РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1035/2011 НА КОМИСИЯТА
от 17 октомври 2011 година
за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги и за изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008 и Регламент (ЕС) № 691/2010
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 550/2004 на Ервопейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за осигуряването на аеронавигационно обслужване в единното европейско небе (Регламент за осигуряване на обслужване) (1), и по-специално членове 4, 6 и 7 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 2008 г. относно общи правила в областта на гражданското въздухоплаване, за създаване на Европейска агенция за авиационна безопасност и за отмяна на Директива 91/670/ЕИО на Съвета, Регламент (ЕО) № 1592/2002 и Директива 2004/36/ЕО (2), и по-специално член 8б, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Регламент (ЕО) № 216/2008 Комисията, подпомагана от Европейската агенция за авиационна безопасност („Агенцията“), трябва да приеме правила за изпълнение за осигуряването на управление на въздушното движение и аеронавигационно обслужване (УВД/АНО) в целия Европейския съюз. В член 8б, параграф 6 от посочения регламент се предвижда тези правила за изпълнение да бъдат въз основа на мерките, приети съгласно член 5, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 година за определяне на рамката за създаването на Единно европейско небе (рамков регламент) (3).
(2)
Предоставянето на аеронавигационно обслужване в рамките на Съюза следва да бъде предмет на сертифициране от държавите-членки или Агенцията. Доставчици на аеронавигационно обслужване, които изпълняват общите изисквания, следва да получат сертификат в съответствие с член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(3)
Прилагането на общите изисквания, установени съгласно член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и член 8б от Регламент (ЕО) № 216/2008 не следва да засяга суверенитета на държавите-членки над тяхното въздушно пространство, както и изискванията на държавите-членки, свързани с обществения ред, обществената сигурност и въпросите на отбраната, както е определено в член 13 от Регламент (ЕО) № 549/2004. Общите изисквания не следва да обхващат военни операции и учения, както е предвидено в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004, както и в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 216/2008.
(4)
При дефинирането на общите изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване следва да се взема предвид правният статус на доставчиците на АНО в държавите-членки. Освен това, когато една организация провежда дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване, общите изисквания не трябва да се прилагат по отношение на такива дейности или на ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване, освен ако не е предвидено друго.
(5)
Прилагането на общите изисквания спрямо доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да бъде пропорционално на рисковете, свързани със специфичните характеристики на всяка дейност, като например броя и/или естеството и характеристиките на обработваните движения. В случай че определени доставчици на АНО изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранични услуги в рамките на единното европейско небе, компетентен орган следва да бъде упълномощен да разреши на тези доставчици съответно да спазват в пропорционална степен определени общи изисквания за предоставянето на аеронавигационно обслужване и определени специфични изисквания за осигуряване на обслужване на въздушното движение. Поради това условията, приложени към сертификата, следва да отразяват естеството и приложното поле на дерогацията.
(6)
За да се осигури правилното функциониране на схемата за сертифициране, в своите годишни доклади държавите-членки следва да предоставят на Комисията и на Агенцията цялата съответна информация за дерогациите, разрешени от техните компетентни органи.
(7)
Различните видове аеронавигационни услуги не са непременно предмет на едни и същи изисквания. Следователно е необходимо общите изисквания да бъдат приспособени към специфичните характеристики на всеки вид дейност.
(8)
Доказването на съответствие с приложимите общи изисквания е задължение на доставчиците на аеронавигационно обслужване за срока на валидност на сертификата и за всички услуги, обхванати от него.
(9)
За да се осигури ефективно прилагане на общите изисквания, следва да се създаде система за редовен надзор и проверка на съответствието както с тези общи изисквания, така и с условията, посочени в сертификата. Компетентният орган следва да проверява годността на доставчика преди издаването на сертификат и следва ежегодно да оценява текущото съответствие на доставчика на аеронавигационно обслужване, когото е сертифицирал. Поради това компетентният орган следва да разработи и всяка година да обновява индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици, на базата на оценка на рисковете. Програмата следва да дава възможност за извършване на инспекция на всички съответни елементи на доставчиците на аеронавигационно обслужване в приемливи срокове. При оценяване на съответствието на определени доставчици на обслужване на въздушното движение и на метеорологично обслужване компетентният орган следва да бъде упълномощен да проверява спазването на съответните изисквания, произтичащи от международните задължения на въпросната държава-членка.
(10)
Партньорските проверки на националните надзорни органи биха могли да способстват за общ подход за надзор върху доставчиците на аеронавигационно обслужване в Съюза. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира тези партньорски проверки, които следва да бъдат координирани с дейностите, предприети в рамките на членове 24 и 54 от Регламент (ЕО) № 216/2008 и всякакви други международни програми за наблюдение и надзор. По този начин би се избегнало дублиране на работата. За да се даде възможност за обмяна на опит и най-добри практики по време на партньорските проверки, за предпочитане е експертите да са от компетентен орган.
(11)
Евроконтрол е разработил изисквания за регулиране на безопасността (ESARR), които са от приоритетно значение за безопасното обслужване на въздушното движение. Съгласно Регламент (ЕО) № 550/2004, Комисията следва да определи и приеме съответните разпоредби на ESARR в регламентите на Съюза. Инкорпорираните ESARR в Регламент (ЕО) № 2096/2005 на Комисията от 20 декември 2005 година за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (4) представляват основата на настоящите правила за прилагане.
(12)
При приемането на Регламент (ЕО) № 2096/2005 Комисията стигна до заключение, че не е удачно да се повтарят разпоредбите на ESARR 2 за докладването и оценяването на събития при УВД, свързани с безопасността, които попадат в приложното поле на Регламент (ЕС) № 996/2010 на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно разследването и предотвратяването на произшествия и инциденти в гражданското въздухоплаване и за отмяна на Директива 94/56/ЕО (5), както и на Директива 2003/42/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юни 2003 г. за докладване на събития в гражданското въздухоплаване (6). Следва обаче да се въведат нови разпоредби относно събитията, свързани с безопасността, за да се изисква от компетентния орган, както е определен в настоящия регламент, да проверява дали доставчиците на обслужване на въздушното движение, а също и доставчиците на услуги, свързани с комуникациите, навигацията и наблюдението, изпълняват мерките във връзка с докладването и оценяването на тези събития.
(13)
По-специално следва да се отчита, първо, че управлението на безопасността е тази функция от аеронавигационно обслужване, която гарантира, че всички свързани с безопасността рискове са идентифицирани, оценени и ограничени в задоволителна степен, и второ, че формалният и систематичен подход по отношение на управлението на безопасността и системите за управление в посока към общ системен подход ще увеличи в максимална степен ползата от безопасността по явен и проследим начин. Агенцията следва да оцени допълнително изискванията за безопасността, предвидени в настоящия регламент, и да ги интегрира в обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване.
