РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 389/2012 НА СЪВЕТА
от 2 май 2012 година
относно административното сътрудничество в областта на акцизите и за отмяна на Регламент (ЕO) № 2073/2004
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2073/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г. относно административното сътрудничество в областта на акцизите (3) се предвижда обща система, в която, за да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство и като мярка в борбата срещу избягване на заплащането на акцизи и произтичащите нарушения на вътрешния пазар, държавите членки си оказват взаимна помощ и си сътрудничат с Комисията. С оглед на натрупания опит и последните тенденции се налага внасянето на някои промени в този регламент. Като се има предвид броят на необходимите промени, регламентът следва да бъде заменен от съображения за яснота.
(2)
Завършването на вътрешния пазар продължава да изисква система за административно сътрудничество в областта на акцизите, обхващащо всички аспекти на законодателството, свързани с прилагането на акцизите по отношение на стоките, посочени в член 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (4).
(3)
С оглед на ефективността и бързината и от съображения, свързани с разходите, е изключително важно да се засили ролята на електронните средства при обмена на информация. Предвид повторяемостта на някои искания и езиковото многообразие в Съюза е важно да се гарантира по-широкото използване на стандартни формуляри при обмена на информация с оглед на по-бързата обработка на исканията за информация. Тези изисквания могат да се постигнат най-добре чрез системното използване на компютризираната система, създадена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (5). Тази система сега предлага по-големи възможности, отколкото по времето на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 2073/2004, и нейното разработване ще продължи. Поради това от държавите членки следва да се изисква да я използват винаги когато това е възможно.
(4)
Обменът на информация по въпроси, свързани с акцизите, е до голяма степен необходим, за да се добие точна представа за акцизните задължения на определени лица, като в същото време държавите членки не могат се ангажират с опити за извличане на информация, нито да искат информация, която няма връзка с акцизните задължения на дадено лице, установима група или категория от лица.
(5)
За целите на правилното координиране на информационните потоци е необходимо да се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по отношение на централно звено за връзка във всяка държава членка. Тъй като от съображения за ефикасност може да са необходими по-преки контакти между органите и длъжностните лица на държавите членки, разпоредбите за делегиране и определяне на компетентни длъжностни лица също следва да се запазят.
(6)
С цел необходимата информация да бъде налична своевременно, разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004, изискващи запитаният орган да действа възможно най-бързо и най-малкото в рамките на определен срок, следва да се запазят. Въпреки това крайният срок за предоставяне на информация, с която запитаната държава членка вече разполага, следва да бъде по-кратък от стандартния срок.
(7)
За ефективното наблюдение на акцизните процедури при трансгранично движение е необходимо в рамките на административното сътрудничество да продължи да се предвижда възможността за паралелен контрол от държавите членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава членка на територията на друга държава членка.
(8)
Трудностите, свързани с трансграничното уведомяване за административни решения и мерки, следва да продължават да бъдат разрешавани, като се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по тези въпроси.
(9)
С оглед на ефективната борба с измамите следва да се запазят разпоредбите относно обмена на информация без предварително искане. За да се улесни този обмен, следва да се определят категориите информация, които ще се обменят задължително.
(10)
Държавите членки следва да продължат да могат да обменят по свой избор информация, необходима за правилното прилагане на акцизното законодателство, когато тази информация попада извън категориите информация, които се обменят автоматично.
(11)
Обратната информация е подходящо средство да се гарантира непрекъснатото подобряване на качеството на обменяната информация. Поради тази причина следва да се въведе рамка за предоставяне на обратна информация.
(12)
Електронното съхраняване от държавите членки на някои конкретни данни относно разрешенията на икономическите оператори и данъчните складове е изключително важно за правилното функциониране на системата за акцизи и за борбата срещу измамите. То позволява бърз обмен на тези данни между държавите членки и автоматичен достъп до информацията. Това може да се постигне чрез използване на информацията, която вече се съдържа в националните компютризирани системи за акцизи, чрез разработване на анализ на риска, който подобрява съхраняваната на национално равнище информация относно икономически оператори с акцизни задължения и движението на техните акцизни стоки в рамките на Съюза, и чрез включването на определена информация във връзка с данъчно задължени лица и техните сделки. Тъй като процедурите за определяне или възстановяване на акцизи, както и давностните срокове и други срокове са различни в отделните държави членки, за да се гарантира ефективна взаимопомощ за прилагането на акцизното законодателство при случаи с трансграничен характер, е необходимо да се предвиди минимален срок, по време на който всяка държава членка следва да съхранява тази информация.
(13)
За да бъде надеждна информацията, съхранявана в електронните бази данни, следва да се предвиди тези бази данни да бъдат редовно актуализирани.
(14)
Икономическите оператори следва да могат да извършат бързо проверките, необходими за движенията на акцизни стоки. Следва да им се предостави възможност да потвърждават валидността на акцизните номера по електронен път посредством централен регистър, поддържан от Комисията и захранван от информацията, която се съдържа в националните бази данни.
(15)
Националните правила по отношение на банковата тайна биха могли да попречат на ефикасността на механизмите, предвидени в настоящия регламент. Във връзка с това държавите членки следва да нямат правото да отказват предоставяне на информация единствено въз основа на тези правила.
(16)
Настоящият регламент следва да не засяга, а да допълва другите приети на равнището на Съюза мерки, които допринасят за борбата срещу нередностите и измамите в областта на акцизите.
(17)
По съображения за яснота е целесъобразно в настоящия регламент да се потвърди, че когато информацията или документите се получават с разрешение или по искане на съдебен орган, предоставянето на информацията или на документите на компетентния орган на друга държава членка е предмет на получаване на разрешение от съдебния орган, ако това разрешение се изисква съгласно законодателството на съобщаващата държава членка.
(18)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) регламентира обработването на лични данни, извършвано от държавите членки в рамките на настоящия регламент. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) регламентира обработването на лични данни, извършвано от Комисията съгласно настоящия регламент.
(19)
Обменът на информация с трети държави доказа ползата си за правилното прилагане на акцизното законодателство и по тази причина следва да се запази. В Директива 95/46/ЕО са установени специфични условия за съобщаването на информация за трети държави, които трябва да се спазват от държавите членки.
(20)
С оглед на ефективното прилагане на настоящия регламент може да бъде необходимо да се ограничи обхватът на някои права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО, по-специално правата, определени в член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от нея, за да се защитят важни икономически и финансови интереси на държавите членки, като се имат предвид потенциалната загуба на приходи за държавите членки и изключителното значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективността на борбата с измамите. Като се има предвид необходимостта от запазване на доказателства в случаите на предполагаеми данъчни нередности или измама, както и за да се предотврати намеса по отношение на правилната оценка относно спазването на акцизното законодателство, в хода на обмена на лични данни съгласно настоящия регламент може да е необходимо да се ограничат задълженията на администратора на данните и правата на субекта на данните, отнасящи се до предоставяне на информация, достъп до данни и публичност на операциите по обработка. Държавите членки следва да бъдат задължени да прилагат тези ограничения, доколкото те са необходими и пропорционални.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на някои членове от настоящия регламент и да се опишат основните категории данни, които могат да се обменят от държавите членки съгласно настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите държавите-членки упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(22)
За приемането на тези актове за изпълнение следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са мерки от общ характер по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(23)
Необходимо е да се наблюдава и оценява действието на настоящия регламент. С оглед на това следва да се предвиди разпоредба за събирането на статистическа и друга информация от държавите членки и за изготвянето на редовни доклади от Комисията.
(24)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно опростяването и укрепването на административното сътрудничество между държавите членки, което изисква хармонизиран подход, не може да бъде постигната в достатъчна степен само от държавите членки, а предвид необходимото единство и ефикасност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(25)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни (член 8). С оглед на ограниченията, установени с настоящия регламент, обработването на такива данни, извършвано в рамките на настоящия регламент, не излиза извън рамките на необходимото и пропорционалното за целите на защита на законните фискални интереси на държавите членки.
(26)
Регламент (ЕО) № 2073/2004 следва да бъде отменен.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (9),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи в държавите членки, отговорни за прилагането на акцизното законодателство, ще си сътрудничат и ще сътрудничат на Комисията, за да се гарантира спазването на това законодателство. За тази цел регламентът определя правила и процедури, които предоставят възможност на компетентните органи на държавите членки да си сътрудничат и да обменят по електронен път или по друг начин информацията, която е необходима, за да се осигури правилното прилагане на акцизното законодателство.
2. Настоящият регламент не засяга прилагането в държавите членки на правилата за взаимопомощ по наказателноправни въпроси.
3. Той не засяга изпълнението на по-широки задължения във връзка с взаимопомощта, произтичащи от други правни инструменти, включително двустранни и многостранни споразумения.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„компетентен орган“ означава органът, определен в съответствие с член 3, параграф 1;
2)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, отправящи искане за съдействие от името на компетентния орган;
3)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, получаващи искането за съдействие от името на компетентния орган;
4)
„акцизна служба“ означава всяка служба, в която могат да се изпълняват формалностите, предвидени в акцизното законодателство;
5)
„автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, свързана със събитие, представляващо интерес, както и когато информацията стане налична, различно от обмена на информация, предвиден в член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
6)
„редовен автоматичен обмен“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, на предварително установени редовни интервали;
7)
„спонтанен обмен“ означава съобщаването на информация без предварително отправено искане на друга държава членка, което не e обхванато от точка 5 или 6, или от член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
8)
„компютризирана система“ означава компютризираната система за движението и контрола върху акцизните стоки, установена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (10);
9)
„лице“ означава физическо лице, юридическо лице, всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право, и всякакво друго правно образувание от каквото и да е естество и форма, без значение дали има правосубектност;
10)
„икономически оператор“ означава лице, което в рамките на своята стопанска дейност участва в дейности, попадащи в обхвата на акцизното законодателство, независимо дали има право за това или не;
11)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване от всякакъв тип, което може да обработва, включително да изпраща и да компресира, и да съхранява данни и включва компютризираната система, определена в точка 8;
12)
„акцизен номер“ означава идентификационният номер, предоставен от държавите членки за акцизни цели в данните за икономическите оператори и помещенията, посочени в член 19, параграф 1, букви а) и б);
13)
„движение на акцизни стоки в рамките на Съюза“ означава движението между две или повече държави членки на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз по смисъла на глава IV от Директива 2008/118/ЕО или на акцизни стоки след освобождаване за потребление по смисъла на глава V, раздел 2 от Директива 2008/118/ЕО;
14)
„административен контрол“ означава всякакъв вид контрол, проверки и други действия, предприети от органите, които са компетентни във връзка с прилагането на акцизното законодателство, при изпълнение на задълженията им, за да се гарантира правилното прилагане на това законодателство;
15)
„мрежа CCN/CSI“ означава общата платформа, базирана на обща комуникационна мрежа (CCN) и общ системен интерфейс (CSI), разработена от Съюза за осигуряване на обмена по електронен път между компетентните органи в областта на митата и данъчното облагане;
16)
„акцизи“ означава данъците, посочени в член 1, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО;
17)
„документ за административна взаимопомощ“ означава документ, установен в рамките на компютризираната система и използван за обмен на информация съгласно член 8, 15 или 16, и използван за последващ обмен съгласно член 8 или 16;
18)
„документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура“ е документ на хартиен носител, използван за обмен на информация съгласно член 8 или 15, в случай че компютризираната система не е на разположение;
19)
„паралелен контрол“ означава свързани с акцизното законодателство съгласувани проверки по отношение на състоянието на икономически оператор или на свързани лица, организирани от две или повече участващи държави членки, които имат общи или допълващи се интереси.
Член 3
Компетентни органи
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, от чието име ще се прилага настоящият регламент. Тя своевременно информира Комисията за определения орган и за всяка последваща промяна.
