РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 20. julija 2010
o državni pomoči C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), ki jo izvaja Portugalska v obliki državne garancije banki BPP
(notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4932)
(Besedilo v portugalskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2011/346/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenima določbama (1) in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ta sklep se nanaša na državno pomoč, ki jo je Portugalska v obliki državne garancije odobrila v korist banke Banco Privado Português (v nadaljnjem besedilu: banka BPP).
1. POSTOPEK
(2)
Komisija je 13. marca 2009 z odločbo („Odločba o pomoči za reševanje“) (2) odobrila državno garancijo, s katero se je prevzelo posojilo v višini 450 milijonov EUR, ki ga je šest portugalskih bank 5. decembra 2008 odobrilo banki BPP. Ukrep je bil odobren na podlagi člena 87(3)(b) Pogodbe ES (sedaj člen 107(3)(b) PDEU) za šestmesečno obdobje ob predpostavki, da bodo portugalski organi izpolnili svojo zavezo, da v šestih mesecih (t. j. do 5. junija 2009) predložijo načrt za prestrukturiranje.
(3)
Komisija je 15. julija 2009 pozvala portugalske organe, naj nujno predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP. Ker zahtevani načrt ni bil predložen, je Komisija z dopisom z dne 6. oktobra 2009 poslala uradni opomin v skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 Pogodbe ES (3).
(4)
Komisija je 10. novembra 2009 sprožila formalni postopek preiskave glede domnevnega ukrepa državne pomoči. V isti odločitvi je Komisija izdala odredbo o predložitvi podatkov, v kateri od Portugalske zahteva, da načrt za prestrukturiranje predloži do 22. decembra 2009.
(5)
Odločitev Komisije, da bo sprožila formalni postopek preiskave, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije dne 6. marca 2010 (4). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa pomoči. Pripombe je z dopisom z dne 6. aprila 2010 predložila tretja stran, ki je želela ostati anonimna.
(6)
Z dopisom z dne 12. marca 2010 je Komisija Portugalsko zaprosila za informacije, ki jih je Portugalska posredovala z dopisom z dne 13. aprila 2010, evidentiranim 14. aprila 2010.
(7)
Pripombe zainteresiranih strani so bile Portugalski posredovane z dopisom z dne 15. aprila 2010. Portugalska je na te pripombe odgovorila z dopisom z dne 13. maja 2010, ki je bil evidentiran 14. maja 2010.
(8)
Komisija je z dopisom z dne 29. aprila 2010 zahtevala dodatne informacije, ki jih je Portugalska posredovala z dopisom z dne 13. maja 2010. Portugalska je posredovala dodatne informacije 15. in 21. junija 2010.
2. UPRAVIČENEC IN UKREP
2.1 Upravičenec
(9)
Banka BPP je finančna institucija s sedežem na Portugalskem, ki opravlja storitve zasebnega bančništva, svetovanja podjetjem in zasebnega kapitala. Stranke banke BPP so zasebni in institucionalni vlagatelji, vključno s petimi vzajemnimi kmetijskimi kreditnimi bankami (caixas de crédito agrícola mútuo), eno hranilnico (caixa económica), več pokojninskimi skladi, zavarovalnicami. Banka BPP deluje na Portugalskem, v Španiji ter v manjšem obsegu v Braziliji in Južni Afriki.
(10)
Delnice banke BPP ne kotirajo na borzi in zato tržne cene njenih delnic ni mogoče opazovati. Dne 30. junija 2008 so skupna sredstva v bilanci stanja banke BPP znašala 2,9 milijarde EUR, kar je predstavljalo manj kot 1 % skupnih sredstev portugalskega bančnega sektorja. Banka BPP je v 100-odstotni lasti skupine Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Od 30. junija 2008 je večino delnic tega holdinga (51,5 %) imelo 12 delničarjev. V letu 2009 je imela skupina Privado Holding 187 zaposlenih, od tega jih je 148 delalo v banki BPP.
2.2 Finančne težave banke
(11)
Po trditvah portugalskih organov je banka BPP zašla v likvidnostne težave zaradi poslabšanja svetovnih gospodarskih razmer, kar je precej zmanjšalo zmogljivost banke za obvladovanje svoje likvidnosti.
(12)
24. novembra 2008 je banka BPP obvestila portugalsko centralno banko („Banko Portugalske“), da obstaja tveganje, da ne bo mogla izpolniti svojih plačilnih obveznosti. Od 1. decembra 2008 je zato banka BPP lahko začasno opustila vse svoje plačevanje.
(13)
5. decembra 2008 je banka BPP pod spodaj navedenimi pogoji prejela posojilo v višini 450 milijonov EUR, zavarovano z državno garancijo. Posojilo in garancija sta krila samo obveznosti banke BPP, ki so bile 24. novembra 2008 vpisane v bilanco stanja, in posojilo je bilo namenjeno le za poplačilo vlagateljev in drugih upnikov, ne pa za kritje obveznosti drugih subjektov skupine.
2.3 Ukrep nujne pomoči
(14)
5. decembra 2008 je banka BPP s šestimi velikimi portugalskimi bankami (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) („bančni konzorcij“) podpisala posojilno pogodbo („posojilna pogodba“) za posojilo v višini 450 milijonov EUR, zavarovano z državno garancijo. Zapadlost posojila je bila šest mesecev, z možnostjo obnovitve do dveh let in obrestno mero EURIBOR + 100 baznih točk. Povračilo za posojilo je bilo določeno na podlagi stroškov financiranja za banke upnice v času transakcije.
