РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 май 2011 година
относно мярка за частична приватизация C 15/10 (ex NN 21/10), приведена в действие от Гърция в полза на казино Mont Parnès
(нотифицирано под номер C(2011) 3505)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/647/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 юни 2002 г. предприятието Egnatia AE, което бе придобито след сливане от предприятието Athinaiki Techniki и което е член на консорциума Casino Attikis (CA или „жалбоподателят“), подаде жалба пред Европейската комисия за предполагаемо нарушение на правилата на Европейския съюз за вътрешния пазар, относно предполагаема непрозрачна и дискриминационна тръжна процедура, към която са се придържали гръцките органи при продажбата на 49 % от капитала на Elliniko Kazino Parnithas AE (казино „Mont Parnès“) на участника, спечелил търга, консорциумът Hyatt Regency („HR“ или „предполагаемият получател“) (2).
(2)
С писмо от 3 октомври 2002 г. Генерална дирекция „Вътрешен пазар“ на Европейската комисия (ГД „Вътрешен пазар“) предаде копие от документа на Генерална дирекция „Конкуренция“ (ГД „Конкуренция“) за паралелен анализ на делото съгласно правилата на ЕС за държавна помощ.
(3)
С писмо по електронната поща от 9 декември 2002 г. законният представител на жалбоподателя предостави на съответните отдели на Комисията допълнителни разяснения относно делото.
(4)
С писмо от 24 януари 2003 г. Комисията съобщи на гръцките органи за жалбата във връзка с държавна помощ и призова Гърция да разясни въпросите, повдигнати в нея. Гръцките органи отговориха на 4 март 2003 г.
(5)
На 27 януари 2003 г. служители на Комисията се срещнаха със законния представител на жалбоподателя.
(6)
На 12 февруари 2003 г. и 22 август 2003 г. законният представител на предполагаемия получател предостави на службите на Комисията подкрепящи документи.
(7)
С писма от 31 март 2003 г. и 16 май 2003 г. жалбоподателят предостави на ГД „Конкуренция“ допълнителна информация.
(8)
На 10 април 2003 г. служители на Комисията се срещнаха с представителя на предполагаемия получател.
(9)
В периода между 15 юли 2003 г. и 16 септември 2003 г. Комисията обмени няколкократно информация с жалбоподателя относно отделно направена оценка на въпроси, свързани с държавната помощ, и напомни на жалбоподателя практиката си за вземане на решения, според която прехвърлянето на публична собственост в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка не представлява държавна помощ, когато тази процедура е проведена прозрачно и без дискриминация. Поради това Комисията уведоми жалбоподателя, че няма да се произнесе преди ГД „Вътрешен пазар“ да приключи прегледа на процедурата за възлагане на въпросната обществена поръчка.
(10)
С писма от 22 януари 2004 г. и 4 август 2004 г. ГД „Вътрешен пазар“ приключи разследването, като счете, че процедурата за възлагане на поръчката е редовна. С писмо от 2 юни 2004 г. ГД „Конкуренция“ информира жалбоподателя, че е прекратила разглеждането на жалбата във връзка с държавната помощ в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(11)
На 18 февруари 2005 г. жалбоподателят подаде пред Първоинстанционния съд (сега Общия съд) жалба за отмяна на решението на Комисията за приключване на делото.
(12)
С определение от 26 септември 2006 г. Първоинстанционният съд отхвърли жалбата като недопустима, тъй като прецени, че писмото не представлява обжалваем акт съгласно член 230 от Договора за създаване на Европейската Общност (Договора за ЕО) (понастоящем член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (4).
(13)
На 18 декември 2006 г. жалбоподателят подаде жалба пред Съда на Европейския съюз срещу определението на Първоинстанционния съд.
(14)
С решение от 17 юли 2008 г. (5) Съдът на Европейския съюз отмени определението. Съдът установи, че оспореният акт представлява обжалваем акт, което не е в съответствие със задълженията на Комисията съгласно процедурния регламент, и върна делото на Първоинстанционния съд.
(15)
С писмо от 26 септември 2008 г. ГД „Конкуренция“ оттегли писмото за приключване на процедурата от 2 юни 2004 г. и поднови делото.
(16)
С определение от 29 юни 2009 г. Първоинстанционният съд установи, че след оттегляне на писмото вече няма нужда от издаване на решение (6). Това определение на Първоинстанционния съд беше обжалвано от жалбоподателя на 7 септември 2009 г. на основание, че Съдът е следвало да счете изтеглянето на писмото за незаконно и следователно е трябвало да го отмени.
(17)
С писмо по електронната поща от 11 септември 2009 г. жалбоподателят предостави допълнителна информация на Комисията.
(18)
На 14 октомври 2009 г. служители на Комисията се срещнаха с представители на жалбоподателя. След срещата жалбоподателят няколкократно предостави допълнителна информация на Комисията.
(19)
С писмо от 21 октомври 2009 г. Комисията поиска от Гърция допълнителна информация. С писмо от 13 ноември 2009 г. Гърция поиска повече време, за да отговори, което ѝ беше предоставено от Комисията с писмо по електронната поща от 18 ноември 2009 г. На 11 и 14 януари 2010 г. Гърция изпрати отговор до Комисията.
(20)
С решение от 6 май 2010 г. Съдът на Европейския съюз отговори на преюдициално запитване, отправено на основание член 234 от ДЕО (понастоящем член 267 от ДФЕС) от Συμβουλίου της Επικρατείας („Държавен съвет“), по-специално по отношение на прилагането на правилата на ЕС за обществените поръчки за въпросната тръжна процедура. Съдът достигна до заключение, inter alia, че като цяло поръчка като тази, която трябва да бъде възложена след въпросния търг, не попада в приложното поле на директивите за обществените поръчки (7). В допълнение Съдът отбеляза, че това заключение не изключва факта, че при такава поръчка трябва да се вземат под внимание основните правила и общи принципи на Договора, и по-специално тези относно свободата на установяване и свободното движение на капитал.
(21)
С писмо от 6 юли 2010 г. Комисията информира Гърция, че е взела решение за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на съответната мярка („решението за откриване на процедурата“).
(22)
Решението на Комисията да се открие процедура беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(23)
След откриване на процедурата Комисията получи мнения от две заинтересовани страни, а именно от представителите на предполагаемия получател (Athens Resort Casino Holdings (9), от името на HR) (10) и от представителите на жалбоподателя (Club Hotel Casino Loutraki, от името на CA) (11). С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи мненията си. Мненията на двете заинтересовани страни бяха изпратени на Гърция с писмо от 29 октомври 2010 г., а Гърция отговори с писмо от 25 ноември 2010 г.
(24)
На 16 декември 2010 г. (12) Съдът на Европейския съюз постанови, че Общият съд (бивш Първоинстанционен съд) неправилно е определил, че липсва основание за първоначалното обжалване на „административното приключване“ на делото от страна на Комисията.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(25)
През октомври 2001 г. гръцките органи откриха процедура за възлагане на обществена поръчка, за да продадат 49 % от капитала на казино Mont Parnès (13). Имало е двама кандидати, а именно Kazino Attikis (Casino Attikis или CA) и консорциумът Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (консорциумът Hyatt Regency или HR), които са избрани да участват във втория етап на тръжната процедура (14) съгласно условията на съответните национални разпоредби. След процедура, за която се твърди, че е недействителна, поръчката е възложена на HR. В следващите параграфи 26-29 се описват събитията, довели до това решение за възлагане на поръчката, съгласно информацията, с която разполага Комисията.
(26)
В съответствие с приложимите национални разпоредби спечелилият кандидат се обявява чрез наддаване (възходяща тръжна цена), a първоначалната цена за продажба е определена на 80 млн. EUR. Тръжната комисия разпечатва пликовете, подадени от кандидатите, в които се съдържат финансовите оферти на всеки един от тях, и ги обявява по ред. Кандидатът, предложил най-ниската оферта, има право да предложи нова оферта в следващия кръг, която ще бъде в запечатан плик. Новата оферта трябва да бъде равна поне на първоначалната по-висока оферта, увеличена с 1 % (15). Това последващо наддаване продължава неопределено време в няколко различни етапа, докато един от участниците се оттегли, като в този случай последният участник се обявява за предложил временно най-високата цена. Протокол, съдържащ наименованието на участника, предложил временно най-високата цена, се предоставя от тръжната комисия на Съвета на директорите на Hellenic Tourism Development Authority (ETA).