(14)
До изготвянето от страна на Агенцията на мерките за прилагане, които транспонират съответните стандарти на ИКАО в мерки за прилагане на Съюза, приемливи средства за осигуряване на съответствие, спецификации за сертифициране и материали с насоки, доставчиците на аеронавигационно обслужване следва да работят в съответствие със съответните стандарти на ИКАО. С оглед да се улесни трансграничното предоставяне на АНО и докато Агенцията приключи работата по изготвяне на съответните мерки за транспониране на стандартите на ICAO, държавите-членки, Комисията и Агенцията, като действат,когато е целесъобразно, в тясно сътрудничество с Евроконтрол, следва да работят за минимизиране на различията, съобщени от държавите-членки, по отношение на прилагането на стандартите на ICAO в областта на аеронавигационно обслужване, за да бъде постигнат общ набор от стандарти за държавите-членки в рамките на единното европейско небе.
(15)
Различните национални мерки относно отговорността, не следва да възпрепятстват доставчиците на аеронавигационно обслужване да сключват споразумения за трансгранично обслужване, след като са сключили споразумения за възстановяване на щети, възникнали вследствие на отговорност по приложимото право. Използваният метод следва да съответства на изискванията на националното право. Държавите-членки, които разрешават предоставяне на аеронавигационно обслужване в цялото или в част от въздушното пространство под тяхна отговорност без сертификат в съответствие с Регламент (ЕО) № 550/2004, следва да поемат отговорността на тези доставчици на аеронавигационно обслужване.
(16)
Агенцията следва допълнително да оцени разпоредбите на настоящия регламент, по-специално тези, които се отнасят до оценяването на безопасността на промени в предоставянето на аеронавигационно обслужване от сертифицираната организация и инженерния и техническия персонал, и да приеме становище за адаптирането им към общ системен подход, като вземе предвид включването на тези разпоредби в бъдеща обща регулаторна структура за безопасността на гражданското въздухоплаване и опита, натрупан от заинтересованите страни и компетентните органи в областта на надзора на безопасността.
(17)
Регламент (ЕО) № 551/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно организацията и използването на въздушното пространство в единното европейско небе (Регламент за въздушното пространство) (7) изисква да бъдат въведени специфични функции, наречени мрежови функции, за да се осигури оптимално използване на въздушното пространство и ограничените ресурси, като същевременно се осигурява на потребителите максимален достъп до въздушното пространство, както и възможност за експлоатиране на предпочитани линии на движение. Както е предвидено в Регламент (ЕО) № 551/2004, Регламент (ЕС) № 677/2011 на Комисията от 7 юли 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагане на мрежовите функции за управление на въздушното движение (УВД) и за изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010 (8) определя правата, задълженията и отговорностите на субекта, участващ в предоставянето на тези функции.
(18)
За безопасното изпълнение на някои мрежови функции, участващият субект отговаря на определени изисквания. Тези изисквания имат за цел да гарантират, че субектът или организацията работи по безопасен начин, и са определени в приложение VI към Регламент (ЕС) № 677/2011. Това са изисквания за безопасност към организацията, които са много сходни с общите изисквания, но са адаптирани към отговорностите, свързани с безопасността, на мрежовите функции.
(19)
Следователно е необходимо Регламент (ЕО) № 2096/2005 да бъде отменен.
(20)
Регламент (ЕО) № 482/2008 на Комисията от 30 май 2008 г. относно изграждане на система за осигуряване безопасността на софтуера, която да бъде въведена от доставчиците на аеронавигационни услуги, и за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 2096/2005 (9), и Регламент (ЕС) № 691/2010 на Комисията от 29 юли 2010 година за определяне на схема за ефективност на аеронавигационното обслужване и мрежовите функции и за изменение на Регламент (ЕО) № 2096/2005 за определяне на общи изисквания при доставянето на аеронавигационни услуги (10) следва да бъдат изменени с цел да бъдат адаптирани към настоящия регламент.
(21)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета за единно небе, създаден съгласно член 5 от Регламент (ЕО) № 549/2004,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет и приложно поле
Настоящият регламент определя общите изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване.
Въпреки това, освен ако приложение I или приложение II не съдържат разпоредби с противоположен смисъл, тези общи изисквания не се прилагат за:
а)
дейности, различни от предоставянето на аеронавигационно обслужване от доставчик на такова обслужване;
б)
ресурси, разпределени за дейности извън предоставянето на аеронавигационно обслужване.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията в член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004 и член 3 от Регламент (ЕО) № 216/2008. Определението на „сертификат“ в член 2, точка 15 от Регламент (ЕО) № 549/2004 обаче не се прилага.
Следните определения също се прилагат:
(1)
„авиационна работа“ означава полет на въздухоплавателното средство, при който то се използва за специализирани услуги, като услугите, свързани със селското стопанство, строителството, фотографията, топографските измервания, наблюдението и патрулирането, издирването и спасяването или авиационната реклама;
(2)
„търговски въздушни превози“ означава полет на въздухоплавателно средство, който включва превоз на пътници, товари или поща срещу заплащане или наем;
(3)
„функционална система“ означава комбинация от системи, процедури и човешки ресурси, организирани за извършване на определена функция в контекста на УВД;
(4)
„въздухоплаване с общо предназначение“ означава полет на гражданско въздухоплавателно средство, различен от авиационната работа или от търговски въздушни превози;
(5)
„национален надзорен орган“ означава орган или органи, определен(и) или създаден(и) от държавите-членки като техен национален орган за надзор съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004;
(6)
„опасност“ означава всяко условие, събитие или обстоятелство, което може да предизвика произшествие;
(7)
„организация“ означава субект, който предоставя аеронавигационно обслужване;
(8)
„оперативна организация“ означава организация, отговорна за предоставянето на инженерно и техническо обслужване в помощ на обслужването на въздушното движение, комуникациите, навигацията или наблюдението;
(9)
„риск“ означава комбинацията от общата вероятност или честотата на възникване на вреден ефект, породен от опасност, и степента на сериозност на такъв ефект;
(10)
„осигуряване на безопасност“ означава всички планирани и систематични действия, необходими, за да се постигне адекватна увереност, че даден продукт, услуга, организация или функционална система постига приемлива или допустима безопасност;
(11)
„цел на безопасността“ означава заявление по отношение на качеството или количеството, което определя максималната честота или вероятност, при която се очаква да възникне опасност;
(12)
„изискване за безопасност“ означава средство за ограничаване на риска, дефинирано от стратегията за намаляване на риска, с което се постига определена цел на безопасността, като включва организационни, експлоатационни, процедурни, функционални изисквания, а също и изисквания, свързани с работните показатели или оперативната съвместимост, както и екологични характеристики;
(13)
„обслужване“ означава аеронавигационно обслужване или набор от аеронавигационни услуги;
(14)
„общоевропейско аеронавигационно обслужване“ означава аеронавигационна услуга, която е предназначена и установена за потребители в повечето или във всички държави-членки и която може също да се разшири извън въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът.
(15)
„доставчик на аеронавигационни услуги “ означава всеки публичен или частен правен субект, който предоставя АНО за общото въздушно движение, включително организация, подала заявление за сертификат за предоставяне на такива услуги.