(15)
Po trditvah portugalskih organov zaradi težkega finančnega stanja brez državne garancije noben posojilodajalec ni bil pripravljen financirati banke BPP po primerni obrestni meri. Državna garancija, ki je spremljala posojilo, je bila odobrena v skladu z Zakonom št. 112/97, t. j. zunaj portugalske garancijske sheme (Zakon 60-A/2008), ki jo je Komisija odobrila 29. oktobra 2008 (5). Zlasti so portugalski organi navedli, da bi bila splošna garancijska shema, ki je omejena na solventne banke, zaradi finančnega slabšanja banke in posebnih tveganj, povezanih s to transakcijo, neprimeren okvir za posredovanje države v korist banke BPP.
(16)
Povračilo za državno garancijo je bilo ob upoštevanju zavarovanja, ki ga je predstavila banka BPP, določeno na 20 baznih točk.
(17)
Zavarovanje je sestavljeno iz: (i) prednostne zastavne pravice na več sredstev, navedenih v pogodbi, ki so jo sklenile Portugalska, banka BPP in Banka Portugalske; in (ii) prve hipoteke na nepremična sredstva v lasti banke BPP. Portugalski organi so ocenili, da je bila v času podpisa posojilne pogodbe in garancijske pogodbe vrednost tega zavarovanja približno 672 milijonov EUR (6). Zagotovitev zavarovanja ureja sporazum, ki so ga podpisali zakladnica, banka BPP in Banka Portugalske, v katerem je bila slednja imenovana za skrbnika in upravljavca zavarovanja v imenu zakladnice. Po trditvah portugalskih organov ima portugalska država v skladu z notranjo zakonodajo privilegirane in prednostne pravice nad zavarovanjem.
(18)
V obdobju veljavnosti posojila, ki ga krije državna garancija, se je banka BPP zavezala, da ne bo prodala, dala kot zavarovanje ali kako drugače odtujila svojih sedanjih in prihodnjih sredstev.
(19)
V okviru preučitve ukrepa nujne pomoči, ki jo je opravila Komisija, se je Portugalska zavezala, da bo v šestih mesecih od državne intervencije (t. j. do 5. junija 2009) zagotovila načrt za prestrukturiranje banke BPP.
(20)
Komisija je v svoji odločbi z dne 13. marca 2009 odobrila ukrep za obdobje šestih mesecev od odobritve državne garancije, t. j. do 5. junija 2009. Komisija je menila, da je treba zaradi izredno nizke ravni povračila do 5. junija 2009 predložiti načrt za prestrukturiranje.
(21)
Zaradi podaljšanja veljavnosti garancije preko začetnega šestmesečnega obdobja so se portugalski organi zavezali, da bodo Komisiji predložili posebno priglasitev.
(22)
Portugalska ni izpolnila zgoraj navedenih zavez.
2.4 Podaljšanje ukrepa nujne pomoči
(23)
Portugalska je 23. junija 2009 po elektronski pošti obvestila Komisijo, da se je odločila podaljšati državno garancijo za nadaljnjih šest mesecev (Despacho št. 13364-A/2009 Ministrstva za finance z dne 5. junija 2009). Vendar Portugalska tega podaljšanja ni priglasila niti ni Komisije zaprosila za odobritev.
(24)
Ker je odločba Komisije pomoč odobrila le do 5. junija 2009, je s 6. junijem 2009 pomoč za reševanje postala nezakonita.
(25)
Upravitelji banke BPP so Banki Portugalske sanacijski načrt predložili 24. aprila 2009.
(26)
Portugalski organi so z dopisom z dne 5. junija 2009 Komisiji pojasnili, da je do zamude pri predložitvi načrta za prestrukturiranje banke BPP prišlo zato, ker Banka Portugalske ni sprejela načrta za sanacijo in prestrukturiranje, ki ga je predlagala banka BPP:
(27)
9. junija 2009 je Ministrstvo za finance in javno upravo objavilo dokument z naslovom „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Pojasnila Ministrstva za finance in javno upravo - odločitev v zvezi z Banco Privado Português“) (v nadaljnjem besedilu: dokument z dne 9. junija 2009), ki navaja, da je načrt za sanacijo in prestrukturiranje, ki ga je 24. aprila 2009 banka BPP predložila Banki Portugalske, med drugim predlagal dokapitalizacijo s prispevkom države v višini 150 do 200 milijonov EUR v obliki navadnih delnic, prednostnih delnic in dodatnih obveznosti brez donosa. Ta načrt ni bil sprejet, ker se je štelo, da „ni skladen s predpisi o dokapitalizaciji, opredeljenimi v Zakonu št. 63-A/2008 in z napotki Evropske unije o tej temi, katerih cilj je zagotoviti spoštovanje pravil Skupnosti o konkurenci, če je v tem primeru prisotna državna pomoč“.
(28)
V dokumentu z dne 9. junija 2009 je bilo navedeno tudi, da je veliko strank banke BPP dalo banki svoje prihranke v upravljanje, banka pa jih je vložila v finančne instrumente, razpršene v desetinah nosilnih podjetij s sedežem v offshore sodnih pristojnostih (instrumenti „absolutnega donosa“). Kljub tveganju, ki jih ti produkti vsebujejo, je banka BPP določila stopnjo povračila ter ob zapadlosti jamčila za ves kapital, ki so ga te stranke vložile. To jamstvo donosa ni bilo nikoli sporočeno nadzornim organom, niti ni bilo vključeno in vpisano v bilanco stanja banke. Ker je bila ta obveznost prikrita, delničarjem banke ni bilo treba vlagati dodatnega kapitala, da bi izpolnili veljavne zakonske in uredbene zahteve. Poleg tega je glede na dokument z dne 9. junija 2009 preiskava, ki sta jo opravili Portugalska komisija za trg vrednostnih papirjev (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) in Banka Portugalske, ugotovila resne nepravilnosti, ki pomenijo kazensko dejavnost banke BPP.