(27)
По време на първия етап на 31 май 2002 г. двамата кандидати представиха офертите си по едно и също време в запечатани пликове в централата на ETA. Офертата на CA беше за 91 183 652 EUR, докато офертата на HR беше 80 075 000 EUR. В писмото на последния обаче освен офертата се съдържаше и изявление, оспорващо законността на участието на консорциума CA в тръжната процедура. CA възрази срещу това изявление, като посочи, че изразяването на резерви прави финансовата оферта на HR недопустима. Възражението на CA беше отхвърлено от Комисията по възражения, която реши, че изявлението на HR не оказва влияние върху валидността на офертата на предприятието.
(28)
През втория етап HR подаде своята оферта от 92 105 888 EUR в запечатан плик, в който отново се съдържаше същото писмено изявление. След приключване на втория етап законният представител на CA представи плик, съдържащ финансовата оферта за третия етап, като едновременно с това подаде и отделно изявление до Съвета на директорите на ETA относно нарушаване на условията за провеждане на търга по отношение на изискванията за валидност на тръжната процедура. Тръжната комисия отхвърли тази теза въз основа на това, че е допустимо да бъде изложена само ако е подадена под формата на възражение, което е от компетентността на Комисията по възраженията. В резултат на това законният представител на CA помоли Тръжната комисия за петминутно удължаване на срока, за да обмислят по-нататъшните си действия и след предоставянето му от масата на комисията бяха взети както писменото изявление, така и плика с офертата. След завръщането им в рамките на тези пет минути, те заявиха, че не възнамеряват да внасят възражение и подадоха офертата си. Впоследствие HR подаде възражение и поиска третият етап от търга да се счита за недопустим въз основа на това, че предприятието CA е подало оферта, която е оттеглило и в последствие е подало отново. Възражението на HR беше прието от Комисията по възраженията и офертата на CA (16) беше изключена от процедурата.
(29)
След изключването на офертата на CA в третия етап Тръжната комисия изпрати (17) до Съвета на директорите на ETA копие от протокола от осмата си среща, в който HR се определя за участника в търга, предложил временно най-висока цена (с оферта от 92 105 888 EUR), а CA - за участника в търга, предложил временно втора най-висока цена. Тръжната комисия очевидно не беше отворила офертата на CA за третия етап и не върна запечатания плик на CA, а го предостави на ETA, за да бъде съхраняван в техния сейф (18). Съветът на директорите на ETA свика извънредно общо събрание, в резултат на което на 5 юни 2002 г. управителят на ETA и законният представител на Kantor Capital, икономически съветник, отговарящ за съдебните производства, бяха упълномощени да поискат от HR да подобри офертата си. Съответно HR увеличи предложената сума на 110 млн. EUR. На 12 юни 2002 г. CA предостави на Съвета на директорите на ETA писмо, съдържащо оферта от 162 млн. EUR, която в последствие беше отхвърлена, тъй като беше направена след закриване на тръжната процедура. В заключение офертата на HR беше подобрена допълнително и достигна сумата от 120 млн. EUR (19).
3. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(30)
Комисията откри официалната процедура по разследване, тъй като продължаваше да се съмнява, че делът от 49 % от капитала на казино Mont Parnès е бил продаден от гръцката държава на участника с най-висока оферта при процедура за продажба, която отговаря на изискванията за откритост, прозрачност и недискриминация. По-специално, Комисията не беше сигурна дали при продажбата на купувача не е било предоставено незаконно преференциално третиране и дали впоследствие е била платена пазарната цена. Комисията счете, че изключването на CA от търга и на офертата им от 162 млн. EUR, направена след края на тръжната процедура, е възможно да е доказателство за продажба под стойността и следователно за съществуването на помощ под формата на съществуващи държавни средства.
4. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
(31)
С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи становището си. Гърция оспорва съществуването на държавна помощ въз основа на това, че тръжната процедура за продажбата на нейния дял от капитала на казино Mont Parnès е проведена в съответствие с приложимото законодателство и че този дял от 49 % от казиното е продаден на пазарна цена.
(32)
На първо място гръцките органи подчертават, че изборът на участниците в търга и цялата тръжна процедура са напълно законни и проведени в съответствие с правилата относно поканите за участие в търг (20), които се уреждат от действащото законодателство, както и че поканите за участие в търга са били приети и от двамата кандидати без възражения.
(33)
Също така гръцките органи обясняват, че изявлението, направено от HR, което е поставено в плика с финансовата им оферта и на първия, и на втория етап на процедурата за подаване на оферти, не засяга валидността на финансовите оферти на HR, а се отнася само по себе си единствено до участието на CA в тръжната процедура и следователно финансовите оферти на HR съвсем правилно се счетени за законни от Комисията по възраженията.
(34)
Освен това гръцките органи по-подробно твърдят, че офертата, внесена от CA на третия етап на тръжната процедура, за която жалбоподателят твърди, че е в размер на 107 млн. EUR, е изключена, тъй като пликът е бил изнесен извън полезрението на Тръжната комисия. При тези обстоятелства Тръжната комисия не би могла да е сигурна, че офертата не е била променена. При всички случаи повторното представяне на офертата би означавало повторно подаване по време на същия етап, което противоречи на правилата.
(35)
Гръцките органи разясняват, че офертата от 92 105 888 EUR, направена от HR на втория етап, която е по-висока от първоначалната оферта от 91 183 652 EUR, направена от CA на първия етап, е в съответствие с правилата за провеждане на търга, тъй като съгласно правилата относно поканите за участие в търг всяка нова оферта трябва да бъде повишена с 1 %, а не с 10 %, както се предполага в решението на Комисията за откриване на процедурата. Следователно правилата за провеждане на търга са били спазени в това отношение.
(36)
Гръцките органи също твърдят, че последната оферта на CA за 162 млн. EUR - сума, която предприятието CA твърди, че е готово да плати, е невалидна, защото е направена след тръжната процедура и извън нея. Приемането на тази оферта би означавало нарушаване на принципа на законността, като се има предвид, че целта на публичната тръжна процедура не е само да обслужва финансовите интереси на страната, но и да служи и на широкия обществен интерес, т.е. да се осигури възможно най-високата цена при спазване на принципа на законност (т.е. законовите разпоредби, предвидени в правилата за поканите за участие в търг и в тръжните досиета, както и в други приложими законодателни актове).
(37)
Гръцките органи поясняват още, че те не просто са отменили търга и не са започнали нов, защото това би означавало да започнат отначало цялата процедура за четвърти път в рамките на осем години, което би увредило международната репутация на Гърция, без да е сигурно, че подновяването на тръжната процедура би осигурило цена от 162 млн. EUR. Във връзка с това Гърция дори поставя под въпрос надеждността на офертата от 162 млн. EUR, тъй като предприятието CA е било наясно, че приемането ѝ само би предизвикало отмяна на процедурата и започването на нова такава.
(38)
Освен това гръцките органи потвърждават (21), че окончателно платената цена (120 млн. EUR) е приемлива, тъй като е с 25,5 % по-висока от експертната оценката за 95,4 млн. EUR, направена преди тръжната процедура от независим оценител и държана запечатана до приключване на процедурата. Те твърдят, че тази оценка - която дори не е била необходима за тръжната процедура - е поискана, за да се защитят в по-голяма степен интересите на Гърция (22).
(39)
Що се отнася до твърденията на жалбоподателя, че първоначалните условия относно поканите за участие в търг са подобрени от последващия Закон № 3139/2003, с който се потвърждава приватизацията, гръцките органи разясняват, че уведомленията за поканите за участие в търг не са изменени нито от Закон 3139/2003, нито по някакъв друг начин. Според Гърция този закон просто регулира различни разрешения, които са свързани с инвестирането и управлението на казиното, и включва мерки за защита на работниците след приватизацията. Този закон не освобождава HR от задължението да инвестира 44 млн. EUR в казино Mont Parnès, а договорната клауза в договора относно връщането на HR на 70 % от цената, в случай че оперативният лиценз се предостави на друго казино преди 2012 г., вече е била изрична разпоредба в поканите за участие в търг.
(40)
Следователно гръцките органи отбелязват, че продажната цена представлява пазарната стойност на дяла от 49 % от капитала на казино Mont Parnès.