Член 3
Компетентен орган за сертифициране
1. За целите на настоящия регламент компетентен орган за сертифицирането на аеронавигационно обслужване е:
а)
за организациите с основно място на дейност и с регистрирано седалище, ако имат такова, намиращо се в държава-членка - националният надзорен орган, назначен или създаден от въпросната държава-членка;
б)
за организации, предоставящи аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът, чието основно място на дейност и регистрирано седалище, ако имат такова, се намира извън територията, предмет на разпоредбите на Договора - Агенцията;
в)
за организации, предоставящи общоевропейско аеронавигационно обслужване във въздушното пространство на територията, за която се прилага Договорът - Агенцията.
2. Компетентният орган за надзор за безопасността е органът, определен в съответствие с член 3 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 1034/2011 на Комисията (11).
Член 4
Издаване на сертификати
1. За да получат необходимия сертификат за предоставяне на аеронавигационно обслужване и без да се засяга член 7, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 550/2004, организациите трябва да отговарят на:
а)
основните изисквания за предоставяне на аеронавигационно обслужване, определени в приложение I;
б)
специфичните допълнителни изисквания, определени в приложения II - V, в съответствие с вида услуга, която предоставят.
2. Компетентен орган проверява съответствието на дадената организация с общите изисквания, преди да издаде сертификат на въпросния доставчик на обслужване.
3. Организацията трябва да бъде в съответствие с общите изисквания не по-късно от момента на издаване на сертификата съгласно:
а)
член 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004;
б)
член 8б, параграф 2 и член 22а, букви б) и в) от Регламент (ЕО) № 216/2008.
Член 5
Дерогации
1. Чрез дерогация от член 4, параграф 1 някои доставчици на аеронавигационно обслужване могат да изберат да не се възползват от възможността да предоставят трансгранично обслужване и да се откажат от правото на взаимно признаване в рамките на единното европейско небе.
При тези обстоятелства те могат да подадат заявление за сертификат, който е ограничен до въздушното пространство, намиращо се под отговорността на държавата-членка, посочена в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
2. За да подаде заявлението, посочено в параграф 1, доставчикът на обслужване на въздушното движение трябва да предоставя или да планира предоставянето на обслужване само по една или няколко от следните категории:
а)
авиационна работа;
б)
въздухоплаване с общо предназначение;
в)
търговски въздушни превози, ограничени до въздухоплавателни средства с максимална излетна маса по-малка от 10 тона или с по-малко от 20 пътнически седалки;
г)
търговски въздушни превози с по-малко от 10 000 движения годишно, независимо от максималната излетна маса и броя на пътническите седалки, като под „движения“ се разбира сумата от излитанията и кацанията, която се изчислява като средна стойност за предходните три години.
За да подаде такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване, който е различен от доставчика на обслужване на въздушното движение, трябва да има брутен годишен оборот от 1 000 000 EUR или по-малко от услугите, които този доставчик предоставя или планира да предоставя.
В случай че поради обективни практически причини доставчикът на аеронавигационно обслужване не може да осигури доказателства, че отговаря на тези квалифициращи критерии, компетентният орган може да приеме аналогични данни или прогнозни резултати по отношение на горните граници, определени в третата и четвъртата алинеи.
Когато подава такова заявление, доставчикът на аеронавигационно обслужване представя същевременно на компетентния орган съответните доказателства относно квалифициращите критерии.
3. Компетентният орган може да предостави специфични дерогации на заявители, които изпълняват квалифициращите критерии от параграф 1, пропорционално на техния принос за УВД във въздушното пространство, което се намира под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само за изискванията, определени в приложение I.
Въпреки това, не се предоставя дерогация за следните изисквания:
а)
техническа и оперативна компетентност и възможности (точка 1);
б)
управление на безопасността (точка 3.1);
в)
човешки ресурси (точка 5);
г)
открито и прозрачно предоставяне на аеронавигационното обслужване (точка 8.1).
4. В допълнение към дерогациите, предвидени в параграф 3, компетентният орган може да разреши дерогации на заявители, които предоставят летищно информационно обслужване на полетите и имат не повече от една редовна работна позиция на всяко летище. Той прави това в степен, пропорционална на приноса на заявителя в УВД във въздушното пространство, намиращо се под отговорността на съответната държава-членка.
Тези дерогации могат да се отнасят само до следните изисквания на приложение II, точка 3:
а)
отговорност за управление на безопасността и външни услуги и доставки (точка 3.1.2, букви б) и е);
б)
прегледи на безопасността (точка 3.1.3, буква а);
в)
изисквания за безопасност при оценяване и ограничаване на риска във връзка с промени (точка 3.2).
5. Не се разрешават дерогации от изискванията, съдържащи се в приложения III, IV или V.
6. В съответствие с приложение II от Регламент (ЕО) № 550/2004 компетентният орган:
а)
определя естеството и приложното поле на дерогацията при условията, приложени към сертификата, като посочва правното основание за нея;
б)
ограничава срока на валидност на сертификата, когато това се счита за необходимо за целите на надзора;
в)
наблюдава дали доставчиците на аеронавигационно обслужване продължават да отговарят на условията за предоставяне на дерогация.
Член 6
Демонстриране на съответствие
1. Организациите представят всички съответни доказателства, за да демонстрират съответствие с приложимите общи изисквания по искане на компетентния орган. Организациите могат да използват изцяло съществуващите данни.
2. Сертифицираната организация уведомява компетентния орган за запланувани промени в предоставянето от нейна страна на аеронавигационно обслужване, които могат да окажат влияние върху съответствието с приложимите общи изисквания или с условията, приложени към сертификата, когато има такива.
3. В случай че сертифицираната организация вече не е в съответствие с приложимите общи изисквания или, когато има такива, с условията, свързани със сертификата, компетентният орган, в срок от един месец след откриването на несъответствие, изисква от организацията да предприеме коригиращи действия.
Това решение се съобщава незабавно на съответната организация.
Преди да уведоми съответната организация за своето одобрение, компетентният орган проверява дали коригиращите действия са били извършени.
Когато компетентният орган счете, че коригиращите действия не са били правилно извършени в рамките на договорения с организацията график, той предприема съответните принудителни мерки, предвидени в член 7, параграф 7 от Регламент (ЕО) № 550/2004 и в член 10, член 22а, буква г), членове 25 и 68 от Регламент (ЕО) № 216/2008, като отчита необходимостта от осигуряване на непрекъснатост на аеронавигационно обслужване.
Член 7
Улесняване на наблюдението на съответствието
Организациите улесняват инспекциите и проучванията, извършвани от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, включително посещенията на място и посещенията без предварително уведомление.
Упълномощените лица имат право да извършват следните действия:
а)
да преглеждат съответните записи, данни, процедури и всички други материали, свързани с предоставянето на аеронавигационно обслужване;
б)
да правят копия или извлечения от такива записи, данни, процедури и други материали;
в)
да изискват устни обяснения на място;
г)
да влизат в съответните помещения, терени или транспортни средства.