2.5 Položaj naložbenih produktov absolutnega donosa
(29)
Portugalski organi so v dokumentu z dne 9. junija 2009 navedli tudi, da so skupaj z nadzornimi organi preučili rešitev za zmanjšanje izgub za stranke banke BPP, ki so vlagali v instrumente absolutnega donosa in katerih naložbe so bile ogrožene. Rešitev, ki jo je predvidela vlada, bi med drugim imela naslednje značilnosti: (1) oblikovanje novega finančnega instrumenta, predstavnika sedanjega portfelja posrednega absolutnega donosa, ki bi nadomestil sedanje pozicije vlagateljev; (2) finančni instrument bi izdajal in z njim upravljal subjekt, neodvisen od banke BPP in v lasti nacionalnih bančnih institucij, ki bi ga upravljale.
2.6 Formalni postopek preiskave in drugo podaljšanje ukrepa nujne pomoči
(30)
Komisija je 15. julija 2009 pozvala portugalske organe, naj nujno predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP, četudi v začasni obliki, in jih ponovno opozorila, da je pomoč za reševanje od 6. junija 2009 nezakonita.
(31)
Ker zahtevani načrt ni bil predložen, je Komisija z dopisom z dne 6. oktobra 2009 poslala uradni opomin v skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999.
(32)
Komisija je 10. novembra 2009 sprožila formalni postopek preiskave glede domnevnega ukrepa državne pomoči. V isti odločitvi je Komisija izdala odredbo o predložitvi podatkov, v kateri od Portugalske zahteva, da načrt za prestrukturiranje predloži do 22. decembra 2009.
(33)
Odločitev Komisije, da bo sprožila formalni postopek preiskave, je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (7). Komisija je pozvala vse zainteresirane strani, naj predložijo svoje pripombe glede ukrepa pomoči.
(34)
Portugalski organi so 3. decembra 2009 Komisijo obvestili, da bo državna garancija podaljšana za nadaljnjih šest mesecev. Po trditvah portugalskih organov je bila država prisiljena podaljšati garancijo, ker bi takojšnje oviranje banke BPP jasno ogrožalo trenutno obravnavano rešitev. Ker banka BPP očitno ni bila v stanju, da bi lahko odplačala posojilo, se je šest bank, ki so banki BPP odobrile posojilo, dogovorilo, da zapadlost posojila podaljšajo še za šest mesecev brez spreminjanja trenutnih pogojev in brez dodatnega financiranja pod pogojem, da se podaljša tudi ustrezna državna garancija.
(35)
Zato je bila 5. decembra 2009 državna garancija podaljšana za nadaljnjih šest mesecev. Komisija o podaljšanju ni bila uradno obveščena: portugalski organi so Komisijo samo obvestili, da bo garancija za posojilo podaljšana.
(36)
Portugalski organi so 25. februarja 2010 poslali dopis z opisom elementov, na podlagi katerih bi se po mnenju vlade morale rešiti težave, ki jih je banka BPP povzročila velikemu deležu svojih strank, in sicer vlagateljem v naložbeni produkt absolutnega donosa.
(37)
V tem istemu dopisu so portugalski organi Komisijo obvestili, da je 11. decembra 2009 vlada odločila, da:
(i)
ustanovi zaprt in neusklajen poseben investicijski sklad (Fundo Especial de Investimento - FEI), ki ga bodo sestavljali viri (bruto aktiva in pasiva) v naložbenem produktu absolutnega donosa, z naslednjimi značilnostmi: (a) pasivno upravljanje posebnega investicijskega sklada; (b) stvarni vpis delnic; (c) štiriletni mandat z možnostjo podaljšanja do največ deset let s sklepom skupščine delničarjev (1 delnica = 1 glas); (d) prostovoljno članstvo strank;
(ii)
podaljša državno garancijo za posojilo v višini 450 milijonov EUR do ustanovitve posebnega investicijskega sklada;
(iii)
aktivira sklad zajamčenih vlog (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), ki jamči poplačilo celotne vrednosti denarnih kreditnih saldov vsakemu vlagatelju, če vrednost ne presega 100 000 EUR, ter odškodninski sistem za vlagatelje (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), ki jamči odškodnino do 25 000 EUR za vsakega vlagatelja pod pogoji, ki jih predpisuje zakon in ne vključuje nobenih državnih sredstev;
(iv)
strankam, ki so se pridružile FEI, dodeli zavarovalno kritje v višini do 250 000 EUR, če so zajete v merilih FGD in SII; tako je 24. novembra 2008 morebitno negativno razliko med prihodkom stranke - v obliki povračil iz FGD in SII ter plačil iz FEI - in nominalno vrednostjo naložbe do največ 250 000 EUR zavarovala država.
(38)
Obveznost, ki jo je v zvezi z vlagatelji FEI prevzela država Portugalska, kakor izhaja iz njenega pravnega sistema, se bo uporabljala šele od dneva izbrisa sklada, kar je štiri leta po njegovi ustanovitvi - 30. marca 2014 (8).
(39)
Portugalska komisija za trg vrednostnih papirjev (CMVM) je 1. februarja 2010 dala dovoljenje za ustanovitev zgoraj opisanega FEI, ki ga upravlja Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A., Banif - Banco de Investimento, S.A pa je depozitar sklada.
(40)
FEI je bil ustanovljen 30. marca 2010.