2. Комисията предоставя списък с компетентните органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Централни звена за връзка за акцизите и отдели за връзка
1. Компетентният орган на всяка държава членка определя централно звено за връзка за акцизите, на което се делегира главната отговорност за контакти с другите държави членки в областта на административното сътрудничество във връзка с акцизното законодателство. Той информира за това Комисията и компетентните органи на другите държави членки.
На централното звено за връзка за акцизите може да се възложи също отговорността за осъществяване на контактите с Комисията за целите на настоящия регламент.
2. За пряк обмен на информация съгласно настоящия регламент компетентните органи на всяка държава членка могат да посочат отдели за връзка, различни от централното звено за връзка за акцизите, които разполагат с компетентност, определена в съответствие с националното законодателство или политика.
Централното звено за връзка за акцизите осигурява актуализирането на списъка на тези отдели и го предоставя на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
Член 5
Компетентни длъжностни лица
1. Компетентният орган на всяка държава членка може също да определи, при установени от съответната държава членка условия, компетентни длъжностни лица, които могат пряко да обменят информация по настоящия регламент.
Компетентният орган може да ограничи обхвата на това определяне.
Централното звено за връзка за акцизите отговаря за актуализацията на списъка на компетентните длъжностни лица и за предоставянето му на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
2. Длъжностните лица, обменящи информация по членове 12 и 13, се считат за компетентни длъжностни лица за целта на тези членове в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 6
Задължения на централните звена за връзка за акцизите, отделите за връзка и компетентните длъжностни лица
1. Централното звено за връзка за акцизите носи главната отговорност за обмена на информация за движението на акцизни стоки между държавите членки, и по-специално носи главната отговорност за:
а)
обмена на информация по член 8;
б)
изпращането на уведомления за административни решения и мерки, поискани от държавите членки по член 14;
в)
задължителния обмен на информация по член 15;
г)
незадължителния спонтанен обмен на информация по член 16;
д)
предоставянето на обратна информация при последващите действия по член 8, параграф 5 и член 16, параграф 2;
е)
обмена на информация, съхранявана в електронната база данни, предвидена в член 19;
ж)
предоставянето на статистическа и друга информация по член 34.
2. Когато отдели за връзка или компетентни длъжностни лица изпращат или получават молби за съдействие или отговори на такива молби за съдействие, те информират централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка при определените от нея условия.
3. Когато отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получи искане за съдействие, изискващо действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, те го изпращат незабавно на централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка и информират за това запитващия орган. В такъв случай срокът, установен в член 11, започва да тече от деня след датата, на която искането за съдействие е изпратено до централното звено за връзка за акцизите и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка, но не по-късно от една седмица след получаването на искането съгласно посоченото в първото изречение на настоящия параграф.
Член 7
Информация или документи, получени с разрешение или по искане на съдебния орган
1. Предоставянето на компетентния орган на друга държава членка на информация или документи, получени от компетентен орган с разрешение или по искане на съдебен орган, е предмет на получаване на предварително разрешение на съдебния орган, ако такова разрешение се изисква съгласно националното право.
2. Когато при искане на информация съдебният орган откаже да даде такова разрешение на запитания орган, последният информира запитващия орган за това в съответствие с член 25, параграф 5.
ГЛАВА II
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПРИ ПОИСКВАНЕ
Член 8
Общи задължения на запитания орган
1. По искане на запитващия орган запитаният орган съобщава информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, включително всяка информация, отнасяща се до конкретен случай или случаи, по-специално по отношение на движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза.
2. За целите на съобщаването на информацията, посочена в параграф 1, запитаният орган организира извършването на всякакъв административен контрол, необходим за получаването на тази информация.
3. Искането, посочено в параграф 1, може да включва мотивирано искане за конкретен административен контрол. Ако запитаният орган реши, че извършването на административен контрол не е необходимо, той незабавно съобщава на запитващия орган мотивите за своето решение.
4. За да получи исканата информация или извърши искания административен контрол, запитаният орган или всеки административен орган, към който запитаният орган се обръща за помощ, действа така, както би действал за своя сметка или по искане на друг орган в неговата държава членка.
5. Запитаният орган може да поиска запитващият орган да предостави обратна информация за последващите действия, предприети от запитващата държава членка въз основа на предоставената информация. Ако има отправено такова искане, запитващият орган изпраща обратна информация възможно най-бързо, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, при условие че това не му налага непропорционална тежест.
Член 9
Форма на искането и отговора
1. Исканията за информация и за административен контрол съгласно член 8 и отговорите на тези искания се обменят, като се използва документът за административна взаимопомощ при условията на параграф 4 от настоящия член.
Когато компютризираната система не е на разположение, се използва документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура вместо документа за административна взаимопомощ.
2. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ;
в)
образеца, формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
г)
правилата и процедурите, свързани с използването на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
Комисията може също да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в член 8, параграф 5.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
3. Всяка държава членка определя ситуациите, при които се счита, че компютризираната система не е на разположение.
4. Когато използването на документ за административна взаимопомощ не е практично, обменът на съобщения може по изключение да се извършва частично или изцяло по друг начин. При такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
Член 10
Предоставяне на документи
1. Документи с всякакво съдържание, предоставяни съгласно член 8, се прилагат към документа за административна взаимопомощ, посочен в член 9, параграф 1.
Въпреки това, когато това е невъзможно или непрактично, документите се предоставят по електронен път или по друг начин.
2. Запитаният орган е задължен да предостави оригинални документи само в случаите, когато тези документи са необходими за постигане на целта на запитващия орган и когато тяхното предоставяне не противоречи на разпоредбите, приложими в държавата членка на запитания орган.
Член 11
Срок
1. Запитаният орган предоставя информацията по член 8 във възможно най-кратък срок и не по-късно от три месеца след датата на получаване на искането.
Въпреки това, ако запитаният орган вече разполага с тази информация, срокът е един месец.
2. В някои случаи, попадащи в специална категория, запитващият и запитаният орган могат да договорят помежду си срокове, различни от предвидените в параграф 1.
3. Когато запитаният орган не може да отговори на искането в рамките на посочения в параграф 1 срок, той информира запитващия орган в рамките на един месец за причините, поради които не е могъл да го направи, като използва документа за административна взаимопомощ и посочва кога очаква, че ще може да отговори.
Член 12
Участие на длъжностни лица от други държави членки в административния контрол
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, могат да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава членка или всяко друго място, където тези органи изпълняват своите задължения, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, посочени от запитващия орган, могат да присъстват по време на административния контрол, провеждан на територията на запитаната държава членка, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато се постигне такова споразумение, длъжностните лица от запитващия орган могат да имат достъп до същите помещения и документи като длъжностните лица от запитания орган чрез посредничеството на тези длъжностни лица и единствено за целите на осъществяването на административен контрол. Длъжностните лица на запитващия орган провеждат контрол или задават въпроси единствено със съгласието и под надзора на длъжностни лица на запитания орган. Те не упражняват правомощията по извършване на проверка, предоставени на длъжностните лица на запитания орган.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, намиращи се в друга държава членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ тяхната самоличност и качеството им на длъжностни лица.
Член 13
Паралелен контрол
1. С оглед обмена на информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, две или повече държави членки могат да се споразумеят, въз основа на анализ на риска, за извършването на паралелен контрол на собствената си територия относно акцизните задължения на един или повече икономически оператори или други лица, които са от общ или допълващ се интерес, в случаите, когато те считат, че този контрол би бил по-ефективен от контрола, осъществяван само от една държава членка.
2. С цел въвеждането на паралелен контрол, в съответствие с параграф 1, компетентният орган на държавата членка представя предложение на компетентните органи на другите заинтересовани държави членки.
В предложението:
a)
се уточнява случаят или случаите, предложени за паралелен контрол;
б)
се идентифицира индивидуално всяко лице, което ще бъде обект на планирания контрол;
в)
се посочват причините, обосноваващи необходимостта от общ контрол;
г)
се посочва периодът от време, когато се планира осъществяването на този контрол.
3. Компетентните органи, които са получили посоченото в параграф 2 предложение, потвърждават своето съгласие относно участието си в паралелния контрол или съобщават своя мотивиран отказ на предлагащия компетентен орган възможно най-скоро, но не по-късно от един месец след получаването на предложението.
4. Всеки компетентен орган, който участва в паралелен контрол, посочва представител, който отговаря за надзора и координирането на работата по паралелния контрол.
5. След провеждането на паралелния контрол компетентните органи информират своевременно централното звено за връзка за акцизите на другите държави членки за всички установени по време на паралелния контрол методи или практики, които са били използвани или се предполага, че са били използвани за нарушаване на акцизното законодателство, когато такава информация може да бъде от особен интерес за другите държави членки.
Член 14
Искане за уведомяване за административни решения и мерки
1. По искане на запитващия орган запитаният орган, в съответствие с приложимите правила за извършване на такова уведомяване в неговата държава членка, уведомява адресата за всички решения и мерки, взети от административните органи на запитващата държава членка във връзка с прилагането на акцизното законодателство.
2. Исканията за уведомяване, посочени в параграф 1, уточняват предмета на решението или мярката, за които се отнася уведомяването, както и името, адреса и всяка друга информация, която има отношение за идентифициране на адресата.
3. Запитаният орган информира незабавно запитващия орган за своите действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, и го уведомява за датата на изпращане на решението или мярката до адресата.
4. Когато запитаният орган не може да предприеме действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, той информира за това запитващия орган в писмена форма в рамките на един месец след получаване на искането.
Запитаният орган не може да откаже да предприеме действия по такова искане поради съдържанието на решението или мярката, за които се отнася уведомяването.
5. Запитващият орган отправя искане за уведомяване съгласно настоящия член само когато не е в състояние да уведоми адресата в съответствие с правилата, уреждащи уведомяването за съответните инструменти в запитващата държава членка, или когато такова уведомяване би породило непропорционални трудности.
6. Настоящият член не се прилагат за документите, посочени в член 8 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 г. относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (11).
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ИСКАНЕ
Член 15
Задължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на всяка държава членка изпращат до компетентните органи на всички други заинтересовани държави членки, без предварително искане и посредством редовен автоматичен обмен или автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие, информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, в следните случаи:
a)
при наличие или съмнения за нередност или нарушение на акцизното законодателство в друга държава членка;
б)
когато възникнала или предполагаема нередност или нарушение на акцизното законодателство на територията на една държава членка може да има последствия в друга държава членка;
в)
при наличие на риск от измама или загуба на акциз в друга държава членка;
г)
в случай на пълно унищожаване или безвъзвратна загуба на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз;
д)
при възникване на изключително събитие по време на движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, което не е предвидено в разпоредбите на Директива 2008/118/ЕО и което може да окаже влияние върху изчисляванията на задълженията за акциз на даден икономически оператор.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща такава обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Когато информацията, посочена в параграф 1, е свързана с движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, информацията се изпраща чрез използване на документ за административна взаимопомощ при условията на параграф 4.
Въпреки това, когато използването на този документ не е практично, обменът на информация може по изключение да се осъществи изцяло или частично по друг начин. В такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
4. Когато компютризираната система не е на разположение, вместо документа, посочен в параграф 3, се използва документът за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
точните категории информация, която се обменя съгласно параграф 1, включваща за физически лица данни, като име, фамилия, наименование и номер на улицата, пощенски код, град, държава членка, данъчен или друг идентификационен номер, код или описание на продукта и други свързани лични данни, когато са налице;
б)
честотата на редовния обмен и срока за обмена по параграф 1, предизвикан от възникнало събитие, за всяка категория информация;
в)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
г)
формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
д)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи, посочени в букви в) и г).
