РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 11 януари 2012 година
относно държавна помощ C 21/10 (предишен E 1/10) - Финландия след неприемане на подходящите мерки за изпълнение на схемата за застраховане в областта на рибарството след приемането от Комисията на преработени Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура
(нотифицирано под номер C(2011) 10065)
(само текстовете на фински и шведски език са автентични)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/287/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу ДФЕС), и по-специално член 108, параграфи 1 и 2 от него,
като покани заинтересованите страни да внесат становищата си (1) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
През 2004 г. Комисията прие преработените Насоки за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура (наричани по-долу Насоките) (2). Съгласно точка 5.2 от тези Насоки с писмо от 21 октомври 2004 г. Комисията изиска от държавите-членки, между които и Финландия, да изменят съществуващите си схеми за помощ с цел да ги приведат в съответствие с тези нови Насоки най-късно до 1 януари 2005 г. и да потвърдят писмено, че приемат предложенията за подходящи мерки, най-късно до 15 ноември 2004 г. (3)
(2)
С писма от 15 ноември 2004 г., 20 януари 2005 г. и 14 юни 2005 г. Финландия декларира, че не е съгласна да измени схемата за помощи „Схема за застраховане в областта на рибарството“ с оглед нейното привеждане в съответствие с тези нови Насоки. Комисията е уведомена за тази схема на 27 април 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО (сега член 108 от ДФЕС).
(3)
На 11 октомври 2005 г. беше проведена среща между Комисията и Финландия. Финландия изпрати допълнителна информация с писмо от 24 ноември 2005 г.
(4)
Насоките бяха преработени отново през 2008 г. (4) и Комисията отново изиска от държавите-членки - с писма от 15 април 2008 г. - да изменят съществуващите си схеми най-късно до 1 септември 2008 г. (5)
(5)
С писмо от 30 май 2008 г. Финландия отговори, че отново е готова да измени своята Схема за застраховане в областта на рибарството според предложеното през 2005 г., но не и в степента, която се изисква от подходящите мерки. На 6 март 2009 г. беше проведена нова среща между Комисията и Финландия.
(6)
На 1 октомври 2009 г. Комисията изпрати последното искане за предоставяне на информация, като посочи, че ако Финландия не приеме предложените подходящи мерки, Комисията ще трябва да приложи процедурата по член 19, параграф 2 и член 4, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (6) и да открие официалната процедура по разследване, определена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Финландия отговори с писмо от 18 ноември 2009 г.
(7)
Тъй като Финландия не прие изцяло предложението за изменение на тази схема, Комисията реши да открие споменатата процедура. С писмо от 15 септември 2010 г. Финландия беше уведомена за това решение, което беше публикувано в Официален вестник (7).
(8)
Финландия отговори с писмо от 15 ноември 2010 г. Освен това, след публикуването на решението в Официален вестник, Комисията получи становища от три заинтересовани страни: две писма, изпратени от две асоциации, представляващи финландските професионални рибари - Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (писмо от 8 ноември 2011 г.) и Kalatalouden Keskusliitto (писмо от 16 ноември 2010 г.) - и едно писмо, изпратено от шестте асоциации за застраховане в рибарството, функциониращи във Финландия (писмо от 16 ноември 2010 г.). Копия на тези писма бяха изпратени на финландските органи на 6 декември 2010 г. По-късно представители на тези асоциации пристигнаха за среща с представители на службите на Комисията на 13 януари 2011 г. и представиха допълнителни документи.
(9)
Комисията имаше нужда от определени разяснения по отношение на информацията, съдържаща се в изпратеното на 15 ноември 2010 г. писмо, и по тази причина на 4 април 2011 г. беше проведена среща с финландските органи в сградата на Комисията. Финландските органи изпратиха също така допълнителна информация със съобщения от 13 април и 13 май 2011 г.
(10)
В крайна сметка, както стана ясно въз основа на изпратената от Финландия информация, че страната е готова да измени схемата по такъв начин, че да я направи съвместима с вътрешния пазар, с писмо от 6 юли 2011 г. Комисията изиска от Финландия да потвърди своя официален ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за въпросната схема. С писмо от 19 септември 2011 г. Финландия даде своя положителен отговор.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
(11)
Въпросната схема за помощ е в съответствие със Закон № 331 от 23 юли 1958 г., последно изменен със Закон № 1236 от 29 януари 1999 г. (8) Финландия уведомява Комисията за тази схема непосредствено след присъединяването си към Европейската общност, съгласно член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз. Оттогава тази схема за помощ е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88 от Договора за ЕО (сега член 108, параграф 1 от ДФЕС).