Такива инспекции и проучвания, когато се извършват от компетентен орган или от квалифициран субект, действащ от името на първия, се извършват в съответствие с правните разпоредби на държавата-членка, в която се предприемат.
Член 8
Текущо съответствие
На основание на наличните доказателства, с които разполага, компетентният орган проверява веднъж годишно текущото съответствие на организациите, които той е сертифицирал.
За тази цел компетентният орган въвежда и обновява ежегодно индикативна програма за инспекции, включваща всички сертифицирани от него доставчици и основаваща се на оценяване на рисковете, свързани с различните операции, които съставляват предоставяното аеронавигационно обслужване. Преди въвеждането на такава програма, ако е необходимо, той се консултира със съответната организация, както и с всякакви други съответни компетентни органи.
В програмата се указват планираните периоди за инспекциите на различните обекти.
Член 9
Регулиране на безопасността при инженерния и техническия персонал
Във връзка с предоставянето на обслужване на въздушното движение, комуникации, навигация и наблюдение, компетентният орган или всеки друг орган, определен от държавата-членка да изпълнява тази задача:
а)
издава съответни правила на безопасност за инженерния и техническия персонал, който изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
б)
осигурява адекватен и съответен надзор на безопасността по отношение на инженерния и техническия персонал, определен от всяка оперативна организация да изпълнява оперативни задачи, свързани с безопасността;
в)
при наличието на основателни причини и след надлежно разследване предприема съответни действия спрямо оперативната организация и/или нейния технически и инженерен персонал, който не удовлетворява изискванията на разпоредбите на приложение II, точка 3.3;
г)
проверява и установява, че са въведени подходящи методи, за да се гарантира, че третите страни, изпълняващи оперативни задачи, свързани с безопасността, удовлетворяват изискванията на приложение II, точка 3.3.
Член 10
Процедура за партньорски проверки
1. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки и Агенцията, може да организира партньорски проверки на националните надзорни органи в съответствие с параграфи 2-6.
2. Партньорската проверка се извършва от екип от национални експерти и, когато е необходимо, от наблюдатели на Агенцията.
Екипът се състои от експерти от най-малко три различни държави-членки и от Агенцията.
Експертите не участват в партньорски проверки, извършвани в държавата-членка, в която те са наети на работа.
Комисията създава и поддържа база данни за национални експерти, определени от държавите-членки по всички аспекти на общите изисквания, изброени в член 6 от Регламент (ЕО) № 550/2004.
3. Комисията информира държавата-членка и националния надзорен орган за предстоящата партньорска проверка не по-късно от три месеца преди началото ѝ, като посочва датата, за която е планирана проверката, и експертите, които участват в нея.
Държавата-членка, чийто национален надзорен орган подлежи на проверка, одобрява екипа от експерти, преди те да започнат проверката.
4. В срок от три месеца от датата на проверката проверяващият екип изготвя с консенсус доклад, който може да съдържа препоръки.
Комисията свиква среща с Агенцията, експертите и националния надзорен орган за обсъждане на доклада.
5. Комисията препраща доклада до съответната държава-членка.
В срок от три месеца от датата на получаването на доклада държавата-членка може да представи своите забележки.
Тези забележки включват, при необходимост, мерките, които държавата-членка е предприела или възнамерява да предприеме, за да реагира на резултатите от проверката в рамките на определен срок.
Освен ако със съответната държава-членка не е договорено друго, докладът и последващите действия от партньорската проверка не се публикуват.
6. Комисията информира ежегодно държавите-членки чрез Комитета за единно небе за основните констатации от проведените партньорски проверки.
Член 11
Преходни разпоредби
1. За доставчици на аеронавигационно обслужване, които притежават сертификат, издаден в съответствие с Регламент (ЕО) № 2096/2005 към датата на влизане в сила на настоящия регламент, се счита, че притежават сертификат, издаден в съответствие с настоящия регламент.
2. Заявителите за сертификат за доставчик на аеронавигационно обслужване, които са подали заявлението си преди датата на влизане в сила на настоящия регламент, и на които не е бил вече издаден сертификат към тази дата, трябва да покажат съответствие с разпоредбите на настоящия регламент преди издаването на сертификата.
3. Когато организации, за които в съответствие с член 3 компетентен орган ще бъде Агенцията, са подали заявление пред национален орган за надзор на държава-членка за издаване на сертификат преди влизането в сила на настоящия регламент, националният орган за надзор трябва да завърши процеса на сертифициране при координиране с Агенцията и при издаването на сертификата да прехвърли досието на Агенцията.
Член 12
Отмяна
Регламент (ЕО) № 2096/2005 се отменя.
Член 13
Изменение на Регламент (ЕО) № 482/2008
Регламент (ЕО) № 482/2008 се изменя, както следва:
1.
в член 4, параграф 5 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011 на Комисията (12);
2.
член 6 се заличава;
3.
в приложение I, в точки 1 и 2 позоваването на „Регламент (ЕО) № 2096/2005“ се заменя с позоваване на „Регламент за изпълнение (ЕС) № 1035/2011“.
Член 14
Изменение на Регламент (ЕС) № 691/2010
В Регламент (ЕС) № 691/2010 член 25 се заличава.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 17 октомври 2011 година.
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1035/2011
z dne 17. oktobra 2011
o skupnih zahtevah za izvajanje služb navigacijskih služb v zračnem prometu ter o spremembi uredb (ES) št. 482/2008 in (EU) št. 691/2010
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 550/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o izvajanju navigacijskih služb zračnega prometa na enotnem evropskem nebu (1) (uredba o izvajanju služb), ter zlasti členov 4, 6 in 7 Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 216/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o skupnih predpisih na področju civilnega letalstva in ustanovitvi Evropske agencije za varnost v letalstvu in razveljavitvi Direktive Sveta 91/670/EGS, Uredbe (ES) št. 1592/2002 in Direktive 2004/36/ES (2) ter zlasti člena 8b(6) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu z Uredbo (ES) št. 216/2008 mora Komisija ob pomoči Evropske agencije za varnost v letalstvu (v nadaljnjem besedilu: agencija) sprejeti izvedbena pravila za izvajanje služb upravljanja zračnega prometa in navigacije v zračnem prometu (ATM/ANS) po vsej Uniji. Člena 8b(6) navedene uredbe zahteva, da ta izvedbena pravila temeljijo na predpisih, sprejetih na podlagi člena 5(3) Uredbe (ES) št. 549/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o določitvi okvira za oblikovanje enotnega evropskega neba (okvirna uredba) (3).
(2)
Izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu znotraj Unije morajo certificirati države članice ali agencija. Izvajalcem navigacijskih služb v zračnem prometu, ki izpolnjujejo skupne zahteve, se odobri dovoljenje v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 550/2004 in členom 8b(2) Uredbe (ES) št. 216/2008.