Комисията може да приеме също актове за изпълнение, за да определи случаите, в които компетентните органи могат да смятат, че компютризираната система не е на разположение за целите на разпоредбите на параграф 4 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 16
Незадължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки могат да си изпращат без предварително искане чрез спонтанен обмен всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която им е известна и чийто обмен не е обхванат от член 15.
За тази цел те могат да използват компютризираната система, когато системата може да обработи такава информация.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща тази обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
а)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ, така че да се обхванат най-разпространените видове информация, посочена в параграф 1;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ.
Комисията може също така да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в параграф 2.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 17
Задължение на държавите членки да улесняват обмена на информация без предварително искане
Държавите членки вземат необходимите административни и организационни мерки, за да улеснят обмена, предвиден в настоящата глава.
Член 18
Ограничаване на задълженията
Държавите членки не са задължени да налагат за целите на прилагането на настоящата глава нови задължения за лицата във връзка със събирането на информация, нито да поемат непропорционална административна тежест.
ГЛАВА IV
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА ЕЛЕКТРОННАТА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 19
Съхранение и обмен на информация относно разрешенията за икономически оператори и данъчни складове
1. Всяка държава членка поддържа електронна база данни, съдържаща следните регистри:
a)
регистър на икономическите оператори в една от следните категории:
i)
лицензираните складодържатели по смисъла на член 4, точка 1 от Директива 2008/118/ЕО;
ii)
регистрираните получатели по смисъла на член 4, точка 9 от Директива 2008/118/ЕО;
iii)
регистрираните изпращачи по смисъла на член 4, точка 10 от Директива 2008/118/ЕО;
б)
регистър на помещенията, лицензирани за данъчни складове по смисъла на член 4, точка 11 от Директива 2008/118/ЕО.
2. Регистрите, посочени в параграф 1, съдържат следната информация:
a)
уникалния акцизен номер, издаден от компетентния орган на икономически оператори или помещения;
б)
името и адреса на икономическия оператор или помещенията;
в)
категорията на акцизния продукт (CAT) и/или кода на акцизния продукт (EPC) на продуктите, за които се отнася разрешението, посочени в приложение II, списък на кодове 11 от Регламент (ЕО) № 684/2009 на Комисията от 24 юли 2009 г. за прилагане на Директива 2008/118/ЕО на Съвета по отношение на компютризираните процедури за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз (12);
г)
идентификацията на централното звено за връзка за акцизи или акцизната служба, от която може да се получи допълнителна информация;
д)
датата, от която разрешението е валидно, от която се изменя и, ако е приложимо, от която престава да бъде валидно;
е)
за лицензирани складодържатели - данъчния склад или списъка с данъчни складове, за които се прилага разрешението, и ако е приложимо съгласно националното законодателство, указание, че му е позволено да не отразява данните на получателя при изпращане, да раздели движението в съответствие с член 23 от Директива 2008/118/ЕО или да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от същата директива;
ж)
за регистрирани получатели, ако е приложимо съгласно националното законодателство - указание, че му е разрешено да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО;
з)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, различни от посочените в буква и) от настоящия параграф - съдържанието на разрешенията по отношение на количеството акцизни стоки, самоличността на изпращача в държавата членка на изпращане и срока на валидност на разрешението;
и)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, които имат разрешение да получават вино от изпращачите, които се ползват от дерогацията, предвидена в член 40 от Директива 2008/118/ЕО, съдържанието на разрешението по отношение на количеството акцизни стоки и срока на валидност на разрешението. В записа се посочва дерогацията по член 40 от Директива 2008/118/ЕО;
й)
за данъчни складове - лицензирания складодържател или списък с лицензирани складодържатели, които имат разрешение за ползване на съответния данъчен склад.
3. Централното звено за връзка за акцизите или отделът за връзка във всяка държава членка гарантира, че информацията, която се съдържа в националните регистри, е пълна, точна и актуална.
4. Информацията, която се съдържа в съответните национални регистри, посочени в параграф 2, и която се отнася за икономически оператори, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държави членки, се обменя автоматично чрез централен регистър.
Комисията управлява регистъра като част от компютризираната система по начин, който да гарантира по всяко време вярно и актуализирано представяне на всички данни от националните регистри, предоставени от всички държави членки.
Централното звено за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки своевременно изпращат на Комисията съдържанието на националния регистър, както и всички изменения в него.
Член 20
Достъп до информация и коригиране на информацията
1. Комисията гарантира, че лицата, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държавите членки, могат да получат потвърждение по електронен път на валидността на акцизните номера, съхранявани в централния регистър, посочен в член 19, параграф 4. Комисията препраща всички искания от икономически оператор за коригиране на тази информация до централното звено за връзка за акцизите или отдела за връзка, който отговаря за разрешението на въпросния икономически оператор.
2. Централните звена за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки гарантират, че икономическите оператори могат да получат потвърждение за касаещата ги информация, която се съхранява съгласно член 19, параграф 2, и да поискат и постигнат коригиране на евентуалните неточности в нея.
3. Компетентният орган на дадена държава членка може да разреши, съгласно условията, определени от тази държава членка, на централното звено за връзка за акцизите или на определени отдели за връзка да изпратят потвърждение на информацията, съхранявана съгласно член 19, параграф 2.
Член 21
Запазване на данните
1. Всяка държава членка пази информацията за движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза и данните, които се съдържат в националните регистри, посочени в член 19, за най-малко пет години, считано от края на календарната година, в която е започнало движението, за да се използва тази информация за процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този срок може да се ограничи до три години по отношение на информацията, въведена в националните регистри преди 1 юли 2012 г.
2. Събраната чрез компютризираната система информация се пази в системата по начин, който позволява нейното възстановяване и допълнително обработване в рамките на системата в отговор на искане за информация по член 8.
Член 22
Изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение:
a)
за определяне на техническите подробности относно автоматичното актуализиране на базите данни, посочени в член 19, параграф 1, и на централния регистър, посочен в член 19, параграф 4;
б)
за определяне на правилата и процедурите по отношение на достъпа до информацията и нейното коригиране съгласно член 20, параграф 1.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
ГЛАВА V
ОБЩИ УСЛОВИЯ, КОИТО УРЕЖДАТ СЪДЕЙСТВИЕТО
Член 23
Езиков режим
Молбите за съдействие, включително исканията за уведомяване и приложените документи, могат да бъдат изготвени на всеки език, договорен между запитания и запитващия орган. Придружаващ искането превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата членка, в която е установен запитаният орган, се изисква, само ако запитаният орган предостави обосновано обяснение на необходимостта от превод.
Член 24
Качество на услугата
1. Комисията и държавите членки гарантират, че частите от компютризираната система, необходими за обмена на информация, описан в настоящия регламент, са оперативни, поддържат се по подходящ начин и се усъвършенстват.
2. Комисията и държавите членки сключват споразумение за нивото на обслужване и постигат съгласие относно политиката за сигурност на компютризираната система. Споразумението за нивото на обслужване определя техническото качество и количеството на услугите, които се предоставят от Комисията и от държавите членки, с цел да се гарантира сигурното функциониране на всички части от компютризираната система и на електронната комуникация и разпределението на отговорностите за усъвършенстване на тази система.
Член 25
Общи граници на задълженията на запитания орган
1. Запитаният орган предоставя на запитващия орган информацията, поискана съгласно настоящия регламент, при условие че:
a)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които е можел да използва при дадените обстоятелства, за да получи исканата информация, без да поема риска да застраши постигането на преследваната цел; както и
б)
броят и характерът на изпратените искания за информация за определен период от време от един запитващ орган не създават прекомерна административна тежест за запитания орган.
2. Настоящият регламент не налага задължение на компетентен орган на държава членка да извършва контрол или да предоставя информация, ако законодателството или административните практики на тази държава членка не дават правомощия на нейните органи да извършват такъв контрол или да събират или да използват такава информация за собствените цели на държавата членка.
3. Компетентният орган на държава членка може да откаже да предостави информация, ако запитващата държава членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, когато това ще доведе до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или когато разкриването на информацията е в противоречие с обществения ред.
5. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на искането за съдействие. За целите на статистиката компетентните органи ежегодно информират Комисията за категориите основания за откази.
6. При никакви обстоятелства параграф 2, 3 или 4 не се тълкува като разрешение запитаният орган да откаже да предостави информация единствено защото тази информация се държи от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като представител или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице.
Член 26
Разходи
Държавите членки се отказват на взаимна основа от всякакви претенции за възстановяването на разходите, възникнали при прилагане на настоящия регламент, с изключение на претенции, свързани с хонорари на експерти.
Член 27
Минимална сума
1. Искането за съдействие може да бъде обвързано с минимален праг въз основа на евентуално дължимия акциз.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, за да определи прага, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 28
Служебна тайна, защита на данните и използване на информацията, предоставена съгласно настоящия регламент
1. Информацията, предоставена или събрана от държавите членки съгласно настоящия регламент, или всяка информация, до която длъжностно лице или друг служител, или изпълнител е имал достъп при изпълнение на своите задължения, представлява служебна тайна и се ползва от защитата, предоставена на подобна информация съгласно правото на държавата членка, която получава тази информация.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се използва за следните цели:
a)
определяне на данъчна основа за акцизи;
б)
събиране или административен контрол на акцизи;
в)
наблюдение на движения на акцизни стоки;
г)
анализ на риска в областта на акцизите;
д)
контрол в областта на акцизите;
е)
установяване на други данъци, мита и такси, които са обхванати от разпоредбите на член 2 от Директива 2010/24/ЕС.
Въпреки това компетентният орган на държавата членка, предоставяща информацията, разрешава нейното използване за други цели в държавата членка на запитващия орган, ако законодателството на държавата членка на запитания орган допуска използването на информацията за подобни цели в посочената държава членка.
Доколкото се позволява от националното законодателство и без да се засягат разпоредбите на член 1, параграф 2, информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, може да се използва във връзка със съдебни или административни производства, които могат да доведат до налагане на наказания в резултат на нарушения на данъчното законодателство, без да се засягат правилата, регламентиращи правата на ответниците и свидетелите в такива производства.
3. Когато запитващият орган смята, че информацията, получена от запитания орган, може да бъде полезна за компетентния орган на друга държава членка, той може да я изпрати на този орган. Той предварително информира за това запитания орган.
Запитаният орган може да изпрати съобщението за информацията на друга държава членка с предварителното съгласие на същата.
4. По отношение на всякакво обработване на лични данни от страна на държавите членки, посочено в настоящия регламент, се прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
За целите на правилното прилагане на настоящия регламент държавите членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива. Ограниченията са пропорционални на въпросния интерес.
Член 29
Достъп до информация с разрешение на Комисията
Лица, надлежно упълномощени от Комисията, могат да получат достъп до информацията, посочена в член 28, параграф 4, само доколкото е необходимо за обслужването, поддръжката и разработването на мрежата CCN/CSI и работата на централния регистър.
Тези лица имат задължението за опазване на служебна тайна. Информацията, до която се предоставя достъп, е защитена съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 като лични данни.
Член 30
Доказателствена стойност на получената информация
Доклади, отчети и други документи или заверени копия или извадки от тях, предоставени от компетентния орган на държава членка на компетентния орган на друга държава членка в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат използвани като доказателство от компетентните органи на другата държава членка по същия начин както подобни документи, предоставени от друг орган на въпросната друга държава членка.
Член 31
Задължение за сътрудничество
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите членки вземат всички необходими мерки за:
a)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между органите, посочени в членове 3-5;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, упълномощени за координацията, посочена в буква а) от настоящия параграф;
в)
осигуряване на нормалното функциониране на системата за обмен на информация, предвидена в настоящия регламент.
2. Комисията съобщава незабавно на компетентния орган на всяка държава членка всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която тя получава и може да предостави.
