katere se zahteva pomoč, z veljavnimi nacionalnimi pravili in pravom Unije zlasti, in kadar je primerno, glede javnih naročil, državne pomoči in ostalih ustreznih obveznih standardov, ki jih določa nacionalna zakonodaja, nacionalni okvir ali nacionalna strategija.
Člen 105
Upravni pregledi zahtevkov za pomoč za operativne programe
1. Države članice pred odobritvijo pomoči izvedejo upravne preglede vseh zahtevkov za pomoč, ki se dopolnijo s pregledi na kraju samem z vzorčenjem, kot je določeno v členu 106.
2. Upravni pregledi zahtevkov za pomoč vključujejo zlasti, in če je za predloženi zahtevek primerno, preverjanje:
(a)
letnega ali po potrebi končnega poročila s priloženim zahtevkom v zvezi z izvajanjem operativnega programa;
(b)
vrednosti tržne proizvodnje, prispevkov za operativni sklad in nastalih izdatkov;
(c)
dobave proizvodov in storitev ter pristnosti izdatkov, ki se uveljavljajo;
(d)
skladnosti opravljenih dejavnosti z dejavnostmi, odobrenimi za operativni program;
(e)
upoštevanja finančnih ali drugih določenih mejnih vrednosti.
3. Izdatki, nastali na podlagi operativnega programa, se dokažejo z računi in dokaznimi dokumenti o izvršenih plačilih, kot so bančni izpiski. Kadar to ni mogoče, se plačila dokažejo z dokumenti, ki imajo enako dokazno vrednost. Uporabljeni računi se izstavijo na ime organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev ali na ime odvisne družbe v stanju iz člena 50(9), ali na podlagi dovoljenja države članice na ime enega ali več članov, ki so proizvajalci. Vendar se, kjer je ustrezno, ob upoštevanju stroškov dela, kot so navedeni v Prilogi IX (2)(b), računi izstavijo na ime organizacije proizvajalcev, združenja organizacije proizvajalcev ali odvisne družbe v stanju iz člena 50(9).
Člen 106
Pregledi na kraju samem za zahtevke za pomoč za operativne programe
1. Države članice v zvezi s preverjanjem zahtevka za pomoč iz člena 69(1) izvedejo preglede na kraju samem v prostorih organizacij proizvajalcev za zagotovitev skladnosti s pogoji za dodelitev pomoči ali preostanka pomoči v zadevnem letu.
Ti pregledi zadevajo zlasti:
(a)
skladnost z merili za priznanje v zadevnem letu;
(b)
uporabo operativnega sklada v danem letu, vključno s prijavljenimi izdatki iz zahtevkov za predplačila ali delna plačila, vrednostjo tržne proizvodnje, prispevki v operativni sklad in prijavljenimi izdatki na podlagi računovodskih ali drugih dokumentov;
(c)
preglede druge stopnje za stroške umikov s trga ter zelenega obiranja in opustitve spravila.
2. Pregledi iz odstavka 1 vsako leto vključijo znaten vzorec zahtevkov. Vzorec predstavlja najmanj 30 % celotnega zneska zaprošene pomoči v državah članicah z več kot desetimi priznanimi organizacijami proizvajalcev. V nasprotnem primeru se vsako organizacijo proizvajalcev obišče vsaj enkrat na tri leta.
Pred plačilom pomoči ali preostanka pomoči, ki se nanaša na zaključno leto operativnega programa, se v vsaki organizaciji proizvajalcev opravi vsaj en pregled.
3. Rezultati pregledov na kraju samem se ocenijo, da se ugotovi, ali so težave, ki so se pojavile, sistematske narave in pomenijo tveganje za druge podobne dejavnosti, upravičence ali druge organe. V oceni se ugotovijo tudi vzroki takega stanja, morebitni nadaljnji pregled in potrebni popravni ter preventivni ukrepi.
Če pregledi razkrijejo precejšnje nepravilnosti v regiji ali delu regije ali v določeni organizaciji proizvajalcev, država članica opravi dodatne preglede med zadevnim letom in poveča odstotek ustreznih zahtevkov, ki jih je treba pregledati v naslednjem letu.
4. Država članica presodi, katere organizacije proizvajalcev je treba pregledati na podlagi analize tveganja.
Analiza tveganja upošteva zlasti:
(a)
višino pomoči,
(b)
ugotovitve pregledov iz prejšnjih let,
(c)
naključni element, in
(d)
ostale parametre, ki jih določijo države članice.
Člen 107
Pregledi na kraju samem za ukrepe operativnih programov
1. Države članice s pregledi na kraju samem v zvezi z ukrepi operativnih programov preverijo zlasti:
(a)
izvajanje dejavnosti iz operativnega programa;
(b)
skladnost izvajanja ali načrtovanega izvajanja dejavnosti z odobreno uporabo iz operativnega programa;
(c)
za ustrezno število stroškovnih postavk, da sta narava in časovna razporeditev zadevnih izdatkov skladna s pravom Unije in ustrezata odobrenim specifikacijam dejavnosti;
(d)
da je mogoče nastale izdatke dokazati z računovodskimi ali drugimi dokumenti; in
(e)
vrednost tržne proizvodnje.
2. Vrednost tržne proizvodnje se preveri na podlagi finančnega računovodskega sistema, kot je revidiran in certificiran v skladu z nacionalno zakonodajo.
Zato se lahko države članice odločijo, da se izjava o vrednosti tržne proizvodnje potrdi na enak način kot finančni računovodski podatki.
Preverjanje izjave o vrednosti tržne proizvodnje se lahko izvede pred vložitvijo ustreznega zahtevka za pomoč. Izvede se najkasneje pred izplačilom pomoči.
3. Pregledi na kraju samem vključujejo obisk dejavnosti ali organizatorja dejavnosti, če je dejavnost nematerialna, razen v izjemnih okoliščinah. Vsaj en obisk dejavnosti za preverjanje izvajanja je potreben zlasti pri dejavnostih na posameznih gospodarstvih, zajetih v vzorec iz člena 106(2).
Države članice se lahko odločijo, da ne bodo opravile takšnih obiskov za manjše ukrepe, ali kadar menijo, da obstaja majhno tveganje, da pogoji za prejem pomoči niso izpolnjeni ali da dejavnost v resnici ni bila izvedena. Ta odločitev in njena utemeljitev se zabeležita.
4. Pregledi na kraju samem zajemajo vse obveznosti in zaveze organizacije proizvajalcev ali njenih članov, ki se lahko preverijo med obiskom.
5. Le pregledi, ki izpolnjujejo vse zahteve iz tega člena, se upoštevajo pri pogostnosti preverjanja iz člena 106(2).
Člen 108
Pregledi prve stopnje za umike s trga
1. Države članice opravljajo preglede prve stopnje za umike s trga v vsaki organizaciji proizvajalcev; sestavljeni so iz pregleda dokumentov in preverjanja identitete ter fizičnega pregleda, po potrebi z vzorčenjem, mase proizvodov, umaknjenih s trga, in preverjanja skladnosti s členom 76 v skladu s postopki iz poglavja II naslova II. Pregled se opravi po prejemu uradnega obvestila iz člena 78(1) v časovnih rokih v skladu s členom 78(2).
2. Pregledi prve stopnje iz odstavka 1 zajemajo 100 % količine proizvodov, umaknjenih s trga. Na koncu tega pregleda se proizvodi, umaknjeni s trga, razen tistih, ki so namenjeni za prosto razdelitev, denaturirajo ali prodajo predstavnikom predelovalne industrije pod nadzorom pristojnih organov po pogojih, ki jih določi država članica v skladu s členom 80.