(41)
16. aprila 2010 je Banka Portugalske izdala sporočilo, v katerem navaja, da je bilo banki BPP z odločbo z dne 15. aprila odvzeto bančno dovoljenje, ker je banko nemogoče prestrukturirati ali dokapitalizirati. 22. aprila je Banka Portugalske na pristojnem sodišču (Tribunal de Comércio de Lisboa) zahtevala likvidacijo banke BPP in hkrati predstavila predlog za imenovanje likvidacijskega odbora. Pri likvidaciji banke BPP se upoštevajo portugalska pravila o likvidaciji, ki veljajo posebej za bančne institucije. Portugalski organi ocenjujejo, da različni pravni koraki, določeni v skladu z ustrezno zakonodajo, pomenijo, da likvidacija lahko traja približno eno leto.
(42)
Portugalski organi so 13. maja 2010 Komisiji sporočili, da je bančni konzorcij na podlagi posojilne pogodbe (9) unovčil garancijo, kar je bilo izvršeno 7. maja, ko je Portugalska šestim bankam povrnila 450 milijonov EUR. Portugalska država je navedla, da je že sprejela ukrepe, ki so potrebni za izvajanje njenih privilegiranih in prednostnih pravic kot upnika zavarovanja, ki se nanaša na garancijo, in je na ustreznem sodišču že predstavila svoje zahtevke (10).
3. ODLOČITEV KOMISIJE O SPROŽITVI FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(43)
Komisija je v odločitvi z dne 10. novembra 2009 o sprožitvi formalnega postopka preiskave navedla svojo predhodno oceno in dvome o združljivosti obravnavanih ukrepov z notranjim trgom. Zadevni ukrepi so bili:
-
Določitev višine garancije, ki je nižja od ravni, ki se običajno zahteva na podlagi Sporočila o bančništvu (11). Komisija je podvomila, da je bilo povračilo ob upoštevanju tveganja primerno. Komisija je tako določitev višine garancije odobrila le na podlagi zaveze Portugalske, da bo predložila načrt za prestrukturiranje, ki bi dolgoročno ustrezno obravnaval to ugodnost.
-
Dejstvo, da Portugalska ni predložila načrta za prestrukturiranje, čeprav je bila na to uradno opozorjena z dopisom z dne 6. oktobra 2009.
-
Podaljšanje garancije (5. junija 2009) prek obdobja šestih mesecev, ki ga je Komisija prvotno odobrila.
4. PRIPOMBE PORTUGALSKE
(44)
Portugalski organi so v pripombah o začetku formalnega postopka preiskave trdili, da so se zavedali zaveze do Komisije, da predložijo načrt za prestrukturiranje banke BPP. Glede na njihovo stališče z dne 13. aprila 2010 je bila za predložitev načrta za prestrukturiranje na zadnji stopnji odgovorna banka BPP (z odobritvijo Banke Portugalske), država Portugalska pa je bila odgovorna samo za to, da načrt pošlje Komisiji. Portugalski organi načrta za prestrukturiranje Komisiji niso predložili preprosto zato, ker načrta, ki ga je predložila banka BPP, Banka Portugalske ni odobrila. Zato odredbe o predložitvi podatkov, določene v Odločbi Komisije z dne 10. novembra 2009, ni bilo mogoče izpolniti, kljub političnim prizadevanjem portugalske države zagotoviti, da bi banka BPP dejansko izpolnila svoje obveznosti do Banke Portugalske, države in na koncu Komisije.
(45)
Glede državne pomoči banki BPP Portugalska trdi, da je le-ta bila in je združljiva z notranjim trgom na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, kolikor je bila dodeljena za zagotovitev stabilnosti nacionalnega finančnega sistema, po analogiji s tem, kar se je dogajalo v evropskem okviru.
(46)
Glede podaljšanj državne garancije za posojilo v višini 450 milijonov EUR Portugalska trdi, da niso nova državna pomoč, ker se položaj, ki je bil podlaga za to, da je Komisija odobrila ukrep državne pomoči, ni spremenil. Pogoji državne garancije, ki je bila podaljšana dvakrat, se niso spremenili: (i) vrednost posojila se ni povišala; (ii) obveznosti, ki jih posojilo izpolnjuje, se niso spremenile (12); (iii) na podlagi pogodbe o garanciji bi garancija prenehala veljati šele trideset dni po dnevu zadnjega plačila kapitala in obresti in Komisija je vedela, da je bila posojilna pogodba za dve leti (13).
(47)
Glede nepriglasitve podaljšanj državne garancije portugalski organi trdijo, da podaljšanje posojilne pogodbe ni bilo odvisno od portugalske države, ampak od bančnega konzorcija in banke BPP in da bi nepodaljšanje garancije imelo za portugalski finančni sistem enako negativne posledice kot so bile posledice, ki so povsem utemeljile odobritev ukrepa državne pomoči s strani Komisije. Nadalje Portugalska meni, da so bila podaljšanja samodejna na podlagi pogodbe, ki ureja posojilno pogodbo, čeprav so bila vseeno formalizirana zaradi pravne varnosti glede bančnega konzorcija.
(48)
Poleg tega po trditvah portugalskih organov podaljšanja (tudi če se štejejo za novo pomoč) niso povzročila gospodarske prednosti, ker banka BPP v praksi ni poslovala vsaj od 1. decembra 2008 dalje. Zato ta ukrep, s podaljšanji ali brez njih, „banki BPP ni zagotovil gospodarske prednosti ali okrepil njenega položaja v primerjavi s konkurenčnimi ponudniki iz preprostega razloga, da banka BPP ni poslovala na trgu in zato ni konkurirala drugim bankam.“ (14) Portugalska zato meni, da ukrep ni vplival niti na konkurenco niti na trgovino med državami članicami.