(12)
Получатели по схемата за застраховане са рибарските предприятия, които постоянно осъществяват риболовна дейност във Финландия. Тази застраховка се предлага от шест асоциации за застраховане в областта на рибарството, които обхващат цялата територия на Финландия. Всяка асоциация покрива определен географски район.
(13)
Според член 7 от споменатия закон към дадена асоциация за застраховане в областта на рибарството се извършва годишно плащане на държавна помощ в размер на част от обезщетенията, изплатени от асоциацията по застрахователни договори, обхванати от закона. Съгласно член 2 обезщетенията могат да покриват следните щети:
-
щети по мрежи, по тралове, парагади и котви, прикачени към тях, по въжета и други спомагателни уреди,
-
щети по риболовни кораби, регистрирани във Финландия,
-
щети по транспортни и буксирни превозни средства, използвани за риболов по лед през зимата, риболовни заслони и плаващи и или дънни уреди за мрежи гъргър.
(14)
В закона са описани също така необходимите условия за разглеждане на исковете за обезщетения. Следните условия са от особена важност за оценката на Комисията: застрахованото имущество трябва да бъде достатъчно добре направено и напълно годно за експлоатация; оборудването трябва да е застраховано по предложение за цялата му стойност; щетата да бъде надлежно показана.
(15)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия обяснява функционирането на тази схема по отношение на претърпените щети от рибарските предприятия. Първо, размерът на допустимите искове за обезщетение е свързан със самоучастие, равняващо се на 25 % - при щети до 504,56 EUR, или най-много 5 % - при щети над тази сума. Размерът на компенсацията, която се заплаща на предприятието от съответната асоциация за застраховане в областта на рибарството, се получава чрез изваждане на това самоучастие. Сумата, която държавата възстановява на асоциацията за застраховане в областта на рибарството, е равна на 40 % от заплащаната компенсация при щети до 504,56 EUR и на 90 %, когато сумата е над 504,56 EUR.
(16)
В последващото си писмо от 24 ноември 2005 г. Финландия предлага тази схема да бъде изменена по такъв начин, че държавна помощ да се плаща само за компенсиране на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, включително условието щетата да е настъпила северно от 59-и паралел.
(17)
В писмото си от 15 ноември 2004 г. Финландия описва кои условия се считат за специфични условия във Финландия по отношение на риболовната дейност. Тези условия са свързани с климатичните условия и inter alia заледяването, което може да причини щети както на корабите, така и на уредите, а също така с ниските температури, които могат да засегнат двигателя на кораба. Тези специфични условия се влошават допълнително от фактори като морската топография на Финландия - плитки води и неравно морско дъно в разгърнат на гъсто архипелаг. При тези условия рисковете от корабокрушение, причинено от бури и течения при заледяване, е доста голям. Освен това има голяма популация на тюлени, които могат да предизвикат значителни загуби за риболовната промишленост, като повреждат уредите. Понякога и кормораните могат да предизвикат щети по уредите (хрилните мрежи).
(18)
Годишният брой събития, довели до изплащането на обезщетение, общите годишни платени обезщетения от асоциациите за застраховане в областта на рибарството и частта, която е възстановена от държавата за периода 2004-2009 г., са следните:
Година
Обхванати предприятия
Брой случаи
Изплатени обезщетения (в евро)
Възстановяване от държавата (в евро)
2009 г.
472
470
1 296 961
1 026 132
2008 г.
486
459
1 256 200
980 065
2007 г.
503
530
1 564 340
1 197 217
2006 г.
519
496
1 234 761
920 167
2005 г.
543
539
1 333 027
992 826
2004 г.
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
От извършените от асоциациите плащания около 50 % са свързани с уредите, 45 % - с корабите, и 5 % - с другото оборудване.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(20)
Както е посочено по-горе (9), Комисията е уведомена за тази схема за помощ през 1995 г. в съответствие с член 144, буква а) от Договора за присъединяване на Република Финландия към Европейския съюз и след това е считана за съществуваща помощ по смисъла на член 88, параграф 1 от Договора за ЕО. Насоките, които са в сила до преразглеждането през 2004 г., съдържат специална разпоредба по отношение на помощта за застрахователни премии и именно на тази база въпросната схема за помощ е счетена за съвместима с вътрешния пазар. Тази разпоредба е премахната при преразглеждането от 2004 г.
