РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) št. 857/2010
z dne 27. septembra 2010
o uvedbi dokončne izravnalne dajatve in dokončnem pobiranju začasne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti („osnovna uredba“) (1), in zlasti člena 15(1) Uredbe,
ob upoštevanju predloga, ki ga je po posvetovanju s svetovalnim odborom predložila Evropska komisija („Komisija“),
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
1.1 Začasni ukrepi
(1)
Komisija je z Uredbo (EU) št. 473/2010 (2) („začasna uredba“) uvedla začasno izravnalno dajatev na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov („zadevne države“).
(2)
Postopek se je začel po pritožbi, ki jo je 20. julija 2009 vložil odbor za polietilen tereftalat Plastics Europe („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo večinski delež celotne proizvodnje nekaterih vrst polietilen tereftalata v Uniji, in sicer v tem primeru več kot 50 %.
(3)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (15) začasne uredbe, je preiskava subvencioniranja in škode zajela obdobje med 1. julijem 2008 in 30. junijem 2009 („obdobje preiskave“ ali „OP“). Preučitev gibanj, pomembnih za oceno škode, je zajela obdobje od 1. januarja 2006 do konca OP („obravnavano obdobje“).
(4)
Komisija je v vzporednem protidampinškem postopku z Uredbo (EU) št. 472/2010 (3) uvedla začasno protidampinško dajatev na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana in Združenih arabskih emiratov.
1.2 Nadaljnji postopek
(5)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je bila odločena uvedba začasnih izravnalnih ukrepov („začasno razkritje“), je več zainteresiranih strani v pisnih predlogih sporočilo svoja stališča glede začasnih ugotovitev. Strani, ki so to zahtevale, so imele tudi možnost za zaslišanje.
(6)
Komisija je še naprej iskala in preverjala vse informacije, za katere je menila, da so potrebne za njene dokončne ugotovitve. Ustne in pisne pripombe, ki so jih zainteresirane strani predložile po začasnem razkritju, so bile obravnavane, začasne ugotovitve pa so bile, kjer je bilo to primerno, ustrezno spremenjene.
(7)
Vse strani so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih se je nameravala priporočiti uvedba dokončne izravnalne dajatve na uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov ter dokončnega pobiranja zneskov, zavarovanih z začasno dajatvijo („končno razkritje“). Za strani se je določilo tudi obdobje, v katerem so lahko po tem razkritju navedle svoje pripombe.
(8)
Ustne in pisne pripombe, ki so jih predložile zainteresirane strani, so bile obravnavane, ugotovitve pa so bile, kjer je bilo to primerno, ustrezno spremenjene.
1.3 Strani, ki jih postopek zadeva
(9)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da vzorec proizvajalcev EU ni bil reprezentativen in skladen ter da je bila zato analiza škode pomanjkljiva. Strani so zlasti trdile, da vzorčenje ni bilo potrebno, ker število proizvajalcev ni bilo veliko. Poleg tega so trdile, da z „umetnim“ ločevanjem skupin družb v posamezne pravne subjekte vzorec ne bi vseboval nekaterih vodilnih družb na trgu (Artenius, M&G Polimeri) in da metodologija za izbiranje vzorca ni skladna, ker je vzorec vključeval tudi dve skupini družb. Strani so trdile tudi, da vzorec ni bil reprezentativen, ker ni vseboval nobenega proizvajalca, ki prodaja povezanemu predelovalcu PET v zadostnih količinah. Zato institucije domnevno niso mogle oceniti dejanske zmogljivosti industrije Unije v zvezi z oskrbo in niso upoštevale navzkrižja interesov industrije Unije. Poleg tega se je reprezentativnost domnevno zmanjšala na 28 % proizvodnje EU, ker ena družba ni zagotovila vseh potrebnih informacij in je bila izključena iz vzorca. Iste strani so trdile, da izbrani vzorec ni bil statistično veljaven.
(10)
V zvezi s trditvijo, da vzorčenje ni bilo potrebno, ker število proizvajalcev ni bilo veliko, se ponovno poudarja, da se je pri vzorčenju javilo 14 proizvajalcev Unije, ki pripadajo osmim skupinam družb. Glede na objektivno visoko število sodelujočih proizvajalcev EU, to je 14, je bilo v skladu s členom 27(1) osnovne uredbe vzorčenje uporabljeno na podlagi največjega reprezentativnega obsega prodaje, ki ga je bilo mogoče ustrezno preiskati v razpoložljivem času. Izbrani vzorec je sestavljalo pet posameznih družb (s šestimi kraji proizvodnje).
(11)
Glede prve trditve v zvezi z reprezentativnostjo vzorca bi bilo treba opozoriti, da lahko institucije v vzorec vključijo posamezne družbe, ki so del skupine družb, če so zadevne družbe reprezentativne in imajo ločena finančna poročila. V nasprotnem primeru bi preiskava vseh štirinajstih proizvajalcev EU, ki pripadajo osmim skupinam družb, preprečila pravočasen zaključek preiskave. Vendar je dejstvo, da sta bili v vzorec vključeni dve skupini družb, v skladu z metodologijo vzorčenja, uporabljeno v tem primeru, to je z največjim reprezentativnim obsegom prodaje strankam EU.
(12)
Skupina Indorama je imela v OP dva različna proizvodna obrata, in sicer enega na Nizozemskem, drugega pa v Združenem kraljestvu. Vključitev te skupine v vzorec je v skladu z uporabljeno metodologijo vzorčenja, saj sta navedena obrata s pravnega in finančnega vidika tvorila en subjekt. Družba Equipolymers, ki je v OP imela dva ločena subjekta, ki sta proizvajala PET (enega v Italiji in drugega v Nemčiji), je predložila konsolidirane podatke za oba kraja. Glede na to, da je bilo med obiskom sedeža družbe te konsolidirane podatke mogoče preveriti, je bilo odločeno, da se PET proizvajajoči družbi družbe Equipolymers za namene tega postopka obravnavata kot en subjekt. V zvezi s trditvijo, da sta družbi Artenius in M&G Polimeri morali biti vključeni v vzorec, ker sta vodilni družbi na trgu, se opozarja, da noben od njunih posameznih subjektov ni pripadal družbam z največjim obsegom prodaje strankam EU.
(13)
V zvezi s trditvijo, da vzorec ni bil reprezentativen, ker ni vključeval enega proizvajalca, ki proizvaja zlasti za notranjo porabo, bi bilo treba opozoriti, da je zmogljivost v zvezi z oskrbo v primeru takšne trditve mogoče preveriti v okviru analize interesa Unije, pri čemer se lahko v ta namen lastna poraba odšteje od obsega proizvodnje. Zato takšnega proizvajalca za namene preverjanja nekaterih dejavnikov škode ni treba vključiti v vzorec. Poleg tega se lahko v okviru analize interesa Unije oceni tudi kakršen koli dvojni interes, ki izhaja iz položaja družbe, ki je hkrati proizvajalec in predelovalec EU. Položaj družbe, ki je proizvajalec in predelovalec EU, ni povezan z uspešnostjo industrije Unije, kadar se kot merilo uporablja prodaja nepovezanim strankam v EU. Ta trditev se zato zavrne.
(14)
Kar zadeva trditev v zvezi s splošno reprezentativnostjo vzorca, se ponovno poudarja, da se je z zmanjšanjem vzorca na štiri družbe reprezentativnost zmanjšala s 65 % na 47 % prodaje vseh sodelujočih proizvajalcev. Te štiri družbe so predstavljale 52 % proizvodnje Unije. To šteje za reprezentativen vzorec proizvajalcev EU v smislu prodaje neodvisnim strankam v EU.
(15)
V zvezi s trditvijo, da izbrani vzorec ni bil statistično veljaven, se opozarja, da člen 27(1) osnovne uredbe jasno dopušča vzorec, ki temelji na največjem reprezentativnem obsegu prodaje, ki se lahko ustrezno preišče v razpoložljivem času, kot nadomestno možnost za „statistično veljaven“ vzorec.
(16)
Ker v zvezi z vzorčenjem ni kakršnih koli drugih pripomb, se ugotovitve iz uvodnih izjav (5) do (14) začasne uredbe potrdijo.
2. ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK
(17)
Poudarja se, da je bil v uvodni izjavi (16) začasne uredbe zadevni izdelek opredeljen kot polietilen tereftalat z viskoznostjo 78 ml/g ali več v skladu s standardom ISO 1628-5 s poreklom iz zadevnih držav, ki trenutno spada pod oznako KN 3907 60 20.
(18)
Poleg tega je bilo v uvodni izjavi (18) začasne uredbe navedeno, da je preiskava pokazala, da sta PET, ki ga v Uniji proizvaja in prodaja industrija Unije, in PET, ki se proizvaja in prodaja na domačih trgih zadevnih držav ter izvaža v Unijo, podobna izdelka.
(19)
Ker je bil preiskovani izdelek obravnavan kot homogen izdelek, ni bil dodatno razdeljen na različne vrste izdelkov za izračun stopenj škode.
(20)
En proizvajalec izvoznik je trdil, da bi bilo treba PET razdeliti na različne vrste izdelkov v skladu z njihovo različno viskoznostjo, ker je viskoznost bistvena za določitev različnih možnih načinov uporabe zadevne proizvedene vrste PET. Upoštevalo se je, da bi bilo trditev treba sprejeti, zato je bila metodologija za izračun stopenj škode ustrezno prilagojena.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1 Iran
3.1.1 Uvod
(21)
Iranska vlada in sodelujoči proizvajalec izvoznik sta predložila pripombe v zvezi z naslednjima shemama, proti katerima so bili v začasni uredbi uvedeni izravnalni ukrepi:
(I)
ukrepi, povezani s posebnimi ekonomskimi conami („PEC“) - petrokemična PEC;
(II)
financiranje proizvajalca izvoznika PET s strani nacionalne petrokemične družbe.
3.1.2 Posamezne sheme
(I) Ukrepi, povezani s posebnimi ekonomskimi conami (PEC) - petrokemična PEC
(22)
Iranska vlada je spodbijala dejstvo, da se lahko proti dajatev prostemu uvozu surovin in investicijskega blaga v območjih proste trgovine uvedejo izravnalni ukrepi. Območja proste trgovine in posebne ekonomske cone so v skladu s STO opredeljeni kot prostocarinske cone za uvoz in izvoz. Poleg tega sta iranska vlada in sodelujoči proizvajalec izvoznik trdila, da uvoz dajatev prostega investicijskega blaga ni zakonsko pogojen z opravljenim izvozom, ker ta izjema obstaja tudi za družbe, ustanovljene na preostalem iranskem ozemlju.
(23)
V zvezi s skladnostjo PEC s pravili STO se opozarja, da predložena splošna pripomba ne more nasprotovati ugotovljenemu dejstvu, da je proti zadevnim subvencijam mogoče uvesti izravnalni ukrepi, saj ni bila predložena nobena temeljita analiza, ki bi spodbijala analizo, predstavljeno v začasni uredbi. V zvezi z uvozom dajatev prostega investicijskega blaga v Iran informacije v času predložitve pripomb glede začasnega razkritja kažejo na to, da ta možnost obstaja le za družbe, ki posodabljajo svojo infrastrukturo, torej ne gre za samodejno določbo, ki bi veljala za vse strani. Zato je bilo treba navedeni trditvi zavrniti.
(24)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik je trdil, da Komisija ni upoštevala načela nediskriminacije, saj se podobna pravila in ureditve uporabljajo tudi v drugih državah. Družba je trdila tudi, da je Komisija ni pravilno obvestila o obsegu preveritvenega obiska in ustreznih informacijah, ki se zahtevajo pred takšnim preverjanjem.
(25)
Kar zadeva splošno trditev v zvezi s kršitvijo načela nediskriminacije, se poudarja, da je Komisija začela to protisubvencijsko preiskavo proti trem državam, navedenim v pritožbi, v skladu z določbami člena 10 osnovne uredbe. Zato je priporočilo Komisije lahko temeljilo le na ugotovitvah te preiskave. V zvezi z domnevnim pomanjkanjem predhodnih informacij o točkah za preiskavo se opozarja, da je Komisija sodelujočega proizvajalca izvoznika pred preveritvenim obiskom obvestila, da bo med preveritvenim obiskom potrebovala informacije o odnosu med proizvajalcem izvoznikom in njegovim delničarjem. Zato je bilo treba ti trditvi zavrniti.