(49)
Portugalski organi so v svojih stališčih o pripombah zainteresiranih strani (glej spodaj) navedli, da je bilo posojilo v višini 450 milijonov EUR porabljeno na pregleden način, da se prepreči širjenje negativnih vplivov po sistemu in izpolnijo obveznosti banke BPP, kot so vpisane v bilanco stanja 24. novembra 2008.
(50)
Portugalski organi tudi ugotavljajo, da bo Portugalska uveljavljala svoje pravice do zavarovanja, povezanega z garancijo, kot del postopka likvidacije banke BPP. Portugalska je prepričana, da bo zato, ker ima položaj privilegiranega upnika banke BPP, lahko povrnila celoten znesek 450 milijonov EUR, ki ga je izplačala bankam upnicam. V tej zvezi portugalski organi ugotavljajo, da je bila vrednost zavarovanja po stanju na dan 7. maja 2010 več kot 20 % višja od skupnega zneska posojila z garancijo.
(51)
Glede zaveze države nadomestiti izgube do višine 250 000 EUR, ki jih imajo stranke absolutnega donosa, ki so se pridružile FEI, Portugalska trdi, da ta zaveza ni državna pomoč, ker (i) ne povzroča prenosa državnih sredstev na družbo za upravljanje FEI ali na kakšen drug organ, dejaven na trgu, (ii) je reden in sprejet mehanizem, ki je logično nadaljevanje sistema za povračilo škode vlagateljem, (iii) ne povzroča gospodarske prednosti za vlagatelje, na katere je usmerjena na splošno in izključno, v skladu z nacionalnimi in evropskimi pravnimi zahtevami, ali kakršnegakoli izkrivljanja konkurence na trgu ali v odnosih med državami članicami.
(52)
Portugalska tudi trdi, da bodo dejanska izplačila strankam FEI po tej zavezi minimalna, če bodo sploh izplačana. Portugalski organi menijo, da je zavarovalno kritje v višini 250 000 EUR ukrep za krepitev zaupanja v stranke FEI, ki pa v večini scenarijev sploh ne bo povzročilo dejanskih izplačil. V konzervativnem scenariju, ki temelji na predpostavki, da se vrednost sredstev FEI v naslednjih štirih letih še poslabša od vrednosti v oktobru 2009, Portugalska računa, da bi bilo najvišje izplačilo na stranko približno 68 000 EUR. V bolj ugodnih scenarijih pa izplačila sploh ne bi bilo.
5. PRIPOMBE OSTALIH ZAINTERESIRANIH STRANI
(53)
Na podlagi člena 6 Odločbe Komisije z dne 10. novembra 2009 o začetku formalnega postopka preiskave je Komisija 6. aprila 2010 prejela pripombe ustrezno identificiranih tretjih strani, ki so želele ostati anonimne. Zainteresirane strani so v svojih pripombah o začetku formalnega postopka preiskave poudarile, da ni bil spoštovan noben pogoj, pod katerim je bila izdana državna garancija za posojilo (trajanje največ šest mesecev in predložitev načrta za prestrukturiranje). Zato je glede na predložene pripombe pomoč nezakonita in Komisija bi morala Portugalski odrediti, naj prekine garancijo. Poleg tega 450 milijonov EUR ni bilo porabljenih ta prestrukturiranje banke, ampak za poplačilo nekaterih strank banke BPP, vsi drugi pa so bili oškodovani.
6. OCENA
6.1 Opredelitev ukrepov kot državne pomoči
(54)
V členu 107(1) PDEU je določeno:
„Razen če ta pogodba ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor škodi trgovini med državami članicami.“
(55)
Člen 107(1) PDEU se lahko uporablja, če se ukrep pomoči, za katerega je odgovorna država, dodeli iz državnih sredstev, prizadene trgovino med državami članicami in izkrivlja konkurenco na notranjem trgu z dajanjem selektivne gospodarske prednosti posameznim podjetjem.
6.1.1 Državna garancija za posojilo v višini 450 milijonov EUR
(56)
Komisija opozarja, da je že v Odločbi o pomoči za reševanje z dne 13. marca 2009 ugotovila, da državna garancija pomeni državno pomoč (15). Ukrep se financira iz državnih sredstev, ker vključuje državno garancijo, ki jo je odobrila Portugalska. Povračilo portugalske države bančnemu konzorciju z dne 13. maja 2010 (glej uvodno izjavo 42 zgoraj) jasno dokazuje, da so bila vključena državna sredstva.
(57)
Kot je bilo že ugotovljeno v Odločbi o pomoči za reševanje z dne 13. marca 2009 (16), je garancija banki BPP omogočila za posojilo pridobiti boljše finančne pogoje kot so običajno na voljo na trgu za gospodarske družbe v podobnih okoliščinah in kot so priznali portugalski organi je zelo majhna verjetnost, da bi bila taka posojila sploh na voljo. V tej zvezi je v Odločbi o pomoči za reševanje že navedeno, da je bila pristojbina v višini 20 baznih točk bistveno nižja od ravni, ki je rezultat uporabe priporočila Evropske centralne banke z dne 20. oktobra 2008. Kljub visoki ravni zavarovanja je Komisija ugotovila, da je bilo povračilo za državno garancijo znatno nižje, kot bi se na splošno štelo za ustrezno za banke v težavah. Povračilo se je štelo kot primerno samo v fazi reševanja pod pogojem, da se do 5. junija 2009 predloži načrt za prestrukturiranje.
(58)
Za razliko od drugih bank, ki niso bile deležne državne garancije za posojila, je banka BPP imela gospodarsko prednost, ker je bila pristojbina, zaračunana za državno garancijo, očitno pod tržno ravnjo.