(41)
За да подсилят своето твърдение, че не се наблюдават нередности при тръжната процедура, гръцките органи посочват няколко решения на националните съдилища, в които се анализира законността на тръжната процедура съгласно националното законодателство. Към днешна дата националните съдилища не са открили нередности в търга и затова са отхвърлили различните молби, които са внесени от CA по този въпрос (23). Сред съдебните решения на националните съдилища, които потвърждават правилността на тръжната процедура, гръцките органи посочват по-специално следните:
а) Съдебно производство пред граждански съдилища:
(42)
В своето решение 8118/2002 (24) Атинският първоинстанционен съд отхвърли подадена от CA жалба и постанови, че:
-
Тръжната комисия и Комисията по възраженията считат с право, че офертите от HR на първия и втория етап са в съответствие с поканите за участие в търг. Изложението на HR, което е приложено към офертите им, не е засегнало безусловния им характер.
-
CA представя своя оферта в 15.30 ч., т.е. в началото на третия етап, както е определено от Тръжната комисия в края на втория етап. Офертата е взета обратно от представителя на CA по негово собствено желание, въпреки че председателят на Тръжната комисия се е опитал да го разубеди. Ако председателят на Тръжната комисия беше предупредил изрично представителя на CA за връщането на офертата, това би довело до дискриминационно третиране в полза на CA и срещу HR.
-
Втората оферта на CA на третия етап с право е счетена за недопустима от Комисията по възраженията. Всеки участник може да участва в търга само с една оферта на всеки етап. Освен това, ако втората оферта на CA на третия етап е била счетена за приемлива, това би довело до нарушаване на принципите на прозрачност. Представителят на CA е взел обратно първия запечатан плик, напуснал е мястото, където се е провеждал търга, и при завръщането си е представил запечатан плик, за който не може да се потвърди, че е същият като първия (25).
б) Съдебно производство пред административни съдилища
(43)
Според гръцките органи понастоящем пред Държавния съвет (Върховния административен съд) се гледа дело, отнасящо се до друга молба на CA, в която се твърди, че тръжната процедура (26) е незаконосъобразна, а окончателното решение предстои да бъде произнесено. Гръцките органи обаче отбелязват, че съдията докладчик е предложил молбата на CA да се отхвърли като недопустима въз основа на съдебната компетентност и неоснователна по същество (27).
в) Съдебно производство пред наказателни съдилища
(44)
След жалба, заведена през 2002 г. от CA срещу членове на Тръжната комисия, Комисията по възраженията, ETA, консултанта по оценяване (American Appraisal Hellas Ltd) и финансовия съветник (Kantor), относно поведението им по време на тръжната процедура, Съветът на съдиите от Апелативния съд, към който е препратено делото за отсъждане, издаде оправдателно решение (28) и по-конкретно установи, че:
-
И двете решения на Комисията по възражения са законни и няма достатъчно доказателства за неправомерно поведение от страна на членовете ѝ. Членовете на Комисията по възражения, като отхвърлят възражението на CA на първия и втория етап и приемат, от друга страна, това на HR на третия етап, не са нарушили условията на поканите за участие в търг и не са третирали по различен начин двамата участници.
-
Решенията на Тръжната комисия са законни и членовете ѝ не са третирали по различен начин двамата участници. Освен това Тръжната комисия е била длъжна съгласно условията на поканите за участие в търг да се придържа към констатациите на Комисията по възражения.
-
Представителят на ETA не е нарушил съответните национални разпоредби, като е помолилил участника, предложил временно най-висока оферта (HR), да я повиши. Представителят на ETA не е бил упълномощен да преговаря и не е имал правомощия да анулира или да прекрати тръжната процедура.
(45)
Горепосоченото оправдателно решение впоследствие е оспорено пред националните съдилища (29), а съвсем скоро Атинският апелативен съд издаде решение, с което оправдава всички обвинени лица (решение 466/2011). Пълният текст на решението все още не е достъпен.
(46)
В заключение, като се имат предвид всички горепосочени коментари, гръцките органи продължават да твърдят, че мярката, която се оценява, не включва държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(47)
С писмо от 4 август 2010 г. представителите на предполагаемия получател (т.е. Athens Resort Casino Holdings от името на HR) се включиха в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. Предполагаемият получател представи същите мнения като Гърция, които са обобщени в раздел 4.
(48)
В допълнение предполагаемият получател твърди, че реално платената цена за дела в казиното е 120 млн. EUR, което е с 10 млн. EUR повече от първоначално договорената (30). Следователно тази сума е по-висока дори от професионалната оценка от 95,4 млн. EUR, направена преди започването на тръжната процедура (но която не е оповестена).
(49)
Предполагаемият получател също така твърди, че предприятието ETA не само не е било задължено, но дори е нямало право да покани участника в търга, предложил временно втора най-висока цена, защото това би означавало начало на нови етапи на наддаване, което е в нарушение на условията на поканите за участие в търг. Също така той твърди, че офертата от 162 млн. EUR, представена от CA извън тръжната процедура, не е можело да бъде приета сериозно и е била представена единствено, за да се стигне до отмяна на цялата процедура. Това потвърждава, че той със сигурност би оспорил всяко решение за приемане на тази оферта, като рискува отмяната на цялата процедура. Във връзка с това той посочва мнението на Правния държавен съвет, който потвърждава, че офертата на CA не би могла да бъде взета под внимание или да бъде приета (31).
(50)
Предполагаемият получател също така поставя под въпрос предположението на Комисията, изложено в решението за откриване на процедурата, относно нарушаване на конкуренцията и ефекта върху търговията, че хазартът е световна търговска дейност и дружествата в тази област упражняват икономическа дейност на международен пазар. Предполагаемият получател твърди, че Mont Parnès не развива международна дейност, а действа само на местно ниво и следователно не се конкурира с казината извън граница.
(51)
С писмо от 29 септември 2010 г. Club Hotel Casino Loutraki AE (от името на CA) (32) се включи в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. В това писмо предприятието твърди, че по отношение на количественото определяне на предполагаемата помощ трябва също да се вземе под внимание разликата между офертите и въздействието на ратифицирания закон върху задълженията на купувача съгласно условията на публичната тръжна процедура.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. Наличие на държавна помощ при прехвърляне на дялове чрез търговска продажба
(52)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва, че освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(53)
В съответствие с установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз (33) и правилата и практиката на Комисията относно държавната помощ в контекста на приватизационни сделки (34), когато държава-членка придобива или продава дялове от предприятия, предимство не е налице, ако държавата-членка действа като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(54)
По-специално, когато продажбата на дялове се реализира на фондовата борса, по правило се приема, че тя е осъществена при пазарни условия и не включва каквото и да е предимство. Когато обаче прехвърлянето е осъществено посредством търговска продажба, може да се приеме, че не е налице предимство, ако са изпълнени следните условия: първо, дяловото участие е продадено чрез прозрачен и недискриминационен търг, който е открит за участие на всички кандидати; второ, към продажбата не са наложени условия, които са необичайни при подобни сделки между частноправни субекти и които биха могли да понижат продажната цена; трето, дяловото участие е продадено на кандидата, предложил най-висока цена, и четвърто, на кандидатите в търга трябва да се предостави достатъчно време и информация, за да направят съответна оценка на активите, въз основа на която те изготвят своите оферти.
(55)
С други думи, когато приватизацията е реализирана посредством търговска продажба, показателят, с който се прави оценка дали една сделка с държавни активи включва предимство, е дали икономически оператор в условията на пазарна икономика, действащ при сходни обстоятелства, би постъпил по същия начин, т.е. дали би продал дружеството на същата цена. Неикономически съображения, като например причини, свързани с индустриалната политика, съображения, свързани със заетостта, или цели на регионалното развитие, които не биха били приемливи за оператор в условията на пазарна икономика, не могат да се приемат като основания за приемане на по-ниска цена, а напротив, свидетелстват за наличието на предимство. Този принцип многократно е излаган от Комисията и последователно потвърждаван от Съда (35).
(56)
Поради това, ако някое от горепосочените изисквания не е изпълнено, Комисията счита, че публичната продажба трябва да бъде разгледана за възможно наличие на елементи на помощ, поради което за нея трябва да бъде отправено уведомление. Като се изпълняват тези изисквания, е възможно да се гарантира, че държавата получава възможно най-високата цена, т.е. пазарната цена за своите активи, и следователно, че няма наличие на държавна помощ.