(26)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik je institucije opozoril na dve pisni napaki, in sicer pri izračunu oprostitve dajatve na uvoz ene surovine v proizvodnem procesu in pri celotni uvozni vrednosti oproščenega investicijskega blaga. Navedeni napaki sta v tej uredbi popravljeni. Popravljeni stopnji subvencije sta 0,14 % za dajatev prost uvoz vhodnih proizvodov in 0,72 % za dajatev prost uvoz investicijskega blaga. Popravljena celotna stopnja subvencije za to shemo je 0,86 %.
(27)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega in ker v zvezi s tem ni bilo kakršnih koli drugih bistvenih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (20) do (44) začasne uredbe in spremenjene v uvodni izjavi (26) te uredbe, potrdijo.
(II) Financiranje proizvajalca izvoznika PET s strani nacionalne petrokemične družbe
(28)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik (Shahid Tondguyan Petrochemical Co. ali STPC) je trdil, da njegov glavni delničar, nacionalna petrokemična družba (NPD), ni javni organ ter da iranska vlada niti ni pooblastila niti ni naročila NPD plačila STPC. Poleg tega je bila predložena pripomba, da je treba financiranje STPC s strani NPD obravnavati kot vračljivo in ne kot subvencijo.
(29)
Pri obravnavi teh trditev bi bilo treba opozoriti, da so za oceno, ali bi bilo treba subjekt obravnavati kot javni organ za namene protisubvencijskih preiskav, pomembni naslednji dejavniki: 1) vladno lastništvo; 2) prisotnost vladnih uradnikov v upravnem odboru subjekta 3) vladni nadzor nad dejavnostmi subjekta in prizadevanje subjekta za vladne politike ali interese; ter 4) ali je subjekt ustanovljen z zakonom. Vse te zahteve so bile analizirane, kot je navedeno v uvodni izjavi (52) začasne uredbe. NPD kot vladni organ ne potrebuje pooblastila, instituta, ki zadeva zasebne subjekte. V preiskavi je bilo dejansko ugotovljeno, da je vloga NPD razvijanje in upravljanje državnega petrokemičnega sektorja ter da je družba od iranske vlade prejela dodatno nalogo, da kot državni upravni organ upravlja petrokemično posebno ekonomsko cono. Zato je treba vsako trditev, ki spodbija vlogo NPD kot javnega organa, zavrniti.
(30)
V zvezi s trditvijo glede vračljivosti financiranja STPC je primerno opozoriti na ugotovitev preiskave, da je povračilo tega financiranja le hipotetična navedba, saj v nobeni fazi postopka ni bilo predloženih dokazov o uresničitvi takšnega povračila. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi (51) začasne uredbe, dejstvo, da se nepovratna sredstva nabirajo že vsaj od leta 2004, potrjuje, da gre za ponavljajočo se subvencijo, katere namen je edinega sodelujočega iranskega proizvajalca izvoznika obdržati v obratovanju. Ob upoštevanju zgoraj navedenega je treba ustrezno trditev zavrniti.
(31)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik je prav tako trdil, da je znesek subvencije pretiran. V zvezi s tem je bilo navedeno, da je v Iranu povsem običajna poslovna praksa, da se med matično družbo (v tem primeru NPD) in njeno podružnico (v tem primeru STPC) obresti ne zaračunavajo. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da pri izračunu stopnje subvencije zneski, uporabljeni za celotno financiranje zagotovljeno s strani NPD, in celotni prihodek od prodaje STPC niso bili pravilni, saj so bili prihodki od prodaje podcenjeni, ter da bi bilo treba uporabiti drug znesek, medtem ko je bilo celotno financiranje, ki je bilo zagotovljeno, precenjeno, saj se nekateri zneski ne bi smeli pripisovati sredstvom, ki jih je NPD zagotovila STPC.
(32)
Zgoraj navedene trditve je bilo treba zavrniti. V zvezi s prvo trditvijo o izračunih obrestne mere se opozarja, da zbrani dokazi ne podpirajo trditve družbe glede običajne poslovne prakse v Iranu, na podlagi katere se obresti med matično družbo in njeno podružnico pri finančnih transakcijah ne zaračunavajo. Poleg tega je jasno, da kakršna koli takšna praksa ni v skladu z običajno ekonomsko prakso zasebnih vlagateljev.
(33)
V zvezi z drugo trditvijo je primerno opozoriti, da je bil znesek subvencije izračunan na podlagi podatkov o financiranju in o prihodkih od prodaje, ki jih je predložil sodelujoči proizvajalec izvoznik in ki so bili preverjeni med preveritvenim obiskom.
(34)
V zvezi z domnevnim novim celotnim prihodkom od prodaje se poudarja, da podatek zagotovljen ob predložitvi pripomb glede začasne uredbe ni podprt z nobenim preverljivim dokazom in se ne ujema s podatkom, ki ga je družba predložila pred preveritvenim obiskom in med njim.
(35)
V zvezi z zneskom celotnega financiranja je sodelujoči proizvajalec izvoznik trdil, da se nekateri zneski ne bi smeli obravnavati kot del financiranja STPC s strani NPD. S predloženimi informacijami se ta trditev kljub temu ni mogla podpreti, saj ni bilo predloženih nobenih dokazov, da zadevni zneski niso bili pomembni za financiranje STPC s strani NPD. Del predloženih obrazložitev je ponovno potrdilo, da je NPD delovala kot javni organ, ki je prevzel obveznosti v zvezi s financiranjem sodelujočega proizvajalca izvoznika brez zaračunavanja kakršnih koli obresti, ki bi jih moral izpolniti drug javni organ. Zato ni mogoče odobriti nobenega odbitka od celotnega zneska financiranja, saj ni bil predložen noben preverljiv dokaz.
(36)
Iranska vlada je trdila, da v skladu s členom 14 Sporazuma o subvencijah in izravnalnih ukrepih STO (Sporazum SIU) „kapitalski vložek vlade… [in] posojilo vlade ne velja kot vir koristi…“, zato se financiranje STPC s strani NPD ne bi smelo obravnavati kot subvencija. To trditev je treba zavrniti, ker je v zgoraj navedenem členu 14 določeno, da „kapitalski vložek vlade ne velja kot vir koristi, razen če odločitev o vlaganju odstopa od običajne vlagateljske prakse […] zasebnih vlagateljev na ozemlju članice“. Ta praksa dejansko odstopa od običajne vlagateljske prakse zasebnih vlagateljev, ker verjetno nobena trgovska organizacija v nobeni članici STO ne bi nadaljevala s takšnim nepovratnim financiranjem. V vsakem primeru bi bilo treba opozoriti, da Iran ni član STO.
(37)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (45) do (57) začasne uredbe, potrdijo.
3.1.3 Znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(38)
(38) Ob upoštevanju uvodnih izjav (21) do (37) je dokončni znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi v skladu z določbami osnovne uredbe, izražen ad valorem, za edinega sodelujočega iranskega proizvajalca izvoznika 51,88 %.
3.2 Pakistan
3.2.1 Uvod
(39)
Pakistanska vlada in sodelujoči proizvajalec izvoznik sta predložila pripombe v zvezi z naslednjimi shemami, proti katerim so bili z začasno uredbo uvedeni izravnalni ukrepi:
(I)
shema proizvodnje pod carinskim nadzorom;
(II)
uvoz naprav, strojev in opreme v območje proizvodnje pod carinskim nadzorom;
(III)
tarifna zaščita nakupa PTA na domačem trgu;
(IV)
režim končnega davka (FTR);
(V)
shema dolgoročnega financiranja izvoza s fiksno obrestno mero (LTF-EOP);
(VI)
shema financiranja izvoza s strani državne banke Pakistana (EFS);
(VII)
financiranje na podlagi Okrožnice F.E. št. 25 državne banke Pakistana.
(40)
Pakistanska vlada je predložila uvodno opombo, da Komisija ni razumela ali ni upoštevala njenih predhodnih stališč glede subvencijskih shem. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je v uvodni opombi trdil, da so predhodna stališča pakistanske vlade zagotavljala utemeljeno pravno analizo, ki je dokazovala, da se sheme ne bi smele obravnavati kot „prepovedane“ subvencije. Ta stran je trdila tudi, da ugotovitve Komisije v začasni uredbi niso temeljile le na napačni oceni dejstev, ampak tudi na nepravilni pravni analizi. Poleg tega je trdila, da je pravilna pravna analiza tista, ki jo je predstavila pakistanska vlada.
(41)
V zvezi s predlogi, predloženimi pred začasno uredbo, se ugotavlja, da jih je Komisija med postopkom preiskave v celoti upoštevala, saj so skupaj z ustreznimi izpolnjenimi vprašalniki strani in naknadno predloženimi podatki tvorili del informacij, na katerih je temeljila začasna ugotovitev.
(42)
Poleg tega se opozarja, da je Komisija pravilno navedla pravne določbe ustreznih shem in praktično izvajanje, ki iz njih izhaja. Glede netočnosti navedenih pravnih določb ni bil predložen noben dokaz. Pravna analiza Komisije je temeljila na ustreznih določbah osnovne uredbe in je bila podprta z dolgoročno pravno analizo, ki jo je EU uporabljala v predhodnih protisubvencijskih preiskavah, ko je na primer analizirala sheme povračil dajatev, sheme izvoznih kreditov in sheme davka na dohodek (4). Dejstvo, da se stran ne strinja s predstavljeno pravno analizo, ne pomeni, da je ta analiza nepravilna, zlasti če niso predloženi nobeni dokazi, ki bi podprli to trditev. To je še bolj očitno, ker je pakistanska vlada v svojem predlogu glede začasne uredbe izrazila pripravljenost, da nekatere sheme, kolikor je to mogoče, spremeni. Ob upoštevanju navedenega je bilo treba trditve iz uvodne izjave (40) zavrniti.
3.2.2 Posamezne sheme
(I) Shema proizvodnje pod carinskim nadzorom
(43)
Pakistanska vlada in sodelujoči proizvajalec izvoznik sta ponovno poudarila svoja stališča, da se shema proizvodnje pod carinskim nadzorom ustrezno upravlja s pomočjo učinkovitega sistema izvajanja in spremljanja, ki evidentira porabe/odbitke ter nadzoruje dajatev proste surovine in dejansko porabo družbe glede na njeno evidenco o celotni proizvodnji. Trdila sta tudi, da razmerje med vložki in proizvodnjo temelji na dejanski porabi ustrezne družbe, ki koristi ugodnosti sheme, ter da se evidenco o vložkih preverja. V skladu s tema trditvama je bilo razmerje med vložki in proizvodnjo vzpostavljeno s preverjenim primerjalnim sistemom, ki se je redno posodabljal na podlagi dejanske porabe družbe. Po kakršni koli spremembi razmerja je bil presežni odpust iz predhodnega obdobja ponovno dodan, da bi se posodobil register razpoložljivih zalog in pridobile dejanske zaloge, pri čemer mora na podlagi takšnih dejanskih zalog družba, ki koristi ugodnosti sheme, prikazati izvoz končnih izdelkov. Poleg tega je sodelujoči proizvajalec izvoznik predložil dva dopisa, v katerih je carinskim organom razkril materiale, shranjene v okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom, kar dokazuje, da je družba lahko izkoriščala posledičen presežek surovin za proizvodnjo blaga za izvoz v prihodnosti.
(44)
Kot je navedeno v uvodni izjavi (70) začasne uredbe, v zvezi s to shemo ustrezna evidenca vhodnih dobrin, ki so bile izdelane in izvožene, ni bila vodena na podlagi dejanske porabe. Glede na potrdilo o analizi je bila evidentirana samo teoretična poraba z razmerji med vložki in proizvodnjo za vse surovine za proizvodnjo 1 000 kg proizvoda. Te normative v zvezi z vložki in proizvodnjo določajo organi oblasti in so občasno pregledani na podlagi informacij, ki jih predloži sodelujoči proizvajalec izvoznik, vendar ni nobenih jasnih pravil in nobenega dokaza o tem, kako se ti pregledi izvajajo. Poleg tega po spremembah potrdila o analizi, ki je dokazalo obstoj presežnega odpusta, organi niso sprejeli nobenih nadaljnjih ukrepov, da bi preverili celovitost predhodne dejanske porabe in zahtevali plačila za predhodna leta. To pomeni, da ni bil izveden noben nadzor nad presežnim odpustom opuščenih dajatev. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je trdil, da so bile presežne surovine izkazane v predhodnem obdobju ponovno dodane, da bi se posodobil register razpoložljivih zalog in pridobile dejanske zaloge. Opozoriti je treba, da ta praksa temelji na dejstvu, da je proizvajalec izvoznik tisti, ki na lastno pobudo še naprej dokazuje ustreznemu organu presežni odpust, ki se je nabral v predhodnem obdobju. Še zanimivejše je to, da ta praksa ni na noben način predvidena v zakonodajnih določbah, ki urejajo to shemo. Zgoraj navedeno potrjuje, da za to shemo ni nobenega učinkovitega sistema izvajanja in spremljanja. V teh okoliščinah je bilo treba vse ustrezne trditve zavrniti.