(3)
Uporaba skupnih zahtev, določenih v skladu s členom 6 Uredbe (ES) št. 550/2004 in členom 8b Uredbe (ES) št. 216/2008, ne sme posegati v suverenost držav članic nad njihovim zračnim prostorom in zahteve držav članic v zvezi z javnim redom, javno varnostjo in obrambnimi zadevami, kot je določeno v členu 13 Uredbe (ES) št. 549/2004. Skupne zahteve ne smejo vključevati vojaških dejavnosti in usposabljanja, kot je določeno v členu 1(2) Uredbe (ES) št. 549/2004 in členu 1(2) Uredbe (ES) št. 216/2008.
(4)
Opredelitev skupnih zahtev za izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu mora ustrezno upoštevati pravni položaj izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa v državah članicah. Poleg tega, kadar organizacija opravlja dejavnosti, ki niso storitve navigacijskih služb v zračnem prometu, skupne zahteve ne smejo veljati za takšne druge dejavnosti ali sredstva, dodeljena za dejavnosti, ki niso službe storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, razen če ni določeno drugače.
(5)
Uporaba skupnih zahtev za izvajalce storitev navigacijskih služb v zračnem prometu mora biti sorazmerna s tveganjem, povezanim s posebnimi lastnostmi vsake dejavnosti, kot so število in/ali vrsta ter značilnosti postopkov zračnega prometa. Če se nekateri izvajalci navigacijskih služb v zračnem prometu odločijo, da ne bodo izkoristili priložnosti za izvajanje čezmejnih služb znotraj enotnega evropskega neba, mora biti pristojni organ pooblaščen, da jim omogoči sorazmerno upoštevanje nekaterih splošnih zahtev za izvajanje navigacijskih služb oziroma nekaterih posebnih zahtev za izvajanje služb zračnega prometa. Zato morajo pogoji, priloženi dovoljenju, izražati vrsto in obseg odstopanja.
(6)
Da se zagotovi pravilno delovanje sistema certificiranja, morajo države članice Komisiji in agenciji predložiti vse ustrezne informacije o odstopanjih, ki jih v zvezi z njihovimi letnimi poročili odobri njihov pristojni organ.
(7)
Ni nujno, da za različne vrste dejavnosti storitev navigacijskih služb v zračnem prometu veljajo enake zahteve. Zato je treba skupne zahteve prilagoditi posebnim lastnostim vsake vrste dejavnosti.
(8)
Izvajalci storitev navigacijskih služb v zračnem prometu morajo imeti dokazilo skladnosti z veljavnimi skupnimi zahtevami za čas veljavnosti dovoljenja in za vse vključene službe.
(9)
Da se zagotovi učinkovita uporaba skupnih zahtev, se mora vzpostaviti sistem rednega pregledovanja ter nadzora skladnosti s temi skupnimi zahtevami in pogoji iz dovoljenja. Pristojni organ mora vsako leto pred izdajo dovoljenja preučiti ustreznost izvajalca in oceniti nenehno skladnost izvajalcev storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki jih certificira. Zato mora vzpostaviti in vsako leto posodabljati okvirni inšpekcijski program, ki vključuje vse certificirane izvajalce, na podlagi ocene tveganja. Ta program mora omogočati pregled vseh ustreznih delov izvajalcev storitev navigacijskih služb v zračnem prometu v razumnem časovnem roku. Pri ocenjevanju skladnosti imenovanih izvajalcev služb v zračnem prometu in meteoroloških služb mora imeti pristojni organ pravico do preverjanja ustreznih zahtev, ki izhajajo iz mednarodnih obveznosti zadevne države članice.
(10)
Strokovni pregledi nacionalnih nadzornih organov lahko poglobijo skupni pristop k nadzoru izvajalcev storitev navigacijskih služb v zračnem prometu po vsej Uniji. Komisija lahko v sodelovanju z državami članicami in agencijo organizira te strokovne preglede, ki morajo biti usklajeni z dejavnostmi v okviru členov 24 in 54 Uredbe (ES) št. 216/2008 ter vseh drugih mednarodnih programov spremljanja in nadzora. Tako se bo izognila podvajanju dela. Da se med strokovnim pregledom omogoči izmenjava izkušenj in najboljše prakse, morajo biti strokovnjaki po možnosti iz pristojnega organa.
(11)
Eurocontrol je oblikoval varnostne predpise (ESARR), ki so najpomembnejši za varno izvajanje služb v zračnem prometu. Komisija mora v skladu z Uredbo (ES) št. 550/2004 opredeliti in sprejeti ustrezne določbe varnostnih predpisov ESARR v uredbah Unije. Varnostni predpisi ESARR, ki so del Uredbe Komisije (ES) št. 2096/2005 z dne 20. decembra 2005 o skupnih zahtevah za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa (4) so podlaga teh izvedbenih pravil.
(12)
Komisija je pri sprejemanju Uredbe (ES) št. 2096/2005 ugotovila, da ni primerno ponavljati določb varnostnega predpisa ESARR št. 2 o poročanju in oceni varnostnih dogodkov pri upravljanju zračnega prometa, ki jih zajemata Uredba (EU) št. 996/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o preiskavah in preprečevanju nesreč in incidentov v civilnem letalstvu ter razveljavitvi Direktive 94/56/ES (5) ter Direktiva 2003/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2003 o poročanju o dogodkih v civilnem letalstvu (6). Vendar je treba uvesti nove določbe o varnostnih dogodkih, ki zahtevajo, da pristojni organ v skladu s to uredbo preveri, ali izvajalci služb zračnega prometa ter izvajalci komunikacijskih, navigacijskih in nadzornih služb upoštevajo zahtevane ureditve za vključitev poročanja o takih dogodkih in njihove ocene.
(13)
Še zlasti je treba priznati, da je, prvič, upravljanje varnosti tista funkcija služb storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki zagotavlja, da se vsa varnostna tveganja odkrijejo, ocenijo in zadovoljivo ublažijo, ter, drugič, da bo formalen in sistematičen pristop k sistemom za upravljanje varnosti in upravljanje - za dosego celovitega sistemskega pristopa - na viden in sledljiv način čim bolj povečal koristi za varnost. Agencija mora dodatno oceniti varnostne zahteve te uredbe in jih vključiti v skupno zakonodajno strukturo za varnost v civilnem letalstvu.
(14)
Dokler agencija ne pripravi osnutka izvedbenih ukrepov, s katerimi se ustrezni standardi Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (ICAO) prenašajo v izvedbene ukrepe Unije, sprejemljivih načinov skladnosti, certifikacijskih specifikacij in navodil, bodo izvajalci navigacijskih služb v zračnem prometu delovali v skladu z ustreznimi standardi ICAO. Za olajšanje čezmejnega izvajanja storitev navigacijskih služb v zračnem prometu in dokler agencija ne bo pripravila osnutka zadevnih ukrepov za prenos standardov ICAO, bodo morale države članice, Komisija in agencija, po potrebi v tesnem sodelovanju z Eurocontrolom, poskušati čim bolj zmanjšati prijavljene razlike med državami članicami pri uporabi standardov ICAO na področju storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, da bi dosegli skupni sklop standardov med državami članicami znotraj enotnega evropskega neba.