(59)
Trditve portugalskih organov, da banka BPP po 1. decembru 2008 ni poslovala na trgu, ni mogoče sprejeti. Glede na to, da je Banka Portugalske banki BPP bančno dovoljenje odvzela šele 15. aprila 2010, bi banka BPP lahko v zelo kratkem času vstopila ali ponovno vstopila na trg. Načrti za sanacijo banke BPP, predloženi od decembra 2008 do aprila 2009, kažejo možnost, da bi banka zaradi sanacijskega ukrepa lahko nadaljevala z opravljanem gospodarske dejavnosti. Zaradi dejavnosti in položaja banke BPP na nacionalnih in mednarodnih finančnih trgih ta prednost lahko vpliva na konkurenco in trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU. Banka BPP je šele od 15. aprila 2010, ko ji je bilo odvzeto bančno dovoljenje, izgubila zmožnost ponovnega vstopa na trg in s tem možnost izkrivljanja konkurence in vpliva na trgovino med državami članicami.
(60)
Na podlagi zgoraj navedenega Komisija ugotavlja, da je državna garancija banki BPP zagotovila gospodarsko prednost z uporabo državnih sredstev, za katero je odgovorna Portugalska. Ta prednost lahko prizadene konkurenco in trgovino med državami članicami v smislu člena 107(1) PDEU. Ukrep zato pomeni državno pomoč.
6.1.2 Garancija v višini 250 000 EUR za stranke FEI
(61)
Kakor je opisano zgoraj, so upravičenci do tega ukrepa stranke banke BPP, ki so vlagale v produkte absolutnega donosa in se odločile, da se pridružijo FEI. Brez rešitve, ki jo je izvedla Portugalska, stranke FEI lahko ne bi dobile povračila ali pa bi bil znesek povračila nižji kot na podlagi garancije. Po lastni oceni Portugalske je verjetno, da je donos za stranke FEI zaradi garancije večji. Zato so stranke FEI zaradi ukrepa imele prednost.
(62)
Vendar deponiranje sredstev ne pomeni nujno gospodarske dejavnosti v smislu pravil glede državne pomoči in po ugotovitvah Portugalske je večina udeležencev FEI posameznikov, ki niso podjetja. Kolikor pa zneski FEI, ki jih krije državna garancija, zagotavljajo prednost podjetjem, so lahko državna pomoč.
(63)
Vendar številke, ki jih je posredovala Portugalska, jasno kažejo, da bodo izplačila države v naslednjih treh letih precej nižja od praga de minimis v višini 200 000 EUR (17), ko se upoštevajo kritja, ki ga zagotavlja odškodninski sistem za vlagatelje in sklad zajamčenih vlog ter verjetna vrednost, ki jo bodo vlagatelji ob preudarnih predpostavkah izterjali od finančnega premoženja za zavarovanje.
6.2 Združljivost na podlagi člena 107(3) PDEU
6.2.1 Državna garancija za posojilo v višini 450 milijonov EUR
(64)
Portugalska trdi, da je element pomoči treba oceniti na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, ki Komisiji omogoča, da razglasi pomoč za združljivo z notranjim trgom, če je namenjena odpravljanje „resne motnje v gospodarstvu države članice“. Komisija opozarja, da je Splošno sodišče poudarilo, da je treba člen 107(3)(b) PDEU uporabljati omejeno in da mora obravnavati motnje v celotnem gospodarstvu države članice (18).
(65)
Komisija je že potrdila, da trenutna svetovna finančna kriza lahko povzroči resne motnje v gospodarstvu države članice in da se lahko šteje, da so ukrepi v podporo bankam primerni za odpravljanje te motnje. Ta ocena je bila potrjena v Sporočilu o bančništvu (19), Sporočilu o dokapitalizaciji (20), Sporočilu o oslabljenih sredstvih (21) in Sporočilu o prestrukturiranju (22), ki jih je sprejela Komisija. Člen 107(3)(b) PDEU je zato lahko pravna podlaga za ukrepe pomoči, sprejete za reševanje te sistemske krize. Kar natančneje zadeva portugalsko gospodarstvo, pa je bila to tudi ustrezna pravna podlaga za različne odločitve Komisije o odobritvi ukrepov, ki so jih portugalski organi sprejeli za boj proti finančni krizi, zlasti odobritev portugalske sheme dokapitalizacije in podaljšanje te sheme, zadnja taka odločitev je bila sprejeta marca 2010 (23).
(66)
Glede obravnavanega primera Komisija ugotavlja tudi, da je bila v njeni Odločbi o pomoči za reševanje ocenjena uporabnost člena 107(3)(b) PDEU in ugotovljeno je bilo, da se uporablja, ker bi neizpolnjevanje finančnih obveznosti banke BPP lahko negativno vplivalo na celoten portugalski finančni sistem (glede uvodne izjave 33 do 45 Odločbe o pomoči za reševanje).
(67)
Portugalska kljub večkratnim zaprosilom in odredbi o predložitvi podatkov, kakor je opisano v odstavkih 30 do 32 zgoraj, ni predložila načrta za prestrukturiranje in je dvakrat podaljšala garancijo, ne da bi o tem predhodno obvestila Komisijo in pridobila njeno odobritev.
(68)
Trditev portugalskih organov, da je Komisija vedela, da se na podlagi pogodbe garancija lahko zagotovi za dve leti in da ni bilo bistvenih sprememb državne garancije, ni mogoče sprejeti. Odločba o pomoči za reševanje je povezovala odobritev državne garancije s tem, da bodo portugalski organi izpolnili svojo zavezo v šestih mesecih predložiti načrt za prestrukturiranje. Portugalski organi te zaveze niso izpolnili.