(45)
Obe strani sta tudi trdili, da je bila carina v okviru običajnega uvoznega režima v OP enaka nič in da zatov okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom ni opuščen noben prihodek vlade od uvoza PTA.
(46)
To trditev je bilo treba zavrniti. Iz informacij, ki sta jih predložili strani, je jasno, da je običajna carina na uvoz PTA 7,5 %. Z odstopanjem in pod nekaterimi pogoji lahko strani koristijo ničelno stopnjo dajatve. Dejstvo, da je pakistanska vlada vzpostavila shemo proizvodnje pod carinskim nadzorom ali tarifno zaščito nakupa PTA, na noben način ne pomeni, da je stopnja carine za celoten uvoz PTA enaka nič. Obstoj navedenih shem potrjuje, da je prihodek vlade opuščen, pri čemer je to razlog, da so bile uvedene posebne sheme odstopanja s posebnimi pravili in upravičenimi uporabniki.
(47)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik je trdil tudi, da ni bilo nobene kršitve člena 349 poglavja XV pakistanskih carinskih predpisov iz leta 2001. V zvezi s tem je trdil, da zajema proizvodnja pod carinskim nadzorom vse tovarne družbe in da so zato skladiščni prostori izpolnjevali ustrezna pravila, v skladu s katerimi mora neodvisno območje imeti samostojni vhod ali izhod, ločen od javnega območja, in ne sme imeti nobenega drugega vhoda ali izhoda, pri čemer morajo biti območje proizvodnje in ločena skladišča končnega blaga, zavrnjenega blaga in odpadkov v objektih jasno označena.
(48)
V zvezi z navedenimi pripombami je treba ponovno poudariti ugotovitev preveritvenega obiska, da so bile od lokalno nabavljenih surovin ločene le surovine, uvožene brez dajatev. Skladiščni prostori, to je carinsko skladišče in proizvodnja pod carinskim nadzorom, niso bili na neodvisnem območju s samostojnim vhodom ali izhodom, ločenim od javnega območja, in niso imeli nobenega drugega vhoda ali izhoda, kakor je določeno v navedenem členu 349. Poleg tega trditev strani, da so vse njene tovarne zajete v proizvodnjo pod carinskim nadzorom, ne temelji na nobenem preverljivem dokazu (npr. izrecno dovoljenje v prostorih proizvodnje pod carinskim nadzorom), razen na analizi besedila člena 349. Zato je bilo treba ustrezni trditvi zavrniti.
(49)
Pakistanska vlada je nedavno izvedla upravne spremembe v zvezi s to shemo. Uvedla je podrobnejšo opredelitev proizvodnje pod carinskim nadzorom v zakonodaji in sprejela ukrepe za izboljšanje nadzora ustreznega organa nad shemo.
(50)
V zvezi z nadzorom, ki ga organ izvaja nad proizvodnjo pod carinskim nadzorom, uvedene spremembe ne obravnavajo najpomembnejših pomanjkljivosti sistema, ugotovljenih v sedanji preiskavi, to je: (i) pomanjkanja poročanja o dejanski potrošnji uvoženih surovin ter (ii) pomanjkanja sistema preverjanja, ki se osredotoča na dejanske rezultate in ne na standarde, določene v preteklosti. Ker je treba uvedbo kakršne koli spremembe v zvezi s to shemo ustrezno preveriti (opredeljene težave zadevajo tudi upravljanje sheme), bi bilo potrebno določeno obdobje, preden se lahko sklene kakršna koli končna odločitev v zvezi s spremembami sistema ter načinom, na katerega so organi uvedli te spremembe in zagotovili pravilno upravljanje sistema preverjanja.
(51)
Pakistanska vlada je izrazila tudi svojo pripravljenost, da Komisiji predloži zavezo v zvezi z dejanskim izvajanjem pravil, ki se uporabljajo za proizvodnjo pod carinskim nadzorom. Predlagano je bilo, da bi to potekalo v obliki zagotavljanja dokazov, da sodelujoči proizvajalec izvoznik ravna v skladu z novimi pravili (npr. spremembe prostorov, spremembe razmerij med vložki in proizvodnjo, odpust dajatev), pri čemer bi bilo treba predložiti redna poročila in omogočiti preveritvene obiske Komisije.
(52)
V zvezi z navedenim se opozarja, da pakistanska vlada na podlagi predlagane zaveze posredno potrjuje vse pomanjkljivosti v zvezi s shemo, ki so izpostavljene v začasni uredbi. Poleg tega, kot je navedeno v uvodni izjavi (50) zgoraj, zaveze v zvezi z upravljanjem sheme ni mogoče sprejeti na podlagi dokazov, ki bi se uresničili šele v prihodnosti. Nazadnje, takšna zaveza ni praktična, ker bi bilo treba zaradi potrebnega spremljanja redno ponavljati nekatere pomembne dele preiskave. V zvezi s tem bi bilo treba poudariti, da lahko pakistanska vlada in/ali sodelujoči proizvajalec izvoznik zahtevata vmesni pregled ukrepov, če so izpolnjene zadevne določbe iz člena 19 osnovne uredbe.
(53)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (60) do (80) začasne uredbe in spremenjene v uvodnih izjavah (44) do (52) zgoraj, potrdijo.
(II) Uvoz naprav, strojev in opreme v območje proizvodnje pod carinskim nadzorom
(54)
V zvezi s to shemo sta obe strani navedli, da mora biti obrestna mera, ki se uporabi za izračun stopnje subvencije, enaka obrestni meri, ki je na voljo zadevnemu izvozniku v OP. Poleg tega strani trdita, da je treba stopnjo subvencije določiti na podlagi celotnega prihodka od prodaje proizvajalca izvoznika, ker so se naprave, stroji in oprema uporabili za proizvodnjo PET, namenjenega za izvoz in domačo prodajo.
(55)
Pri odgovoru na te trditve bi bilo treba upoštevati, da je obrestna mera, uporabljena v izračunu, komercialna obrestna mera, ki se je uporabljala v OP v Pakistanu, kot je bila navedena na spletni strani državne banke Pakistana. Ta mera predstavlja običajno kreditno obrestno mero, ki prevladuje na trgu. V zvezi z imenovalcem v izračunu subvencije je treba opozoriti, da je predpogoj za koriščenje sheme vgradnja uvoženih strojev iz proizvodnje pod carinskim nadzorom, ki je sistem dajatev prostega uvoza surovin, ki se uporablja le za poznejši izvoz blaga v proizvodnji pod carinskim nadzorom. Zato je treba znesek subvencije (števec) dodeliti za celotni prihodek od izvoza v OP, ker je subvencija odvisna od opravljenega izvoza. Na podlagi tega je bilo treba zato vse zgoraj navedene trditve zavrniti.
(56)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (81) do (92) začasne uredbe, potrdijo.
(III) Tarifna zaščita nakupa prečiščene tereftalne kisline na domačem trgu
(57)
Pakistanska vlada je navedla, da cena lokalno proizvedene PTA ni znižana za 7,5 % glede na mednarodno ceno in da se povračilo ne zagotavlja le za doma proizvedeno PTA, ampak tudi za uvoženo. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je navedel, da shema omogoča povračilo carin za lokalno proizvedeno in uvoženo PTA ter zato ne daje prednosti nabavi doma proizvedene PTA. Prav tako je bilo navedeno, da zakonodaja ne omejuje dostopa do te sheme.
(58)
Zgoraj navedene trditve je bilo treba zavrniti. V zvezi s tem je treba opozoriti, da ta shema zagotavlja finančni prispevek v obliki neposrednega prenosa sredstev, ki družbi prejemnici prinaša očitne ugodnosti. Na podlagi analize informacij, ki jih je predložila pakistanska vlada, je jasno, da lahko upravičena družba: (i) kupi PTA na domačem trgu in prejme kompenzacijsko podporo, ki znaša 7,5 % cene nakupa lokalno proizvedene PTA, ali (ii) uvozi PTA in prejme povračilo za veljavno carino (7,5 %) na uvoz PTA. Vendar druga možnost ni dovoljena, če upravičena družba uporablja shemo za povračilo dajatev (npr. proizvodnja pod carinskim nadzorom) za uvoz PTA. Na podlagi navedenega je jasno, da je bil sodelujoči proizvajalec izvoznik pravno prisiljen uporabiti to shemo le za nakupe doma proizvedene PTA, saj je za uvoženo PTA istočasno uporabljal shemo proizvodnje pod carinskim nadzorom.
Poleg tega je jasno, da so tudi v primerih, ko upravičena družba uporablja obe razpoložljivi shemi (to je z odpovedjo možnosti uporabe sheme za povračilo dajatev za proizvodnjo pod carinskim nadzorom), vračila drugačna od pričakovanih, saj je v enem primeru obrestna mera izračunana na podlagi polne domače fakturirane cene, medtem ko je v drugem primeru izračunana na podlagi določene carinske vrednosti, ki ni nujno polna fakturirana cena. Predloženi niso bili nobeni preverljivi dokazi, ki bi ovrgli navedene sklepne ugotovitve. Nazadnje je bilo v zvezi s trditvijo o neomejenosti dostopa do sheme v preiskavi ugotovljeno, da zadevna zakonodaja jasno poimensko navaja upravičene strani. V vsakem primeru za doma proizvedeno PTA ne velja nobena dajatev, zato je 7,5 % „vračilo“ neposredni prenos sredstev ali popolna donacija. Proizvajalec PET lahko prejme to subvencijo, to je donacijo, le tako, da kupi doma proizvedeno PTA. Po drugi strani pa je vsako „vračilo“ carine za uvoz PTA oprostitev običajnega plačila in ne neposredni prenos sredstev, zato navedena položaja nista enaka.
(59)
Shema torej kupcu domače proizvodnje, to je proizvajalcu PET, prinaša očitne ugodnosti z neposrednim prenosom sredstev in je specifična v smislu člena 4(4)(b) osnovne uredbe, saj je subvencija pogojena z uporabo domačega blaga pred uvoženim, ker je le domače blago upravičeno do neposredne donacije. Poleg tega se ta subvencija lahko obravnava kot specifična tudi v smislu člena 4(4)(a) osnovne uredbe, saj zakonodaja sama izrecno omejuje dostop nekaterih podjetij v industriji poliestra do te sheme.
(60)
V zvezi s to shemo je pakistanska vlada skupaj s svojimi pripombami o začasni uredbi priložila vladno odredbo, izdano 28. junija 2010, ki navaja, da se SRO št. 1045(I)/2008 s 1. julijem 2010 razveljavi. Pakistanska vlada je navedla, da bo ta ukrep zagotovil, da za uporabnike prečiščene tereftalne kisline ni ali ne bo več dovoljeno nobeno vračilo za doma proizvedeno ali uvoženo PTA.
(61)
Poleg tega se zdi, da odlomek iz časopisa v zvezi z istim vprašanjem, ki ga je predložil sodelujoči proizvajalec izvoznik, navaja, da se je pakistanska vlada odločila umakniti uredbo, ki zadeva to shemo, da bi Pakistan v zvezi s tem izpolnil mednarodne standarde. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je s podatki, ki potrjujejo, da s 1. julijem 2010 ob nakupu doma proizvedene PTA ni več mogoče prejeti zadevne donacije, podprl informacije, ki jih je predložila pakistanska vlada. V zvezi s tem se opozarja, da se v skladu s členom 15 osnovne uredbe ne uvede noben ukrep, če se subvencija ukine ali če se dokaže, da subvencija zadevnim izvoznikom ne zagotavlja več nobenih ugodnosti. Na podlagi zgoraj navedenih informacij je jasno, da se Pakistan pravzaprav strinja, da se z vsebino točk, ki jih v zvezi s to shemo poudarja začasna uredba, poziva k uvedbi popravnih ukrepov, da je pakistanska vlada odpravila shemo in da sodelujoči proizvajalec izvoznik ne prejema nobenih ugodnosti iz te sheme. V teh okoliščinah se šteje, da so pogoji iz člena 15 osnovne uredbe izpolnjeni, zato se proti tej shemi izravnalni ukrep ne bi smel uvesti.