(15)
Različni državni sporazumi v zvezi z odgovornostjo izvajalcem storitev navigacijskih služb v zračnem prometu ne smejo preprečiti sklepanja sporazumov o izvajanju čezmejnih služb, potem ko ti uredijo kritje izgub pri škodi, ki izvira iz odgovornosti v skladu z veljavnim pravom. Uporabljena metoda mora biti v skladu z zahtevami nacionalnega prava. Države članice, ki omogočajo izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa v vsem ali delnem zračnem prostoru, za katerega so odgovorne, brez certificiranja v skladu z Uredbo (ES) št. 550/2004, morajo kriti odgovornosti teh izvajalcev storitev navigacijskih služb v zračnem prometu.
(16)
Agencija mora dodatno oceniti določbe te uredbe, zlasti tiste v zvezi z varnostno oceno sprememb določb o storitvah navigacijskih služb v zračnem prometu, ki jo opravijo certificirane organizacije, inženirji in tehnično osebje, ter izdati mnenje o njihovi prilagoditvi celovitemu sistemskemu pristopu, ob upoštevanju vključitve teh določb v bodočo skupno zakonodajno strukturo za varnost civilnega letalstva ter izkušenj zainteresiranih strani in pristojnih organov na področju varnostnega nadzora.
(17)
Uredba (ES) št. 551/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o organiziranosti in uporabi zračnega prostora na enotnem evropskem nebu (uredba o zračnem prostoru) (7) zahteva uvedbo posebnih funkcij, imenovanih funkcije omrežja, da se omogoči optimalna uporaba zračnega prostora in skromnih sredstev, pri čemer se uporabnikom omogoči maksimalen dostop do zračnega prostora ter uporaba zaželenih letalskih prog. Kot je določeno v Uredbi (ES) št. 551/2004, Uredba Komisije (EU) št. 677/2011 z dne 7. julija 2011 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje funkcij omrežja za upravljanje zračnega prometa (ATM) in spremembi Uredbe (EU) št. 691/2010 (8) določa pravice, obveznosti in odgovornosti za subjekt, vpleten v izvajanje teh funkcij.
(18)
Za varno izvajanje določenih funkcij omrežja, mora vpleteni subjekt izpolnjevati določene zahteve. Cilj teh zahtev je zagotoviti, da subjekt ali organizacija deluje na varen način in so določene v Uredbi (EU) št. 677/2011. To so varnostne zahteve organizacije, ki so zelo podobne splošnim zahtevam za izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, kot so določene v prilogi I k tej uredbi, vendar so prilagojene varnostnim odgovornostim funkcij omrežja.
(19)
Zato bi bilo treba Uredbo (ES) št. 2096/2005 razveljaviti.
(20)
Uredba Komisije (ES) št. 482/2008 z dne 30. maja 2008 o vzpostavitvi sistema za zagotavljanje varnosti programske opreme, ki ga morajo uvesti izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa, in spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 2096/2005 (9) ter Uredba Komisije (EU) št. 691/2010 z dne 29. julija 2010 o določitvi načrta izvedbe za navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja ter o spremembi Uredbe (ES) št. 2096/2005 o skupnih zahtevah za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa (10) morata biti spremenjeni za prilagoditev tej uredbi.
(21)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora za enotno evropsko nebo, ki je bil ustanovljen s členom 5 Uredbe (ES) št. 549/2004 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
Ta uredba določa skupne zahteve za izvajanje storitev navigacijskih služb zračnega prometa.
Razen, če prilogi I in II določata drugače, te skupne zahteve ne veljajo za:
(a)
druge dejavnosti, razen izvajanja storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki jih opravlja izvajalec;
(b)
sredstva, dodeljena za dejavnosti zunaj izvajanja storitev navigacijskih služb v zračnem prometu.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe se uporabljajo opredelitve pojmov iz člena 2 Uredbe (ES) št. 549/2004 in člena 3 Uredbe (ES) št. 216/2008. Vendar se opredelitev pojma „dovoljenje“ iz člena 2(15) Uredbe (ES) št. 549/2004 ne uporablja.
Poleg tega se uporabljajo naslednje opredelitve:
1.
„delo v zraku“ pomeni dejavnost zrakoplova, v kateri se zrakoplov uporablja za specializirane službe, na primer za kmetijstvo, gradbeništvo, fotografiranje, nadzor, opazovanje in patruljiranje, iskanje in reševanje ali oglaševanje v zraku;
2.
„komercialni zračni prevoz“ pomeni vsak zračni prevoz, ki vključuje prevoz potnikov, tovora ali pošte za plačilo ali najemnino;
3.
„funkcionalni sistem“ pomeni združitev sistemov, postopkov in človeških virov za izvajanje funkcij v zvezi z upravljanjem zračnega prometa;
4.
„splošno letalstvo“ pomeni kakršno koli dejavnost civilnega letalstva, razen dela v zraku ali komercialnega zračnega prevoza;
5.
„nacionalni nadzorni organ“ pomeni organ ali organe, ki jih države članice imenujejo ali ustanovijo kot svoj nacionalni nadzorni organ v skladu s členom 4(1) Uredbe (ES) št. 549/2004;
6.
„nevarnost“ pomeni vsako stanje, dogodek ali okoliščino, ki bi lahko povzročili nesrečo;
7.
„organizacija“ pomeni subjekt, ki zagotavlja službe letalske navigacije;
8.
„izvajalska organizacija“ pomeni organizacijo, ki je odgovorna za tehnično vodenje in službe, ki podpirajo zračni promet, komunikacijo, navigacijo ali nadziranje;
9.
„tveganje“ pomeni kombinacijo skupne verjetnosti ali pogostnosti pojavljanja škodljivih učinkov, ki so posledica nevarnosti, in resnosti teh učinkov;
10.
„zagotavljanje varnosti“ pomeni vse načrtovane in sistematične dejavnosti, ki so potrebne za vzpostavitev ustreznega zaupanja, da izdelek, storitev, organizacija ali funkcionalni sistem dosega zadovoljivo ali sprejemljivo varnost;
11.
„varnostni cilj“ pomeni kakovostno ali količinsko navedbo, ki opredeljuje največjo pogostnost ali verjetnost, pri kateri se lahko pričakuje nevarnost;
12.
„varnostna zahteva“ pomeni sredstva za ublažitev tveganja, opredeljena s strategijo ublažitve tveganja, ki dosega poseben varnostni cilj, vključno z organizacijskimi, operativnimi, funkcijskimi zahtevami, zahtevami za zmogljivost in interoperabilnost ali okoljskimi značilnostmi;
13.
„službe“ pomenijo navigacijsko službo v zračnem prometu ali sklop takšnih storitev;
14.
„vseevropska storitev navigacijskih služb v zračnem prometu“ pomeni storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki je oblikovana in vzpostavljena za uporabnike v večini držav članic ali v vseh državah članicah ter ki se lahko razširi prek zračnega prostora, za katerega velja Pogodba;
15.
„izvajalec služb letalske navigacije“ pomeni vsak javni ali zasebni subjekt, ki ponuja storitev navigacijskih služb v zračnem prometu za splošni letalski promet, vključno z organizacijo, ki je zaprosila za dovoljenje za izvajanje takšnih služb.