Член 32
Отношения с трети държави
1. Компетентен орган на държава членка, получил информация от трета държава, може да предаде информацията на компетентните органи на всяка държава членка, която би могла да бъде заинтересована от нея, и по-специално на компетентните органи, които я поискат, доколкото това е позволено от договореностите за взаимопомощ с конкретната трета държава. Такава информация може също да се предостави на Комисията, когато това е в интерес на Съюза за целите на настоящия регламент.
2. Когато заинтересованата трета държава е поела правно задължение да предостави поисканото съдействие при събирането на доказателства за транзакции от неправомерен характер, за които се предполага, че нарушават акцизното законодателство, информацията, получена съгласно настоящия регламент, може да се изпрати от компетентния орган на държава членка на тази трета държава в съответствие с националното право на въпросната държава членка, уреждащо предаването на лични данни на трети държави за целите на правилното прилагане на акцизи или подобни такси и данъци, приложими в третата държава, със съгласието на компетентните органи, които са доставили информацията в съответствие със своето национално право.
Член 33
Съдействие за икономическите оператори
1. Органите на държава членка, където е установен изпращачът на акцизните стоки, могат да предоставят съдействие на този изпращач, ако той не успее да получи съобщение за получаване, посочено в член 24, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО, съобщение за износ, посочено в член 25, параграф 3 от същата директива, или в ситуациите, предвидени в член 33, параграф 1 от същата директива, копие от придружителния документ, предвиден в член 34 от нея.
Оказването на това съдействие не засяга данъчните задължения на изпращача, на който се оказва съдействието.
2. Когато държава членка оказва съдействие съгласно параграф 1 от настоящия член и смята, че е необходимо да получи информация от друга държава членка, тя отправя искане за тази информация в съответствие с член 8. Другата държава членка може да откаже да получи поисканата информация, ако изпращачът не е изчерпал всички достъпни за него средства за получаване на доказателство, че движението на акцизните стоки между държавите членки е приключило.
ГЛАВА VI
ОЦЕНЯВАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Оценяване на договореностите, събиране на оперативни статистически данни и докладване
1. Държавите членки и Комисията разглеждат и оценяват прилагането на настоящия регламент. За тази цел Комисията редовно прави обобщен преглед на опита на държавите членки, за да се подобри работата на системата, установена с настоящия регламент.
2. Държавите членки съобщават на Комисията следното:
a)
всяка налична информация, свързана с техния опит в прилагането на настоящия регламент, включително всички статистически данни, необходими за неговото оценяване;
б)
всяка налична информация относно методи или практики, които се използват или за които се предполага, че се използват за нарушаване на акцизното законодателство, и които са разкрили недостатъци или пропуски в действието на процедурите, предвидени в настоящия регламент.
С оглед на оценяването на ефективността на тази система за административно сътрудничество при ефективното прилагане на акцизното законодателство и борбата срещу избягването на плащане и измамите с акцизи държавите членки съобщават на Комисията всяка налична информация, различна от информацията, посочена в първата алинея.
Комисията препраща информацията, съобщена от държавите членки, до останалите заинтересовани държави членки.
Задължението да се съобщават информация и статистически данни не включва необосновано увеличаване на административната тежест.
3. За диагностични и статистически цели Комисията може директно да извлича информация от съобщенията, генерирани в компютризираната система, при условията на член 28.
4. Информацията, която се съобщава от държавите членки или се извлича от Комисията за целите на параграфи 1-3, не съдържа индивидуални или лични данни.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи за целите на изпълнението на настоящия член съответните статистически данни, които държавите членки съобщават, информацията, която Комисията извлича, и статистическите доклади, които Комисията и държавите членки трябва да изготвят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 35
Комитет по акцизите
1. Комисията се подпомага от Комитета по акцизите, учреден по член 43, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 36
Отмяна на Регламент (ЕО) № 2073/2004
Регламент (ЕО) № 2073/2004 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент в съответствие с таблицата на съответствието в приложението към настоящия регламент.
Член 37
Доклад до Европейския парламент и до Съвета
На всеки пет години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент, и въз основа по-конкретно на информацията, предоставена от държавите членки, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящия регламент.
Член 38
Двустранни споразумения
Когато компетентните органи сключат спогодби по двустранни въпроси, предмет на настоящия регламент, които не се отнасят до единични случаи, те информират незабавно Комисията. Комисията на свой ред информира компетентните органи на останалите държави членки.
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2012 година.
UREDBA SVETA (EU) št. 389/2012
z dne 2. maja 2012
o upravnem sodelovanju na področju trošarin in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2073/2004
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 113 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Sveta (ES) št. 2073/2004 z dne 16. novembra 2004 o upravnem sodelovanju na področju trošarin (3) določa skupni sistem, na podlagi katerega države članice druga drugi pomagajo in sodelujejo s Komisijo, da se zagotovita pravilna uporaba zakonodaje s področja trošarin ter boj proti utaji trošarin in s tem povezanemu izkrivljanju notranjega trga. Glede na izkušnje in nedavni razvoj so potrebne nekatere spremembe navedene uredbe. Zaradi števila potrebnih sprememb bi bilo treba navedeno uredbo zaradi jasnosti nadomestiti.
(2)
Za dokončno vzpostavitev notranjega trga je še naprej potreben sistem upravnega sodelovanja na področju trošarin, ki obsega vse vidike zakonodaje v zvezi s trošarinskimi dajatvami za blago iz člena 1 Direktive Sveta 2008/118/ES z dne 16. decembra 2008 o splošnem režimu za trošarino (4).
(3)
Zaradi učinkovitosti, hitrosti in stroškov je bistveno, da se okrepi vloga elektronskih sredstev pri izmenjavi informacij. Za hitrejšo obravnavo zahtevkov za informacije je treba ob upoštevanju ponavljajoče se narave nekaterih zahtevkov in jezikovne raznolikosti v Uniji razširiti uporabo standardnih obrazcev pri izmenjavi informacij. Te zahteve se lahko najlažje izpolnijo z bolj sistematično uporabo računalniško podprtega sistema, ustanovljenega z Odločbo št. 1152/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o informatizaciji gibanja in nadzora trošarinskih izdelkov (5). Ta sistem zdaj ponuja širše možnosti kot ob začetku veljavnosti Uredbe (ES) št. 2073/2004 in se bo še naprej razvijal. Države članice bi ga zato morale uporabljati kadar je to mogoče.
(4)
Izmenjava informacij glede trošarinskih zadev je v veliki meri potrebna za določitev prave slike trošarinskih poslov nekaterih oseb, hkrati pa države članice ne smejo izvajati „iskanj na slepo“ ali zahtevati informacij, ki najverjetneje niso pomembne za trošarinske posle določene osebe, preverljive skupine ali kategorije oseb.
(5)
Zaradi ustreznega usklajevanja pretoka informacij je treba ohraniti določbe Uredbe (ES) št. 2073/2004 v zvezi z enotno kontaktno točko v vsaki državi članici. Ker so zaradi boljše učinkovitosti morda potrebni bolj neposredni stiki med organi in uradniki držav članic, bi bilo treba ohraniti tudi določbe o pooblastilih in imenovanju pristojnih uradnikov.
(6)
Da se pravočasno zagotovijo potrebne informacije, bi bilo treba ohraniti določbe Uredbe (ES) št. 2073/2004, v skladu s katerimi mora zaprošeni organ ukrepati čim hitreje, najpozneje pa v določenem roku. Vendar bi moral biti rok za predložitev informacij, ki so zaprošeni državi članici že na voljo, krajši od običajnega roka.
(7)
Za učinkovito spremljanje trošarinskih postopkov pri čezmejnem pretoku blaga je treba še naprej zagotavljati možnost sočasnega nadzora, ki ga izvajajo države članice, in prisotnost uradnikov ene države članice na ozemlju druge države članice v okviru upravnega sodelovanja.
(8)
Težave, povezane s čezmejnim uradnim obveščanjem o upravnih odločitvah in ukrepih, bi bilo treba še naprej reševati v skladu s tozadevnimi določbami Uredbe (ES) št. 2073/2004.
(9)
Za učinkovit boj proti goljufijam bi bilo treba ohraniti določbe o izmenjavi informacij brez predhodne zahteve. Za lažjo izmenjavo takšnih informacij bi bilo treba določiti kategorije informacij, ki se obvezno izmenjujejo.
(10)
Državam članicam bi bilo treba še naprej omogočati, da si po želji izmenjujejo informacije, ki so potrebne za pravilno uporabo zakonodaje na področju trošarinskih dajatev, kadar te informacije ne spadajo v kategorije informacij, ki se izmenjujejo avtomatično.
(11)
Povratne informacije so ustrezen način za zagotavljanje stalnega izboljševanja kakovosti izmenjanih informacij. Zato bi bilo treba vzpostaviti okvir za zagotavljanje povratnih informacij.
(12)
Elektronsko shranjevanje nekaterih specifičnih podatkov glede dovoljenj gospodarskih subjektov in trošarinskih skladišč, ki ga zagotavljajo države članice, je nujno potrebno za ustrezno delovanje sistema trošarin in za boj proti goljufijam. Omogoča hitro izmenjavo teh podatkov med državami članicami in avtomatiziran dostop do informacij. To se lahko doseže z uporabo informacij, ki so že shranjene v nacionalnih računalniško podprtih sistemih za trošarine, s pripravo analize tveganja, ki izboljša nacionalne informacije o trošarinskih gospodarskih subjektih in njihovem gibanju trošarinskega blaga v Uniji, ter z vključitvijo različnih informacij glede davčnih zavezancev in njihovih transakcij. Ker se postopki določanja ali pobiranja trošarin ter roki zastaranja in drugi roki v državah članicah razlikujejo, je zaradi zagotavljanja učinkovite medsebojne pomoči pri uporabi zakonodaje o trošarinah v čezmejnih situacijah treba določiti minimalno obdobje, v katerem bi morala vsaka država članica hraniti te informacije.
(13)
Da bi bile informacije, shranjene v elektronskih zbirkah podatkov, zanesljive, bi bilo treba sprejeti določbe o njihovem rednem posodabljanju.
(14)
Gospodarskim subjektom bi bilo treba omogočiti hitro izvedbo preverjanj, potrebnih za gibanje trošarinskega blaga. Imeti bi morali možnost elektronske potrditve veljavnosti trošarinskih številk preko centralne evidence, ki jo upravlja Komisija in temelji na informacijah iz nacionalnih zbirk podatkov.
(15)
Nacionalni predpisi o bančni tajnosti bi lahko zmanjšali učinkovitost mehanizmov iz te uredbe. Zato države članice ne bi smele imeti pravice, da zavrnejo zagotavljanje informacij le na podlagi teh predpisov.
(16)
Ta uredba ne bi smela vplivati na druge ukrepe, sprejete na ravni Unije, ki prispevajo k preprečevanju nepravilnosti in goljufij na področju trošarin, temveč bi jih morala dopolnjevati.
(17)
Zaradi jasnosti je koristno, da se v tej uredbi potrdi, da je v primeru, če se informacije ali dokumenti pridobijo z dovoljenjem ali na zahtevo sodnega organa, za posredovanje informacij ali dokumentov pristojnemu organu druge države članice potrebno dovoljenje sodnega organa, če se takšno dovoljenje zahteva po pravu države članice, ki posreduje informacije ali dokumente.
(18)
Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (6) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvajajo države članice v okviru te uredbe. Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (7) ureja obdelavo osebnih podatkov, ki jo izvaja Komisija v skladu s to uredbo.
(19)
Izmenjava informacij s tretjimi državami se je izkazala za koristno za pravilno uporabo zakonodaje s področja trošarin in bi jih bilo zato treba ohraniti. Direktiva 95/46/ES določa posebne pogoje za izmenjavo informacij s tretjimi državami, katere morajo države članice upoštevati.