(62)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (93) do (105) začasne uredbe in spremenjene v uvodnih izjavah (58) do (61) zgoraj, potrdijo.
(IV) Režim končnega davka (FTR)
(63)
Obe strani sta navedli, da predstavlja ta shema drugačen davčni sistem in se proti njej ne sme uvesti izravnalni ukrep glede na to, da ima Pakistan suverenost nad obdavčevanjem in lahko uporablja kateri koli davčni sistem. Prav tako sta navedli, da FTR ne pomeni nobenega finančnega prispevka nobeni družbi in je splošno pravilo obdavčitve v Pakistanu (odtegnjeni davek v višini 1 % v času unovčenja deviznega iztržka), ki se izvaja v okviru drugačnega koncepta in na drugačni podlagi kot običajni davčni režim (NTR), ki za domači prihodek predvideva davek v višini 35 %. Po navedbah teh strani ni mogoče določiti, kateri od dveh sistemov je ugodnejši, zato FTR ne ustvarja opuščenega prihodka oziroma ne izterja prihodka vlade, ki je sicer zapadel.
(64)
V zvezi s temi trditvami bi bilo treba poudariti, da se ne dvomi o suverenosti Pakistana, ampak o domnevnih subvencijah, dodeljenih nekaterim proizvajalcem izvoznikom. Poleg tega bi bilo treba opozoriti, da je dobiček od izvoza obdavčen drugače kot dobiček od domače prodaje. Glede na to, da ta davčni režim prinaša dobiček od izvoza, ki je obdavčen z nižjo stopnjo kot dobiček od domače prodaje, se ta shema v smislu člena 3(1)(a)(ii) in člena 3(2) osnovne uredbe šteje za subvencijo v obliki zapadlega prihodka vlade, ki družbi prejemnici prinaša ugodnosti. Ta shema je specifična subvencija tudi v smislu člena 4(4)(a) glede na to, da je pogojena z opravljenim izvozom.
(65)
Poleg tega je sodelujoči proizvajalec izvoznik predložil sklop izračunov v Excelu za leti 2008 in 2009 ter obvestilo o davčni zahtevi in odredbo o oceni, ki jo je izdal namestnik komisarja za davek od dohodka, ki je pregledal podatke iz napovedi za odmero davka od dohodka družbe za leto 2008. Pakistanska vlada je podprla trditve sodelujočega proizvajalca izvoznika z navedbo, da kažejo predloženi izračuni na višje plačilo davka v okviru režima FTR s strani sodelujočega proizvajalca, kot bi ga ta plačal v okviru NTR.
(66)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Prvič, predloženi izračuni niso del napovedi za odmero davka od dohodka družbe ali katerega koli drugega uradnega dokumenta davčnega organa. Zato ni preverljivega dokaza, da bi ti izračuni v zvezi z davkom od dohodka natančno prikazovali obveznosti sodelujočega proizvajalca izvoznika.
(67)
Drugič, analiza predložene uradne davčne dokumentacije (obvestilo o davčni zahtevi in odredba o oceni) na nikakršen način ne potrjuje trditev strani glede stopenj zapadlih davčnih obveznosti v okviru različnih davčnih režimov.
(68)
Kar zadeva predloženo dokumentacijo za leto 2008, strani niso dokazale, da se predloženi zneski točno ujemajo z napovedjo za odmero davka od dohodka družbe za leto 2008 in dokumentoma, ki so jih naknadno izdali pristojni davčni organi. Glede na navedena dokumenta se zdi, da potrjujeta zahtevo za plačilo davka od domačega dohodka s strani družbe. Kljub temu iz predloženih informacij ni popolnoma jasno, ali je bil ta davek (ali kakršen koli drug davek) dejansko plačan ali se je družba pritožila na navedeno davčno odmero. Prav tako ni jasno, kako bi se lahko zneski, predloženi v Excelovih izračunih, ujemali z napovedjo za odmero davka od dohodka družbe ali z odredbo organa o oceni. Vendar tudi če se predpostavlja, da je bil znesek iz odmere o davčni zahtevi plačan, to ne bi spremenilo sklepne ugotovitve, da je sodelujoči proizvajalec izvoznik plačal manjši davek, kot bi ga plačal, če bi se za dohodek od izvoza uporabljala 35 % stopnja.
(69)
V zvezi s predloženo dokumentacijo za leto 2009 je bilo ugotovljeno, da strani niso predložile napovedi za odmero davka od dohodka sodelujočega proizvajalca izvoznika za leto 2009. Namesto uradnih davčnih napovedi so bili kot dokaz predloženi Excelovi izračuni. Takšne informacije očitno niso preverljive in ne morejo podpreti nobene trditve v zvezi z dogodki na področju davka od dohodka po OP. V zvezi s tem bi bilo treba poudariti, da lahko pakistanska vlada in/ali sodelujoči proizvajalec izvoznik zahtevata vmesni pregled ukrepov, če so izpolnjene zadevne določbe iz člena 19 osnovne uredbe.
(70)
Vendar je bila pri izračunu zneska subvencije v okviru FTR ugotovljena pisna napaka v zvezi z dohodkom od izvoza sodelujočega proizvajalca izvoznika, kot je naveden v napovedi za odmero davka od dohodka družbe za leto 2008. Napaka je bila ustrezno popravljena. Stopnja subvencije za to shemo v OP za sodelujočega proizvajalca izvoznika je 1,97 % (namesto 1,95 %).
(71)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo nobenih drugih ustreznih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (106) do (116) začasne uredbe in spremenjene v uvodni izjavi (70) zgoraj, potrdijo.
(V) Shema dolgoročnega financiranja izvoza s fiksno obrestno mero (LTF-EOP)
(72)
Obe strani sta navedli, da mora biti obrestna mera, uporabljena v izračunu stopnje subvencije te sheme financiranja, obrestna mera, ki je bila na voljo, ko se je proizvajalec izvoznik dogovarjal o financiranju s fiksno obrestno mero, in sicer obrestno mero v obdobju 2004-2005. Poleg tega bi moral biti imenovalec, uporabljen v izračunu začasne stopnje subvencije, celotni prihodek od prodaje družbe in ne celotni prihodek od izvoza, glede na to, da se za proizvodnjo domačega in izvoženega blaga uporabljajo enake proizvodne zmogljivosti, financirane iz LTF-EOP.
(73)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Najprej bi bilo treba pojasniti, da je obrestna mera, uporabljena v izračunu, komercialna obrestna mera, ki je prevladovala v OP v Pakistanu, kot je bilo navedeno na spletni strani državne banke Pakistana. Financiranje, dogovorjeno v obdobju 2004-2005, je zadevni uvoznik črpal po obrokih. Pri izračunu zneska subvencije se je uporabil znesek kredita za OP, kot ga je sporočil sodelujoči proizvajalec izvoznik. Pri preučevanju ugodnosti, ki jih je stran prejela v posameznem OP, se uporabi veljavna komercialna kreditna obrestna mera, ki prevladuje na trgu v ustreznem OP in ki se običajno primerja s stopnjo, plačano na posojilo, prejeto med OP. To se je opravilo tudi tukaj. V zvezi z imenovalcem pri izračunu subvencije je treba opozoriti, da mora družba za koriščenje sheme neposredno ali posredno izvoziti najmanj 50 % svoje letne proizvodnje. Zato je treba znesek subvencije (števec) dodeliti za prihodek od izvoza zadevnega izdelka v OP, ker je subvencija odvisna od opravljenega izvoza.
(74)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (117) do (133) začasne uredbe, potrdijo.
(VI) Shema financiranja izvoza s strani državne banke Pakistana (EFS)
(75)
Pakistanska vlada je navedla, da je bil sektor PET izključen iz te sheme na podlagi odločitve državne banke Pakistana z dne 28. junija 2010. Zato je bilo navedeno, da je ta shema v skladu z določbami iz člena 15 osnovne uredbe in proti njej Komisija ne bi smela uvesti izravnalnih ukrepov, ker je dokazano, da je bila subvencija ukinjena. V zvezi s tem je sodelujoči proizvajalec izvoznik navedel, da je v skladu z Okrožnico št. 9 državne banke Pakistana z dne 28. junija 2010 družba odplačala celotne zneske financiranja iz EFS in dne 30. junija 2010 v zvezi z EFS ni bilo nobenega neplačanega zneska.
(76)
V zvezi s to trditvijo se opozarja na navedbo iz člena 15 osnovne uredbe, da se ne uvedejo nobeni ukrepi, če se subvencija ukine ali če se dokaže, da subvencija zadevnemu izvozniku ne zagotavlja več nobenih ugodnosti. Glede na predloženo dokumentacijo v zvezi s shemo EFS se ugotavlja, da odločitev državne banke Pakistana dejansko navaja, da banke ne smejo zagotoviti možnosti financiranja za PET v okviru te sheme. Zadevno besedilo tudi navaja, da bodo obstoječe možnosti, zagotovljene izvoznikom, veljavne do datuma zapadlosti zadevnih posojil, medtem ko se bo opravljeni izvoz družb upošteval pri posojilih družb v obdobju 2009-2010 in pri njihovi upravičenosti do leta 2011.
Kar zadeva te točke, je pakistanska vlada s predložitvijo potrebne dokumentacije pojasnila, da družbe, ki v okviru te sheme v finančnem letu 2009-2010 v Pakistanu (to je do 30. junija 2010) nimajo kratkoročnih posojil, v prehodnem obdobju do leta 2011 niso upravičene do nobenih ugodnosti. V zvezi s trditvijo, da sodelujoči proizvajalec izvoznik nima neporavnanih zneskov v okviru EFS, se ugotavlja, da je bila ta trditev utemeljena z več dokazi, ki so jih zagotovile ustrezne banke, in da jo je potrdil zapriseženi revizor družbe. Ob upoštevanju navedenega se sklene, da sta strani lahko dokazali, da shema EFS zadevnemu izvozniku ne zagotavlja več nobenih ugodnosti. Pogoji iz člena 15 osnovne uredbe so torej izpolnjeni, navedene trditve pa se obravnavajo kot upravičene. Zato je bilo sklenjeno, da se proti shemi ne bi smelo uvesti izravnalnega ukrepa.
(77)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik je tudi navedel, da mora biti obrestna mera, ki se uporabi za izračun stopnje subvencije, kratkoročna obrestna mera, ki je na voljo družbi v OP. Prav tako je bilo navedeno, da se pridobljena sredstva uporabljajo za izpolnjevanje splošnih finančnih potreb gibljivih sredstev družbe za domačo prodajo in izvoz, zato bi moral biti imenovalec v izračunu stopnje subvencije celotni prihodek od prodaje družbe.
(78)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Opozarja se, da je obrestna mera, uporabljena v izračunu, komercialna obrestna mera, ki se je uporabljala v OP v Pakistanu, kot je bila navedena na spletni strani državne banke Pakistana. Ta mera predstavlja običajno kreditno obrestno mero, ki prevladuje na trgu. V zvezi z imenovalcem v izračunu subvencije se ugotavlja, da je predpogoj za koriščenje sheme izpolnjevanje posebnih izvoznih transakcij ali skupen opravljen izvoz. Zato je treba znesek subvencije (števec) dodeliti za celotni prihodek od izvoza v OP, ker je subvencija odvisna od opravljenega izvoza.
(79)
Glede na zgoraj navedeno in ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (134) do (148) začasne uredbe in spremenjene v uvodnih izjavah (75) do (78) zgoraj, potrdijo.
(VII) Financiranje na podlagi Okrožnice F.E. št. 25 državne banke Pakistana
(80)
Obe strani sta navedli, da državna banka Pakistana v to shemo ne posega, da komercialne banke zagotavljajo sredstva v tuji valuti brez preferencialnih obrestnih mer in da shema ni pogojena z opravljenim izvozom, ker jo lahko uporabljajo izvozniki in uvozniki.
(81)
Predložene trditve so bile analizirane ob upoštevanju ustreznih zakonskih določb in praktičnega izvajanja sheme, pri čemer je bilo ugotovljeno, da so upravičene. Zato je bilo sklenjeno, da se proti shemi ne bi smelo uvesti izravnalnega ukrepa. Ker proti shemi na podlagi Okrožnice F.E. št. 25 državne banke Pakistana ne bo uveden izravnalni ukrep, ni potrebno odgovarjati na zadevne pripombe o razkritju.