6.2. Продажбата на дял от 49 % от капитала на казино Mont Parnès
(57)
При откриване на производството съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС Комисията имаше съмнения дали продажбата на Mont Parnès е извършена чрез открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура. Съгласно наличната информация на този етап Комисията счете, че са били налице значителни трудности да се определи дали е било незаконно предоставено някакво преференциално третиране и дали е била платена пазарната цена. Комисията беше загрижена, че нередностите в тръжната процедура може да са причина за наличие на държавна помощ.
(58)
След това Комисията извърши оценка на съответните факти в рамките на официално разследване. Тази оценка се основава на съвкупността от наличните доказателства по отношение на тази мярка.
(59)
През различните етапи на процедурата Комисията получи информация за редицата правни действия на национално ниво, които оправдават първоначалната тръжна процедура. Комисията отбелязва, че към днешна дата различните решения на национално ниво не подкрепят наблюденията на жалбоподателя относно нередности и неравно третиране при тръжната процедура (вж. също параграфи 41-46 по-горе). Досега националните съдилища по-скоро потвърждават законността и липсата на дискриминация в тръжната процедура, която се основава на национални правила.
(60)
Въпреки че оценката на Комисията не зависи от констатациите на националните съдилища, тя ги взима под внимание като един от факторите в своя анализ. Комисията обаче отбелязва, че с настоящата оценка по никакъв начин не се цели тълкуване на националното право, което е единствено от компетентността на държавата-членка.
(61)
В този контекст Комисията счита, че законността на тръжната процедура съгласно националното право, както е описано и обосновано чрез обстойно и задълбочено проучване, извършено дотук от различни национални съдилища, представлява важен признак за редовността и недискриминационното естество на тръжната процедура. Това явно потвърждаване на тръжната процедура съгласно националните правила може да бъде взето под внимание от Комисията наред с други фактори при нейната оценка съгласно правилата на ЕС за държавна помощ, че тръжната процедура е открита, безусловна и недискриминационна.
(62)
По отношение на повдигнатия в решението за откриване на процедурата въпрос, че една от офертите изглежда нарушава правилото в поканата за провеждане на търг относно минималното увеличаване в сравнение с предишната оферта, Комисията отбелязва, че този въпрос е решен, тъй като изискваното увеличение е било 1 %, а не 10 %, както е било обяснено на Комисията. Следователно Комисията счита, че правилата на тръжната процедура са били спазени в това отношение.
(63)
По отношение на предполагаемото различно третиране на различните възражения, повдигнати по време на тръжната процедура, Комисията отбелязва, че гръцките органи са предоставили приемливо обяснение за изключването на офертата на CA от тръжната процедура с оглед на приложимите правила, които забраняват второ представяне на оферта в един и същи етап на наддаване.
(64)
По отношение на предполагаемото неравностойно третиране на различните оферти, направени след приключване на тръжната процедура, Комисията счита, че различието в третирането при договаряне на по-висока цена с участника, спечелил търга, докато същевременно не се взема под внимание офертата на жалбоподателя от 162 млн. EUR, може, предвид съществуващите съмнения на законосъобразността на тази оферта, да бъде приета като допустима практика при тръжната процедура. Освен това Комисията не може да определи като надеждна недопустимата оферта от 162 млн. EUR на жалбоподателя, защото е направена едва след приключване на тръжната процедура, което е в нарушение на процедурните правила.
(65)
По отношение на предложението цялата процедура да бъде отменена гръцките органи заявиха, че това би означавало повторно започване на процедурата, като така потенциално се рискува допълнително намаляване на цената, която ще бъде получена.
(66)
Гръцките органи също така твърдят, че спецификациите на договора за обществена поръчка не са изменени със Закон 3139/2003 или по друг начин.
(67)
По отношение на получената цена Комисията отбелязва, че окончателно платената цена за казиното, която е 120 млн. EUR (36), е по-ниска от недопустимата оферта от 162 млн. EUR, която жалбоподателят твърди, че е бил готов да предложи след изключването си от процедурата, но все пак по-висока както от най-високата оферта от 107 млн. EUR, с която жалбоподателят изглежда е участвал в търга, така и дори с по-голяма разлика (25,5 %), от експертната оценка на дела за 95,4 млн. EUR, извършена преди процедурата.
6.3. Заключение
(68)
След откриването на официалната процедура за разследване гръцките органи опровергаха по задоволителен начин предварителните съмнения, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата. По-специално, Комисията не откри доказателство, което да води до заключението, че предполагаемият получател е получил преференциално третиране, което да доведе до предоставяне на някакво предимство. Чрез продажбата на дяловете си в казиното на участника, предложил най-висока цена в рамките на открита, безусловна и недискриминационна тръжна процедура, се предполага, че Гърция е получила възможно най-високата пазарна цена и не се е лишила от държавни ресурси. Следователно Комисията може да приеме, че при подобни обстоятелства оператор в условията на пазарна икономика би продал съответния дял от казиното на подобна цена. В резултат на това Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на притежаваните от нея 49 % от капитала на казино Mont Parnès не включва предимство и следователно не представлява държавна помощ.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(69)
Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 24 май 2011 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 24. maja 2011
o ukrepu delne privatizacije C 15/10 (ex NN 21/10), ki ga je Grčija izvedla za igralnico Mont Parnès
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 3505)
(Besedilo v grškem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/647/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama, in ob upoštevanju teh pripomb (1),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Z dopisom z dne 23. junija 2002 je podjetje Egnatia AE, katerega vodenje je po združitvi prevzelo podjetje Athinaiki Techniki in ki je član konzorcija Casino Attikis (v nadaljnjem besedilu: podjetje CA ali pritožnik), Evropski komisiji predložilo pritožbo glede domnevne kršitve pravil EU o notranjem trgu v zvezi z domnevno nepreglednim in diskriminacijskim javnim razpisom, ki so ga grški organi uporabili pri prodaji 49 % kapitala igralnice Elliniko Kazino Parnithas AE (v nadaljnjem besedilu: igralnica Mont Parnès) uspešnemu ponudniku, tj. konzorciju Hyatt Regency (v nadaljnjem besedilu: podjetje HR ali domnevni upravičenec) (2).
(2)
Z dopisom z dne 3. oktobra 2002 je Generalni direktorat Evropske komisije za notranji trg (v nadaljnjem besedilu: GD za notranji trg) posredoval kopijo dokumenta Generalnemu direktoratu za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: GD za konkurenco), da bi ta opravil vzporedno analizo zadeve na podlagi pravil EU o državni pomoči.
(3)
Z elektronsko pošto z dne 9. decembra 2002 je odvetnik pritožnika zadevnim oddelkom Komisije predložil dodatna pojasnila v zvezi z zadevo.
(4)
Z dopisom z dne 24. januarja 2003 je Komisija grškim organom posredovala pritožbo v zvezi z državno pomočjo in pozvala Grčijo k pojasnitvi izpostavljenih vprašanj. Grški organi so odgovorili 4. marca 2003.
(5)
27. januarja 2003 se je osebje Komisije sestalo z odvetnikom pritožnika.
(6)
12. februarja 2003 in 22. avgusta 2003 je odvetnik domnevnega upravičenca službam Komisije predložil dokazila.
(7)
Z dopisoma z dne 31. marca 2003 in z dne 16. maja 2003 je pritožnik GD za konkurenco predložil dodatne informacije.
(8)
10. aprila 2003 se je osebje Komisije sestalo z odvetnikom domnevnega upravičenca.
(9)
V obdobju od 15. julija 2003 do 16. septembra 2003 je Komisija s pritožnikom izmenjala več mnenj v zvezi z ločeno oceno vprašanj državne pomoči in pritožnika opozorila na svojo prakso odločanja, v skladu s katero odsvojitev javne dobrine v okviru postopka javnega razpisa ne pomeni državne pomoči, če ta postopek poteka pregledno in nediskriminacijsko. Zato je Komisija pritožnika obvestila, da ne bo zavzela stališča, dokler GD za notranji trg ne zaključi svoje ocene postopka oddaje javnega naročila.