Člen 3
Pristojni organ za certifikacijo
1. Za namene te uredbe je pristojni organ za certifikacijo izvajalcev storitev navigacijskih služb v zračnem prometu:
(a)
za organizacije, ki imajo glavni poslovni sedež in morebitni uradni sedež v državi članici, nacionalni nadzorni organ, ki ga je imenovala ali ustanovila zadevna država članica;
(b)
za organizacije, ki izvajajo storitve navigacijskih služb v zračnem prometu v zračnem prostoru ozemlja, za katero se uporablja Pogodba, in ki imajo glavni poslovni sedež in morebitni uradni sedež zunaj ozemlja, za katero se uporabljajo določbe Pogodbe, agencija;
(c)
za organizacije, ki izvajajo vseevropske storitve navigacijskih služb v zračnem prometu na zračnem prostoru ozemlja, za katerega se uporablja Pogodba, agencija.
2. Pristojni organ za varnostni nadzor je organ, ki se določi v skladu s členom 3 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 1034/2011 (11).
Člen 4
Podelitev dovoljenj
1. Da se pridobijo potrebna dovoljenja za izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, in brez poseganja v člen 7(5) Uredbe (ES) št. 550/2004, ravnajo organizacije v skladu s:
(a)
splošnimi zahtevami za izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, določenimi v Prilogi I;
(b)
dodatnimi posebnimi zahtevami, določenimi v prilogah II do V, glede na vrsto službe, ki jo izvajajo.
2. Pristojni organ preveri skladnost organizacije s splošnimi zahtevami, preden ji izda dovoljenje.
3. Organizacija izpolni skupne zahteve najpozneje do izdaje dovoljenja v skladu s:
(a)
členom 7 Uredbe (ES) št. 550/2004;
(b)
členom 8b(2) ter členom 22a(b) in (c) Uredbe (ES) št. 216/2008.
Člen 5
Odstopanja
1. Z odstopanjem od člena 4(1) se lahko nekateri izvajalci storitev navigacijskih služb v zračnem prometu odločijo, da ne bodo izkoristili priložnosti za izvajanje čezmejnih služb, in se lahko odpovejo pravici do vzajemnega priznavanja znotraj enotnega evropskega neba.
V teh okoliščinah lahko podajo vlogo za dovoljenje, ki je omejeno na zračni prostor, za katerega je odgovorna država članica iz člena 7(2) Uredbe (ES) št. 550/2004.
2. Za vlogo iz odstavka 1 mora izvajalec služb zračnega prometa izvajati službe ali načrtovati njihovo izvajanje le ob upoštevanju ene ali več naslednjih kategorij:
(a)
delo v zraku;
(b)
splošno letalstvo;
(c)
komercialni zračni promet, omejen na zrakoplove z manj kot 10 tonami najvišje vzletne mase ali manj kot 20 sedeži;
(d)
komercialni zračni promet z manj kot 10 000 premiki na leto, ne glede na največjo vzletno maso in število sedežev, pri čemer se „premiki“ štejejo kot vsota vzletov in pristankov in se izračunajo kot povprečje prejšnjih treh let.
Da bi lahko vložil takšno vlogo, ima izvajalec storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki ni izvajalec služb zračnega prometa, bruto promet 1 000 000 EUR na leto ali manj glede na službe, ki jih izvaja ali načrtuje, da jih bo izvajal.
Če izvajalec storitev navigacijskih služb v zračnem prometu zaradi objektivnih praktičnih razlogov ne more predložiti dokazil, da izpolnjuje ta kvalifikacijska merila, lahko pristojni organ sprejme podobne podatke ali napovedi v zvezi z zgornjimi mejami iz prvega in drugega pododstavka.
Izvajalec storitev navigacijskih služb v zračnem prometu ob oddaji take vloge pristojnemu organu hkrati predloži ustrezna dokazila v zvezi z izbirnimi merili.
3. Pristojni organ lahko odobri posebna odstopanja prosilcem, ki izpolnjujejo kvalifikacijska merila iz odstavka 1, sorazmerno z njihovim prispevkom k ATMv zračnem prostoru, za katerega je odgovorna zadevna država članica.
Ta odstopanja lahko veljajo le za zahteve iz Priloge I.
Vendar se nobeno odstopanje ne odobri za naslednje zahteve:
(a)
tehnična in operativna usposobljenost in zmogljivost (točka 1);
(b)
upravljanje varnosti (točka 3.1);
(c)
človeški viri (točka 5);
(d)
odprto in pregledno izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu (točka 8.1).
4. Razen odstopanj, določenih v odstavku 3, lahko pristojni organ odobri odstopanja prosilcem, ki izvajajo letališke službe v zvezi z informacijami o letih z ne več kot enim delovnim mestom na katerem koli letališču. To stori sorazmerno z vlagateljevim prispevkom k ATM v zračnem prostoru, za katerega je odgovorna zadevna država članica.
Ta odstopanja lahko veljajo le za naslednje zahteve iz točke 3 Priloge II:
(a)
odgovornost za upravljanje varnosti ter zunanje službe in oskrbo (točki 3.1.2(b) in (e));
(b)
varnostni pregledi (točka 3.1.3(a));
(c)
varnostne zahteve za oceno in ublažitev tveganja v zvezi s spremembami (točka 3.2).
5. Odstopanja se ne odobrijo v zvezi z zahtevami iz prilog III, IV ali V.
6. Pristojni organ v skladu s Prilogo II k Uredbi (ES) št. 550/2004:
(a)
določi vrsto in obseg odstopanja z navedbo pravne podlage v pogojih, priloženih dovoljenju;
(b)
omeji časovno veljavnost dovoljenja, kadar je to potrebno zaradi nadzora;
(c)
spremlja, ali so izvajalci navigacijskih služb zračnega prometa še vedno upravičeni do odstopanja.
Člen 6
Prikaz skladnosti
1. Organizacije na zahtevo pristojnega organa predložijo vsa potrebna dokazila o skladnosti z veljavnimi skupnimi zahtevami. Organizacije lahko v celoti uporabljajo obstoječe podatke.
2. Certificirana organizacija po potrebi obvesti pristojni organ o načrtovanih spremembah izvajanja storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki lahko vplivajo na skladnost z veljavnimi skupnimi zahtevami ali pogoji, povezanimi z dovoljenjem.
3. Kadar certificirana organizacija ne izpolnjuje več veljavnih skupnih zahtev ali, kjer se to zahteva, pogojev, ki veljajo za dovoljenje, pristojni organ v enem mesecu po datumu ugotovitve neskladnosti zahteva, da organizacija sprejme popravne ukrepe.
Ta odločitev se nemudoma sporoči zadevni organizaciji.
Pristojni organ preveri, ali je bil popravni ukrep izveden, preden zadevno organizacijo obvesti o odobritvi.