3. Z odstopanjem od odstavka 2 kadar so proizvodi namenjeni za prosto razdelitev, lahko države članice preverijo manjši odstotek od odstotka iz odstavka 2 tega člena, če ta ni manjši od 10 % zadevnih količin v tržnem letu katere koli organizacije proizvajalcev. Pregled se lahko izvede v prostorih organizacije proizvajalcev in/ali v krajih prejemnikov proizvodov. Če se pri preverjanju odkrijejo znatne nepravilnosti, pristojni organi države članice opravijo dodatne preglede.
Člen 109
Pregledi druge stopnje za umike s trga
1. Države članice v okviru pregledov iz člena 106 izvedejo preglede druge stopnje za umike s trga.
Države članice določijo merila za analizo in vrednotenje tveganja katere koli organizacije proizvajalcev, ki izvaja neustrezne umike s trga. Navedena merila se med drugim navezujejo na ugotovitve predhodnih pregledov prve in druge stopnje in na to, ali ima organizacija proizvajalcev obliko postopka zagotavljanja kakovosti ali ne. Navedena merila uporabijo za določitev najmanjšega števila pregledov druge stopnje za vsako organizacijo proizvajalcev.
2. Pregledi iz odstavka 1 zajemajo preglede na kraju samem v prostorih organizacij proizvajalcev in prejemnikov proizvodov, umaknjenih s trga, da bi se prepričali, da so bili vsi pogoji za izplačilo pomoči Unije izpolnjeni. Ti pregledi vključujejo:
(a)
posebne evidence zalog in računovodske evidence, ki jih morajo voditi organizacije proizvajalcev pri enem ali več umikih s trga v zadevnem tržnem letu;
(b)
preverjanje količin, danih v promet, kakor je navedeno v zahtevkih za pomoč, pregledovanje zlasti evidence zalog in računovodske evidence, računov in, po potrebi, njihovo verodostojnost, s čimer se zagotovi, da se izjave ujemajo z računovodskimi in/ali davčnimi podatki zadevnih organizacij proizvajalcev;
(c)
preverjanje pravilnosti računov, zlasti verodostojnosti čistih prejemkov organizacij proizvajalcev, kot so prijavljeni v njihovih zahtevkih za plačilo, in sorazmernosti vseh stroškov umikov s trga, s čimer se zagotovi točnost teh zneskov; in
(d)
preglede namenskosti proizvodov, umaknjenih s trga, kakor je navedeno v zahtevkih za plačilo, in preglede ustrezne denaturacije, s katerimi se zagotovi, da so organizacije proizvajalcev in prejemniki ravnali v skladu s to uredbo.
3. Pregledi iz odstavka 2 se izvajajo v prostorih zadevnih organizacij proizvajalcev in prejemnikov, povezanih s temi organizacijami. Vsak pregled vključuje vzorec, ki predstavlja najmanj 5 % količin, ki jih je organizacija proizvajalcev umaknila s trga v tržnem letu.
4. Posebna evidenca zalog in računovodska evidenca iz odstavka 2(a) za vsak proizvod, umaknjen s trga, prikazujeta naslednja gibanja, izražena v količinah:
(a)
proizvodnje članov organizacije proizvajalcev in članov drugih organizacij proizvajalcev v skladu s členom 125a(2)(b) in (c) Uredbe (ES) št. 1234/2007;
(b)
prodaje organizacije proizvajalcev, ki so razčlenjene po proizvodih, pripravljenih za trg svežih proizvodov in drugih vrst proizvodov (vključno s surovinami za predelavo); in
(c)
proizvodov, umaknjenih s trga.
5. Pregledi namembnega kraja proizvodov iz odstavka 4(c) vključujejo zlasti:
(a)
vzorčno pregledovanje posameznih računovodskih izkazov, ki jih vodijo prejemniki, in po potrebi preverjanje, da se ti ujemajo z računovodskimi izkazi, predpisanimi z nacionalno zakonodajo; in
(b)
preglede skladnosti z ustreznimi okoljskimi zahtevami.
6. Če se med pregledi druge stopnje odkrijejo znatne nepravilnosti, pristojni organi države članice opravijo podrobnejše preglede druge stopnje za zadevno tržno leto in povečajo število pregledov druge stopnje v prostorih zadevne organizacije proizvajalcev ali njihovih združenj v naslednjem tržnem letu.
Člen 110
Zeleno obiranje in opustitev spravila
1. Države članice pred postopkom zelenega obiranja s pregledom na kraju samem preverijo, da zadevni proizvodi niso poškodovani in da je zadevno območje dobro vzdrževano. Države članice po zelenem obiranju preverijo, ali je bilo spravilo pridelka opravljeno na celotnem območju in je bil pridelek denaturiran.
Po koncu obdobja spravila pridelkov države članice preverijo zanesljivost analize na podlagi pričakovanih razmer na trgu iz člena 85(2). Analizirajo tudi mogoče razlike med pričakovanimi in dejanskimi razmerami na trgu.
2. Države članice pred postopkom opustitve spravila s pregledom na kraju samem zagotovijo, da je zadevno območje dobro vzdrževano, da se ni izvedlo nobeno delno spravilo pridelka ter da je proizvod dobro razvit ter na splošno zdrav, zadovoljiv in tržne kakovosti.
Države članice zagotovijo, da se proizvodnja denaturira. Če to ni mogoče, s pregledom ali pregledi na kraju samem v obdobju spravila pridelka zagotovijo, da se spravilo ne izvede.
3. Smiselno se uporablja člen 109(1), (2), (3) in (6).
Člen 111
Pregledi pred odobritvijo načrtov za priznanje skupin proizvajalcev
1. Države članice pred odobritvijo načrta za priznanje skupine proizvajalcev v skladu s členom 125e(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007 opravijo preglede na kraju samem pri pravni osebi ali jasno opredeljenem delu pravne osebe.
2. Država članica preveri z vsemi primernimi sredstvi, vključno s pregledi na kraju samem:
(a)
točnost podatkov v načrtu za priznanje;
(b)
ekonomsko doslednost in tehnično kakovost načrta, utemeljenost ocen ter načrtovanje njegovega izvajanja;
(c)
upravičenost ukrepov ter upravičenost in primernost predlaganih izdatkov; in
(d)
skladnost postopkov, za katere se zahteva pomoč, z veljavnim nacionalnim pravom in pravom Unije zlasti z določbami glede javnih naročil, državne pomoči in ostalih ustreznih obveznih standardov, ki jih določa nacionalna zakonodaja, nacionalni okvir ali nacionalna strategija.
Člen 112
Pregledi zahtevkov skupin proizvajalcev za pomoč
1. Države članice pred odobritvijo plačila izvedejo upravne preglede vseh zahtevkov za pomoč, ki so jih vložile skupine proizvajalcev, in preglede na kraju samem z vzorčenjem.
2. Države članice po vložitvi zahtevka za pomoč iz člena 45 izvedejo preglede na kraju samem pri skupinah proizvajalcev za zagotovitev skladnosti s pogoji za dodelitev pomoči v zadevnem letu.
Ti pregledi zlasti zadevajo:
(a)
skladnost z merili za priznanje v zadevnem letu; in
(b)
vrednost tržne proizvodnje ter izvajanje ukrepov iz načrta za priznanje in nastale stroške.
3. Pregledi iz odstavka 2 vsako leto vključijo znaten vzorec zahtevkov. Vzorec predstavlja najmanj 30 % celotnega zneska pomoči.
Vse organizacije proizvajalcev se pregledajo vsaj enkrat vsakih pet let.
4. Člena 105 in 107 se uporabljata s potrebnimi spremembami.
Člen 113
Nadnacionalne organizacije proizvajalcev in nadnacionalna združenja organizacij proizvajalcev
1. Država članica, v kateri ima nadnacionalna organizacija proizvajalcev ali nadnacionalno združenje organizacij proizvajalcev svoj sedež, je v celoti odgovorna za organizacijo pregledov pri tej organizaciji ali združenju, zlasti glede operativnega programa in operativnega sklada, in po potrebi izvaja sankcije.