(21)
С откриването на настоящата процедура според Комисията не може да се счита, че покриваните от схемата за застраховане в областта на рибарството щети са причинени от извънредни обстоятелства или от природни бедствия, а по-скоро от постоянно и свързано със структурата положение, а именно - постоянния и структурния контекст, в рамките на който се осъществява риболовната дейност във Финландия.
(22)
По тази причина, в съответствие с Насоките (10), Комисията счита, че тази помощ представлява оперативна помощ, която по принцип не е съвместима, тъй като резултатът от нея е повишаване на стопанската ликвидност на предприятията, които се ползват от нея, и тя е предоставена, без да се поставя каквото и да било задължение на получателя.
(23)
Комисията не е съгласна с аргументите на финландските органи, които оправдават схемата за помощ, като я квалифицират като услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС. Финландия не представи никакви конкретни аргументи, потвърждаващи, че предоставянето на застраховки на рибарските предприятия би могло да се окачестви като услуга от този вид. Следователно, предвид характеристиките на разглежданата схема, Комисията не счита, че тя може да бъде определена като такава. По-специално Комисията отбелязва, че асоциациите за застраховане в областта на рибарството предоставят застрахователни услуги само на конкретна група предприятия, чиято икономическа дейност се състои в производството на стоки, които се продават на пазара - а именно заетите в сектора на рибарството. Следователно Комисията изразява сериозни съмнения, че предоставянето на застраховка, покриваща търговски рискове, на избрана група икономически предприятия би могло да се определи като услуга от общ икономически интерес.
4. СТАНОВИЩА НА ФИНЛАНДСКИТЕ ОРГАНИ И НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ ТРЕТИ СТРАНИ
4.1. Становища на финландските органи
(24)
Финландските органи напомнят основните характеристики на функционирането на тази застрахователна система. Те представят също така подробно описание на специфичните условия, пред които е изправена риболовната промишленост във Финландия: специфични климатични условия с лед и тъмнина през зимата, топографията на крайбрежните води с плитчини и неравно морско дъно, наличието на големи популации от тюлени.
(25)
Те представят информация също така, че частният застрахователен сектор не предлага застрахователно покритие на риболовната промишленост със същото равнище на покритие на този вид щети. В подкрепа на твърдението си те прилагат към отговора си писмо от Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto).
(26)
Освен това те отбелязват, че стойността на вноса е 6,8 пъти по-голяма от стойността на износа. През 2009 г. Финландия внася 95 046 тона риба на стойност 244,5 милиона евро, а изнася 59 905 тона на стойност 36 милиона евро. Само 30 % от консумираната риба е с произход от Финландия. През периода 2000-2009 г. годишното потребление на финландска риба е намаляло от 6,1 kg на 4,5 kg, докато потреблението на внесена риба се е увеличило от 6,6 kg на 11,2 kg. Според финландските органи това показва, че разглежданата схема за държавна помощ не може да окаже каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(27)
Финландските органи напомнят, че в решението си за откриване на процедурата Комисията отбелязва, че премахването на разпоредбата, касаеща помощта за застрахователни премии, от Насоките от 2004 г. означава, че този вид държавна помощ вече не е разрешена. Финландските органи не са съгласни с тази позиция. Преди всичко тази застрахователна схема продължава да бъде напълно обоснована от специфичните климатични и географски условия във финландските води. Освен това тази схема е счетена за съвместима през 2000 г., макар че такава помощ не е включена в списъка на разрешените, които следва да се считат за съвместими с действащите по това време Насоки от 1997 г. (11), в аналогичен контекст на този от 2004 г. с Насоките от 2004 г. и от 2008 г.
(28)
В становището си обаче Финландия подчертава, че е готова да измени своята схема, както следва:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпените от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(29)
Финландия счита, че това изменение би могло да бъде извършено до 31 декември 2012 г. Две са причините, поради които това забавяне е необходимо: първо, необходимостта от изменение на текущото действащо законодателство, което представлява правната база на разглежданата схема (Закон № 331 от 23 юли 1958 г.), и второ, необходимостта от прекратяване на действащите договори по съществуващата схема. Следователно новата схема за застраховане в областта на рибарството ще може да влезе в сила на 1 януари 2013 г.