(10)
Z dopisoma z dne 22. januarja 2004 in z dne 4. avgusta 2004 je GD za notranji trg zaključil preiskavo, pri čemer je podal mnenje, da v postopku oddaje naročila ni bilo nobenih pomanjkljivosti. Z dopisom z dne 2. junija 2004 je GD za konkurenco obvestil pritožnika, da je končal postopek v zvezi s pritožbo glede državne pomoči v skladu s členom 20(2) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (3).
(11)
Pritožnik je 18. februarja 2005 vložil tožbo za razveljavitev sklepa Komisije, da se zadeva zaključi, pri Sodišču prve stopnje (zdaj Splošno sodišče).
(12)
S sklepom z dne 26. septembra 2006 je Sodišče prve stopnje zavrnilo tožbo kot nesprejemljivo, pri čemer je navedlo mnenje, da dopis ni izpodbojni akt v skladu s členom 230 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (Pogodbe ES) (zdaj člen 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU)) (4).
(13)
18. decembra 2006 je pritožnik pri Sodišču vložil pritožbo zoper sklep Sodišča prve stopnje.
(14)
S sodbo z dne 17. julija 2008 (5) je Sodišče razveljavilo sklep. Sklenilo je, da je izpodbijani akt izpodbojni akt, ki ne izpolnjuje obveznosti Komisije v skladu s postopkovno uredbo, in zadevo napotilo nazaj na Sodišče prve stopnje.
(15)
Z dopisom z dne 26. septembra 2008 je GD za konkurenco preklical dopis z dne 2. junija 2004 o zaključku postopka in obnovil zadevo.
(16)
S sklepom z dne 29. junija 2009 je Sodišče prve stopnje na podlagi preklica dopisa ugotovilo, da sprejetje sklepa ni več potrebno (6). Pritožnik se je 7. septembra 2009 pritožil na ta sklep Sodišča prve stopnje na podlagi utemeljitve, da bi moralo Sodišče obravnavati preklic dopisa kot nezakonit in ga razveljaviti.
(17)
Z elektronsko pošto z dne 11. septembra 2009 je pritožnik predložil Komisiji nadaljnje informacije.
(18)
14. oktobra 2009 se je osebje Komisije sestalo s predstavniki pritožnika. Po tem sestanku je pritožnik pri več izmenjavah informacij predložil Komisiji nadaljnje informacije.
(19)
Komisija je z dopisom z dne 21. oktobra 2009 zaprosila Grčijo za dodatne informacije. Grčija je z dopisom z dne 13. novembra 2009 zaprosila za podaljšanje roka za odgovor, ki ga je Komisija odobrila z elektronsko pošto z dne 18. novembra 2009. Grčija je odgovorila Komisiji 11. in 14. januarja 2010.
(20)
S sodbo z dne 6. maja 2010 se je Sodišče odzvalo na predlog za sprejetje predhodne odločbe na podlagi člena 234 Pogodbe ES (zdaj člena 267 PDEU), ki ga je predložil Simvoulio tis Epikreatias (državni svet), zlasti v zvezi z uporabo pravil EU o oddaji javnih naročil pri zadevnem postopku javnega razpisa. Sodišče je med drugim sklenilo, da, obravnavano kot celota, naročilo, kot je to, ki se bo oddalo po zadevnem razpisu, ne spada na področje uporabe direktiv o javnih naročilih (7). Poleg tega je Sodišče navedlo, da ta sklep ni izključeval dejstva, da mora tako naročilo spoštovati osnovna pravila in splošna načela Pogodbe, zlasti tista v zvezi s svobodo ustanavljanja in prostim pretokom kapitala.
(21)
Komisija je z dopisom z dne 6. julija 2010 obvestila Grčijo, da se je v zvezi z ukrepom odločila za začetek postopka iz člena 108(2) PDEU (v nadaljnjem besedilu: odločitev o začetku postopka).
(22)
Odločitev Komisije o začetku postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (8). Komisija je pozvala zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe o ukrepu.
(23)
Po začetku postopka je Komisija prejela pripombe dveh zainteresiranih strani, in sicer pripombe predstavnikov domnevnega upravičenca (Athens Resort Casino Holdings (9) v imenu podjetja HR) (10) in predstavnikov pritožnika (Club Hotel Casino Loutraki v imenu podjetja CA) (11). Grčija je svoje pripombe predložila z dopisom z dne 6. avgusta 2010. Pripombe obeh zainteresiranih strani so bile poslane Grčiji z dopisom z dne 29. oktobra 2010, na katerega je Grčija odgovorila z dopisom z dne 25. novembra 2010.
(24)
Sodišče je 16. decembra 2010 (12) razsodilo, da je bil sklep Splošnega sodišča (nekdanje Sodišče prve stopnje) v zvezi s prvotnim izpodbijanjem sklepa Komisije o „administrativnem zaključku“ zadeve, da je zadeva brezpredmetna, napačen.
2. OPIS UKREPA
(25)
Grški organi so oktobra 2001 sprožili postopek oddaje javnega naročila z namenom prevzema 49 % kapitala igralnice Mont Parnès (13). Konkurirala sta dva ponudnika, in sicer Kazino Attikis (igralnica Attikis ali podjetje CA) in konzorcij Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (konzorcij Hyatt Regency ali podjetje HR), pri čemer sta bila oba izbrana za sodelovanje v drugi fazi postopka oddaje javnega naročila (14) ob upoštevanju zadevnih nacionalnih določb. Po postopkih, ki so bili domnevno neveljavni, se je naročilo oddalo podjetju HR. Naslednje uvodne izjave 26 do 29 na podlagi informacij, ki so na voljo Komisiji, opisujejo dogodke, ki so privedli do te oddaje naročila.
(26)
V skladu z veljavnimi nacionalnimi določbami bi se zmagovalni kandidat določil z zbiranjem ponudb (dražba z višanjem cene), pri čemer bi bila prvotna prodajna cena 80 milijonov EUR. Razpisni odbor bi odpečatil ovojnice kandidatov, v katerih bi ti predložili svoje finančne ponudbe, in naznanil vsako ponudbo. Kandidat z najnižjo ponudbo bi bil upravičen do predložitve nove ponudbe, ki bi jo v zapečateni ovojnici predložil v naslednjem krogu. Ta nova ponudba bi morala biti vsaj enaka prvotno višji ponudbi, povečani za 1 % (15). To naknadno zbiranje ponudb bi se v ločenih krogih izvajalo za nedoločen čas, dokler eden od ponudnikov ne bi odstopil, pri čemer bi se zadnji ponudnik razglasil za začasno najboljšega ponudnika. Razpisni odbor bi zapisnik, v katerem je naveden začasni najboljši ponudnik, predložil upravnemu odboru helenskega organa za razvoj turizma (v nadaljnjem besedilu: ETA).
(27)
V prvem krogu sta kandidata na sedežu ETA v zapečatenih ovojnicah istočasno predložila svoji ponudbi, in sicer 31. maja 2002. Ponudba podjetja CA je bila 91 183 652 EUR, ponudba podjetja HR pa 80 075 000 EUR. Vendar je ovojnica slednjega podjetja poleg ponudbe vsebovala tudi izjavo, ki je spodbijala zakonitost sodelovanja konzorcija CA v postopku javnega razpisa. Podjetje CA je tej izjavi ugovarjalo, pri čemer je navedlo, da je finančna ponudba podjetja HR zaradi oblikovanja pridržkov nesprejemljiva. Odbor za ugovore je zavrnil ugovor podjetja CA in navedel, da izjava podjetja HR ne vpliva na veljavnost njegove ponudbe.
(28)
V drugem krogu je podjetje HR v zapečateni ovojnici predložilo ponudbo v znesku 92 105 888 EUR, kateri je ponovno priložilo enako pisno izjavo. Po zaključku drugega kroga je odvetnik podjetja CA predložil ovojnico s finančno ponudbo za tretji krog, upravnemu odboru ETA pa ločeno izjavo o kršitvi pogojev javnega razpisa v zvezi z zahtevami glede veljavnosti javnega razpisa. Razpisni odbor je zavrnil predložitev izjave z utemeljitvijo, da bi bila sprejemljiva le, če bi bila predložena v obliki ugovora v pristojnosti odbora za ugovore. Odvetnik podjetja CA je potem zaprosil odbor za petminutni odlog, da bi se lahko odločili za naslednji korak. Odlog je bil odobren, pri čemer je podjetje CA umaknilo pisno izjavo in ovojnico s ponudbo. Ko so se po petih minutah vrnili, so navedli, da ne nameravajo predložiti ugovora, in predložili ponudbo. Podjetje HR je potem predložilo ugovor in zahtevalo, da se tretji krog ponudb obravnava kot nesprejemljiv, ker je podjetje CA predložilo ponudbo, ki jo je zatem umaknilo in ponovno predložilo. Odbor za ugovore je sprejel ugovor podjetja HR in ponudba podjetja CA (16) je bila izključena iz postopka.