2. Ostale države članice, ki morajo zagotoviti upravno sodelovanje iz člena 28(2)(c) in člena 35(2)(c), izvajajo takšne upravne preglede in preglede na kraju samem, kot jih zahteva država članica iz odstavka 1 tega člena, ki ji tudi sporočajo rezultate. Upoštevajo vse roke, ki jih določi država članica iz odstavka 1.
3. Pravila, ki veljajo v državi članici iz odstavka 1, se uporabljajo za organizacijo proizvajalcev ter operativni program in sklad. Vendar v zvezi z okoljskimi in fitosanitarnimi vprašanji ter namensko uporabo umaknjenih proizvodov velja zakonodaja države članice, v kateri poteka proizvodnja.
Oddelek 3
Sankcije
Člen 114
Neupoštevanje meril za priznanje
1. Države članice organizaciji proizvajalcev odvzamejo priznanje, če je neupoštevanje meril za priznanje precejšnje in če nastane zaradi dejstva, da je organizacija proizvajalcev delovala namerno ali s hudo malomarnostjo.
Države članice organizaciji proizvajalcev priznanje odvzamejo zlasti, če neupoštevanje meril za priznanje zadeva:
(a)
kršitev zahtev iz členov 21 in 23, člena 26(1) in (2) ali člena 31 ali
(b)
položaj, ko vrednost tržne proizvodnje v dveh zaporednih letih pade pod mejo, ki jo določi država članica v skladu s členom 125b(1)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Odvzem priznanja v smislu tega odstavka začne veljati od datuma, ko niso bili izpolnjeni pogoji za priznanje v skladu s katero koli veljavno horizontalno zakonodajo na nacionalni ravni o rokih zastaranja.
2. Kadar se odstavek 1 ne uporablja, države članice organizaciji proizvajalcev začasno odvzamejo priznanje, če je neupoštevanje meril za priznanje precejšnje, vendar le začasno.
V obdobju začasnega odvzema priznanja se pomoč ne izplačuje. Začasni odvzem velja od datuma, ko se je izvedel pregled, do datuma, ko se izvede pregled, ki dokaže izpolnjevanje zadevnih meril.
Obdobje začasnega odvzema priznanja ne presega 12 mesecev. Če se zadevna merila po 12 mesecih ne izpolnijo, se priznanje odvzame.
Države članice lahko izvedejo plačila po poteku roka iz člena 70, kadar je to potrebno za uporabo tega odstavka. Vendar morajo biti ta poznejša plačila v vsakem primeru izvedena najpozneje 15. oktobra v drugem letu, ki sledi letu izvajanja programa.
3. V drugih primerih neupoštevanja meril za priznanje, ko se odstavka 1 in 2 ne uporabljata, države članice pošljejo opozorilno pismo, v katerem so navedeni morebitni popravni ukrepi. Države članice lahko zadržijo izplačila pomoči, dokler se popravni ukrepi ne sprejmejo.
Države članice lahko izvedejo plačila po poteku roka iz člena 70, kadar je to potrebno za uporabo tega odstavka. Vendar morajo biti ta poznejša plačila v vsakem primeru izvedena najpozneje 15. oktobra v drugem letu, ki sledi letu izvajanja programa.
Če se popravni ukrepi v 12 mesecih ne sprejmejo, se to obravnava kot resno neupoštevanje meril in se uporabi odstavek 2.
Člen 115
Goljufije
1. Če se ugotovi, da je organizacija proizvajalcev, združenje organizacij proizvajalcev ali skupina proizvajalcev storila dejanje goljufije v zvezi s pomočjo, ki jo obravnava Uredba (ES) št. 1234/2007, države članice ne glede na vse ostale kazni, ki se izvajajo na podlagi zakonodaje Unije in nacionalne zakonodaje:
(a)
odvzamejo priznanje organizaciji proizvajalcev, združenju organizacij proizvajalcev ali skupini proizvajalcev;
(b)
iz pomoči na podlagi zadevnega operativnega programa ali načrta za priznanje izključijo vse zadevne ukrepe ali dejavnosti in izterjajo vso morebitno pomoč, ki je za to dejavnost že bila izplačana; in
(c)
organizacijo proizvajalcev, združenje organizacij proizvajalcev ali skupino proizvajalcev izključijo iz pomoči na podlagi zadevnega operativnega programa ali načrta za priznanje v naslednjem letu.
2. Države članice organizaciji proizvajalcev, združenju organizacij proizvajalcev ali skupini proizvajalcev začasno odvzamejo priznanje ali odložijo izplačila, če obstaja sum, da je storila kaznivo dejanje goljufije v zvezi s pomočjo, ki jo obravnava Uredba (ES) št. 1234/2007.
Člen 116
Skupine proizvajalcev
1. Države članice sankcije in kazni iz člena 114 in/ali člena 117 smiselno uporabijo za načrte za priznanje.
2. Če se po koncu obdobja, ki ga država članica določi v skladu s členom 49(4), skupine proizvajalcev ne prizna kot organizacijo proizvajalcev, država članica poleg ukrepov iz odstavka 1 izterja:
(a)
100 % pomoči, izplačane skupini proizvajalcev, če je bil vzrok nepriznanja namerno ravnanje ali huda malomarnost skupine proizvajalcev; ali
(b)
50 % pomoči, izplačane skupini proizvajalcev, v vseh drugih primerih.
Člen 117
Operativni program
1. Plačila se izračunajo na podlagi tistega, kar velja za upravičeno.
2. Država članica preveri zahtevek za pomoč, ki ga prejme od upravičenca, in določi zneske, upravičene do podpore. Določi torej:
(a)
znesek, ki bi se izplačal upravičencu izključno na podlagi zahtevka;
(b)
znesek, ki ga plača upravičencu po pregledu upravičenosti zahtevka.
3. Če znesek, ki je izračunan na podlagi odstavka 2(a), za več kot 3 % presega znesek, izračunan na podlagi odstavka 2(b), se uporabi kazen. Znesek kazni je enak razliki med zneskoma, izračunanima na podlagi odstavka 2(a) in (b).
Vendar se kazen ne uporabi, če organizacija ali skupina proizvajalcev lahko dokaže, da ni odgovorna za vključitev neupravičenega zneska.
4. Odstavka 2 in 3 se smiselno uporabita za neupravičene izdatke, ugotovljene med pregledi na kraju samem ali nadaljnjimi pregledi.
5. Če se vrednost tržne proizvodnje prijavi in pregleda pred vložitvijo zahtevka za pomoč, se za prijavljene in pregledane vrednosti uporabijo za izračun zneskov v skladu z odstavkoma 2(a) oziroma (b).
Člen 118
Sankcije, ki sledijo pregledom prve stopnje za umike s trga
Če se po pregledu iz člena 108 ugotovijo nepravilnosti v zvezi s tržnimi standardi ali minimalnimi zahtevami iz člena 76, mora upravičenec:
(a)
plačati kazen v višini prispevka Unije, ki se izračuna na podlagi količin umaknjenih proizvodov, ki niso v skladu s tržnimi standardi ali minimalni zahtevami, če te količine pomenijo manj kot 10 % količin, prijavljenih v skladu s členom 78, za zadevni umik s trga;
(b)
plačati kazen v višini dvojnega prispevka Unije, če te količine pomenijo med 10 in 25 % prijavljenih količin; ali
(c)
plačati kazen v višini prispevka Unije za celotno prijavljeno količino v skladu s členom 78, če te količine presegajo 25 % prijavljene količine.
Člen 119
Ostale sankcije za organizacije proizvajalcev v zvezi s postopki umika s trga
1. Kazni iz člena 117 zajemajo pomoč, ki se zahteva v zvezi s postopki umika s trga, kot sestavni deli izdatkov za operativni program.