(20)
Za namene učinkovite rabe te uredbe bo morda treba omejiti obseg nekaterih pravic in obveznosti, določenih v Direktivi 95/46/ES, natančneje pravic iz členov 10, 11(1), 12 in 21 navedene direktive, za zaščito pomembnega gospodarskega in finančnega interesa držav članic, upoštevajoč možen izpad prihodkov za države članice in bistven pomen informacij, zajetih v tej uredbi, za učinkovit boj proti goljufijam. Glede na to, da je treba v primerih domnevnih davčnih nepravilnosti ali goljufij zavarovati dokaze in preprečiti vmešavanje v pravilno ocenjevanje upoštevanja zakonodaje s področja trošarin, bi bilo morda treba med izmenjavo osebnih podatkov v okviru te uredbe omejiti obveznosti upravljavca podatkov in pravice osebe, na katero se podatki nanašajo, v zvezi z zagotavljanjem informacij, dostopom do podatkov in objavo postopkov obdelave. Države članice bi morale uvesti te omejitve, kolikor so te nujne in sorazmerne.
(21)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja nekaterih členov te uredbe ter za opis glavnih kategorij podatkov, ki jih države članice lahko izmenjujejo v okviru te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (8).
(22)
Ker so ti izvedbeni akti ukrepi, ki se splošno uporabljajo v smislu člena 2(2)(a) Uredbe (EU) št. 182/2011, bi jih bilo treba sprejeti po postopku pregleda.
(23)
Zagotoviti je treba spremljanje in ocenjevanje izvajanja te uredbe. Zato bi bilo treba sprejeti določbe, da države članice zbirajo statistične in druge podatke, Komisija pa pripravlja redna poročila.
(24)
Ker cilja te uredbe, in sicer poenostavitve in okrepitve upravnega sodelovanja med državami članicami, pri katerem je potreben harmoniziran pristop, ni mogoče zadovoljivo doseči na ravni držav članic, ter se ta cilj lahko zaradi zahtevane enotnosti in učinkovitosti lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(25)
Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico o varstvu osebnih podatkov (člen 8). Upoštevajoč omejitve iz te uredbe, se obdelava osebnih podatkov v okviru te uredbe izvaja samo v obsegu, ki je potreben za zaščito legitimnih finančnih interesov držav članic in z njimi sorazmeren.
(26)
Uredbo (ES) št. 2073/2004 bi bilo treba razveljaviti.
(27)
Posvetovalo se je z evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je podal mnenje (9) -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Vsebina in področje uporabe
1. Ta uredba določa pogoje, pod katerimi pristojni organi držav članic, odgovorni za uporabo zakonodaje s področja trošarin, sodelujejo med seboj in s Komisijo, da se zagotovi upoštevanje te zakonodaje. V ta namen določa pravila in postopke, ki pristojnim organom držav članic omogočajo, da med seboj sodelujejo in si z elektronskimi sredstvi ali na drugačen način izmenjujejo informacije, ki so potrebne za zagotavljanje pravilne uporabe zakonodaje s področja trošarin.
2. Ta uredba ne vpliva na uporabo pravil o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah v državah članicah.
3. Ta uredba ne vpliva na izpolnjevanje kakršnih koli širših obveznosti v zvezi z medsebojno pomočjo, ki izhajajo iz drugih pravnih instrumentov, vključno z dvostranskimi ali večstranskimi sporazumi.
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene te uredbe:
1.
„pristojni organ“ pomeni organ, imenovan v skladu s členom 3(1);
2.
„organ prosilec“ pomeni centralni trošarinski urad za zvezo, katero koli službo za zvezo ali pristojnega uradnika države članice, ki vloži zahtevek za pomoč v imenu pristojnega organa;
3.
„zaprošeni organ“ pomeni centralni trošarinski urad za zvezo, službo za zvezo ali katerega koli pristojnega uradnika države članice, ki prejme zahtevek za pomoč v imenu pristojnega organa;
4.
„urad za trošarine“ pomeni vsak urad, pri katerem je mogoče opraviti formalnosti, predvidene v predpisih o trošarini;
5.
„avtomatična izmenjava na podlagi dogodka“ pomeni sistematično sporočanje informacij z vnaprej določeno strukturo o aktualnem dogodku brez predhodne zahteve, ko so te informacije na voljo, in ki ni izmenjava informacij iz člena 21 Direktive 2008/118/ES;
6.
„redna avtomatična izmenjava“ pomeni sistematično sporočanje informacij z vnaprej določeno strukturo brez predhodne zahteve v vnaprej določenih rednih časovnih presledkih;
7.
„izmenjava na lastno pobudo“ pomeni sporočanje informacij drugi državi članici brez predhodne zahteve, ki ni zajeto v točkah 5 ali 6 ali členu 21 Direktive 2008/118/ES;
8.
„računalniško podprt sistem“ pomeni računalniško podprt sistem za gibanje in nadzor trošarinskega blaga, vzpostavljen z Odločbo št. 1152/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o informatizaciji gibanja in nadzora trošarinskih izdelkov (10);
9.
„oseba“ pomeni fizično osebo, pravno osebo, katero koli združenje oseb, ki ni pravna oseba, vendar mu je v skladu s pravom Unije ali nacionalnim pravom priznana sposobnost opravljanja pravnih dejanj, in vse druge pravne ureditve kakršne koli vrste in oblike, bodisi pravne osebe ali ne;
10.
„gospodarski subjekt“ pomeni osebo, ki se poklicno ukvarja z dejavnostmi, ki jih ureja zakonodaja s področja trošarin, ne glede na to, ali ima za to pooblastila ali ne;
11.
„z elektronskimi sredstvi“ pomeni uporabo kakršne koli elektronske opreme, s katero se lahko obdelajo (vključno s prenosom in zgostitvijo) in shranijo podatki, ter vključujejo računalniško podprt sistem iz točke 8;
12.
„trošarinska številka“ pomeni identifikacijsko številko, ki jo države članice za namene trošarin dodelijo za evidence gospodarskih subjektov in prostorov iz točk (a) in (b) člena 19(1);
13.
„gibanje trošarinskega blaga v Uniji“ pomeni gibanje trošarinskega blaga med dvema ali več državami članicami pod režimom odloga plačila trošarine v smislu poglavja IV Direktive 2008/118/ES ali trošarinskega blaga po sprostitvi v porabo v smislu oddelka 2 poglavja V Direktive 2008/118/ES;
14.
„upravna preiskava“ pomeni vsak nadzor, preverjanje ali druge ukrepe, ki jih izvajajo organi, pristojni za uporabo zakonodaje s področja trošarin pri opravljanju svojih nalog, da bi se zagotovila pravilna uporaba te zakonodaje;
15.
„omrežje CCN/CSI“ pomeni skupno platformo, ki temelji na skupnem komunikacijskem omrežju (CCN) in skupnem sistemskem vmesniku (CSI), ki ga je Unija razvila za zagotavljanje vseh prenosov z elektronskimi sredstvi med pristojnimi organi na področju carine in davkov;
16.
„trošarina“ pomeni dajatve iz člena 1(1) Direktive 2008/118/ES;
17.
„dokument za medsebojno upravno pomoč“ pomeni dokument, sestavljen z računalniško podprtim sistemom, ki se uporablja za izmenjavo informacij v skladu s členom 8, členom 15 ali členom 16 in za nadaljnje spremljanje iz člena 8 ali člena 16;
18.
„nadomestni dokument za medsebojno upravno pomoč“ pomeni dokument v papirni obliki, ki se uporablja za izmenjavo informacij v skladu s členom 8 ali 15, če računalniško podprti sistem ni na voljo;
19.
„sočasen nadzor“ pomeni usklajena preverjanja poslovanja gospodarskega subjekta ali povezanih oseb v zvezi z zakonodajo s področja trošarin, ki jih organizirata najmanj dve sodelujoči državi članici s skupnimi ali dopolnjujočimi se interesi.
Člen 3
Pristojni organi
1. Vsaka država članica imenuje pristojni organ, v imenu katerega se uporablja ta uredba. Države članice takoj obvestijo Komisijo o tem imenovanju in o kakršni koli njegovi naknadni spremembi.
2. Komisija da na voljo seznam pristojnih organov in te informacije objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 4
Centralni trošarinski uradi za zvezo in službe za zvezo
1. Pristojni organ vsake države članice določi centralni trošarinski urad za zvezo, na katerega se prenese glavna odgovornost za stike z drugimi državami članicami na področju upravnega sodelovanja v zvezi z zakonodajo s področja trošarin. O tem obvesti Komisijo in pristojne organe drugih držav članic.
Centralni trošarinski urad za zvezo se za namene te uredbe lahko določi tudi kot pristojni organ za stike s Komisijo.
2. Pristojni organ vsake države članice lahko za neposredno izmenjavo informacij na podlagi te uredbe poleg centralnega trošarinskega urada za zvezo določi službe za zvezo, ki jim je pristojnost dodeljena v skladu z nacionalno zakonodajo ali politiko.
Centralni trošarinski urad za zvezo zagotovi sprotno dopolnjevanje in spreminjanje seznama teh služb ter da je seznam na voljo centralnim trošarinskim uradom za zvezo drugih zadevnih držav članic.
Člen 5
Pristojni uradniki
1. Pristojni organ vsake države članice lahko pod pogoji, ki jih določi posamezna država članica, imenuje pristojne uradnike, ki si lahko neposredno izmenjujejo informacije v skladu s to uredbo.
Pristojni organ lahko omeji obseg takšnega pooblastila.
Centralni trošarinski urad za zvezo je odgovoren za sprotno dopolnjevanje in spreminjanje seznama pristojnih uradnikov ter da seznam na voljo centralnim trošarinskim uradom za zvezo drugih zadevnih držav članic.
2. Uradniki, ki si izmenjujejo informacije v skladu s členoma 12 in 13, se štejejo za pristojne uradnike za namen teh dveh členov v skladu s pogoji, ki jih določijo pristojni organi.
Člen 6
Obveznosti centralnega trošarinskega urada za zvezo, služb za zvezo in pristojnih uradnikov
1. Glavna odgovornost centralnega trošarinskega urada za zvezo je izmenjava informacij o gibanju trošarinskega blaga med državami članicami in zlasti zagotavljanje:
(a)
izmenjave informacij iz člena 8;
(b)
posredovanja uradnih obvestil o upravnih odločitvah in ukrepih, ki jih zahtevajo države članice v skladu s členom 14;
(c)
obveznih izmenjav informacij iz člena 15;
(d)
neobveznih izmenjav informacij na lastno pobudo iz člena 16;
(e)
povratnih informacij o nadaljnjih ukrepih iz členov 8(5) in 16(2);
(f)
izmenjave informacij, shranjenih v elektronski zbirki podatkov iz člena 19;
(g)
statističnih in drugih informacij iz člena 34.
2. Kadar službe za zvezo ali pristojni uradniki pošljejo ali prejmejo zahtevek za pomoč ali odgovor na takšen zahtevek, o tem obvestijo centralni trošarinski urad za zvezo svoje države članice pod pogoji, ki jih določi ta država članica.
3. Kadar služba za zvezo ali pristojni uradnik prejme zahtevek za pomoč, v skladu s katerim je treba ukrepati zunaj njegovega ozemeljskega ali operativnega območja, tak zahtevek takoj posreduje centralnemu trošarinskemu uradu za zvezo svoje države članice in pristojnemu uradniku odgovorne službe za zvezo ter o tem obvesti organ prosilec. V takem primeru začnejo roki iz člena 11 teči na dan po dnevu, ko je bil zahtevek za pomoč posredovan centralnemu trošarinskemu uradu za zvezo in pristojnemu uradniku odgovorne službe za zvezo, vendar ne pozneje kot en teden po prejemu zahtevka iz prvega stavka tega odstavka.