(29)
Po izključitvi ponudbe podjetja CA v tretjem krogu je razpisni odbor upravnemu odboru ETA poslal (17) kopijo zapisnika s svojega osmega sestanka, na katerem je imenoval podjetje HR za prvega začasnega najboljšega ponudnika (s ponudbo v znesku 92 105 888 EUR) in podjetje CA za drugega začasnega najboljšega ponudnika. Zdi se, da razpisni odbor ni odpečatil ovojnice podjetja CA iz tretjega kroga in je podjetju ni vrnil, ampak jo je posredoval ETA, da jo shrani v svojem sefu (18). Upravni odbor ETA je sklical izredni splošni sestanek. Po tem sta bila 5. junija 2002 direktor ETA in odvetnik podjetja Kantor Capital, ekonomski svetovalec, odgovoren za postopke, pooblaščena, da pozoveta podjetje HR k izboljšanju ponudbe. Podjetje HR je predlagani znesek zvišalo na 110 milijonov EUR. Podjetje CA je 12. junija 2002 upravnemu odboru ETA predložilo dopis s ponudbo v znesku 162 milijonov EUR, ki pa je bila zavrnjena, ker je bila predložena po zaključku postopka javnega razpisa. Nazadnje je podjetje HR dodatno izboljšalo ponudbo, pri čemer jo je zvišalo na 120 milijonov EUR (19).
3. ODLOČITEV O ZAČETKU FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(30)
Komisija je začela formalni postopek preiskave, ker se ni mogla znebiti dvomov, ali je grška država 49-odstotni delež kapitala igralnice Mont Parnès prodala najboljšemu ponudniku v prodajnem postopku, ki je izpolnjeval zahteve glede odprtosti, preglednosti in nediskriminacije. Komisija zlasti ni bila prepričana, ali je bil v prodajnem postopku kupec nezakonito prednostno obravnavan in ali je bila v povezavi s tem tržna cena plačana ali ne. Komisija je menila, da izključitev podjetja CA in njegove ponudbe v znesku 162 milijonov EUR, predložene po zaključku razpisa, iz razpisa morda dokazuje prodajo pod vrednostjo in s tem obstoj pomoči v obliki državnih sredstev, ki se jim je država odrekla.
4. PRIPOMBE GRČIJE
(31)
Grčija je svoje ugotovitve predložila z dopisom z dne 6. avgusta 2010. Grčija spodbija obstoj državne pomoči na podlagi utemeljitve, da je postopek javnega razpisa za prodajo njenega deleža kapitala igralnice Mont Parnès potekal v skladu z veljavno zakonodajo in da je bil 49-odstotni delež prodan po tržni ceni.
(32)
Grški organi najprej poudarjajo, da sta bila izbor udeležencev v razpisu in celotni postopek javnega razpisa v celoti zakonita in izvedena v skladu s pravili o javnih razpisih (20), ki jih ureja veljavna zakonodaja, ter da sta oba kandidata brez pridržkov sprejela zadevni razpis.
(33)
Grški organi prav tako pojasnjujejo, da izjava podjetja HR, ki je bila v prvem in drugem krogu postopka zbiranja ponudb priložena v ovojnici s finančno ponudbo podjetja, ni vplivala na veljavnost njegovih finančnih ponudb, ampak se je nanašala samo na sodelovanje podjetja CA v postopku javnega razpisa, in je zato odbor za ugovore finančne ponudbe podjetja HR ustrezno obravnaval kot zakonite.
(34)
Grški organi nadalje podrobneje navajajo, da je bila ponudba, ki jo je podjetje CA predložilo v tretjem krogu postopka javnega razpisa in v zvezi s katero pritožnik navaja, da je znašala 107 milijonov EUR, izključena, ker je bila odstranjena, tako da razpisni odbor več ni imel pregleda nad njo. V teh okoliščinah odbor ni mogel biti prepričan, da ponudba ni bila spremenjena. V vsakem primeru bi ponovna predložitev ponudbe pomenila drugo predložitev v istem krogu, kar pa je proti predpisom.
(35)
Grški organi pojasnjujejo, da je bila ponudba podjetja HR v drugem krogu v znesku 92 105 888 EUR, ki je presegla prvotno ponudbo podjetja CA v prvem krogu v znesku 91 183 652 EUR, v skladu s pravili o javnih razpisih, ker je treba v skladu s pogoji postopka javnega razpisa vsako novo ponudbo povečati za 1 % in ne za 10 %, kot je predvidevala Komisija v odločitvi o začetku postopka. Pravila o javnih razpisih so se v zvezi s tem torej upoštevala.
(36)
Grški organi prav tako navajajo, da je bila zadnja ponudba podjetja CA v znesku 162 milijonov EUR, za katerega podjetje trdi, da ga je bilo pripravljeno plačati, neveljavna, ker je bila predložena po zaključku postopka javnega razpisa in zunaj njega. Sprejetje te ponudbe bi pomenilo kršitev načela zakonitosti, pri čemer je treba upoštevati, da namen javnega postopka zbiranja ponudb ni samo izpolnjevanje finančnih interesov države, ampak tudi širših javnih interesov, tj. zagotoviti najvišjo možno ceno ob spoštovanju načela zakonitosti (tj. pravil o javnih razpisih ter pravil iz razpisne dokumentacije in druge veljavne zakonodaje).
(37)
Grški organi nadalje pojasnjujejo, da niso preprosto preklicali postopka razpisa in sprožili novega, ker bi to pomenilo četrto ponovitev celotnega postopka v osmih letih, kar bi škodovalo mednarodnemu ugledu Grčije, pri čemer ponovitev postopka javnega razpisa ne bi nujno zagotovila cene v znesku 162 milijonov EUR. Na podlagi tega Grčija celo dvomi v verodostojnost ponudbe v znesku 162 milijonov EUR, ker se je podjetje CA zavedalo, da bi sprejem te ponudbe povzročil zgolj preklic postopka in sprožitev novega.
(38)
Poleg tega grški organi potrjujejo (21), da je bila končna cena (120 milijonov EUR) razumna, saj je bila 25,5 % višja od strokovne ocene v višini 95,4 milijona EUR, ki jo je pred začetkom postopka javnega razpisa opravil neodvisni cenilec in je bila zapečatena do konca postopka. Navajajo, da se je ta ocena - čeprav ne nujno zaradi postopka javnega razpisa - zahtevala za dodatno zaščito interesov Grčije (22).
(39)
V zvezi z navedbami pritožnika, da so se prvotni pogoji postopka javnega razpisa izboljšali z naknadno sprejetim zakonom št. 3139/2003 o potrditvi privatizacije, grški organi pojasnjujejo, da obvestila o postopku javnega razpisa niso bila spremenjena z zakonom št. 3139/2003 niti na kateri koli drug način. Po navedbah Grčije ta zakon zgolj ureja različna pooblastila v zvezi z naložbami in vodenjem igralnice ter vključuje ukrepe za zaščito delavcev po privatizaciji. Ta zakon podjetja HR ni razbremenil obveznosti, da v igralnico Mont Parnès investira 44 milijonov EUR, pogodbena klavzula iz pogodbe o vračilu 70 % cene podjetju HR v primeru, da se dovoljenje za poslovanje pred letom 2012 dodeli drugi igralnici, pa je že bila eksplicitna določba javnega razpisa.
(40)
Zato grški organi ugotavljajo, da prodajna cena predstavlja tržno ceno 49-odstotnega deleža kapitala igralnice Mont Parnès.