2. Izdatki za postopek umika s trga se obravnavajo kot neupravičeni, če proizvodi, ki se ne dajo v prodajo, niso bili namensko uporabljeni, kot je določila država članica v skladu s členom 80(1), ali je umik s trga ali namembni kraj negativno vplival na okolje ali povzročil negativne fitosanitarne posledice v nasprotju z določbami, sprejetimi v skladu s členom 80(1).
Člen 120
Sankcije za prejemnike umaknjenih proizvodov
Kadar se nepravilnosti, ki se pripisujejo prejemnikom proizvodov, umaknjenih s trga, odkrijejo med pregledi, opravljenimi v skladu s členoma 108 in 109, se uporabijo naslednje sankcije:
(a)
prejemniki niso več upravičeni do prejema umaknjenih proizvodov; in
(b)
prejemniki proizvodov, umaknjenih s trga, morajo povrniti vrednost prejetih proizvodov ter s tem povezane stroške sortiranja, pakiranja in prevoza v skladu s pravili, ki jih določijo države članice.
Sankcija, določena v točki (a), začne veljati takoj in traja vsaj eno tržno leto. Glede na resnost nepravilnosti se lahko podaljša.
Člen 121
Zeleno obiranje in opustitev spravila
1. Če se v zvezi z zelenim obiranjem ugotovi, da organizacija proizvajalcev ni izpolnila svojih obveznosti, plača nadomestilo v obliki kazni za površine, na katerih se obveznost ni spoštovala. Neizpolnjevanje obveznosti vključuje primere, ko:
(a)
država članica med preverjanji iz drugega pododstavka člena 110(1) ugotovi, da ukrep zelenega obiranja ni bil upravičen na podlagi analize pričakovanih razmer na trgu v zadevnem obdobju,
(b)
površina, prijavljena za zeleno obiranje, ni upravičena do zelenega obiranja ali
(c)
s površine ni bil pospravljen celoten pridelek ali proizvodnja ni denaturirana.
2. Če se v zvezi z opustitvijo spravila ugotovi, da organizacija proizvajalcev ni izpolnila svojih obveznosti, plača nadomestilo v obliki kazni za območja, na katerih se obveznost ni spoštovala. Neizpolnjevanje obveznosti vključuje primere, ko:
(a)
površina, prijavljena za opustitev spravila, ni upravičena do opustitve spravila,
(b)
se vseeno izvede delno ali celotno spravilo ali
(c)
se je pojavil negativni vpliv na okolje ali kakršne koli negativne fitosanitarne posledice, za katere je odgovorna organizacija proizvajalcev.
3. Kazni iz odstavkov 1 in 2 se uporabljajo poleg vseh kazni, ki so naložene v skladu s členom 117.
Člen 122
Oviranje pregleda na kraju samem
Zahtevek za pomoč se zavrne za zadevni delež izdatkov, če organizacija proizvajalcev, član ali ustrezni predstavnik ovira izvajanje pregleda na kraju samem.
Člen 123
Izplačilo izterjane pomoči in kazni
1. Organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev, skupine proizvajalcev ali drugi zadevni nosilci dejavnosti morajo povrniti neupravičeno izplačano pomoč skupaj z obrestmi, prav tako morajo plačati kazni, določene v tem oddelku.
Obresti se izračunajo:
(a)
na podlagi obdobja, ki preteče med plačilom in povračilom zneska s strani upravičenca;
(b)
na podlagi stopenj, ki jih na datum plačila neupravičenih zneskov Evropska centralna banka uporablja za svoje osnovne postopke refinanciranja in ki so objavljene v seriji C Uradnega lista Evropske unije, povečanih za tri odstotne točke.
2. Izterjana pomoč, obresti in naložene kazni se plačajo v Evropski kmetijski jamstveni sklad.
Člen 124
Uradna obvestila o nepravilnostih
Uporaba upravnih sankcij in kazni ter izterjava neupravičeno izplačanih zneskov iz tega oddelka ne posegata v uradno sporočanje nepravilnosti Komisiji v skladu z Uredbo Komisije št. 1848/2006 (16).
Oddelek 4
Spremljanje in vrednotenje operativnih programov in nacionalnih strategij
Člen 125
Skupni kazalniki uspešnosti
1. Nacionalne strategije in operativni programi se spremljajo ter vrednotijo, da se oceni napredek pri doseganju ciljev operativnih programov ter pri uspešnosti in učinkovitosti teh ciljev.
2. Napredek, uspešnost in učinkovitost se ocenijo z enotnimi kazalniki uspešnosti, določenimi v Prilogi VIII, na podlagi temeljnega položaja ter finančnega izvajanja, dosežkov, rezultatov in vpliva izvedenih operativnih programov.
3. Če država članica meni, da je ustrezno, nacionalna strategija določi omejen niz dodatnih kazalnikov, specifičnih za to strategijo, na podlagi nacionalnih in/ali regionalnih potreb, pogojev in ciljev, specifičnih za nacionalne operativne programe, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev. Vključijo se dodatni kazalniki v zvezi z okoljskimi cilji, ki niso vključeni v enotne kazalnike uspešnosti, če so na voljo.
Člen 126
Postopki spremljanja in vrednotenja v zvezi z operativnimi programi
1. Organizacije proizvajalcev zagotovijo spremljanje in vrednotenje operativnih programov na podlagi ustreznih kazalnikov iz niza enotnih kazalcev uspešnosti iz člena 125, in kadar je ustrezno, dodatnih kazalnikov iz nacionalne strategije.
V ta namen vzpostavijo sistem za zbiranje, zapisovanje in hrambo informacij, koristnih za niz teh kazalnikov.
2. Spremljanje je namenjeno ocenjevanju napredka pri doseganju posebnih ciljev, določenih za operativni program. Izvaja se na podlagi finančnih kazalnikov ter kazalnikov dosežkov in rezultatov. Rezultati spremljanja so namenjeni:
(a)
preverjanju kakovosti izvajanja programa;
(b)
ugotavljanju potrebe po prilagoditvi ali pregledu operativnega programa za doseganje ciljev programa ali izboljšanje upravljanja programa, vključno z njegovim finančnim upravljanjem;
(c)
zagotavljanju izpolnjevanja obveznosti poročanja v zvezi z izvajanjem operativnega programa.
Informacije v zvezi z rezultati dejavnosti spremljanja se vključijo v vsako letno poročilo, ki ga mora organizacija proizvajalcev v skladu s členom 96(1) predložiti nacionalnemu organu, pristojnemu za upravljanje nacionalne strategije.
3. Vrednotenje se izvede v obliki ločenega poročila o vmesnem vrednotenju.
Vmesno vrednotenje, ki se lahko izvaja s pomočjo specializiranega svetovalnega urada, je namenjeno preučevanju stopnje uporabe finančnih sredstev, učinkovitosti in uspešnosti operativnega programa ter ocenjevanju napredka v zvezi s splošnimi cilji programa. V ta namen se uporabijo splošni kazalniki uspešnosti na podlagi temeljnega položaja, rezultatov, in kadar je ustrezno, vplivov.
Po potrebi izvajanje vmesnega vrednotenja vključuje kakovostno oceno rezultatov in vpliva okoljskih ukrepov s ciljem:
(a)
preprečevanja erozije tal;
(b)
zmanjšanja uporabe in/ali boljšega upravljanja fitofarmacevtskih sredstev;
(c)
varstva habitatov in biotske raznovrstnosti; ali
(d)
ohranjanja pokrajine.
Rezultati vrednotenja se uporabijo:
(a)
za izboljšanje kakovosti operativnih programov, ki jih upravlja organizacija proizvajalcev;
(b)
za ugotavljanje potrebe po bistveni spremembi operativnega programa;
(c)
za zagotavljanje izpolnjevanja obveznosti poročanja v zvezi z izvajanjem operativnih programov; in
(d)
za pridobivanje spoznanj v zvezi z izboljšanjem kakovosti, učinkovitosti in uspešnosti prihodnjih operativnih programov, ki jih upravlja organizacija proizvajalcev.