Člen 7
Informacije ali dokumenti, pridobljeni z dovoljenjem ali na zahtevo sodnega organa
1. Za posredovanje informacij ali dokumentov, ki jih je pristojni organ pridobil z dovoljenjem ali na zahtevo sodnega organa, pristojnemu organu druge države članice je potrebno predhodno dovoljenje sodnega organa, če se takšno dovoljenje zahteva po nacionalnem pravu.
2. Če v primeru zahtevka za informacije pravosodni organ zavrne takšno dovoljenje zaprošenemu organu, slednji o tem v skladu s členom 25(5) obvesti organ prosilec.
POGLAVJE II
SODELOVANJE NA ZAHTEVO
Člen 8
Splošne obveznosti zaprošenega organa
1. Zaprošeni organ na zahtevo organa prosilca sporoči informacije, potrebne za pravilno uporabo zakonodaje s področja trošarin, vključno z vsemi informacijami, ki se nanašajo na konkreten primer ali primere, zlasti v zvezi z gibanjem trošarinskega blaga v Uniji.
2. Za namene sporočanja informacij iz odstavka 1 zaprošeni organ poskrbi za izvedbo vseh upravnih preiskav, ki so potrebne za pridobitev takšnih informacij.
3. Zahtevek iz odstavka 1 lahko vsebuje obrazloženo zahtevo za posebno upravno preiskavo. Če zaprošeni organ odloči, da upravna preiskava ni potrebna, takoj obvesti organ prosilec o razlogih za takšno odločitev.
4. Za pridobitev zahtevanih informacij ali izvedbo zahtevane upravne preiskave zaprošeni organ ali kateri koli upravni organ, na katerega se ta obrne, ravna tako, kakor če bi deloval v svojem imenu ali na zahtevo drugega organa v svoji državi članici.
5. Zaprošeni organ lahko od organa prosilca zahteva povratne informacije o nadaljnjih ukrepih, ki jih država članica prosilka sprejme na podlagi predloženih informacij. V primeru takšnega zahtevka organ prosilec brez poseganja v predpise o tajnosti in varstvu podatkov, ki veljajo v njegovi državi članici, takšne povratne informacije pošlje čim prej, če to zanj ne pomeni nesorazmerne upravne obremenitve.
Člen 9
Oblika zahtevka in odgovor
1. Zahtevki za informacije in za upravne preiskave v skladu s členom 8 ter odgovori na takšne zahtevke se izmenjajo z uporabo dokumenta za medsebojno upravno pomoč v skladu z odstavkom 4 tega člena.
Kadar računalniško podprt sistem ni na voljo, se namesto dokumenta za medsebojno upravno pomoč uporabi nadomestni dokument za medsebojno upravno pomoč.
2. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo:
(a)
strukturo in vsebino dokumentov za medsebojno upravno pomoč;
(b)
pravila in postopke v zvezi z izmenjavo dokumentov za medsebojno upravno pomoč;
(c)
vzorčni obrazec in vsebino nadomestnega dokumenta za medsebojno upravno pomoč;
(d)
pravila in postopke v zvezi z uporabo nadomestnega dokumenta za medsebojno upravno pomoč.
Komisija lahko sprejme tudi izvedbene akte, s katerimi določi strukturo in vsebino povratnih informacij iz člena 8(5).
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
3. Vsaka država članica določi primere, v katerih se šteje, da računalniško podprt sistem ni na voljo.
4. Kadar uporaba dokumenta za medsebojno upravno pomoč ni smiselna, se lahko vsa sporočila ali del sporočil izjemoma izmenja na druge načine. V takšnih primerih se sporočilu priloži obrazložitev, zakaj uporaba dokumenta za medsebojno upravno pomoč ni bila smiselna.
Člen 10
Posredovanje dokumentov
1. Dokumenti z različno vsebino, ki se posredujejo v skladu s členom 8, se priložijo dokumentu za medsebojno upravno pomoč iz člena 9(1).
Če to ni mogoče ali ni smiselno, se dokumenti posredujejo z elektronskimi sredstvi ali na druge načine.
2. Zaprošeni organ je zavezan predložiti izvirne dokumente le, če so ti dokumenti potrebni za namene organa prosilca in če njihova predložitev ni v nasprotju z veljavnimi predpisi v državi članici zaprošenega organa.
Člen 11
Roki
1. Zaprošeni organ zagotovi informacije iz člena 8 čim prej in ne pozneje kot tri mesece po dnevu prejema zahtevka.
Kadar zaprošeni organ zadevne informacije že ima, se rok skrajša na en mesec.
2. V nekaterih posebnih kategorijah primerov se lahko zaprošeni organ in organ prosilec dogovorita za drugačne roke, kot so predvideni v odstavku 1.
3. Če zaprošeni organ na zahtevek ne more odgovoriti v roku iz odstavka 1, v roku enega meseca z dokumentom za medsebojno upravno pomoč obvesti organ prosilec o razlogih za to in navede, kdaj bo lahko odgovoril.
Člen 12
Sodelovanje uradnikov iz drugih držav članic pri upravnih preiskavah
1. Po dogovoru med organom prosilcem in zaprošenim organom ter v skladu z ureditvijo, ki jo določi zaprošeni organ, so lahko zaradi izmenjave informacij, ki so potrebne za zagotovitev pravilne uporabe zakonodaje s področja trošarin, uradniki, ki jih pooblasti organ prosilec, prisotni v uradih upravnega organa zaprošene države članice, ali na katerem koli drugem kraju, kjer ta organ opravlja svoje naloge.
Kadar so zahtevane informacije vsebovane v dokumentaciji, do katere imajo uradniki zaprošenega organa dostop, se uradnikom organa prosilca zagotovijo izvodi takšne dokumentacije.
2. Po dogovoru med organom prosilcem in zaprošenim organom ter v skladu z ureditvijo, ki jo določi zaprošeni organ, so lahko zaradi izmenjave informacij, potrebnih za zagotovitev pravilne uporabe zakonodaje s področja trošarin, uradniki, ki jih imenuje organ prosilec, prisotni med upravnimi preiskavami, ki se izvajajo na ozemlju zaprošene države članice.
Če se sprejme takšen dogovor, imajo lahko uradniki organa prosilca dostop do enakih prostorov in dokumentov kot uradniki zaprošenega organa, in sicer prek uradnikov zaprošenega organa in samo za namen upravne preiskave, ki se izvaja. Uradniki organa prosilca opravljajo preiskave ali postavljajo vprašanja le s soglasjem in pod nadzorom uradnikov zaprošenega organa. Ne izvajajo pooblastil za preiskave, ki jih imajo uradniki zaprošenega organa.
3. Uradniki organa prosilca, ki so prisotni v drugi državi članici v skladu z odstavkoma 1 in 2, morajo biti kadar koli zmožni predložiti pisno pooblastilo, v katerem je navedeno njihovo celotno ime in uradni položaj.
Člen 13
Sočasen nadzor
1. Zaradi izmenjave informacij, potrebnih za zagotovitev pravilne uporabe zakonodaje s področja trošarin, se lahko dve ali več držav članic na podlagi analize tveganja dogovorijo, da na svojem ozemlju izvedejo sočasen nadzor trošarinskega poslovanja enega ali več gospodarskih subjektov ali drugih oseb, ki je v skupnem ali dopolnilnem interesu, kadar se zdi, da je takšen nadzor bolj učinkovit od nadzora, ki ga opravi samo ena država članica.
2. Za sprožitev sočasnega nadzora v skladu z odstavkom 1 pristojni organ države članice predloži predlog pristojnim organom drugih zadevnih držav članic.
V predlogu pristojni organ:
(a)
določi primer ali primere, predlagane za sočasen nadzor;
(b)
posebej določi vsako osebo, v zvezi s katero naj bi se izvajal takšen nadzor;
(c)
navede vzroke, ki utemeljujejo nujnost skupnega nadzora;
(d)
določi obdobje, v katerem naj bi se takšen nadzor izvajal.
3. Pristojni organi, ki dobijo predlog iz odstavka 2, čim hitreje, najpozneje pa v enem mesecu po prejemu tega predloga potrdijo svoje sodelovanje pri sočasnem nadzoru, ali pa to zavrnejo z utemeljeno obrazložitvijo pristojnemu organu, ki je predlog predložil.
4. Vsak pristojni organ, ki sodeluje pri sočasnem nadzoru, imenuje predstavnika, ki je odgovoren za nadziranje in usklajevanje postopka sočasnega nadzora.
5. Po opravljenem sočasnem nadzoru pristojni organi takoj obvestijo centralne trošarinske urade za zvezo drugih držav članic o vseh metodah ali praksah, ugotovljenih med takšnim sočasnim nadzorom, ki so bile uporabljene oziroma za katere se domneva, da so bile uporabljene za kršitev zakonodaje s področja trošarin, če je takšna informacija lahko posebej pomembna za druge države članice.
Člen 14
Zahtevek za uradno obvestilo o upravnih odločitvah in ukrepih
1. Na zahtevo organa prosilca zaprošeni organ v skladu s pravili, ki glede podobnih obvestil veljajo v njegovi državi članici, uradno obvesti naslovnika o vseh odločitvah in ukrepih, ki so jih sprejeli upravni organi države članice prosilke v zvezi z uporabo zakonodaje s področja trošarin.
2. V zahtevkih za uradno obvestilo iz odstavka 1 je navedena odločitev ali ukrep, o katerem se obvešča, ter ime, naslov in vse druge ustrezne informacije za identifikacijo naslovnika.
3. Zaprošeni organ takoj obvesti organ prosilca, kako je ukrepal na podlagi zahtevka za uradno obvestilo iz odstavka 1, in ga uradno obvesti, kdaj je bilo uradno obvestilo o odločitvi ali ukrepu poslano naslovniku.
4. Kadar zaprošeni organ v zvezi z zahtevkom za uradno obvestilo iz odstavka 1 ne more ukrepati, o tem v enem mesecu od prejema zahtevka pisno obvesti organ prosilca.
Zaprošeni organ ne sme zavrniti ukrepanja v zvezi s takim zahtevkom zaradi vsebine odločitve ali ukrepa, o katerem se obvešča.
5. Organ prosilec vloži zahtevek za uradno obvestilo v skladu s tem členom samo, če naslovljencu ne more poslati uradnega obvestila v skladu s pravili, ki urejajo uradno obveščanje o zadevnih instrumentih v državi članici prosilki, ali če bi tovrstno uradno obvestilo povzročilo nesorazmerne težave.
6. Ta člen se ne uporablja za dokumente iz člena 8 Direktive Sveta 2010/24/EU z dne 16. marca 2010 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi (11).
POGLAVJE III
IZMENJAVA INFORMACIJ BREZ PREDHODNEGA ZAHTEVKA
Člen 15
Obvezna izmenjava informacij
1. Pristojni organ vsake države članice v naslednjih primerih posreduje pristojnim organom vseh drugih zadevnih držav članic potrebne informacije za pravilno uporabo zakonodaje s področja trošarin brez predhodnega zahtevka in z redno avtomatično izmenjavo ali avtomatično izmenjavo na podlagi dogodka:
(a)
če so bile povzročene nepravilnosti ali kršitve zakonodaje s področja trošarin v drugi državi članici ali obstaja sum, da se je to zgodilo;
(b)
če bi lahko nepravilnosti ali kršitve zakonodaje s področja trošarin, ki so bile povzročene na ozemlju neke države članice ali za katere obstaja sum, da so bile povzročene, vplivale na druge države članice;
(c)
kadar obstaja tveganje za goljufijo ali izgubo trošarine v drugi državi članici;
(d)
kadar je trošarinsko blago, ki je v režimu odloga plačila trošarine, popolnoma uničeno ali nepovratno izgubljeno;
(e)
kadar se med gibanjem trošarinskega blaga v Uniji zgodi izredni dogodek, ki ni določen v Direktivi 2008/118/ES in bi lahko vplival na izračun trošarin, ki jih mora plačati gospodarski subjekt.