(41)
Da bi potrdili svoje zanikanje obstoja pomanjkljivosti v postopku javnega razpisa, grški organi opozarjajo na več odločitev nacionalnih sodišč, ki so analizirala zakonitost postopka javnega razpisa v skladu z nacionalno zakonodajo. Do danes nacionalna sodišča niso odkrila nobenih pomanjkljivosti v razpisu in so zato zavrnila več tožb podjetja CA v zvezi s tem (23). Med ugotovitvami nacionalnih sodišč, ki potrjujejo pravilnost razpisa, se grški organi posebej sklicujejo na naslednje:
(a) Sodni postopek pred civilnimi sodišči:
(42)
V sodbi št. 8118/2002 (24) je prvostopenjsko sodišče v Atenah zavrnilo tožbo podjetja CA in odločilo naslednje:
-
Razpisni odbor in odbor za ugovore sta ponudbi podjetja HR v prvem in drugem krogu pravilno obravnavala kot skladni s postopki javnega razpisa. Izjava podjetja HR, priložena njegovim ponudbam, ni vplivala na brezpogojnost ponudb.
-
Podjetje CA je predložilo ponudbo ob 15:30, tj. na začetku tretjega kroga, kot ga je razpisni odbor določil na koncu drugega kroga. Predstavnik podjetja CA je po lastni volji in nagibu umaknil ponudbo, čeprav ga je predsednik razpisnega odbora poskušal odvrniti od tega. Če bi predsednik razpisnega odbora predstavnika podjetja CA izrecno opozoril glede umika ponudbe, bi to pomenilo diskriminacijsko obravnavo v korist podjetja CA in v škodo podjetja HR.
-
Odbor za ugovore je drugo ponudbo podjetja CA v tretjem krogu ustrezno obravnaval kot nesprejemljivo. Vsak ponudnik lahko v posameznem krogu predloži samo eno ponudbo. Poleg tega bi obravnavanje druge ponudbe podjetja CA v tretjem krogu kot sprejemljive pomenilo kršitev načela preglednosti. Predstavnik podjetja CA je umaknil prvo zapečateno ovojnico, zapustil kraj, kjer je potekal postopek javnega razpisa, in ob vrnitvi predložil zapečateno ovojnico, za katero ni bilo mogoče preveriti, ali je ista kot prva ovojnica (25).
(b) Sodni postopek pred upravnimi sodišči
(43)
Po podatkih grških organov državni svet (vrhovno upravno sodišče) trenutno obravnava zadevo v zvezi z drugo tožbo, ki jo je vložilo podjetje CA, v kateri izpostavlja nezakonitost postopka javnega razpisa (26). Končna sodba je trenutno v obravnavi, vendar grški organi ugotavljajo, da je sodnik poročevalec predlagal, da je treba tožbo podjetja CA zavrniti na podlagi pristojnosti kot nesprejemljivo in na podlagi bistva zadeve kot neutemeljeno (27).
(c) Kazenski postopek
(44)
V zvezi s tožbo, ki jo je podjetje CA leta 2002 vložilo proti članom razpisnega odbora, odbora za ugovore, ETA, svetovalcu, ki je opravil oceno (podjetju American Appraisal Hellas Ltd), in finančnemu svetovalcu (podjetju Kantor) v zvezi z njihovim vedenjem med postopkom javnega razpisa, je svet sodnikov pritožbenega sodišča, kateremu je bila zadeva posredovana v obravnavo, izrekel oprostilno sodbo (28), pri čemer je podrobneje ugotovil:
-
Tako prvi kot tudi drugi sklep odbora za ugovore ni bil nezakonit in nobenih dokazov ni, ki bi dokazovali neprimerno vedenje članov odbora. S tem, ko so člani odbora za ugovore ovrgli ugovor podjetja CA v prvem in drugem krogu ter na drugi strani sprejeli ugovor podjetja HR v tretjem krogu, niso kršili pogojev postopka javnega razpisa in niso različno obravnavali ponudnikov.
-
Sklepi razpisnega odbora niso bili nezakoniti in člani odbora niso različno obravnavali ponudnikov. Poleg tega je moral razpisni odbor v skladu s pogoji postopka javnega razpisa upoštevati ugotovitve odbora za ugovore.
-
Predstavnik ETA s tem, ko je prvega začasnega najboljšega ponudnika (podjetje HR) pozval k zvišanju finančne ponudbe, ni kršil zadevnih nacionalnih določb. Predstavnik ETA ni bil pooblaščen za začetek pogajanj in ni imel pristojnosti za preklic ali odpoved postopka zbiranja ponudb.
(45)
Navedena oprostilna sodba se je nadalje spodbijala pred nacionalnimi sodišči (29), pri čemer je pritožbeno sodišče v Atenah pred kratkim izreklo sodbo, s katero je oprostilo vse obtožene osebe (sodba št. 466/2011). Popolno besedilo te sodbe še ni na voljo.
(46)
Ob upoštevanju vseh navedenih ugotovitev so grški organi še vedno mnenja, da ukrep, ki se ocenjuje, ne vključuje državne pomoči v smislu člena 107 PDEU.
5. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
(47)
Z dopisom z dne 4. avgusta 2010 so predstavniki domnevnega upravičenca (tj. podjetja Athens Resort Casino Holdings v imenu podjetja HR) vstopili v postopek Komisije kot zainteresirana stran. Domnevni upravičenec je predložil enake pripombe kot Grčija, ki so povzete v oddelku 4.
(48)
Poleg tega domnevni upravičenec navaja, da je cena, ki je bila dejansko plačana za delež igralnice, znašala 120 milijonov EUR, kar je 10 milijonov EUR več, kot se je prvotno domnevalo (30). Torej je celo še bolj presegala strokovno oceno v višini 95,4 milijona EUR, ki je bila opravljena (vendar ne objavljena) pred začetkom postopka javnega razpisa.
(49)
Domnevni upravičenec nadalje trdi, da poleg tega, da ETA ni bil dolžan pozvati drugega začasnega najboljšega ponudnika, tudi ni imel pravice do tega, ker bi to pomenilo sprožitev novih krogov zbiranja ponudb in s tem kršitev pogojev postopka javnega razpisa. Navaja tudi, da se ponudba v znesku 162 milijonov EUR, ki jo je podjetje CA predložilo zunaj postopka javnega razpisa, v nobenem primeru ne bi mogla resno obravnavati in je bila predložena samo z namenom sprožitve preklica postopka javnega razpisa. Potrjuje, da bi zagotovo spodbijal vsak sklep o sprejetju te ponudbe in tvegal preklic celotnega postopka. V zvezi s tem izpostavlja tudi mnenje pravnega državnega sveta, ki potrjuje, da ponudbe podjetja CA ne bi bilo mogoče upoštevati ali sprejeti (31).
(50)
Domnevni upravičene prav tako dvomi v hipotezo Komisije iz odločitve o začetku postopka v zvezi z izkrivljanjem konkurence in učinkom na trgovino, da so igre na srečo svetovna dejavnost in da podjetja na tem področju izvajajo gospodarsko dejavnost na mednarodnem trgu. Domnevni upravičenec trdi, da igralnica Mont Parnès ni dejavna mednarodno, ampak samo lokalno, in zato ne konkurira igralnicam v tujini.
(51)
Z dopisom z dne 29. septembra 2010 je podjetje Club Hotel Casino Loutraki AE (v imenu podjetja CA) (32) vstopilo v postopke Komisije kot zainteresirana stran. V tem dopisu navaja, da bi bilo treba v zvezi s količinsko opredelitvijo domnevne pomoči upoštevati tudi razliko med ponudbama in vpliv zakona o ratifikaciji na obveznosti kupca v skladu s pogoji postopka javnega razpisa.
6. OCENA UKREPA
6.1 Obstoj državne pomoči v obliki odsvojitve delnic s prodajo
(52)
Člen 107(1) PDEU določa, da je „[r]azen če Pogodbi ne določata drugače, […] vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.
(53)
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča Evropske unije (33) ter predpisi in prakso Komisije na področju državne pomoči v zvezi s privatizacijo (34) velja, da ni prisotno nobeno zagotavljanje prednosti, če je vedenje države članice, kadar kupuje ali prodaja delnice podjetij, v skladu z vedenjem zasebnega vlagatelja v tržnem gospodarstvu.