Vmesno vrednotenje se izvaja med operativnim programom v času, ki omogoča upoštevanje rezultatov vrednotenja pri oblikovanju naslednjega operativnega programa.
Poročilo o vmesnem vrednotenju se priloži ustreznemu letnemu poročilu iz člena 96(1).
Člen 127
Postopki spremljanja in vrednotenja v zvezi z nacionalno strategijo
1. Spremljanje in vrednotenje nacionalne strategije se izvaja na podlagi ustreznih kazalnikov iz enotnega niza kazalnikov uspešnosti iz člena 125, in kadar je ustrezno, dodatnih kazalnikov iz nacionalne strategije.
2. Države članice vzpostavijo sistem za zbiranje, zapisovanje in hrambo informacij v elektronski obliki, ustrezni za sestavljanje kazalnikov iz člena 125. Zato se bodo osredotočile na informacije, ki jih predloži organizacija proizvajalcev v zvezi s spremljanjem in vrednotenjem njihovih operativnih programov.
3. Spremljanje je redno in namenjeno ocenjevanju napredka pri doseganju ciljev, določenih za operativne programe. Izvaja se na podlagi finančnih kazalnikov ter kazalnikov dosežkov in rezultatov. Zato se uporabljajo informacije, priložene letnim poročilom o napredku, ki jih predloži organizacija proizvajalcev v zvezi s spremljanjem operativnih programov. Rezultati spremljanja se uporabijo:
(a)
za preverjanje kakovosti izvajanja operativnih programov;
(b)
za ugotavljanje potrebe po prilagoditvah ali pregledu nacionalne strategije za doseganje ciljev strategije ali izboljšanje upravljanja strategije, vključno s finančnim upravljanjem operativnih programov; in
(c)
za zagotavljanje izpolnjevanja obveznosti poročanja v zvezi z izvajanjem nacionalne strategije.
4. Vrednotenje je namenjeno ocenjevanju napredka pri doseganju splošnih ciljev strategije. Izvaja se na podlagi kazalnikov v zvezi s temeljnim položajem, rezultati, in kadar je ustrezno, vplivi. Zato se uporabljajo rezultati spremljanja in vmesnega vrednotenja operativnih programov, vključeni v letna poročila o napredku in končna poročila, ki jih predložijo organizacije proizvajalcev. Rezultati vrednotenja se uporabijo:
(a)
za izboljšanje kakovosti strategije;
(b)
za ugotavljanje potrebe po bistveni spremembi strategije; in
(c)
za zagotavljanje izpolnjevanja obveznosti poročanja v zvezi z izvajanjem nacionalne strategije.
Vrednotenje vključuje vrednotenje, ki se izvede leta 2012, vendar še pravočasno, da se njegovi rezultati vključijo v ločeno poročilo o vrednotenju, ki se istega leta priloži letnemu nacionalnemu poročilu iz člena 97(b). Namenjeno je preučevanju stopnje uporabe finančnih sredstev, učinkovitosti in uspešnosti izvedenih operativnih programov ter ocenjevanju učinka in vpliva teh programov v zvezi s cilji strategije, ter kadar je ustrezno, drugimi cilji iz člena 103c(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007. Prav tako je namenjeno pridobivanju spoznanj v zvezi z izboljšanjem kakovosti prihodnjih nacionalnih strategij in zlasti opredeljevanju mogočih pomanjkljivosti pri opredeljevanju ciljev ali ukrepov, upravičenih do podpore, ali potreb po oblikovanju novih instrumentov.
POGLAVJE VI
Razširitev pravil na proizvajalce na gospodarskem območju
Člen 128
Uradno obvestilo o seznamu gospodarskih območij
Uradno obvestilo iz drugega pododstavka člena 125f(2) Uredbe (ES) št. 1234/2007 o seznamu gospodarskih območij vsebuje vse informacije, ki so potrebne za oceno, ali so bili izpolnjeni pogoji iz prvega pododstavka člena 125f(2) navedene uredbe.
Člen 129
Uradno obvestilo o zavezujočih pravilih; reprezentativnost
1. Država članica hkrati z uradnim obvestilom o pravilih, ki jih je v skladu s členom 125 g Uredbe (ES) št. 1234/2007 sprejela kot zavezujoče za določen proizvod in gospodarsko območje, obvesti Komisijo tudi o:
(a)
organizaciji proizvajalcev ali združenju organizacij proizvajalcev, ki je zahtevalo razširitev pravil;
(b)
številu proizvajalcev, ki so včlanjeni v to organizacijo proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev, ter skupnem številu proizvajalcev na zadevnem gospodarskem območju; takšne informacije se nanašajo na dejanski položaj v času zahtevka za razširitev;
(c)
skupni proizvodnji gospodarskega območja in obsegu proizvodnje, ki jo tržijo organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev v zadnjem tržnem letu, za katero so podatki na voljo;
(d)
datumu, od katerega veljajo pravila, ki naj bi jih razširili, za zadevno organizacijo proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev in
(e)
datumu, ko začne veljati razširitev, in trajanju njene uporabe.
2. Za določanje reprezentativnosti v smislu člena 125f(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 države članice določijo pravila, ki ne vključujejo:
(a)
proizvajalcev, katerih proizvodnja je namenjena predvsem neposredni prodaji potrošnikom na kmetijskem gospodarstvu ali proizvodnem območju,
(b)
neposredne prodaje iz točke (a);
(c)
proizvodov, dostavljenih za predelavo, kakor je navedeno v členu 125f(4)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007, razen kadar se zadevna pravila popolnoma ali delno uporabljajo za takšne proizvode.
Člen 130
Finančni prispevki
Kadar se država članica na podlagi člena 125i Uredbe (ES) št. 1234/2007 odloči, da so proizvajalci, ki ne pripadajo organizaciji proizvajalcev, dolžni plačevati finančni prispevek, sporoči Komisiji potrebne informacije za oceno skladnosti s pogoji iz tega člena.
Takšne informacije vključujejo zlasti osnovo, na kateri se prispevek izračuna, enotni znesek, upravičenca ali upravičence ter naravo različnih stroškov iz člena 125i Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Člen 131
Razširitve za več kot eno tržno leto
Kadar se sprejme odločitev, da se razširitev uporabi za obdobje, ki je daljše od enega tržnega leta, države članice za vsako tržno leto preverijo, ali so pogoji v zvezi z reprezentativnostjo iz člena 125f(3) Uredbe (ES) št. 1234/2007 še naprej izpolnjeni skozi celotno obdobje uporabe razširitve.
Če države članice ugotovijo, da pogoji niso več izpolnjeni, takoj razveljavijo razširitev, kar začne veljati naslednje tržno leto.
Komisijo takoj obvestijo o vsaki razveljavitvi, ki informacije o tem javno objavi na način, za katerega meni, da je ustrezen.
Člen 132
Prodaja pridelkov na drevesu; kupci
1. Kadar proizvajalci, ki ne pripadajo organizaciji proizvajalcev, prodajo pridelke na drevesu, se zaradi skladnosti s pravili iz točk 1(e), 1(f) in 3 Priloge XVIa k Uredbi (ES) št. 1234/2007 šteje, da je te pridelke pridelal kupec.
2. Zadevna država članica se lahko odloči, da lahko pravila, navedena v Prilogi XVIa k Uredbi (ES) št. 1234/2007, razen tistih iz odstavka 1, zavezujejo kupce, kadar so ti odgovorni za upravljanje zadevne proizvodnje.