Če po mnenju pristojnega organa popravni ukrepi v roku, dogovorjenem z organizacijo, niso bili pravilno izvedeni, sprejme ustrezne izvršilne ukrepe v skladu s členom 7(7) Uredbe (ES) št. 550/2004, kot tudi členom 10, členom 22a(d) ter členoma 25 in 68 Uredbe (ES) št. 216/2008, kot je ustrezno, pri čemer upošteva potrebo po zagotovitvi neprekinjenosti storitev navigacijskih služb v zračnem prometu.
Člen 7
Omogočanje spremljanja skladnosti
Organizacije olajšajo inšpekcijske preglede in preiskave, ki jih izvaja pristojni organ ali usposobljeni subjekt, ki deluje v imenu slednjega, vključno z obiski na kraju samem in obiski brez predhodnega obvestila.
Pooblaščene osebe so pristojne:
(a)
da pregledajo ustrezno dokumentacijo, podatke, postopke in kakršno koli drugo gradivo, ustrezno za izvajanje storitev navigacijskih služb v zračnem prometu;
(b)
da opravijo kopiranje ali vzamejo izpiske iz te dokumentacije, podatkov, postopkov in drugega gradiva;
(c)
da zaprosijo za ustno razlago na kraju samem;
(d)
da vstopijo v zadevne prostore, zemljišča ali prevozna sredstva.
Kadar take inšpekcijske preglede in preiskave izvaja pristojni organ ali v njegovem imenu kvalificiran subjekt, jih izvaja v skladu s pravnimi določbami države članice, v kateri se izvajajo.
Člen 8
Stalna skladnost
Pristojni organ na podlagi razpoložljivih dokazil letno spremlja stalno skladnost organizacij, ki jih je certificiral.
V ta namen pristojni organ vzpostavi in vsako leto posodobi okvirni inšpekcijski program, ki vključuje vse izvajalce, ki jih je certificiral, in temelji na oceni tveganj v zvezi z različnimi dejavnostmi, ki so del izvajanih ANS. Pred uvedbo takega programa se posvetuje z zadevnimi izvajalci storitev navigacijskih služb v zračnem prometu in katerim koli drugim zadevnim pristojnim organom, če je to primerno.
Program navaja predvideni časovni razmik inšpekcijskih pregledov različnih krajev.
Člen 9
Varnostni predpisi za tehnično vodstvo in osebje
V zvezi z izvajanjem služb zračnega prometa ter komunikacijskih, navigacijskih ali nadzornih služb pristojni organ ali kateri koli drug organ, ki ga država članica imenuje za izvajanje te naloge:
(a)
izda ustrezne varnostne predpise za tehnično vodstvo in osebje, ki izvaja naloge v zvezi z varnostjo obratovanja;
(b)
zagotovi ustrezen in primeren nadzor varnosti v zvezi s tehničnim vodstvom in osebjem, ki ga določi katera koli izvajalska organizacija za izvajanje nalog v zvezi z varnostjo obratovanja;
(c)
upravičeno in po ustrezni poizvedbi sprejme primerne ukrepe v zvezi z izvajalsko organizacijo in/ali njenim tehničnim vodstvom ter osebjem, ki ne izpolnjuje zahtev iz točke 3.3 Priloge II;
(d)
preveri, da so zagotovljene ustrezne metode, s katerimi se zagotovi, da tretje stranke, ki so jim dodeljene naloge v zvezi z varnostjo obratovanja, izpolnjujejo zahteve iz točke 3.3 Priloge II.
Člen 10
Postopek strokovnega pregleda
1. Komisija lahko v sodelovanju z državami članicami in agencijo organizira strokovne preglede nacionalnih nadzornih organov v skladu z odstavki od 2 do 6.
2. Strokovni pregled izvede skupina nacionalnih strokovnjakov, in, če je primerno, opazovalci agencije.
Skupino sestavljajo strokovnjaki iz vsaj treh različnih držav članic in agencije.
Strokovnjaki ne sodelujejo v strokovnih pregledih v državah članicah, v katerih so zaposleni.
Komisija ustanovi in ohranja skupino nacionalnih strokovnjakov, ki jih imenujejo države članice, ki vključuje vse vidike skupnih zahtev, kot so navedene v členu 6 Uredbe (ES) št. 550/2004.
3. Ne manj kot tri mesece pred strokovnim pregledom obvesti Komisija državo članico in zadevni nacionalni nadzorni organ o pregledu, datumu pregleda in identiteti strokovnjakov, ki bodo v njem sodelovali.
Država članica, katere nacionalni nadzorni organ se pregleduje, odobri skupino strokovnjakov, preden se lahko izvede pregled.
4. V treh mesecih po datumu pregleda pripravi skupina za pregled soglasno poročilo, ki lahko vsebuje priporočila.
Komisija za obravnavo poročila skliče srečanje z agencijo, strokovnjaki in nacionalnim nadzornim organom.
5. Komisija pošlje poročilo zadevni državi članici.
Država članica lahko v treh mesecih po datumu prejetja poročila predloži svoje pripombe.
Te pripombe vključujejo, kjer je ustrezno, ukrepe, ki jih je država članica sprejela ali jih namerava sprejeti v danem roku kot odgovor na pregled.
Če ni bilo z zadevno državo članico dogovorjeno drugače, se poročilo in nadaljnja poročila ne objavijo.
6. Komisija prek Odbora za enotno nebo enkrat na leto obvesti države članice o glavnih ugotovitvah teh pregledov.
Člen 11
Prehodne določbe
1. Za izvajalce storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki imajo na datum začetka veljavnosti te uredbe dovoljenje, izdano v skladu z Uredbo (ES) št. 2096/2005, se šteje, da imajo dovoljenje, izdano v skladu s to uredbo.
2. Prosilci za dovoljenje izvajalca storitev navigacijskih služb v zračnem prometu, ki so vlogo predložili pred datumom začetka veljavnosti te uredbe in jim dovoljenje še ni bilo izdano, dokažejo skladnost z določbami te uredbe, pred izdajo dovoljenja.
3. Kadar organizacije, za katere bo pristojni organ agencija v skladu s členom 3, zaprosijo nacionalni nadzorni organ države članice za izdajo dovoljenja pred datumom začetka veljavnosti te uredbe, nacionalni nadzorni organ zaključi postopek v sodelovanju z agencijo in ob izdaji dovoljenja dokumentacijo pošlje agenciji.
Člen 12
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 2096/2005 se razveljavi.
Člen 13
Spremembe Uredbe (ES) št. 482/2008
1. Uredba (ES) št. 482/2008 se spremeni kot sledi:
1.
v členu 4(5) se sklic „k Uredbi (ES) št. 2096/2005 „nadomesti s sklicem“ k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 1035/2011 (12).
2.
Člen 6 se črta.
3.
V točki 1 in točki 2 Priloge I se sklica „k Uredbi (ES) št. 2096/2005“ nadomestita s sklicem „k Izvedbeni uredbi (EU) št. 1035/2011“.
Člen 14
Sprememba Uredbe (ES) št. 691/2010
V Uredbi (EU) št. 691/2010 se črta člen 25.
Člen 15
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. oktobra 2011