(54)
Kadar poteka prodaja delnic na borzi, se na splošno zlasti predvideva, da se uporabljajo tržni pogoji in da ne vključuje nobenega dajanja prednosti. Vendar, kadar se odsvojitev izvede s prodajo, je mogoče predvidevati, da prednost ni vključena, če so izpolnjeni naslednji pogoji: prvič, imetništvo delnic se proda na podlagi konkurenčnega javnega razpisa, ki je odprt za vse, pregleden in nediskriminacijski; drugič, na prodajo se ne vežejo pogoji, ki niso običajni v primerljivih transakcijah med zasebniki in ki bi lahko potencialno znižali prodajno ceno; tretjič, imetništvo delnic se proda najboljšemu ponudniku; ter četrtič, ponudniki morajo imeti na voljo dovolj časa in informacij, da lahko opravijo ustrezno oceno premoženja, ki je podlaga njihovi ponudbi.
(55)
Z drugimi besedami, kadar se privatizacija izvede s prodajo, temelji ocena, ali transakcija, ki se nanaša na državno premoženje, vključuje prednost, na tem, ali bi udeleženec v tržnem gospodarstvu v podobnem položaju ravnal enako, tj. ali bi prodal podjetje po isti ceni. Kot razlogi za sprejem nižje cene se ne smejo upoštevati negospodarski premisleki, na primer razlogi industrijske politike, zaposlitveni premisleki ali cilji regionalnega razvoja, ki jih udeleženec v tržnem gospodarstvu ne bi upošteval in ki nasprotno kažejo na obstoj prednosti. To načelo je Komisija že večkrat pojasnila, Sodišče pa ga je dosledno potrjevalo (35).
(56)
Če ni izpolnjena katera koli od navedenih zahtev, je treba po mnenju Komisije javno prodajo pregledati zaradi morebitnih posledic pomoči in jo je zato treba priglasiti. Z izpolnjevanjem teh zahtev je mogoče zagotoviti, da bo država za svoje premoženje dosegla najvišjo ceno, tj. tržno ceno, in tako ne bo vključena nobena prednost.
6.2 Prodaja 49-odstotnega deleža kapitala igralnice Mont Parnès
(57)
Ob sprožitvi postopkov v skladu s členom 108(2) PDEU Komisija ni bila prepričana, ali se je prodaja igralnice Mont Parnès izvedla na podlagi odprtega, preglednega in nediskriminacijskega postopka javnega razpisa. Na podlagi informacij, ki so bile takrat na voljo, je Komisija oblikovala mnenje, da so bile pri ugotavljanju, ali je bilo prisotno kakršno koli nezakonito prednostno obravnavanje in ali se je tržna cena plačala ali ne, prisotne velike težave. Komisija je bila zaskrbljena, da bi lahko nepravilnosti v postopku javnega razpisa povzročile državno pomoč.
(58)
Komisija je potem v okviru formalnega postopka preiskave izvedla oceno pomembnih dejstev. Ta ocena temelji na dokazih, ki so na voljo v zvezi z ukrepom.
(59)
Komisija je v različnih fazah postopka prejela informacije o številnih sodnih postopkih na nacionalni ravni, ki zagovarjajo prvotni postopek javnega razpisa. Komisija ugotavlja, da se zdi, da dosedanje različne sodbe sodišča na nacionalni ravni ne podpirajo pripomb, ki jih je pritožnik predložil glede nepravilnosti in neenakega obravnavanja v postopku javnega razpisa (glej tudi uvodne izjave 41 do 46). Pravzaprav se zdi, da nacionalna sodišča zaenkrat potrjujejo zakonitost in nediskriminacijsko naravo postopka javnega razpisa na podlagi nacionalnih predpisov.
(60)
Čeprav ocena Komisije ni odvisna od ugotovitev nacionalnih sodišč, lahko te ugotovitve upošteva kot enega od dejavnikov pri svoji analizi. Vendar Komisija navaja, da namen te ocene nikakor ni razlagati nacionalno zakonodajo, ker je to v izključni pristojnosti države članice.
(61)
V zvezi s tem Komisija meni, da je zakonitost postopka javnega razpisa na podlagi nacionalne zakonodaje, kot je opisana in utemeljena v obsežni poglobljeni preiskavi, ki so jo do zdaj opravila različna nacionalna sodišča, pomemben dokaz pravilnosti in nediskriminacijske narave postopka javnega razpisa. Komisija lahko med drugimi dejavniki to očitno potrditev javnega razpisa na podlagi nacionalnih predpisov upošteva pri svoji oceni v skladu s pravili EU o državni pomoči, da je bil postopek zbiranja ponudb odprt, brezpogojen in nediskriminacijski.
(62)
V zvezi z vprašanjem, izpostavljenim v odločitvi o začetku postopka, da naj bi ena od ponudb kršila pravilo javnega razpisa v zvezi z minimalnim zvišanjem glede na prejšnjo ponudbo, Komisija ugotavlja, da se je to vprašanje rešilo, saj je zahtevano zvišanje znašalo 1 % in ne 10 %, kot je bilo prvotno sporočeno Komisiji. Zato Komisija meni, da so se pravila postopka javnega razpisa v zvezi s tem izpolnjevala.
(63)
V zvezi z domnevnim različnim obravnavanjem ugovorov, predloženih med postopkom javnega razpisa, Komisija prav tako ugotavlja, da so grški organi na podlagi veljavnih pravil, ki prepovedujejo drugo predložitev v istem krogu zbiranja ponudb, zagotovili sprejemljivo pojasnilo za izključitev ponudbe podjetja CA iz postopka javnega razpisa.
(64)
V zvezi z domnevnim neenakim obravnavanjem različnih ponudb, predloženih po postopku javnega razpisa, Komisija meni, da se različno obravnavanje v smislu pogajanj za zvišanje cene z najboljšim ponudnikom na eni strani in zavrnitve ponudbe pritožnika v znesku 162 milijonov na drugi na podlagi obstoječih dvomov glede zakonitosti slednje lahko obravnava kot sprejemljiva praksa v postopku javnega razpisa. Poleg tega Komisija nesprejemljive ponudbe pritožnika v znesku 162 milijonov EUR ne more razglasiti za verodostojno, ker je bila predložena šele po zaključku postopka javnega razpisa in je s tem kršila njegova postopkovna pravila.
(65)
V zvezi s predlogom, da bi se celoten postopek lahko preklical, so grški organi navedli, da bi to pomenilo ponovitev celotnega postopka, s čimer bi se verjetno tvegalo nadaljnje znižanje cene.
(66)
Grški organi so tudi navedli, da se formalni pogoji javnega naročila niso spremenili z zakonom št. 3139/2003 ali na kak drug način.
(67)
V zvezi z doseženo ceno Komisija ugotavlja, da je cena, ki se je nazadnje plačala za igralnico v znesku 120 milijonov EUR (36), čeprav je nižja od nesprejemljive ponudbe v znesku 162 milijonov EUR, za katero pritožnik trdi, da jo je bil pripravljen plačati po izključitvi iz postopka, kljub temu višja od najvišje ponudbe v znesku 107 milijonov EUR, ki jo je pritožnik predvidoma ponudil, in za celo še večji odstotek (25,5 %) višja od strokovne ocene deleža, tj. 95,4 milijona EUR, opravljene pred postopkom.
6.3 Sklepna ugotovitev
(68)
Po začetku formalne preiskave so grški organi zadovoljivo obravnavali predhodne dvome, ki jih je Komisija izrazila v sklepu o sprožitvi postopka. Komisija zlasti ni odkrila dokazov, na podlagi katerih bi bilo mogoče sklepati, da se je domnevni upravičenec prednostno obravnaval in mu je bila s tem zagotovljena prednost. Predvideva se, da je Grčija s prodajo svojega deleža v igralnici najboljšemu ponudniku na podlagi odprtega, brezpogojnega in nediskriminacijskega postopka zbiranja ponudb pridobila najvišjo tržno ceno in se ni odrekla državnim sredstvom. Zato lahko Komisija sklene, da bi udeleženec v tržnem gospodarstvu v podobnem položaju prodal zadevni delež v igralnici po podobni ceni. Komisija torej meni, da prodaja 49-odstotnega deleža kapitala igralnice Mont Parnès s strani grške države ne daje nikakršne prednosti in zato ne pomeni državne pomoči.
7. SKLEPNA UGOTOVITEV
(69)
Komisija ugotavlja, da prodaja 49-odstotnega deleža kapitala igralnice Mont Parnès s strani grške države ne pomeni državne pomoči -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Prodaja 49-odstotnega deleža kapitala igralnice Mont Parnès s strani grške države ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.
V Bruslju, 24. maja 2011