2. Organ, ki je drugemu organu posredoval informacije v skladu z odstavkom 1, lahko od tega organa zahteva povratne informacije o nadaljnjih ukrepih, ki jih je ta sprejel na podlagi zagotovljenih informacij. V primeru takšnega zahtevka ta organ brez poseganja v predpise o tajnosti in varstvu podatkov, ki veljajo v njegovi državi članici, takšne povratne informacije pošlje čim prej, če to zanj ne pomeni nesorazmerne upravne obremenitve.
3. Kadar se informacije iz odstavka 1 nanašajo na gibanje trošarinskega blaga v Uniji, se ob upoštevanju odstavka 4 posredujejo z uporabo dokumenta za medsebojno upravno pomoč.
Kadar je uporaba tega dokumenta nesmiselna, se lahko izjemoma vse informacije ali del informacij izmenja na druge načine. V takšnih primerih se sporočilu priloži obrazložitev, zakaj uporaba dokumenta za medsebojno upravno pomoč ni bila smiselna.
4. Kadar računalniško podprt sistem ni na voljo, se namesto dokumenta iz odstavka 3 uporabi nadomestni dokument za medsebojno upravno pomoč.
5. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo:
(a)
točne kategorije informacij, ki se izmenjujejo na podlagi odstavka 1, in ki za fizične osebe vključujejo podatke, kot so priimek in ime, ulica, hišna številka, poštna številka, mesto, država članica, davčna ali druga identifikacijska številka, oznaka ali opis izdelka in drugi povezani osebni podatki, če so na voljo;
(b)
pogostnost rednih izmenjav in roke za izmenjavo na podlagi dogodka po odstavku 1 za vsako kategorijo informacij;
(c)
strukturo in vsebino dokumentov za medsebojno upravno pomoč;
(d)
obliko in vsebino nadomestnega dokumenta za medsebojno upravno pomoč;
(e)
pravila in postopke v zvezi z izmenjavo dokumentov iz točk (c) in (d).
Komisija lahko sprejme tudi izvedbene akte za opredelitev primerov, v katerih lahko pristojni organi ocenijo, da računalniško podprt sistem ni na voljo za namene iz odstavka 4 tega člena.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
Člen 16
Neobvezna izmenjava informacij
1. Pristojni organi držav članic lahko z izmenjavo informacij na lastno pobudo brez predhodnega zahtevka drug drugemu posredujejo vse potrebne informacije za pravilno uporabo zakonodaje s področja trošarin, ki so jim znane in katerih izmenjava ni predvidena v členu 15.
Za ta namen lahko uporabijo računalniško podprt sistem, kadar ta sistem omogoča obdelavo takšnih informacij.
2. Organ, ki je drugemu organu posredoval informacije v skladu z odstavkom 1, lahko od tega organa zahteva predložitev povratnih informacij o nadaljnjih ukrepih, ki jih je ta sprejel na podlagi zagotovljenih informacij. V primeru takšnega zahtevka ta organ brez poseganja v predpise o tajnosti in varstvu podatkov, ki veljajo v njegovi državi članici, takšne povratne informacije pošlje čim prej, če to zanj ne pomeni nesorazmerne upravne obremenitve.
3. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo:
(a)
strukturo in vsebino dokumentov za medsebojno upravno pomoč, ki zajemajo najpogostejše vrste informacij iz odstavka 1;
(b)
pravila in postopke v zvezi z izmenjavo dokumentov za medsebojno upravno pomoč.
Komisija lahko sprejme tudi izvedbene akte, s katerimi določi strukturo in vsebino povratnih informacij iz odstavka 2.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
Člen 17
Obveznost držav članic za spodbujanje izmenjave informacij brez predhodnega zahtevka
Države članice sprejmejo potrebne upravne in organizacijske ukrepe za spodbujanje izmenjave informacij iz tega poglavja.
Člen 18
Omejitev obveznosti
Za namene izvajanja tega poglavja države članice niso dolžne nalagati osebam novih obveznosti v zvezi z zbiranjem informacij niti jim ni treba nositi nesorazmernih upravnih obremenitev.
POGLAVJE IV
SHRANJEVANJE IN IZMENJAVA ELEKTRONSKIH INFORMACIJ O GOSPODARSKIH SUBJEKTIH
Člen 19
Shranjevanje in izmenjava informacij v zvezi z dovoljenji gospodarskih subjektov in trošarinskih skladišč
1. Vsaka država članica vzdržuje elektronsko zbirko podatkov, ki vsebuje naslednji evidenci:
(a)
evidenco gospodarskih subjektov, ki spadajo v eno od naslednjih kategorij:
(i)
imetniki trošarinskih skladišč v smislu točke 1 člena 4 Direktive 2008/118/ES;
(ii)
registrirani prejemniki v smislu točke 9 člena 4 Direktive 2008/118/ES;
(iii)
registrirani pošiljatelji v smislu točke 10 člena 4 Direktive 2008/118/ES;
(b)
evidenco prostorov, registriranih kot trošarinska skladišča v smislu točke 11 člena 4 Direktive 2008/118/ES.
2. Evidenci iz odstavka 1 vsebujeta naslednje informacije:
(a)
enotno trošarinsko številko, ki jo izda pristojni organ gospodarskim subjektom ali prostorom;
(b)
ime in naslov gospodarskega subjekta ali prostorov;
(c)
kategorijo trošarinskega izdelka (CAT) in/ali oznako trošarinskega izdelka (EPC) za izdelke, ki jih zajema dovoljenje s seznama oznak 11 Priloge II k Uredbi Komisije (ES) št. 684/2009 z dne 24. julija 2009 o izvajanju Direktive Sveta 2008/118/ES v zvezi z računalniškimi postopki za gibanje trošarinskega blaga pod režimom odloga plačila trošarine (12);
(d)
opredelitev centralnega trošarinskega urada za zvezo ali trošarinskega urada, pri katerem je mogoče dobiti dodatne informacije;
(e)
datum začetka veljavnosti, spremembe in, če je to primerno, prenehanja veljavnosti dovoljenja;
(f)
kar zadeva imetnike trošarinskih skladišč, navedbo trošarinskega skladišča ali seznama trošarinskih skladišč, za katera velja njihovo dovoljenje in, če je to v skladu z nacionalno zakonodajo, navedbo, da imetniku trošarinskega skladišča ob odpremi ni treba navesti podrobnosti o prejemniku, da lahko razdeli gibanje v skladu s členom 23 Direktive 2008/118/ES ali da ima dovoljenje za gibanje trošarinskega blaga do kraja neposredne dobave v skladu s členom 17(2) navedene direktive;
(g)
kar zadeva registrirane prejemnike, če je to v skladu z nacionalno zakonodajo, navedbo, da imajo dovoljenje za gibanje trošarinskega blaga do kraja neposredne dobave v skladu s členom 17(2) Direktive 2008/118/ES;
(h)
kar zadeva registrirane prejemnike iz člena 19(3) Direktive 2008/118/ES, ki niso določeni v točki (i) tega odstavka, vsebino dovoljenja v zvezi s količino trošarinskega blaga, identiteto pošiljatelja v odpremni državi članici in obdobje veljavnosti dovoljenja;
(i)
kar zadeva registrirane prejemnike iz člena 19(3) Direktive 2008/118/ES, ki imajo dovoljenje za prejem vina od pošiljateljev, za katere velja odstopanje iz člena 40 Direktive 2008/118/ES, vsebino dovoljenja o količini trošarinskega blaga ter obdobje za katerega dovoljenje velja. Odstopanje iz člena 40 Direktive 2008/118/ES se navede v zapisu;
(j)
kar zadeva trošarinska skladišča, navedbo imetnika trošarinskega skladišča ali seznama imetnikov trošarinskih skladišč, ki imajo dovoljenje za uporabo trošarinskega skladišča.
3. Centralni trošarinski urad za zvezo ali služba za zvezo vsake države članice zagotovi, da so informacije v nacionalnih evidencah popolne, točne in posodobljene.
4. Informacije iz zadevnih nacionalnih evidenc iz odstavka 2, nanašajoče se na gospodarske subjekte, ki sodelujejo pri gibanju trošarinskega blaga med državami članicami v okviru režima odloga plačila trošarine, se avtomatično izmenjujejo prek centralne evidence.
Komisija upravlja evidenco v okviru računalniško podprtega sistema na način, s katerim se zagotovi, da so vsi podatki iz nacionalnih evidenc, ki jih zagotovijo vse države članice, vedno pravilni in posodobljeni.
Centralni trošarinski urad za zvezo ali službe za zvezo držav članic vsebino nacionalne evidence in vse spremembe pravočasno sporočijo Komisiji.
Člen 20
Dostop do informacij in njihovo popravljanje
1. Komisija zagotovi, da lahko osebe, ki sodelujejo pri gibanju trošarinskega blaga pod režimom odloga plačila trošarine med državami članicami, dobijo elektronsko potrditev veljavnosti trošarinskih številk iz centralne evidence iz člena 19(4). Komisija posreduje vse zahtevke gospodarskega subjekta za popravek te informacije centralnemu trošarinskemu uradu za zvezo ali službi za zvezo, ki je pristojna za podelitev dovoljenja temu gospodarskemu subjektu.
2. Centralni trošarinski uradi za zvezo ali službe za zvezo države članice zagotovijo, da lahko gospodarski subjekti dobijo potrdilo o informacijah iz člena 19(2) o njih samih in popravijo morebitne netočne informacije.
3. Pristojni organ države članice lahko pod pogoji, ki jih določi ta država članica, centralnemu trošarinskemu uradu za zvezo ali določenim službam za zvezo dovoli, da pošiljajo potrdilo o informacijah iz člena 19(2).
Člen 21
Hramba podatkov
1. Vsaka država članica hrani informacije o gibanju trošarinskega blaga v Uniji in zapise iz nacionalnih evidenc iz člena 19 najmanj pet let od konca koledarskega leta, v katerem se je začelo izvajati gibanje blaga, da se lahko takšne informacije uporabijo v postopkih, določenih v tej uredbi. To obdobje je lahko omejeno na tri leta za informacije, ki so vpisane v nacionalnih evidencah pred 1. julijem 2012.
2. Informacije, zbrane z računalniško podprtim sistemom, se v tem sistemu hranijo na način, ki na podlagi zahtevka za informacije iz člena 8 omogoča pridobitev in nadaljnjo obdelavo teh informacij v sistemu.
Člen 22
Izvajanje
Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi:
(a)
določi tehnične podrobnosti glede avtomatizirane posodobitve zbirk podatkov iz člena 19(1) in centralne evidence iz člena 19(4);
(b)
določi pravila in postopke glede dostopa do informacij ter njihovega popravljanja v skladu s členom 20(1).
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
POGLAVJE V
SPLOŠNI POGOJI ZA POMOČ
Člen 23
Jezikovna ureditev
Zahtevki za pomoč, vključno z zahtevki za uradno obvestilo, in priloženi dokumenti so lahko sestavljeni v katerem koli jeziku, za katerega se dogovorita zaprošeni organ in organ prosilec. Prevod v uradni jezik ali v enega od uradnih jezikov države članice, v kateri ima zaprošeni organ sedež, se priloži le, če zaprošeni organ navede, zakaj potrebuje tak prevod.
Člen 24
Kakovost storitve
1. Komisija in države članice zagotovijo delovanje, primerno vzdrževanje in nadaljnje razvijanje delov računalniško podprtega sistema, potrebnih za izmenjavo informacij iz te uredbe.
2. Komisija in države članice sklenejo pogodbo o ravni storitve in se dogovorijo glede varnostne politike računalniško podprtega sistema. Pogodba o ravni storitve določa tehnično kakovost in obseg storitev, ki jih opravijo Komisija in države članice, da se zagotovita varno delovanje vseh delov računalniško podprtega sistema in elektronske komunikacije ter razdelitev odgovornosti za nadaljnje razvijanje tega sistema.