3.2.3 Znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(82)
Ob upoštevanju navedenega dokončni znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi v skladu z določbami osnovne uredbe, izražen ad valorem, znaša za edinega sodelujočega pakistanskega proizvajalca izvoznika 5,15 %.
3.3 Združeni arabski emirati (ZAE)
3.3.1 Uvod
(83)
Vlada ZAE in sodelujoči proizvajalec izvoznik sta predložila pripombe v zvezi z naslednjima shemama, proti katerima so bili v začasni uredbi uvedeni izravnalni ukrepi:
(I)
Zvezni zakon št. 1 iz leta 1979;
(II)
območje proste trgovine (OPT).
3.3.2 Posamezne sheme
(I) Zvezni zakon št. 1 iz leta 1979
(84)
Vlada ZAE je navedla, da je shema na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 splošno in horizontalno dostopna vsem industrijskim sektorjem in podjetjem v ZAE ter zagotovljena vsem brez izjem. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je navedel, da je dovoljenje, izdano na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, predpogoj za obstoj in delovanje v ZAE.
(85)
Kar zadeva zgoraj navedeno, je bilo v preiskavi ugotovljeno, da so industrijska podjetja v ZAE lahko delovala z različnimi vrstami dovoljenj. Poleg dovoljenja, izdanega na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, lahko industrijsko podjetje dejansko deluje z dovoljenjem, ki ga izdajo regionalni organi v emiratu, v katerem je sedež podjetja. Tako je bilo v primeru sodelujočega proizvajalca izvoznika, katerega dovoljenje je izdala vlada emirata Ras al Khaimah. Poleg tega je lahko industrijsko podjetje delovalo na območju proste trgovine, kjer ni potrebno nobeno dovoljenje na podlagi navedenega zakona. Zato navedba, da vsa industrijska podjetja v ZAE delujejo na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, ni pravilna. Samodejna zagotovitev dostopa do sheme torej ni dokazana, zato je treba zadevno trditev zavrniti.
(86)
Obe strani sta trdili, da so zahteve, ki jih določa zakon, le potrebni predpogoji za zagotovitev, da lahko kateri koli industrijski projekt deluje na podeželju in ni izvzet iz plačila carin, zato je analiza Komisije v začasni uredbi v zvezi s členi 12, 13 in 21 Zveznega zakona št. 1 napačna. Vlada ZAE je tudi navedla, da v zvezi s členom 13 izraz „se šteje za“ v arabski različici zakona nima zavezujočega pomena. Vlada ZAE je tudi navedla, da se člena 11 in 12 navedenega zakona nista nikoli uporabila v praksi, ker tehnični odbor, odgovoren za priporočila ministru glede vlog, ni bil ustanovljen. Navedeno je bilo tudi, da je vloga Oddelka za industrijski razvoj določena v uporabniškem priročniku elektronskega industrijskega sistema, ki ga je izdalo ministrstvo, kot je navedeno v uvodni izjavi (173) začasne uredbe.
(87)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Ugotavlja se, da sta člena 13 in 21 zakona del postopnega procesa, predvidenega v analizi za industrijsko dovoljenje na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979. V zvezi s členoma 11 in 12 se ugotavlja, da določata vlogo in odgovornosti različnih državnih organov, ki izdajajo industrijska dovoljenja na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979. Dejstvo, da organ nikoli ni bil ustanovljen, čeprav ga predvideva zakon in je odgovoren za: (i) ocenjevanje prispevka Oddelka za industrijski razvoj in (ii) priporočila ministru glede odobritve ali zavrnitve vlog, potrjuje, da se zakonodaja, v skladu s katero deluje organ, ki izda dovoljenje, v praksi ne upošteva in zato v zvezi z dodeljevanjem subvencij ni pravne varnosti. Poleg tega je trditev vlade ZAE v zvezi tehničnim odborom dejansko v nasprotju s prejšnjimi trditvami, v skladu s katerimi minister poziva ta odbor k predložitvi pripomb glede morebitne revizije zakona. Kar zadeva opredelitev izraza „se šteje za“ iz člena 13 Zveznega zakona, se ugotavlja, da je bila angleška različica edino besedilo, ki ga je vlada ZAE predložila med preiskavo. Poleg tega je šele po začasnem razkritju navedla, da med angleško in arabsko različico morda obstajajo razlike v opredelitvah. Dejstvo, da zaradi teh dveh različic obstajajo dvomi glede nekaterih delov meril o upravičenosti, je še en jasen pokazatelj, da v zvezi z merili in pogoji, ki urejajo upravičenost do subvencije, ni pravne jasnosti. V zvezi z vlogo Oddelka za industrijski razvoj se ugotavlja, da niso bile predložene nobene nove informacije, ki bi lahko spodbijale ugotovitve preiskave.
(88)
Vlada ZAE je navedla, da njena industrijska statistika dokazuje, da je v okviru Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 registriranih več kot 4 000 industrijskih podjetij. Obe strani sta trdili, da Komisija ni predložila trdnih dokazov o tem, da so organi ZAE uveljavljali svojo diskrecijsko pravico pri odobravanju ali zavračanju vlog za pristop k shemi.
(89)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Poudariti je treba ugotovitev preiskave, da odobritev industrijskih dovoljenj na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 ni samodejna in da pravila, ki urejajo postopek dodeljevanja za izbor prejemnikov, niso objektivna. Ob upoštevanju dejstva, da je bila shema opredeljena kot specifična v skladu z določbami iz člena 4(2)(a) in 4(2)(b) osnovne uredbe, je morala vlada ZAE v skladu z določbami iz člena 4(2)(c) osnovne uredbe dokazati svojo trditev, da so bili od uzakonitve Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 odobreni zahtevki vseh strani, ki so predložile vloge za industrijsko dovoljenje na podlagi navedenega zakona. Take preverljive informacije niso bile nikoli predložene.
(90)
Obe strani sta navedli, da so vsa industrijska podjetja v ZAE izvzeta iz plačevanja carin za njihovo proizvodnjo. Sodelujoči proizvajalec izvoznik je navedel tudi, da pregled trgovinske politike ZAE, ki ga je izvedla STO in je bil objavljen leta 2006, vključuje analizo Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 in ugotovitev, da so vsa industrijska podjetja izvzeta iz plačevanja carin. Prav tako je bilo navedeno, da se izvaja nadzor nad sistemom, saj se industrijska dovoljenja vsako leto podaljšajo, družbe v okviru sheme poročajo o uvozu dajatev prostih materialov in organi zavračajo dajatev prost uvoz, če vložki niso povezani s proizvodnjo.
(91)
Te trditve je bilo treba zavrniti. Opozoriti je treba, da so iz plačevanja carin izvzete družbe, ki koristijo shemo na podlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, in da običajna stopnja dajatev ni ničelna. Sodelujoči proizvajalec izvoznik ni dokazal, v čem je splošna izjava v dokumentu STO o pregledu trgovinske politike natančnejša od podrobne analize na podlagi preveritvenega obiska, ki je vključena v začasni uredbi ter izrecno zadeva upravičenost in praktično izvajanje Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979. Kar je še pomembneje, v preiskavi je bilo ugotovljeno, da organi pri upravljanju uvoza dajatev prostih surovin v okviru sheme ravnajo diskriminatorno. Ker ni pravil, ki urejajo odobritve in zavrnitve zahtevkov za dajatev prost uvoz, niti učinkovitega sistema preverjanja upravljanja sheme, ni jasno, zakaj je eni strani na določen dan dovoljen dajatev prost uvoz, na nek drug dan pa se ji dajatev prost uvoz lahko zavrne. To se je dejansko zgodilo sodelujočemu proizvajalcu izvozniku, ki je moral včasih plačati dajatve, ne da bi pristojni organ predložil kakršno koli utemeljitev. Strani torej nista predložili dokazov, ki bi podprli njune trditve o upravljanju sheme in dodeljevanju dajatev prostega uvoza.
(92)
Navedeno je bilo tudi, da shemo urejajo objektivna merila, in sicer zahteva, da se izvzetje iz plačevanja dajatev lahko dodeli le za uvoženo blago, namenjeno za proizvodnjo industrijskega podjetja. To trditev je bilo treba zavrniti, ker obstoj takega objektivnega merila ni bil dokazan, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah (89) in (91) zgoraj.
(93)
Vlada ZAE je navedla, da je Zvezni zakon št. 1 iz leta 1979 trenutno v reviziji in da je bilo to sporočeno Komisiji. Vlada je prav tako navedla, da Komisija ni upoštevala njenih predloženih informacij in dokumentov ter ni predložila utemeljitev in trdnih dokazov o dejstvih in zakonodaji, na podlagi katerih je oblikovala sklepne ugotovitve.
(94)
V zvezi z zgoraj navedenim se ugotavlja, da je Komisija natančno ocenila in analizirala vse informacije, ki sta jih strani predložili. Kar zadeva revizijo Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, je treba navesti, da je besedilo, ki ga je predložila vlada ZAE, osnutek internega dokumenta Ministrstva za finance in industrijo. Kot takšen nima pravne vrednosti. Preiskovalni organ mora analizirati dejanske zakonske določbe in način njihovega izvajanja, kar pa ne velja za nezavezujoči osnutek, ki ga upravna in zakonodajna oblast ZAE nista odobrili in uzakonili. Kar je še pomembneje, dejstvo, da vlada ZAE zdaj obravnava možnost revizije Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 potrjuje, da so organi priznali potrebo, kot je navedla vlada ZAE, po odpravi vsake neskladnosti s Sporazumom STO o subvencijah in izravnalnih ukrepih.
(95)
Glede na zgoraj navedeno se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (166) do (183) začasne uredbe, potrdijo.
(II) Območje proste trgovine (OPT)
(96)
Obe strani sta navedli, da se vsem podjetjem v ZAE odobri dajatev prost uvoz investicijskega blaga.
(97)
V zvezi s tem je treba navesti ugotovitev preiskave, da se družbam, ustanovljenim v OPT, odobri dajatev prost uvoz investicijskega blaga. Dejstvo, da lahko ena stran koristi enake ugodnosti z uporabo druge sheme (in sicer Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979), ne pomeni, da se zadevna subvencija ne obravnava kot subvencija, proti kateri se lahko uvedejo izravnalni ukrepi. Poleg tega strani nista mogli predložiti nobenih dejanskih dokazov, ki bi spodbijali ugotovitve preiskave v zvezi z OPT. Ob upoštevanju zgoraj navedenega je bilo treba predloženo trditev zavrniti.
(98)
Glede na zgoraj navedeno se ugotovitve v zvezi s to shemo, kot so navedene v uvodnih izjavah (184) do (199) začasne uredbe, potrdijo.
3.3.3 Znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi
(99)
Ob upoštevanju zgoraj navedenega je dokončni znesek subvencij, proti katerim se lahko uvedejo izravnalni ukrepi, v skladu z določbami osnovne uredbe, izražen ad valorem, za edinega sodelujočega proizvajalca izvoznika ZAE 5,13 %.
3.4 Pripombe na končno razkritje
(100)
Poudarja se, da so vse zainteresirane strani imele možnost, da po končnem razkritju izrazijo in predstavijo pripombe. Kjer je bilo ustrezno, so se pripombe zainteresiranih strani obravnavale in upoštevale, vendar niso bile takšne, da bi spremenile zgoraj navedene ugotovitve.
(101)
Sodelujoči iranski proizvajalec izvoznik je ponovno predstavil svojo analizo dejstev o zadevi, vendar ni predložil nobenega novega prepričljivega dokaza, ki bi spodbijal ugotovitve preiskave.
(102)
Pakistanska vlada je izrazila nezadovoljstvo glede zavrnitve njene zaveze glede sheme proizvodnje pod carinskim nadzorom ter ponovila pripombe v zvezi s shemama LTF-EOP in FTR. Predložila je tudi novo odločitev zveznega odbora za prihodke, izdano 27. julija 2010, o določitvi carine na uvoz PTA (surovina za PET) po 3 % stopnji in trdila, da so institucije zakonsko zavezane k ponovnemu izračunu stopnje subvencije, določene za shemo proizvodnje pod carinskim nadzorom. To je treba zavrniti, ker ni dokazil, da subvencija ne obstaja še naprej. Pakistanska vlada trdi, da je subvencija znižana. Shema proizvodnje pod carinskim nadzorom kljub temu določa, da se vhodni material lahko uporablja vsaj dve leti po uvozu. To pomeni, da se lahko blago, uvoženo do julija 2010 (ko je bila stopnja dajatve 7,5 %), lahko uporablja do julija 2012. Institucije so določile znesek subvencije na podlagi podatkov, ki se nanašajo na OP, v skladu s pravili sheme pa je lahko še vedno prisoten vpliv prejšnje stopnje dajatve do leta 2012. Tako je ob uvedbi dokončne dajatve subvencioniranje jasno prisotno. Poleg tega je carina le eden od elementov podatkovnega niza, pri čemer bi lahko bil, kot je prikazano v uvodnih izjavah (43) do (53) zgoraj, obseg uvoza večji, če bi bila stopnja dajatve nižja.