NASLOV IV
TRGOVINA S TRETJIMI DRŽAVAMI
POGLAVJE I
Uvozne dajatve in sistem vhodnih cen
Oddelek 1
Sistem vhodnih cen
Člen 133
Področje uporabe in opredelitve pojmov
1. Ta oddelek določa pravila za izvajanje člena 140a Uredbe (ES) št. 1234/2007.
2. V tem oddelku:
(a)
„serija“ pomeni blago, predstavljeno pod deklaracijo za sprostitev v prosti promet, ki vključuje le blago istega porekla, ki spada pod eno samo oznako KN in
(b)
„uvoznik“ pomeni deklaranta v smislu člena 4(18) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 (17).
Člen 134
Uradno obvestilo o cenah in količinah uvoženih proizvodov
1. Države članice do 12. ure (po bruseljskem času) naslednjega delovnega dne za vsak proizvod in obdobja iz dela A Priloge XVI, za vsak tržni dan in za vsako poreklo sporočijo Komisiji:
(a)
povprečne reprezentativne cene za proizvode, uvožene iz tretjih držav, ki se prodajajo na reprezentativnih uvoznih trgih iz člena 135, in značilne cene, zabeležene na drugih trgih za velike količine uvoženih proizvodov, ali, kjer ni na voljo cen z reprezentativnih trgov, značilne cene za uvožene proizvode, ki so bile zabeležene na drugih trgih in
(b)
skupne količine, ki se nanašajo na cene iz točke (a).
Če skupne količine iz točke (b) znašajo manj kot eno tono, se ustrezne cene Komisiji ne sporočijo.
2. Cene iz odstavka 1(a) se zabeležijo:
(a)
za vsak proizvod, naveden v delu A Priloge XVI,
(b)
za vse razpoložljive sorte in velikosti in
(c)
na ravni uvoznik/trgovec na debelo ali na ravni trgovec na debelo/trgovec na drobno, če ni na voljo nobenih cen za raven uvoznik/trgovec na debelo.
Od tako izračunanega zneska se odštejejo:
(a)
15 % trgovske marže za trgovska središča v Londonu, Milanu in Rungisu in 8 % za druga trgovska središča in
(b)
stroški prevoza in zavarovanja na carinskem območju Unije.
Da bi bili stroški prevoza in zavarovanja odšteti v skladu z drugim pododstavkom, lahko države članice določijo pavšalne zneske za odbitek. Ti pavšalni zneski in metode njihovega izračuna se nemudoma sporočijo Komisiji.
3. Cene, zabeležene v skladu z odstavkom 2, se, kadar so določene na ravni trgovec na debelo/trgovec na drobno, najprej znižajo za 9 %, s čimer se upošteva trgovska marža trgovca na debelo, in nato za znesek 0,7245 EUR na 100 kilogramov, s čimer se upoštevajo stroški pretovarjanja ter tržni davki in takse.
4. Za proizvode iz dela A Priloge XVI, za katere veljajo posebni tržni standardi, se kot reprezentativno šteje naslednje:
(a)
cene proizvodov razreda I, če količine v tem razredu zajemajo najmanj 50 % skupne tržne količine,
(b)
cene proizvodov razreda I in še cene, določene za proizvode razreda II, kadar proizvodi tega razreda zajemajo manj kot 50 % vseh količin, in sicer za količino, ki omogoča zajemanje 50 % celotne tržne količine,
(c)
cene, določene za proizvode razreda II, kadar ni proizvodov razreda I, razen če se jim doda koeficient prilagajanja, ker se zaradi pridelovalnih pogojev za proizvode zadevnega porekla ti proizvodi običajno in tradicionalno ne tržijo kot proizvodi razreda I zaradi svojih lastnosti v zvezi s kakovostjo.
Koeficient prilagajanja iz točke (c) prvega pododstavka se prišteje k cenam po odštetju zneskov iz odstavka 2.
Za proizvode iz dela A Priloge XVI, za katere ne veljajo posebni tržni standardi, se kot reprezentativne štejejo cene proizvodov, ki so skladne s splošnim tržnim standardom.
Člen 135
Reprezentativni trgi
Države članice obvestijo Komisijo o običajnih tržnih dnevih za trge, navedene v Prilogi XVII, ki se štejejo za reprezentativne trge.
Člen 136
Standardne uvozne vrednosti
1. Komisija za vsak proizvod in za obdobja, določena v delu A Priloge XVI, vsak delovni dan in za vsako poreklo določi standardno uvozno vrednost, ki je enaka tehtanemu povprečju reprezentativnih cen iz člena 134, znižano za standardni znesek 5 EUR/100 kg in carino glede na vrednost.
2. Vrednost po enoti v smislu člena 152(1)(a) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 (18) ne velja, kadar je za proizvode in obdobja uporabe, navedene v delu A Priloge XVI, v skladu s tem oddelkom določena standardna uvozna vrednost. Nadomesti se s standardno uvozno vrednostjo iz odstavka 1.
3. Če za proizvod določenega porekla ne velja nobena standardna uvozna vrednost, se uporablja povprečje standardnih uvoznih vrednosti, ki veljajo za ta proizvod.
4. V obdobjih uporabe, določenih v delu A Priloge XVI, se standardne uvozne vrednosti uporabljajo, dokler niso spremenjene. Vendar se prenehajo uporabljati, če ni bila Komisiji sedem tržnih dni zapored sporočena nobena povprečna reprezentativna cena.
Če v skladu s prvim pododstavkom za določen proizvod ne velja nobena standardna uvozna vrednost, je standardna uvozna vrednost za ta proizvod enaka zadnji povprečni standardni uvozni vrednosti.
5. Z odstopanjem od odstavka 1 se, kadar ni bilo mogoče izračunati standardne uvozne vrednosti, ne uporablja nobena standardna uvozna vrednost od prvega dne obdobij uporabe, določenih v delu A Priloge XVI.
6. Reprezentativne cene v eurih se pretvorijo po reprezentativnem tržnem tečaju, izračunanem za tisti dan.
7. Komisija standardne uvozne vrednosti v eurih objavi tako, kot meni, da je primerno.
Člen 137
Osnova vhodne cene
1. Vhodna cena, na podlagi katere se proizvodi, navedeni v delu A Priloge XVI, uvrstijo v skupno carinsko tarifo, je po izbiri uvoznika enaka:
(a)
ceni fob (cena, dejansko zaračunana v nakladalnem pristanišču) proizvodov v njihovi državi porekla, plus stroški zavarovanja in prevoza do meje carinskega območja Unije, kadar so v času deklaracije za sprostitev proizvodov v prosti promet ta cena in ti stroški znani. Kadar so te cene za več kot 8 % višje od standardne vrednosti, ki se uporablja za zadevni proizvod v času deklaracije za sprostitev v prosti promet, mora uvoznik položiti varščino iz člena 248(1) Uredbe (EGS) št. 2454/93. Za ta namen je višina uvozne dajatve, ki se v končni fazi lahko zahteva za proizvode, enaka znesku dajatve, ki bi se plačala, če bi bil zadevni proizvod razvrščen na podlagi zadevne standardne vrednosti, ali
(b)
carinski vrednosti, izračunani v skladu s členom 30(2)(c) Uredbe (EGS) št. 2913/92, ki se uporablja le za zadevne uvožene proizvode. V tem primeru se dajatev odšteje, kot je določeno v členu 136(1) te uredbe. V takem primeru mora uvoznik položiti varščino iz člena 248(1) Uredbe (EGS) št. 2454/93 v višini dajatve, ki bi jo moral plačati, če bi bili proizvodi uvrščeni na podlagi standardne uvozne vrednosti za zadevno serijo, ali
(c)
standardni uvozni vrednosti, izračunani v skladu s členom 136 te uredbe.