(69)
Obstoj v pogodbi določenega podaljšanja državne garancije, ki temelji na odločitvi bančnega konzorcija in banke BPP, ne more Portugalske odvezati natančnih in izrecno določenih obveznosti, ki izhajajo iz zaveze, dane Komisiji in na katerih je temeljila Odločba o pomoči za reševanje, ali obveznosti po členu 108(3) PDEU.
(70)
Stališče Portugalske glede obveznosti predložiti načrt za prestrukturiranje, ki trdi, da je bila njena edina dolžnost Komisiji poslati načrt za prestrukturiranje, ni mogoče sprejeti z vidika zavez, na katerih je temeljila Odločba o pomoči za reševanje. Vsekakor je dejstvo, da načrt za prestrukturiranje ni bil predložen v časovnem obdobju, predpisanem v Odločbi o pomoči za reševanje in zato podlaga, na kateri je bila izdana odobritev, ni bila izpolnjena.
(71)
Iz navedenega izhaja, da je bila višine garancije nižja od ravni, ki se običajno zahteva na podlagi Sporočila o bančništvu, da se šteje kot združljiva pomoč in da je Komisija višino v Odločbi o pomoči za reševanje odobrila samo na podlagi zaveze Portugalske, da bo predložila načrt za prestrukturiranje ali načrt za likvidacijo, ki bo ustrezno zmanjšal izkrivljanje konkurence. Ker do 5. junija 2009 tak načrt ni bil predložen, Komisija ugotavlja, da garancija, ki jo je Portugalska zagotovila 5. decembra 2008 in njeno podaljšanje po 5. juniju 2009, nista združljiva z notranjim trgom.
(72)
Čeprav Portugalska ni predložila načrta za prestrukturiranje banke BPP, so portugalski organi posredovali informacije, ki dokazujejo, da se bo likvidacijski postopek, ki se je začel 15. aprila 2010 z odvzemom bančnega dovoljenja, zaključil z likvidacijo banke. Poleg tega delničarji banke BPP ne bodo dobili nobene odškodnine, razen morebitnih zneskov, ki izvirajo iz likvidacijskega postopka samega. Komisija na podlagi teh informacij meni, da v prihodnje v zvezi z banko BPP ne bo nevarnosti izkrivljanja konkurence. Ta ugotovitev pa ne odpravlja nezdružljivosti ukrepa, ki ga je Portugalska odobrila za obdobje od 5. decembra 2008 do 15. aprila 2010.
(73)
Komisija je zaradi določitve tržne cene obresti za posojilo svojo oceno naredila na podlagi Sporočila Komisije o spremembi metode določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (24). Komisija določi referenčne obrestne mere, ki bi morale odražati povprečno višino obrestnih mer, ki na trgu veljajo za srednjeročna in dolgoročna posojila z običajnimi zavarovanji. Ta referenčna obrestna mera je najnižja obrestna mera, ki se jo v posebej tveganih primerih (npr. podjetja v težavah) ali kjer ni zagotovljeno zavarovanje, ki ga običajno zahtevajo banke, lahko zviša. V izjemnih okoliščinah je lahko element pomoči garancije celo enak znesku, ki ga dejansko krije navedena garancija.
(74)
Garancija je banki BPP omogočila pridobitev boljših finančnih pogojev za posojilo, kot so običajno na voljo na finančnih trgih. Komisija meni, da se element pomoči garancije lahko izračuna kot razlika med obrestno mero, ki bi jo banka BPP morala plačati pod tržnimi pogoji, t. j. brez garancije, in obrestno mero, ki je bila dejansko določena za posojilo z garancijo. Lahko se šteje, da ta razlika ustreza premiji, ki bi jo za te garancije zahteval tržno usmerjeni porok.
(75)
Komisija je zato mnenja, da bi morala banka BPP v obravnavanem primeru brez garancije plačati obrestno mero, ki bi ustrezala najmanj referenčni obrestni meri plus 400 baznih točk, ker je bilo podjetje v težavah, ki zagotavlja visoko raven zavarovanja. Komisija meni, da je zaradi visokega zavarovanja posojila (glej uvodno izjavo 17) razmik 400 baznih točk ustrezen, ker je povečal verjetnost, da bo posojilodajalec lahko izterjal vsaj del posojila kljub zelo težkemu položaju banke BPP. Element pomoči garancije je tako sestavljen iz razlike med referenčno obrestno mero plus 400 baznih točk in obrestno mero, ki je bila določena za posojilo z garancijo (t. j. EURIBOR + 100 baznih točk), po odbitku cene, ki je bila dejansko plačana za garancijo, t. j. 20 baznih točk.
(76)
Pri tem Komisija ugotavlja tudi, da je Portugalska navedla, da je že vložila zahtevke, ki so potrebni za izvajanje privilegiranih in prednostnih pravic nad zavarovanjem, ki jih ima nad banko BPP in da bo s tem nadaljevala, dokler ne bo izterjan celoten znesek posojila (25). Komisija meni, da je Portugalska to dolžna storiti zaradi izvajanja določb garancijske pogodbe; kakršnokoli neizvajanje pravic nad zavarovanjem z namenom izterjave celotnega zneska posojila bi pomenilo državno pomoč v korist banke BPP.
6.3 Uporaba posojila v višini 450 milijonov EUR s strani banke BPP
(77)
Zainteresirana tretja stran, ki je predložila svoje pripombe v zvezi z odločitvijo Komisije o začetku formalnega postopka preiskave, trdi, da posojilo v višini 450 milijonov EUR ni bilo porabljeno za prestrukturiranje banke BPP, ampak za poplačilo nekaterih strank banke BPP, vsi drugi pa so bili oškodovani. Komisija je od portugalskih organov prejela podatke, ki kažejo, da je bilo posojilo uporabljeno za poplačilo upnikov, katerih posojila so zapadla ali pa so se njihove kreditne linije iztekale in so se odločili, da posojil ali kreditnih linij ne bodo podaljšali. Komisija ni našla trdnih dokazov, ki bi podkrepili te trditve zainteresirane tretje strani.