(103)
Pakistanski sodelujoči proizvajalec izvoznik se ni strinjal z analizo o FTR, vendar navedeni elementi niso mogli spremeniti ugotovitev preiskave. Prav tako je navedel, da obstajajo preverljivi dokazi, ki točno prikazujejo obveznosti v zvezi z davkom od dohodka, in predložil vrsto dokumentov v dokaz, da so ugotovitve Komisije napačne. V zvezi s tem se ugotavlja, da so predložene informacije neprepričljive in nepreverljive, zato jih ni mogoče upoštevati.
(104)
Vlada Združenih arabskih emiratov je ponovno predstavila svojo analizo dejstev o zadevi ter trdila, da so ugotovitve institucij temeljile na nejasni razlagi Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979, pri čemer institucije niso zagotovile nobenega pozitivnega dokaza. V zvezi s tem se opozarja, da je bila določena specifičnost v skladu s členoma 4(2)(a) in 4(2)(b) osnovne uredbe, da so institucije svojo razlago Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 utemeljile na predloženih informacijah, dokazih in podatkih, pri čemer niso bili ugotovljeni nobeni prepričljivi dokazi, ki bi lahko spremenili ugotovitve preiskave. Vlada ZAE je pojasnila, da postopek spremembe Zveznega zakona št. 1 iz leta 1979 napreduje in je v fazi izpolnjevanja zadnjih pogojev pred razglasitvijo. V zvezi s tem se ugotavlja, da Komisija pozdravlja prizadevanje ZAE za spremembo ustreznih zakonskih določb, vendar navedeni razvojni dosežki ne vplivajo na ugotovitve preiskave, saj ni jasnega časovnega razporeda za zaključek postopka spremembe in uzakonitev novega zakona.
(105)
Sodelujoči proizvajalec izvoznik iz ZAE je ponovil svoje trditve v zvezi z Zveznim zakonom št. 1 iz leta 1979. Prav tako je navedel, da obstajajo napake v izračunih stopnje subvencije. Trdil je, da je družba po dokončnem razkritju ugotovila, da so naročila surovin, proizvedenih v Saudovi Arabiji, brez carin, ker sta ZAE in Saudova Arabija del carinske unije Sveta za sodelovanje v zalivu, ter predložil vrsto dokumentov v zvezi s svojimi trditvami. V zvezi s tem se ugotavlja, da so te predstavitve del popolnoma novega sklopa informacij, ki bi že moral biti predstavljen v odgovoru na vprašalnik ali najpozneje pri preveritvenem obisku, tako da bi Komisija lahko preverila verodostojnost teh trditev. Tako predloženih podatkov v pozni fazi preiskave ni mogoče preveriti. Poleg tega ni prepričljivega dokaza za potrditev teh trditev. Prav tako se je trdilo, da bi bilo treba dajatev izračunati na podlagi surovin, porabljenih v OP, in ne na podlagi kupljenih surovin. V zvezi s tem se ugotavlja, da je ločevanje med porabljenimi in kupljenimi surovinami popolnoma nepomembno, saj je znesek, proti kateremu se je uvedel izravnalni ukrep, skupni znesek, ki se pripiše OP, kot je razloženo v uvodnih izjavah (84) do (95) zgoraj.
4. ŠKODA
4.1 Proizvodnja, industrija in potrošnja Unije
(106)
V zvezi s proizvodnjo, industrijo in potrošnjo Unije niso bile predložene nobene pripombe. Zato se uvodne izjave (201) do (206) začasne uredbe potrdijo.
4.2 Uvoz iz zadevnih držav
(107)
V zvezi s kumulativno oceno učinkov zadevnega uvoza, obsegom uvoza iz zadevnih držav in njegovim tržnim deležem niso bile predložene nobene pripombe. Zato se uvodne izjave (207) do (213) začasne uredbe potrdijo.
(108)
Glede na odločitev, kot je navedeno v uvodni izjavi (20) zgoraj, da se izdelek v preiskavi razdeli na različne vrste izdelka, se je opravil nov izračun nelojalnega nižanja, ki upošteva to spremembo.
(109)
Za namene analize nelojalnega nižanja prodajnih cen se je tehtano povprečje prodajnih cen industrije Unije za nepovezane stranke na trgu Unije za vrsto izdelka, ki je prilagojeno na raven franko tovarna, primerjalo z ustreznim tehtanim povprečjem cen uvoza iz zadevnih držav za prvo neodvisno stranko na trgu Unije, določenim na podlagi CIF z ustreznimi prilagoditvami za stroške po uvozu in razlike v stopnji trgovine.
(110)
Primerjava je pokazala, da je v OP subvencionirani uvoz s poreklom iz ZAE, ki se prodaja v Uniji, nelojalno znižal prodajne cene industrije Unije za 3,2 %. Subvencionirani uvoz s poreklom iz Pakistana, ki se prodaja v Uniji, je nelojalno znižal prodajne cene industrije Unije za 3,0 %. Subvencionirani uvoz s poreklom iz Irana, ki se prodaja v Uniji, je nelojalno znižal prodajne cene industrije Unije za 0,5 %. Tehtana povprečna stopnja nelojalnega nižanja prodajnih cen zadevnih držav v OP je 2,5 %.
(111)
Iranski izvoznik je navedel, da je stopnja škode pretirana, ker je bila določena tehtana povprečna prodajna cena na enoto podcenjena zaradi nepravilnega izračuna zneska prilagoditve ravni trgovine. V zvezi s to navedbo je treba opozoriti, da je bil znesek ravni trgovine, uporabljen v začasnem izračunu, fiksni znesek na tono, ki je provizija, ki jo zaračuna sodelujoči uvozni agent, in ki predstavlja približno 1 % povprečne cene CIF. Ker pa ni bila predlagana nobena druga količinska opredelitev prilagoditve ravni trgovine in za takšno prilagoditev ni na voljo drugih informacij, je trditev zavrnjena.
(112)
Po trditvah iste strani se zdi, da je 2 % stopnja, ki se je upoštevala za stroške po uvozu, podcenjena.
(113)
V zvezi s tem se poudarja, da v tej preiskavi ni sodeloval noben uvoznik in da ni bilo mogoče preveriti dejanskih stroškov po uvozu. Ker torej niso bile na voljo nobene druge informacije, se je uporabila stopnja iz prejšnjih postopkov.
4.3 Položaj industrije Unije
(114)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da škode ni bilo, ker je bil vzorec napačno izbran, zaradi česar za celotno industrijo Unije ni bilo mogoče ekstrapolirati nobenega rezultata. Ker je ena družba (ki ni del vzorca) navedla, da je uporabljala več kot 100 % svoje zmogljivosti, so zainteresirane strani trdile, da je to jasen znak za neobstoj škode. Ugotavlja se, da je predložena informacija izvleček iz predložitve dokumenta družbe organom borze v tretji državi in ni preverjena. Ta informacija prav tako ni v skladu z informacijo v dokumentu. Poleg tega izkoriščenost zmogljivosti enega samega proizvajalca EU v nobenem primeru ne more spremeniti ugotovitev glede škode pri vzorčenih proizvajalcih EU in drugih proizvajalcih EU.
(115)
Ker ni drugih trditev ali pripomb, se uvodne izjave (218) do (237) začasne uredbe potrdijo.
4.4 Sklep o škodi
(116)
Ker v zvezi s tem ni bilo posebnih pripomb, se sklep o škodi iz uvodnih izjav (238) do (240) začasne uredbe potrdi.
5. VZROČNA ZVEZA
5.1 Učinek subvencioniranega uvoza
(117)
Ker ni bilo nobenih drugih pripomb, se uvodne izjave (241) do (245) začasne uredbe potrdijo.
5.2 Učinek drugih dejavnikov
(118)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da katera koli ugotovljena škoda ne bi bila posledica subvencioniranega uvoza, vendar da nizke cene za PET v EU izražajo svetovni ciklus industrije ter da so cene PET v EU od septembra 2008 do junija 2009 sledile cenam surove nafte. V zvezi s to trditvijo se priznava, da so cene PET do neke mere odvisne od cen surove nafte, saj so naftni derivati glavna surovina za proizvodnjo PET. Cene za surovo nafto v celotnem OP kljub temu niso bile nizke, vendar so se spreminjale, pri čemer so se najprej močno znižale, nato pa ponovno zvišale. S to spremenljivostjo svetovnih cen surove nafte se pojasnjuje, zakaj je bil uvoz PET subvencioniran in je zato nelojalno nižal prodajne cene proizvajalcev Unije. Prav to nelojalno nižanje, verjetno zaradi prejetih subvencij, je nižalo cene industrije Unije, zaradi česar so bili proizvajalci EU prisiljeni v prodajo z izgubo, da ne bi izgubili svojih strank.
(119)
Iranski izvoznik je trdil, da finančne in tehnične težave nekaterih proizvajalcev EU niso bile ustrezno ločene od analize škode ter so se napačno pripisale iranskemu uvozu, ko je komaj vstopil na trg po letu 2006. V zvezi s tem se ugotavlja, da je bil uvoz iz Irana prisoten že leta 2006 in 2007, njegova količina pa ni presegla 1 % tržnega deleža. Od leta 2008 je bil uvoz nad 1 % in je s svojimi nizkimi cenami prispeval k oviranju dviga cen v EU. Poleg tega so bili v tem primeru pogoji za kumulativno oceno izpolnjeni, pri čemer so se lahko učinki subvencioniranega uvoza iz vseh zadevnih držav ocenili kumulativno. Le ena od družb, ki jo je navedel iranski izvoznik, je bila del vzorca in tehnične težave tega proizvajalca EU v omejenem obdobju od septembra do sredine oktobra 2008 niso bistveno vplivale na splošno sliko o škodi.
(120)
Ista stran je ponovno poudarila, da bi bila vsaka ugotovljena škoda povezana z zmanjševanjem povpraševanja, zlasti v OP, ki ga je zaznamovala svetovna finančna in gospodarska kriza. Ta stran kljub temu ni spodbijala trditev iz uvodnih izjav (254) do (256) začasne uredbe: da gospodarski upad od zadnje četrtine leta 2008 nikakor ne more zmanjšati škodljivih učinkov poceni subvencioniranega uvoza na trg EU v celotnem obravnavanem obdobju ter da kljub zmanjševanju povpraševanja kot dejavniku, ki je prispeval k nastali škodi, to ni prekinilo vzročne zveze. Nadalje se ugotavlja, da je ta subvencionirani uvoz med zmanjševanjem povpraševanja celo povečal svoj tržni delež, to je s 7,6 % na 10,2 % v škodo proizvajalcem EU.
(121)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da je bila vsaka škoda posledica premajhnega vlaganja proizvajalcev PET EU in posledične stroškovne neugodnosti v primerjavi z izvozniki.
(122)
Znano je, da je PET kapitalsko intenzivna industrija in da je potrebna določena raven naložb za ohranitev konkurenčnosti v srednjeročnem do dolgoročnem obdobju. Opozarja se, kot je navedeno v uvodni izjavi (237) začasne uredbe, da so nekatere vzorčene družbe leta 2006 in 2007 opravile pomembne naložbe, pri čemer je bila raven naložb leta 2008 in v OP minimalna.
(123)
V zvezi s tem se ugotavlja, da bi bilo ob upoštevanju zmanjševanja proizvodnje in stopenj izkoriščenosti zmogljivosti leta 2008 in v OP skupaj z znatnim zmanjšanjem tržnega deleža proizvajalcev Unije nerazumno pričakovati kakršne koli večje naložbe v nove zmogljivosti v istem obdobju.
(124)
Prav tako se opozarja, kot je navedeno v uvodnih izjavah (233) in (234) začasne uredbe, da je bil finančni položaj vzorčenih proizvajalcev Unije v celotnem obravnavanem obdobju zelo slab ter da so med letom 2006 in OP utrpeli velike izgube. V takih razmerah torej ne bi bilo razumno pričakovati kakršnih koli velikih naložb proizvajalcev Unije.