Člen 25
Splošne omejitve obveznosti zaprošenega organa
1. Zaprošeni organ zagotovi organu prosilcu informacije, zahtevane v skladu s to uredbo, če:
(a)
je organ prosilec uporabil vse običajne vire informacij, ki bi jih lahko v danih okoliščinah uporabil za pridobitev zahtevanih informacij, brez tveganja, da ogrozi doseganje želenega cilja, ter
(b)
število in vrsta zahtevkov za informacije s strani organa prosilca v določenem obdobju zaprošenemu organu ne nalagata nesorazmerne upravne obremenitve.
2. Ta uredba pristojnemu organu države članice ne nalaga obveznosti izvedbe preiskav ali zagotavljanja informacij, če zakonodaja ali upravne prakse te države članice temu organu ne dovoljujejo izvedbe takšnih preiskav, zbiranja ali uporabe takšnih informacij za lastne namene države članice.
3. Pristojni organ države članice lahko zavrne predložitev informacij, če zadevna država članica prosilka iz pravnih razlogov ne more zagotoviti podobnih informacij.
4. Predložitev informacij se lahko zavrne, če bi to povzročilo razkritje poslovne, industrijske ali poklicne skrivnosti ali poslovnega procesa ali bi bilo razkritje zadevnih informacij v nasprotju z javnim redom.
5. Zaprošeni organ obvesti organ prosilec o razlogih za zavrnitev zahtevka za pomoč. Pristojni organi v statistične namene o kategorijah razlogov za takšno zavrnitev vsako leto obvestijo tudi Komisijo.
6. V nobenem primeru se odstavek 2, 3 ali 4 ne sme razlagati tako, kot da dopušča, da zaprošeni organ zavrne posredovanje informacij le zato, ker ima te informacije banka, druga finančna institucija, pooblaščenec ali oseba, ki deluje kot agent ali kot zastopnik, ali ker se nanašajo na lastniške deleže v osebi.
Člen 26
Stroški
Države članice se medsebojno odpovedo vsem zahtevkom za povračilo stroškov, ki nastanejo pri uporabi te uredbe, razen v zvezi s plačilom honorarjev strokovnjakom.
Člen 27
Najnižji znesek
1. Za zahtevek za pomoč se lahko določi najnižji prag, temelječ na trošarini, ki bi se lahko dolgovala.
2. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, v katerih določi najnižji znesek iz odstavka 1 tega člena.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
Člen 28
Uradna tajnost, varstvo podatkov in uporaba informacij, ki se sporočajo v skladu s to uredbo
1. Za informacije, ki jih države članice sporočijo ali zberejo v skladu s to uredbo, ali katere koli informacije, do katerih lahko med opravljanjem svojih nalog dostopajo uradniki ali druge zaposlene osebe ali izvajalci, velja obveznost varovanja uradne tajnosti in morajo biti varovane kot podobne informacije v skladu z zakonodajo države članice, ki je informacije prejela.
2. Informacije iz odstavka 1 se lahko uporabijo za naslednje namene:
(a)
določanje osnove za odmero trošarin;
(b)
pobiranje ali upravni nadzor trošarin;
(c)
spremljanje gibanja trošarinskega blaga;
(d)
analizo tveganja na področju trošarin;
(e)
preiskave na področju trošarin;
(f)
uvedbo drugih davkov, carin in dajatev iz člena 2 Direktive 2010/24/EU.
Vendar pa, pristojni organ države članice, ki zagotovi informacije, dovoli uporabo informacij za druge namene v državi članici organa prosilca, če se lahko v skladu z zakonodajo države članice zaprošenega organa informacije v tej državi članici uporabljajo za podobne namene.
Informacije iz odstavka 1 tega člena se lahko v obsegu, ki je dovoljen v skladu z nacionalno zakonodajo, in brez poseganja v člen 1(2) uporabijo v zvezi s sodnimi ali upravnimi postopki, ki lahko vključujejo sankcije, izrečene zaradi kršitev davčnega prava, pri čemer se ne posega v pravila, ki urejajo pravice tožencev in prič v takšnih postopkih.
3. Kadar organ prosilec meni, da bi bile lahko informacije, ki jih je prejel od zaprošenega organa, koristne za pristojni organ druge države članice, mu jih lahko posreduje. Če to stori, o tem obvesti zaprošeni organ.
Zaprošeni organ lahko posredovanje informacij drugi državi članici pogojuje s svojim predhodnim soglasjem.
4. Vsako obdelovanje osebnih podatkov iz te uredbe s strani držav članic urejajo nacionalni predpisi za izvajanje Direktive 95/46/ES.
Države članice za namene pravilne uporabe te uredbe omejijo obseg obveznosti in pravic iz člena 10, člena 11(1), členov 12 in 21 Direktive 95/46/ES na obseg, ki je potreben zaradi zaščite interesov iz točke (e) člena 13(1) navedene direktive. Take omejitve so sorazmerne z zadevnim interesom.
Člen 29
Dostop do informacij z dovoljenjem Komisije
Osebe, ki jih ustrezno pooblasti Komisija, lahko dostopajo do informacij iz člena 28(4) samo, kolikor je to potrebno za oskrbovanje, vzdrževanje in razvijanje omrežja CCN/CSI ter delovanje centralne evidence.
Za te osebe velja obveznost varovanja uradne tajnosti. Informacije, do katerih se dostopa, so varovane kot osebni podatki v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
Člen 30
Dokazna vrednost pridobljenih informacij
Poročila, izjave in katere koli druge dokumente ali overjene prepise ali izpiske, ki jih pristojni organ države članice posreduje pristojnemu organu druge države članice v skladu s to uredbo, lahko pristojni organi te druge države članice uveljavljajo kot dokaz na isti podlagi kot podobne dokumente, ki jih zagotovi drug organ te druge države članice.
Člen 31
Obveznost sodelovanja
1. Za uporabo te uredbe država članica sprejme vse potrebne ukrepe, s katerimi:
(a)
zagotovi učinkovito notranje usklajevanje med organi iz členov 3 do 5;
(b)
vzpostavi neposredno sodelovanje med organi, pooblaščenimi za usklajevanje iz točke (a) tega odstavka;
(c)
zagotovi nemoteno delovanje sistema za izmenjavo informacij, predvidenega v tej uredbi.
2. Komisija pristojnemu organu vsake države članice takoj sporoči vse informacije, potrebne za zagotovitev pravilne uporabe zakonodaje s področja trošarin, ki jih prejme in jih lahko zagotovi.
Člen 32
Odnosi s tretjimi državami
1. Pristojni organ države članice, ki prejme informacije od tretje države, lahko te informacije posreduje pristojnim organom katere koli države članice, ki bi jo lahko te informacije zanimale, zlasti pristojnim organom, ki te informacije zahtevajo, če je to dovoljeno na podlagi dogovorov o pomoči z zadevno tretjo državo. Če so takšne informacije v interesu Unije in ustrezajo namenu, predvidenem v tej uredbi, se lahko posredujejo tudi Komisiji.
2. Če se je zadevna tretja država pravno zavezala zagotavljati pomoč pri zbiranju dokazov o nepravilnostih pri transakcijah, za katere se zdi, da so v nasprotju z zakonodajo s področja trošarin, lahko pristojni organi države članice informacije, pridobljene v skladu s to uredbo, v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo o prenosu osebnih podatkov v tretjo državo posredujejo navedeni tretji državi, za namene pravilne uporabe trošarin ali podobnih dajatev, carin ali bremen, ki veljajo v tretji državi, če s tem soglašajo pristojni organi, ki so v skladu s svojim nacionalnim pravom te informacije posredovali.
Člen 33
Pomoč za gospodarske subjekte
1. Organi države članice, v kateri ima sedež pošiljatelj trošarinskega blaga, lahko temu pošiljatelju odobrijo pomoč, če zadevni pošiljatelj ni prejel poročila o prejemu iz člena 24(4) Direktive 2008/118/ES, poročila o izvozu iz člena 25(3) navedene direktive ali izvoda spremnega dokumenta iz člena 34 navedene direktive v primerih iz člena 33(1) navedene direktive.
Odobritev takšne pomoči ne vpliva na davčne obveznosti pošiljatelja, ki prejme pomoč.
2. Kadar država članica odobri pomoč v skladu z odstavkom 1 tega člena in meni, da mora pridobiti informacije od druge države članice, take informacije zahteva v skladu s členom 8. Druga država članica lahko zahtevek za pridobitev informacij zavrne, če pošiljatelj ni uporabil vseh razpoložljivih možnosti za pridobitev dokaza, da je gibanje trošarinskega blaga med državama članicama končano.
POGLAVJE VI
OCENA IN KONČNE DOLOČBE
Člen 34
Ocena ureditev, zbiranje operativnih statističnih podatkov in poročanje
1. Države članice in Komisija preučijo in ocenijo uporabo te uredbe. V ta namen Komisija redno povzema izkušnje držav članic z namenom izboljšanja delovanja sistema, ki ga vzpostavlja ta uredba.
2. Države članice sporočajo Komisiji:
(a)
vse razpoložljive informacije o njihovih izkušnjah pri uporabi te uredbe, vključno z vsemi statističnimi podatki, ki so potrebni za njeno oceno;
(b)
vse razpoložljive informacije o metodah in praksah, ki so bile ali za katere se domneva, da so bile uporabljene za kršitev zakonodaje s področja trošarin, in pri katerih so se razkrile pomanjkljivosti ali vrzeli v delovanju postopkov, opisanih v tej uredbi.
Zaradi ocenjevanja učinkovitosti tega sistema upravnega sodelovanja pri zagotavljanju uporabe zakonodaje s področja trošarin ter boju proti utajam in goljufijam na področju trošarin lahko države članice sporočijo Komisiji vse razpoložljive informacije, ki niso navedene v prvem pododstavku.
Komisija posreduje informacije, ki jih sporočijo države članice, drugim zadevnim državam članicam.
Obveznost sporočanja informacij in statističnih podatkov ne sme povzročiti neupravičenega povečanja upravne obremenitve.
3. Komisija lahko ob upoštevanju člena 28 informacije pridobi neposredno iz sporočil, ki jih ustvari računalniško podprt sistem, in sicer za diagnostične in statistične namene.
4. Informacije, ki jih posredujejo države članice ali jih pridobi Komisija za namene iz odstavkov od 1 do 3, ne vsebujejo individualnih ali osebnih podatkov.
5. Komisija sprejme izvedbene akte, s katerimi za namene izvajanja tega člena določi ustrezne statistične podatke, ki jih sporočijo države članice, informacije, ki jih pridobi Komisija, ter statistična poročila, ki jih pripravijo Komisija in države članice.
Ti izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 35(2).
Člen 35
Odbor za trošarine
1. Komisiji pomaga Odbor za trošarine, vzpostavljen s členom 43(1) Direktive 2008/118/ES. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 36
Razveljavitev Uredbe (ES) št. 2073/2004
Uredba (ES) št. 2073/2004 se razveljavi.
Sklicevanja na razveljavljeno uredbo se štejejo kot sklicevanja na to uredbo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge k tej uredbi.
Člen 37
Poročanje Evropskemu parlamentu in Svetu
Komisija poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te uredbe vsakih pet let od datuma začetka veljavnosti te uredbe predvsem na podlagi informacij, ki jih posredujejo države članice.
Člen 38
Dvostranski sporazumi
Kadar pristojni organi sklenejo dogovore o dvostranskih zadevah, ki jih ureja ta uredba, razen za namene obravnavanja posameznih primerov, o tem takoj obvestijo Komisijo. Komisija nato obvesti pristojne organe drugih držav članic.
Člen 39
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. julija 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 2. maja 2012