7. SKLEPNE UGOTOVITVE
(78)
Glede na navedeno Komisija ugotavlja, da državna garancija, prenesena na banko BPP, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, ki se ne more šteti za združljivo notranjim trgom.
8. VRAČILO
(79)
V členu 14(1) Uredbe (ES) št. 659/1999 je določeno, da če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč. Vrniti je treba le pomoč, ki ni združljiva z notranjim trgom.
(80)
Namen vračila je ponovno vzpostaviti stanje pred dodelitvijo pomoči. To je vzpostavljeno, ko banka BPP vrne nezdružljivo pomoč in s tem izgubi prednost, ki jo je imela pred svojimi konkurenčnimi ponudniki. Znesek, ki ga je treba izterjati, mora biti tak, da se odpravi gospodarska prednost banke BPP.
(81)
Ob upoštevanju točke 3.1 Obvestila Komisije o uporabi členov 87 in 88 pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev („Obvestilo Komisije o poroštvih“) (26), je pri posamezni državni pomoči treba element pomoči oceniti s sklicevanjem na pogoje poroštva in posojila. Komisija glede na resne finančne težave banke BPP ob dodelitvi garancije meni, da je obstajalo zelo malo možnosti, da bi lahko podjetje pridobilo bančno posojilo na trgu brez posredovanja države.
(82)
Če za povračilo državne garancije ni mogoče določiti ustrezne tržne cene, je za natančno določitev zneska pomoči treba opredeliti ustrezno merilo. Kakor je določeno v prvi alineji točke 3.2 Obvestila Komisije o poroštvih, se „gotovinski ekvivalent dotacije“ poroštva za posojila v določenem letu lahko izračuna na enak način kot ekvivalent dotacije ugodnega posojila. To pomeni, da se znesek pomoči lahko izračuna kot razlika med teoretično tržno obrestno mero ter obrestno mero, pridobljeno z državnim poroštvom, potem ko se odštejejo morebiti plačane premije.
(83)
Ob upoštevanju finančnih težav banke BPP in zagotovljenega zavarovanja bi v obravnavanem primeru banka BPP morala posojilo plačati v skladu s tržnimi pogoji, tj. brez garancije, referenčno obrestno mero plus premijo za tveganje v višini 400 baznih točk. Zato je treba znesek pomoči izračunati kot razliko med to teoretično tržno mero in dejansko obrestno mero posojila z garancijo (tj. EURIBOR + 100 baznih točk), po odbitku cene, ki je bila dejansko plačana za garancijo, tj. 20 baznih točk.
(84)
Po trditvah portugalskih organov je glede celotnega zneska posojila portugalska država že sprejela vse ukrepe, potrebne za izvajanje njenih privilegiranih in prednostnih pravic nad zavarovanjem, ki ga ima iz banke BPP (njegova ocenjena vrednost je znatno višja od vrednosti posojila) (27). Komisija predvideva, da bo portugalska država še naprej izvajala te pravice in, kot je sama navedla v odgovoru z dne 15. junija 2010 (28), v času likvidacijskega postopka pridobila celoten znesek posojila.
(85)
Treba je izterjati znesek iz člena 83, skupaj z obrestmi, ki so dejansko obračunane za ta znesek od datuma, ko je bila pomoč dana na razpolago upravičencu (5. december 2008), do datuma vračila. Navedene obresti ne morejo biti manjše od izračuna v skladu s členom 9 Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 z dne 21. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (29) -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Državna pomoč vključena v garancijo, ki jo je Portugalska nezakonito dodelila za posojilo v višini 450 milijonov EUR v korist Banco Privado Português in s tem kršila člen 108(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, je nezdružljiva z notranjim trgom.
Člen 2
1. Portugalska od upravičenca izterja pomoč iz člena 1.
2. Zneskom, ki jih je treba vrniti, se pripišejo obresti za obdobje od datuma, ko jih je upravičenec dobil na voljo, do dejanskega vračila.
3. Obresti se izračunajo z obrestnoobrestnim računom v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 794/2004.
Člen 3
1. Vračilo pomoči iz člena 1 je takojšnje in učinkovito.
2. Portugalska zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih po tem, ko je bila o njem uradno obveščena.
Člen 4
1. Portugalska v dveh mesecih po tem, ko je bila uradno obveščena o tem sklepu, Komisiji predloži naslednje informacije:
(a)
skupni znesek (glavnico in obresti), ki ga je treba izterjati od upravičenca;
(b)
podroben opis že sprejetih in načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom in
(c)
dokumente, ki dokazujejo, da je portugalska država v okviru garancije izvedla svoje privilegirane in prednostne pravice nad zavarovanjem, ki ga je ponudila Banco Privado Português.
2. Portugalska Komisijo obvešča o napredku v zvezi s sprejetimi nacionalnimi ukrepi za izvajanje tega sklepa, dokler se vračanje pomoči iz člena 1 ne konča. Na zahtevo Komisije takoj predloži informacije o že sprejetih in načrtovanih ukrepih za uskladitev s tem sklepom. Predloži tudi podrobne informacije o zneskih pomoči in obrestih, ki jih je upravičenec že vrnil.
Člen 5
Ta sklep je naslovljen na Portugalsko republiko.
V Bruslju, 20. julija 2010