(125)
Zato se ugotavlja, da omejene naložbe leta 2008 in v OP niso znatno prispevale k škodi, ki jo je utrpela industrija Unije, vendar so bile njen rezultat.
5.3 Sklep o vzročni zvezi
(126)
Ker v zvezi z vzročno zvezo ni drugih pripomb, se uvodne izjave (246) do (264) začasne uredbe potrdijo.
6. INTERES UNIJE
(127)
Po začasnem razkritju se je javilo veliko število predelovalcev in/ali polnilcev EU ter trdilo, da analiza interesa Unije ne izraža pravilno trditev velikega števila sodelujočih uporabnikov in da so ugotovitve v nasprotju s trenutnim gospodarskim okoljem. Kljub temu ni sledila nobena utemeljitev ali razlaga. Vse družbe so zahtevale zaslišanje, vendar so se ga udeležili le dve družbi iz te skupine uporabnikov in eno združenje italijanskih polnilcev. Bistvenejše pripombe so poslali sodelujoči predelovalec EU (ALPLA), skupina predelovalcev (Caiba SA, skupina Coca-Cola, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International in Silico Polymers), sodelujoči uvozni agent (GSI) in združenje predelovalcev plastike (EuPC). Vse te strani so močno nasprotovale uvedbi kakršnih koli ukrepov.
6.1 Interes industrije Unije in drugih proizvajalcev Unije
(128)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da bi proizvajalci EU (napačno) uporabljali instrumente trgovinske zaščite za zaščito trga Unije in umetno določitev visokih cen v EU. Te strani poudarjajo obstoječe vzpostavljene protidampinške in/ali izravnalne ukrepe proti Indiji, Indoneziji, Južni Koreji, Maleziji, Tajvanu, Tajski in Ljudski republiki Kitajski. Vendar se ugotavlja, da ima vsaka družba, ki proizvaja v EU, pravico do pritožbe in uporabe pravnega sredstva, če lahko dokaže obstoj škodljivih praks subvencioniranja. Dejstvo, da so bile prakse subvencioniranja in dampinga ugotovljene v več državah, se lahko verjetno razlaga z dejstvom, da se je povpraševanje po tem izdelku izrazito povečalo od 90-ih let z običajno dvomestno letno stopnjo rasti. S tem so se privabile pomembne svetovne naložbe, kar je za PET pomenilo strukturni svetovni presežek. Prav tako se ugotavlja, da imajo nekatere tretje države vzpostavljene ukrepe proti več zgoraj navedenim državam, s čimer se poudarja obstoječa strukturna težava.
(129)
Več zainteresiranih strani je poudarilo, da proizvajalci Unije niso zmožni izboljšati svoje učinkovitosti v dolgoročnem obdobju, ker bi se kmalu pojavile nove naložbe v druge tretje države in znižale umetno določene visoke cene v EU.
(130)
Preiskava je pokazala, da so nove naložbe, ki so se nedavno pojavile v Omanu, leta 2009 bistveno povečale obseg uvoza te države, pri čemer ni mogoče izključiti, da bi to lahko povzročalo težave industriji Unije v prihodnosti. Kot je že navedeno v uvodni izjavi (270) začasne uredbe, morebitne nove naložbe, ki bi lahko povzročile škodo industriji Unije, niso veljaven razlog za zanikanje upravičene zaščite v tem postopku.
(131)
Ena zainteresirana stran je trdila, da bi lahko svojo učinkovitost na podlagi zvišanja cen PET v EU izboljšali le proizvajalci EU z naložbami v tretje države, za katere ukrepi ne veljajo (Tajska, Združene države, Rusija), ali drugi proizvajalci v tretjih državah (Južna Koreja). Stran je trdila, da bi bil tako kratkoročni dobiček proizvajalcev EU jasno presežen s prenosom bogastva na proizvajalce zunaj EU.
(132)
V zvezi s tem se ugotavlja, da ni dokazov o dokumentu, ki bi podpirali izjavo o tem, da bi kakršna koli finančna korist, ki bi se lahko prenesla na proizvajalce v tretjih državah, za katere ukrepi trgovinske zaščite ne veljajo, ali družbe z ničelno stopnjo dajatve, prevladala nad ugodnostmi za industrijo Unije.
(133)
Poleg tega je bilo navedeno, da proizvajalci Unije zaposlujejo le približno 2 000 ljudi, medtem ko je predelovalcev in polnilcev PET, ki bi jih vsaka dajatev močno prizadela, približno 20 000 in 60 000.
(134)
Ugotavlja se, da zaposlovanje, ki ga ustvarjajo proizvajalci PET, ni zanemarljivo, vprašanja, ali je uvedba ukrepov v nasprotju z interesi Unije kot celote, pa ni mogoče omejiti na enostavno vprašanje števila zaposlenih oseb. V zvezi s tem je zlasti pomembno, da zadevnih uporabnikov ukrepi najverjetneje ne bi prizadeli, pri čemer se upoštevajo stopnja dajatve in tudi nadomestni viri dobave, kot je določeno v uvodnih izjavah (141) do (156).
6.2 Interes nepovezanih uvoznikov v Uniji
(135)
Poudarja se, da v tej preiskavi ni sodeloval noben nepovezan uvoznik.
(136)
Sodelujoči agent je močno spodbijal trditev, da uvedba dajatev ne bo imela bistvenega vpliva na njegovo poslovanje. Družba je trdila, da je bil vpliv medtem, ko je družba dejansko poslovala na podlagi provizij, nepomemben, saj je bil pomemben del njenega poslovanja povezan z zadevnimi državami. Če bi se uvedli dokončni ukrepi, bi to vplivalo na provizijo, ki se pobere pri proizvajalcih v zadevnih državah, ker PET iz zadevnih držav ne bi mogel več konkurirati s PET drugih proizvajalcev.
(137)
Glede na splošno zmerno stopnjo dajatve ni verjetno, da bi bila prodaja PET iz drugih zadevnih držav bistveno prizadeta. Poleg tega lahko agent v srednjeročnem obdobju zelo verjetno preide na druge vire dobave, in sicer na uvoz iz Omana, Združenih držav, Brazilije, Mehike in družb z ničelno stopnjo protidampinške dajatve v Južni Koreji. S prodajo izvoznih proizvajalcev bi bilo treba zagotoviti, da agent nadomesti vsako izgubo, ki bi se lahko pojavila zaradi uvedbe ukrepov. Zato se trditev zavrne.
6.3 Interes dobaviteljev surovin v Uniji
(138)
Ena zainteresirana stran je trdila, da zaščita dobaviteljev surovin proizvajalcem PET EU na račun pakirne industrije, polnilcev in končnih potrošnikov ni upravičena.
(139)
Ugotavlja se, da je analiza učinka ukrepov na dobavno industrijo v skladu s členom 31 osnovne uredbe. Standardna praksa je, da se taka analiza izvaja, zlasti če obstaja močna odvisnost med dobavitelji surovin in proizvajalci Unije.
(140)
Ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se uvodne izjave (265) do (279) začasne uredbe dokončno potrdijo.
6.4 Interes uporabnikov
(141)
Poudarja se, da znaša strošek PET, ki se uporablja v proizvodnji predform za steklenice, med 70 % in 80 % vseh stroškov proizvodnje za predelovalce. Zato je kritični element stroškov teh družb.
(142)
Nekatere zainteresirane strani so navedle, da pakirno industrijo EU stalno spodbijajo zahteve polnilcev po novih oblikah in bolj okolju prijaznem pakiranju. Zaradi tega se zdi, da nekateri predelovalci stalno vlagajo v raziskave in razvoj, da bi z novimi izdelki in zasnovo ostali konkurenčni in povečali dodano vrednost v verigi.
(143)
Nekatere zainteresirane strani so trdile, da bo vpliv na predelovalno industrijo EU zelo močen in bo povzročil zmanjšanje sredstev za vlaganje v novo, okolju prijazno pakiranje in morda celo zaprtje več sto manjših družb, ker so njihove stopnje vse nižje zaradi manjših predelanih količin in omejene pogajalske moči.
(144)
Če bi predelovalci zaradi ukrepov prevzeli celotno zvišanje cene, bi lahko bil vpliv nanje velik, odvisno od virov dobave, saj predstavljajo cene PET večino njihovih stroškov in veliko malih in srednjih podjetij deluje na podlagi nizkih stopenj dobička.
(145)
V zvezi s tem je bil izveden preveritveni obisk malega predelovalca plastike v Italiji, da bi se bolje seznanili z učinkom dajatev te skupine uporabnikov. Preiskava je kljub omejenosti pokazala, da lahko predelovalci običajno prenesejo zvišanje svojih cen, zlasti če to povišanje ni zanemarljivo in ga je mogoče pričakovati. Poleg tega imajo nekateri predelovalci PET v svojih pogodbah o cenah surovin klavzule o prilagajanju, to pa bi lahko pomagalo predelovalcem EU pri prenosu zvišanja nekaterih cen na polnilce.
(146)
Zaradi tega in na podlagi precej zmerne stopnje dajatev se ugotavlja, da uvedba izravnalnih dajatev verjetno ne bi imela uničujočega učinka za predelovalce.
(147)
Nekatere zainteresirane strani so poudarile trditev, da bi se tveganje preselitve predelovalcev PET povečalo, če bi se uvedli dokončni ukrepi. Te strani so prav tako trdile, da zaradi preselitve predelovalcev EU proizvajalci EU ne bi imeli dolgoročnih koristi. Eden od sodelujočih predelovalcev PET je navedel, da se postopek preselitve že izvaja in da bo vsaka uvedba izravnalnih dajatev ta razvoj še pospešila. Ta stran je trdila, da se bo bistveni del predelovalcev EU nahajal na območjih, ki so blizu meja EU (Švica, Hrvaška, Bosna, Srbija, Turčija, Rusija in Ukrajina), ter da bodo nekateri predelovalci veliko bolj prilagodljivi pri preselitvi svoje proizvodnje na ta območja, kot pa predlaga začasna uredba.
(148)
Na podlagi informacij v dokumentu je preselitev dejansko že postopek v teku, zato se obravnava, da bi bila lahko uvedba izravnalnih dajatev en dejavnik od številnih drugih premislekov, ki vplivajo na tako odločitev družbe. Ni bilo ugotovljeno, da bi bile brez uvedbe ukrepov v tem primeru te družbe pripravljene ostati v EU, ker je taka odločitev običajno rezultat analize, pri čemer se poleg trgovinske zaščite upošteva več vidikov, kot so bližina stranki, dostop do kvalificiranih delavcev za raziskave in razvoj, splošna struktura cen itd.
(149)
Prav tako se ugotavlja, da informacije v dokumentu kažejo na številne pomembne izzive, s katerimi se sooča predelovalna industrija EU zaradi pripadajočih strukturnih pomanjkljivosti, ki postajajo v vse bolj konkurenčnem in hitro spreminjajočem se okolju vse bolj očitne. Jasno je, da je pri teh podjetjih velikost pomembna in da konsolidacija trga že poteka, vključno z zaprtji in preselitvijo. Zato se obravnava, da zvišanje cene PET zaradi izravnalnih ukrepov ni razlog za bojazen pred zaprtjem malih predelovalcev.
(150)
Zato se ugotavlja, da uvedba izravnalnih dajatev ne bo odločilen dejavnik pri morebitni odločitvi o preselitvi družb v predelovalni industriji PET.
(151)
Več zainteresiranih strani je navedlo, da bi vsak ukrep bistveno vplival na številne polnilce, saj bi se zaradi pogodbenih dogovorov vsako zvišanje cen polietilen-tereftalatne smole (vsaj delno) preneslo nanje. Poleg tega je bilo navedeno, da polnilci zvišanja cene morda ne bi mogli prenesti na njihove stranke, ki so lahko supermarketi/maloprodajne verige, in da zvišanja cene morda ne bi preživeli.
(152)
Te strani so trdile, da je bil obseg izdelkov, na katerega bodo vplivale dajatve, podcenjen, saj ne bodo prizadele le ustekleničene vode, negaziranih pijač in jedilnega olja, ampak tudi pivo, mleko in mlečne proizvode, proizvajalce sokov, kečap in začimbe, kozmetične izdelke in izdelke za osebno nego, zdravila, vitamine in prehranska dopolnila, izdelke za čiščenje v gospodinjstvu ter olja in maziva za vozila.