2. Vhodna cena, na podlagi katere se proizvodi, navedeni v delu B Priloge XVI, uvrstijo v skupno carinsko tarifo, je po izbiri uvoznika enaka:
(a)
ceni fob proizvodov v njihovi državi porekla, plus stroški zavarovanja in prevoza do meje carinskega območja Unije, na katerem so v času carinske deklaracije ta cena in ti stroški znani. Če carinski organi menijo, da se zahteva varščina iz člena 248 Uredbe (EGS) št. 2454/93, mora uvoznik položiti varščino v višini največjega zneska veljavne dajatve za zadevni proizvod ali
(b)
carinski vrednosti, izračunani v skladu s členom 30(2)(c) Uredbe (EGS) št. 2913/92, ki se uporablja le za zadevne uvožene proizvode. V tem primeru se dajatev odšteje, kot je določeno v členu 136(1) te uredbe. V tem primeru mora uvoznik položiti varščino iz člena 248 Uredbe (EGS) št. 2454/93 v višini največjega zneska veljavne dajatve za zadevni proizvod.
3. Če se vhodna cena izračunava na podlagi cene fob proizvodov v državi porekla, se carinska vrednost izračuna na podlagi ustrezne prodaje po tej ceni.
Če se vhodna cena izračunava v skladu z enim od postopkov iz odstavka 1(b) ali (c) ali odstavka 2(b), se carinska vrednost izračuna na enaki podlagi kot vhodna cena.
4. Uvoznik ima en mesec časa od prodaje zadevnih proizvodov, vendar največ štiri mesece od datuma sprejema deklaracije za sprostitev v prosti promet, da dokaže, da je bila serija prodana pod pogoji, ki potrjujejo ustreznost cen iz odstavka 1(a) ali odstavka 2(a), ali da določi carinsko vrednost iz odstavka 1(b) in odstavka 2(b). Neupoštevanje enega ali drugega roka pomeni izgubo položene varščine brez poseganja v uporabo odstavka 5.
Predložena varščina se sprosti do obsega, za katerega je carinskim organom predloženo zadovoljivo dokazilo o odprodaji.
V nasprotnem primeru se varščina zaseže za plačilo uvoznih dajatev.
5. Štirimesečni rok iz odstavka 4 lahko na ustrezno utemeljeno zahtevo uvoznika za to pristojni organi podaljšajo za največ tri mesece.
6. Če za to pristojni organi pri preverjanju ugotovijo, da zahteve tega člena niso bile izpolnjene, zahtevajo plačilo dajatve v skladu s členom 220 Uredbe (EGS) št. 2913/92. Znesek dajatve, ki bo izterjan ali ostane odprt za izterjavo, vključuje obresti od dneva, ko je bilo blago sproščeno v prost promet, do dneva izterjave. Uporabi se obrestna mera za postopke izterjave, ki je v veljavi po zakonodaji države.
Oddelek 2
Dodatne uvozne dajatve
Člen 138
Področje uporabe in opredelitve pojmov
1. Dodatna uvozna dajatev iz člena 141(1) Uredbe (ES) št. 1234/2007, v nadaljnjem besedilu „dodatna dajatev“, se lahko uporablja za proizvode in v obdobjih iz Priloge XVIII pod pogoji iz tega oddelka.
2. Sprožitvene ravni za dodatne dajatve so navedene v Prilogi XVIII.
Člen 139
Uradno obveščanje o količinah
1. Za vsakega od proizvodov iz Priloge XVIII in v navedenih obdobjih države članice Komisijo obvestijo o količinah, sproščenih v prosti promet, s postopkom za nadzor preferenčnega uvoza iz člena 308d Uredbe (EGS) št. 2454/93.
Tako uradno obvestilo je treba posredovati vsako sredo najpozneje do 12. ure po bruseljskem lokalnem času za količine, ki so bile sproščene v prosti promet v predhodnem tednu.
2. Deklaracije za sprostitev proizvodov iz tega oddelka v prosti promet, ki jih na zahtevo uvoznika carinski organi lahko sprejmejo, ne da bi vsebovale nekatere podatke iz Priloge 37 k Uredbi (EGS) št. 2454/93, vsebujejo poleg podatkov iz člena 254 te uredbe tudi navedbo neto mase (kg) zadevnih proizvodov.
Če se uporabi poenostavljeni deklaracijski postopek iz člena 260 Uredbe (EGS) št. 2454/93 za sprostitev proizvodov iz tega oddelka v prosti promet, poenostavljene deklaracije vsebujejo poleg drugih zahtev tudi navedbo neto mase (kg) zadevnih proizvodov.
Če se uporabi postopek hišnega carinjenja iz člena 263 Uredbe (EGS) št. 2454/93 za sprostitev proizvodov iz tega oddelka v prosti promet, uradno obvestilo carinskim organom iz člena 266(1) te uredbe vsebuje vse potrebne podatke za identifikacijo blaga in tudi navedbo neto mase (kg) zadevnih proizvodov.
Člen 266(2)(b) Uredbe (EGS) št. 2454/93 se ne uporablja za uvoz proizvodov iz tega oddelka.
Člen 140
Obračunavanje dodatne dajatve
1. Če se ugotovi, da za enega od proizvodov in enega od obdobij iz Priloge XVIII količina, ki je sproščena v prosti promet, presega ustrezno sprožitveno količino, Komisija obračuna dodatno dajatev, razen če ni verjetno, da bi uvoz povzročil motnje na trgu Unije, ali če bi bile posledice nesorazmerne z zastavljenim ciljem.
2. Dodatna dajatev se obračuna za količine, sproščene v prosti promet po datumu začetka uporabe navedene dajatve, če:
(a)
njihova tarifna uvrstitev, določena v skladu s členom 137, sproži uporabo najvišjih posebnih dajatev za uvoz proizvodov z zadevnim poreklom,
(b)
uvoz poteka v obdobju uporabe dodatne dajatve.
Člen 141
Znesek dodatne dajatve
Višina dodatne dajatve na podlagi člena 140 je ena tretjina carinske dajatve, ki se uporablja za zadevni proizvod v skladu s skupno carinsko tarifo.
Vendar je za uvozno blago s tarifnimi preferenciali na podlagi dajatve ad valorem višina dodatne dajatve ena tretjina posebne dajatve, če se uporablja člen 140(2).
Člen 142
Oprostitev dodatne dajatve
1. Za naslednje blago se dodatna dajatev ne odmeri:
(a)
za blago, ki je uvoženo po tarifnih kvotah, navedenih v Prilogi 7 k Uredbi Sveta (EGS) št. 2658/87 (19) (v nadaljnjem besedilu: kombinirana nomenklatura);
(b)
za blago, ki je na poti v Unijo, kot to določa odstavek 2.
2. Za blago, ki je na poti v Unijo, se šteje blago, ki:
(a)
je zapustilo državo porekla pred odločitvijo o uvedbi dodatne dajatve in
(b)
se prevaža s prevozno listino, ki velja od mesta nakladanja v državi porekla do mesta razkladanja v Uniji in je bila izdana pred uveljavitvijo dodatne dajatve.
3. Zainteresirane strani morajo carinski službi predložiti ustrezno dokazilo o izpolnjevanju zahtev iz odstavka 2.
Vendar lahko carinski organi menijo, da je blago zapustilo državo porekla pred dnevom uveljavitve dodatne dajatve, če je kot dokazilo priložen eden od naslednjih dokumentov:
(a)
za pomorski promet, ladijski tovorni list, ki dokazuje, da se je nakladanje izvedlo pred tem datumom;
(b)
za železniški promet, tovorni list, ki so ga železniške oblasti države porekla sprejele pred tem datumom;
(c)
za cestni promet, pogodba o cestnem prevozu ali drug tranzitni dokument, ki je bil izpolnjen v državi porekla pred tem datumom, če so bili izpolnjeni pogoji, določeni v dvostranskih ali večstranskih sporazumih, sklenjenih v zvezi s tranzitom Unije oziroma skupnim tranzitom;
(d)
za zračni promet, letalski prevozni list, ki dokazuje, da je letalski prevoznik sprejel blago pred tem datumom.