(153)
Priznava se, da je embalaža PET različna. Kljub temu se ugotavlja, da se začasna uredba osredotoča na vpliv na polnilce, saj temelji na podatkih, ki so jih predložile družbe, sodelujoče v tej preiskavi, pri čemer gre predvsem za proizvajalce vode, brezalkoholnih pijač ali sokov. Drugih podrobnejših podatkov, ki bi kazali na še večji vpliv na zgoraj navedeno, ni bilo na voljo.
(154)
Zato se obravnava, da se lahko začasne ugotovitve iz uvodne izjave (291) začasne uredbe dokončno potrdijo. Ob upoštevanju zmerne stopnje predlaganih ukrepov lahko ti poleg tega zvišajo cene za največ 1 % (v najslabšem možnem izidu - celoten učinek ukrepov bodo nosile družbe za polnjenje) in bodo tako imeli le omejen učinek na splošni položaj družb za polnjenje, tudi če ne bi mogle prenesti zvišanja cen na svoje stranke, kot se trdi.
(155)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da bo zaradi ukrepov trgovinske zaščite pomanjkanje ponudbe na trgu Unije še večje, kar bo zlasti problematično v poletnih mesecih ob upoštevanju velikega povpraševanja po vodi/pijačah. Poleg tega je bilo navedeno, da bi bilo leta 2010 treba uvoziti 900 000 ton. Ta težava bi se bistveno povečala zaradi dejstva, da so nekateri proizvajalci EU tudi predelovalci PET in bi prodajali po premijskih cenah na prostem trgu le, ko bi zadovoljili domače povpraševanje.
(156)
V zvezi s tem se niso predložile nobene nove informacije, trditve iz uvodnih izjav (294) in (295) začasne uredbe pa niso bile zavrnjene. Opozarja se tudi, da ob upoštevanju zmerne ravni dajatev, uvedenih za uvoz iz ZAE in Pakistana, vpliv na obseg trgovine iz teh držav, morda ne bo bistveno prizadet. Zato se ugotovitve iz uvodnih izjav (294) in (295) dokončno potrdijo.
6.5 Vpliv na potrošnike
(157)
Več zainteresiranih strani je trdilo, da začasna uredba ni ustrezno obravnavala vpliva na potrošnike, ki bi vsak dan kupovali izdelke s polietilen-tereftalatnimi smolami. Te trditve so bile podprte le z izjavo, da bi cena, zvišana za 50 EUR/t, pri porabi treh milijonov ton povzročila 150 milijonov EUR, ki bi jih morali nositi končni potrošniki na leto.
(158)
Opozarja se na nerealnost predlagane ocene, saj se je večina strani strinjala s tem, da bodo del vpliva nosili predelovalci PET, polnilci, supermarketi/maloprodajne verige, kar pomeni, da se bodo nekateri višji stroški porazdelili po prodajni verigi.
(159)
Vpliv na končnega potrošnika v najslabšem možnem izidu (to je nerealističen izid, po katerem bi potrošnik nosil celoten učinek zvišanja cene), ob upoštevanju zmerne stopnje predlaganih ukrepov, ne bi presegel 0,005 EUR na porabljeno steklenico in zelo verjetno je, da bi bil veliko manjši.
6.6 Sklep o interesu Unije
(160)
Ob upoštevanju navedenega in po podrobni analizi vseh zadevnih interesov se po premisleku dokončno sklene, da v tem primeru ni nujnih razlogov za to, da se ukrepi ne bi uvedli. Ker v zvezi s tem ni bilo drugih pripomb, se uvodne izjave (280) do (298) začasne uredbe dokončno potrdijo.
6.7 Pripombe na končno razkritje
(161)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih je Komisija predlagala uvedbo dokončne izravnalne dajatve, so nekatere zainteresirane strani predložile dodatne pripombe. Ker so te pripombe v večini ponavljale že predložene in obravnavane ugotovitve, zgoraj navedenih ugotovitev niso spremenile.
(162)
V zvezi s poudarjeno trditvijo, ki je preiskovalni organ do zdaj ni obravnaval, in sicer da je zadnja sprememba menjalnega tečaja med USD in EUR pomenila bistveno povišanje cene uvoženega PET, zato industrija Unije domnevno ne potrebuje zaščite z ukrepi trgovinske zaščite, se ugotavlja, da protisubvencijska preiskava običajno ne upošteva razvoja po OP, razen če se lahko v izjemnih okoliščinah med drugim pokaže, da je trajen in bi bistveno spremenil ugotovitve zadeve. Spremembe menjalnega tečaja med USD in EUR se ne morejo obravnavati, kot da so take narave.
7. DOKONČNI UKREPI
7.1 Stopnja odprave škode
(163)
Zainteresirana stran je trdila, da je bil ciljni dobiček v višini 5 % pretiran v drugi četrtini OP, saj v tej četrtini (četrta četrtina leta 2008) ni šlo le za manjše povpraševanje (zimska sezona), temveč je na proizvajalce PET močno vplivala tudi gospodarska kriza. Tako se trdi, da mora biti ob pravilni uporabi načela iz Sodbe T-210/95 (5) stopnja 0 %, če subvencioniranega uvoza ni. Ker je vse četrtine OP prizadela kriza, je poleg tega stran trdila, da bi se zdela 5 % stopnja dobička nerealistična, saj se celo brez gospodarske krize, to je leta 2006-2007, industrija Unije ne bi približala 5 % dobičku.
(164)
Priznava se, da mora biti v skladu s sodno prakso ciljni dobiček, ki se uporabi, dobiček, ki ga lahko industrija Unije razumno doseže pri običajnih konkurenčnih pogojih brez subvencioniranega uvoza. Opozarja se, da se je v prejšnjih preiskavah za enak izdelek uporabil 7 % ciljni dobiček namesto začasno uporabljenih 5 % v trenutni preiskavi. Ciljni dobiček v višini 5 % se obravnava kot dobiček, ki bi ga industrija Unije lahko pričakovala v odsotnosti subvencioniranega uvoza. Zato se zahteva po zmanjšanju ciljnega dobička zavrne.
(165)
Ob upoštevanju prilagojenega izračuna nelojalnega nižanja iz uvodnih izjav (108) do (110) zgoraj so ustrezne stopnje odprave škode naslednje:
Država
Stopnja odprave škode
Iran
16,7 %
Pakistan
14,1 %
ZAE
17,5 %
7.2 Dokončni ukrepi
(166)
Glede na dokončne sklepne ugotovitve v zvezi s subvencioniranjem, škodo, vzročno zvezo in interesom Unije ter v skladu s členom 15(1) osnovne uredbe se sklene, da bi bilo treba v skladu s pravilom nižje dajatve uvesti dokončno izravnalno dajatev za uvoz zadevnega izdelka s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov na ravni najnižje ugotovljene stopnje subvencioniranja in odprave škode.
(167)
Glede na navedeno in v skladu s členom 12(1) osnovne uredbe se sklene, da bi bilo treba uvesti stopnjo dokončne izravnalne dajatve za uvoz s poreklom iz Irana na ravni ugotovljene stopnje škode, medtem ko bi bilo treba za uvoz iz Pakistana in Združenih arabskih emiratov uvesti stopnjo dokončne izravnalne dajatve na ravni ugotovljene stopnje subvencije.
(168)
Opozarja se, da stroški in cene PET v razmeroma kratkih obdobjih znatno nihajo. Zato se je sklenilo, da je primerna uvedba dajatev v obliki določenega zneska na tono. Ta znesek izhaja iz uporabe izravnalne stopnje na izvozne cene CIF, uporabljene za izračune v vzporednih protidampinških postopkih.
(169)
Na podlagi zgoraj navedenega so predlagani zneski izravnalnih dajatev, izraženi kot cena CIF meja Unije brez plačane carine, naslednji:
Država
Skupna stopnja subvencije
Stopnja škode
Stopnja dokončne izravnalne dajatve
%
Znesek
(EUR/tono)
Iran
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ZAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Kakršen koli zahtevek za uporabo določene stopnje izravnalne dajatve za posamezno družbo (npr. zaradi spremembe imena družbe ali zaradi ustanovitve novih proizvodnih ali prodajnih subjektov) bi bilo treba takoj nasloviti na Komisijo (6), skupaj z vsemi potrebnimi podatki, zlasti o vsaki spremembi dejavnosti družbe na področju proizvodnje ter domače in izvozne prodaje, povezane s to spremembo imena ali spremembo proizvodnih in prodajnih subjektov. Če je primerno, se bo Uredba v skladu s tem nato spremenila tako, da se bo posodobil seznam družb, za katere veljajo individualne stopnje dajatev.
7.3 Zaveze
(171)
Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih se je nameravala priporočiti uvedba dokončnih protisubvencijskih ukrepov, je iranski proizvajalec izvoznik v skladu s členom 13(1) osnovne uredbe ponudil cenovno zavezo.
(172)
Ponudba se je preučila in glede na dejstvo, da se cene za posamezno vrsto izdelka bistveno razlikujejo, je bilo ugotovljeno, da ponujena minimalna uvozna cena ne bi zagotovila odprave škodljivega subvencioniranja za vse izdelke.
(173)
Ugotovljeno je bilo tudi, da iranski sodelujoči proizvajalec izvoznik prodaja zadevni izdelek in druge izdelke v EU izključno prek povezane trgovske družbe, ki izvaža veliko različnih izdelkov, ki jih proizvajajo različne družbe. Pri tej prodajni strukturi obstaja zelo veliko tveganje navzkrižnih nadomestil, ker bi se lahko PET, za katerega velja zaveza, prodajal istim kupcem skupaj z drugimi izdelki in bi se lahko cene, določene za različne izdelke, prodane istemu kupcu, zlahka kompenzirale ali izravnale. Nazadnje, iz javno dostopnih virov se tudi zdi, da je v Iranu najmanj en dodatni proizvajalec PET. Glede na zgoraj navedeno prodajno strukturo obstajajo zaradi tega položaja resni dvomi, ali institucije in carina lahko zagotovijo, da je samo PET sodelujočega proizvajalca izvoznika prodan v skladu z določbami zaveze, saj je osnovni izdelek in enostavno zamenljiv, ker pri takšnih osnovnih izdelkih ni mogoče jasno fizično prepoznati proizvajalca.
(174)
Na podlagi zgoraj navedenega je bilo ugotovljeno, da je bila taka zaveza nepraktična in se zato ne more sprejeti. Stran je bila ustrezno obveščena, pri čemer je imela možnost za predložitev pripomb. Njene pripombe kljub temu niso spremenile zgoraj navedenega sklepa.
8. DOKONČNO POBIRANJE ZAČASNIH DAJATEV
(175)
Glede na obseg ugotovljene stopnje izravnalnih subvencij in glede na raven škode, povzročene industriji Unije, se zdi nujno, da se zneski, zavarovani z začasno dajatvijo, ki jo je uvedla začasna uredba, dokončno pobirajo v obsegu višine uvedenih dokončnih dajatev -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uvede se dokončna izravnalna dajatev na uvoz polietilen tereftalata z viskoznostjo 78 ml/g ali več v skladu s standardom ISO 1628-5, ki trenutno spada pod oznako KN 3907 60 20 in s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov.
2. Stopnja dokončne izravnalne dajatve za neto ceno franko meja Unije pred plačilom dajatve za izdelke iz odstavka 1 je:
Država
Dokočna stopnja izravnalne dajatve (EUR/tono)
Iran: vse družbe
139,70
Pakistan: vse družbe
44,02
Združeni arabski emirati: vse družbe
42,34
3. Če se blago uniči še pred vstopom v prosti promet in se zato cena, ki so jo kupci dejansko plačali ali se plačuje, pri določanju carinske vrednosti porazdeli v skladu s členom 145 Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (7), se znesek dokončne izravnalne dajatve, izračunan na podlagi zgoraj določenega zneska, zmanjša za odstotek, ki ustreza porazdelitvi cene, ki se je dejansko plačala ali se plačuje.
4. Če ni določeno drugače, se uporabljajo veljavne določbe o carinah.
Člen 2
Zneski, ki se zagotovijo z začasno izravnalno dajatvijo v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 473/2010 o uvozu polietilen tereftalata z viskoznostjo 78 ml/g ali več v skladu s standardom ISO 1628-5, ki trenutno spada pod oznako KN 3907 60 20 in s poreklom iz Irana, Pakistana in Združenih arabskih emiratov, se dokončno poberejo po stopnji dokončne izravnalne dajatve, uvedene v skladu s členom 1. Zavarovani zneski, ki presegajo stopnjo dokončne izravnalne dajatve, se sprostijo.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 27. septembra 2010