NASLOV V
SPLOŠNE, PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 143
Pregledi
Brez poseganja v posebne določbe te uredbe ali drugo zakonodajo Unije države članice uvedejo preglede in ukrepe, če so potrebni za zagotovitev pravilne uporabe Uredbe (ES) št. 1234/2007 in te uredbe. Biti morajo učinkoviti, sorazmerni in odvračilni, da zagotovijo ustrezno zaščito finančnih interesov Unije.
Zlasti zagotovijo, da:
(a)
se vsa merila o izpolnjevanju pogojev, določena z zakonodajo Unije ali nacionalno zakonodajo ali nacionalnim okvirom ali nacionalno strategijo, lahko preverijo;
(b)
imajo pristojni organi držav članic, odgovorni za izvajanje pregledov, na voljo dovolj ustrezno usposobljenega in izkušenega osebja za učinkovito izvajanje pregledov in
(c)
se pri pregledih prepreči nepravilno podvojeno financiranje ukrepov v skladu s to uredbo in drugimi shemami Unije ali nacionalnimi shemami.
Člen 144
Nacionalne sankcije
Brez poseganja v katere koli sankcije, določene v tej uredbi ali Uredbi (ES) št. 1234/2007, države članice zagotovijo uporabo sankcij na nacionalni ravni za nepravilnosti v zvezi z zahtevami iz te uredbe in Uredbe (ES) št. 1234/2007, ki so učinkovite, sorazmerne in odvračilne, da zagotovijo ustrezno zaščito finančnih interesov Unije.
Člen 145
Umetno ustvarjene razmere
Brez poseganja v kakršne koli posebne ukrepe, določene v tej uredbi ali Uredbi (ES) št. 1234/2007, se plačilo ne izplača upravičencem, za katere se ugotovi, da so umetno ustvarili pogoje, potrebne za pridobitev takih plačil, da bi pridobili korist v nasprotju s cilji zadevne sheme podpore.
Člen 146
Uradna obvestila
1. Države članice imenujejo enoten pristojni organ ali telo, odgovorno za izpolnjevanje obveznosti obveščanja v zvezi z eno izmed naslednjih tem:
(a)
organizacije proizvajalcev, združenja organizacij proizvajalcev in skupine proizvajalcev, kot je določeno v členu 97 te uredbe;
(b)
proizvodne cene sadja in zelenjave na notranjem trgu, kot je določeno v členu 98 te uredbe;
(c)
cene in količine proizvodov, uvoženih iz tretjih držav, ki se prodajajo na reprezentativnih uvoznih trgih, kot je določeno v členu 134 te uredbe;
(d)
količine uvoza, sproščene v prost promet, kot je določeno v členu 139 te uredbe.
2. Države članice obvestijo Komisijo o imenovanju zadevnega organa ali telesa ter sporočijo njegove kontaktne podatke in vsako spremembo teh informacij.
Seznam imenovanih organov ali telesa z njihovimi imeni in naslovi je na voljo državam članicam in javnosti na vseh ustreznih mestih prek informacijskih sistemov, ki jih je vzpostavila Komisija, vključno z objavo na internetu.
3. Brez poseganja v katere koli posebne določbe v tej uredbi države članice predložijo Komisiji vsa uradna obvestila v skladu s to uredbo v elektronski obliki informacijskega sistema, ki ga Komisija da na voljo pristojnim organom ali telesom držav članic v obliki, ki jo določi Komisija.
Uradna obvestila, ki niso predložena na način in v obliki iz prvega pododstavka, se lahko brez poseganja v odstavek 5 štejejo, kot da niso bila predložena.
4. Brez poseganja v katere koli posebne določbe v tej uredbi države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe, da zagotovijo upoštevanje rokov za uradna obvestila iz te uredbe.
5. Če država članica ne predloži uradnega obvestila, kot zahteva ta uredba ali Uredba (ES) št. 1234/2007, ali če je sporočilo neustrezno glede na objektivna dejstva, ki jih ima Komisija na voljo, lahko Komisija odloži del mesečnih plačil ali celotna mesečna plačila iz člena 14 Uredbe Sveta (ES) št. 1290/2005 (20) v zvezi s sektorjem sadja in zelenjave, dokler uradno obvestilo ni ustrezno.
Člen 147
Očitne napake
Vsako uradno obvestilo, terjatev ali zahtevek za državo članico v skladu s to uredbo ali Uredbo (ES) št. 1234/2007, vključno z zahtevkom za pomoč, se lahko prilagodi kadar koli po predložitvi, če vsebuje očitne napake, ki jih prizna pristojni organ države članice.
Člen 148
Višja sila in izjemne okoliščine
Če je treba v skladu s to uredbo ali Uredbo (ES) št. 1234/2007 naložiti sankcijo ali kazen ali preklicati ugodnost ali priznanje, se sankcija ali kazen ne naloži ali preklic ne izvede v primerih višje sile ali izjemnih okoliščin v smislu člena 31 Uredbe (ES) št. 73/2009.
Vendar se primer višje sile uradno sporoči pristojnemu organu z ustreznimi dokazili, kot jih zahteva pristojni organ države članice, v desetih delovnih dneh od dne, ko je zadevna oseba to sposobna narediti.
Člen 149
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 1580/2007 se razveljavi.
Vendar se člen 134 Uredbe (ES) št. 1580/2007 uporablja do 31. avgusta 2011.
Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo za sklicevanja na to uredbo in se berejo, kadar je to primerno, v skladu s tabelo ujemanja v Prilogi XIX.
Člen 150
Prehodne določbe
1. Operativni programi, za katere se lahko ugodnost iz člena 203a(3)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007 še naprej izvaja do konca, če so skladni s pravili, ki veljajo do 1. januarja 2008.
2. Za namene člena 203a(6) Uredbe (ES) št. 1234/2007 so pravila o najmanjših značilnostih surovin, dobavljenih za predelavo, in o najnižjih kakovostnih zahtevah za končne proizvode, ki se še naprej uporabljajo v zvezi s surovinami, pridelanimi na ozemlju držav članic, ki uporabljajo prehodno ureditev v skladu z navedenim odstavkom, poleg vseh ustreznih tržnih standardov iz naslova II te uredbe, tista iz uredb Komisije, navedenih v Prilogi XX.
3. Načrti za priznanje, sprejeti na podlagi Uredbe (ES) št. 2200/96, za katere še naprej velja priznanje v skladu s členom 203a(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007 za skupine proizvajalcev, ki niso v državah članicah, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004 ali po tem datumu, ali v najbolj oddaljenih regijah Unije v skladu s členom 349 Pogodbe ali na manjših egejskih otokih v skladu s členom 1(2) Uredbe (ES) št. 1405/2006 (21), se financirajo po stopnjah, določenih v členu 103a(3)(b) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
Načrti za priznanje, sprejeti v skladu z Uredbo (ES) št. 2200/96, ki so koristili ugodnosti iz člena 14(7) navedene uredbe in še naprej koristijo ugodnosti sprejetja v skladu s členom 203a(4) Uredbe (ES) št. 1234/2007, se financirajo po stopnjah, določenih v členu 103a(3)(a) Uredbe (ES) št. 1234/2007.
4. Države članice najpozneje do 15. septembra 2011 spremenijo svoje nacionalne strategije, če je to potrebno, z namenom da:
(a)
ustrezno utemeljijo, katera razdalja se šteje kot precejšnja v skladu s členom 50(7)(b);
(b)
določijo najvišji odstotek letnih izdatkov na podlagi operativnega programa, ki se lahko porabijo za ukrepe v zvezi z okoljskim ravnanjem z embalažo v skladu z drugim pododstavkom člena 60(4).
5. Operativni programi, ki so bili odobreni pred datumom začetka veljavnosti te uredbe, se še naprej izvajajo do konca brez izpolnitve najvišjega odstotka, določenega v drugem pododstavku člena 60(4).
Člen 151
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 7. junija 2011