(30)
Както е посочено по-горе (12), с писмо от 19 септември 2011 г. финландските органи потвърждават своя ангажимент за изменение на законодателството, което представлява правната база за тази схема. Те отбелязват, че ако Комисията вземе своето окончателно решение в рамките на разумен период от време, те ще могат да внесат предложение в Парламента на Финландия достатъчно рано през 2012 г., за да може законът да влезе в сила на 1 януари 2013 г. Те все пак подчертават, че за въвеждането на новите правила е необходим преходен период, тъй като се налагат промени в условията на действащите застрахователни договори. Поради това те считат, че тези промени в споменатите договори биха могли да се извършат до 1 януари 2014 г. и изменените условия да се прилагат към предоставяната на застрахователите помощ от тази дата нататък.
4.2. Становища на трети страни
(31)
Две рибарски асоциации изпратиха становищата си на Комисията: Suoman Ammattikalastajaliitto и Katatalouden Keskuliitto. Подобно на финландските органи и двете асоциации акцентират върху специфичните условия за риболов във Финландия и липсата на предлагане на застраховки за покриваните щети. Едната от тях (Suoman Ammattikalastajaliitto) отбелязва, че Комисията не е представила никакви доказателства, че има вероятност тази схема за помощ да засегне конкуренцията между държавите-членки, като подчертава по-специално, че понастоящем само 7 % от консумираната в държавата риба е от професионален риболов и следователно риболовната промишленост и рибният пазар на Финландия зависят от вносна риба. По тази причина споменатата асоциация счита предварителното заключение, изразено при откриването на процедурата, за неоснователно.
(32)
Асоциациите за застраховане в областта на рибарството подкрепят така също изразената от финландските органи позиция. Те отбелязват, че риболовната промишленост във финландски води е изправена пред специфични климатични и географски условия. Асоциациите посочват, че разглежданата застрахователна система е създадена, тъй като няма предлагане от страна на частния застрахователен сектор, който не е готов да покрива такива рискове за риболовната дейност, която е без особено голямо значение. Освен това асоциациите за застраховане в областта на рибарството са задължени да застраховат всички рибари, които са установени в рамките на техния район на компетентност.
5. ОЦЕНЯВАНЕ НА ПОМОЩТА
5.1. Наличие на държавна помощ
(33)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС гласи, че „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(34)
Обезщетението, заплащано на рибарските предприятия от асоциациите за застраховане в областта на рибарството, се покрива отчасти със суми, отпускани на тези асоциации от държавата. Тези суми се изплащат от държавния бюджет. Тъй като това обезщетение предоставя финансово предимство за предприятията в риболовния сектор, то представлява секторно предимство, предоставено чрез ресурси на държавата.
(35)
Според съдебната практика на Съда самият факт, че едно предприятие е укрепило конкурентното си положение спрямо други конкурентни предприятия, като са му предоставени икономически облаги, които иначе не би получило в обичайния ход на осъществяване на своята дейност, говори за евентуално нарушаване на конкуренцията (13). Освен това помощта за предприятие, което функционира на пазар, който е отворен за търговия в рамките на Съюза, може да засегне търговията между държавите-членки (14).
(36)
Предвид значимостта на търговията с рибни продукти в рамките на Европейския съюз, разглежданата мярка укрепва позициите на тези предприятия на пазара на Съюза, а оттам и може да наруши или застрашава да наруши конкуренцията и да засегне търговията в рамките на Съюза (15). Фактът, че вносът е по-голям от износа или че по-голямата част от консумираната риба е от други държави, не е от значение. Напротив, той показва, че пазарът на продукти от риболов във Финландия всъщност е много отворен, а оттам и предполага, че помощта за финландските предприятия подпомага тяхната позиция по отношение на предприятията, установени в други държави-членки, и нарушава или заплашва да наруши конкуренцията. Дори фактът, че количеството на консумираната вносна риба може да се е увеличило в сравнение с количеството на консумираната риба, която не е от внос, не променя нищо от тази гледна точка. Той може единствено да ни наведе на мисълта, че финландските предприятия не са извършили необходимото, за да се приспособят към развитието на икономическите условия на пазара на продукти от риболов във Финландия. Във всеки случай тези предприятия се ползват от помощ, която подпомага тяхната позиция на вътрешния пазар по отношение на чуждестранните предприятия.
(37)
С оглед на изложеното по-горе може да се заключи, че са изпълнени предвидените в член 107, параграф 1 условия и че обезщетенията, които се изплащат на рибарските предприятия и идват от държавния бюджет, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
5.2. Съвместимост с вътрешния пазар
5.2.1. Характер на разглежданата схема за помощ
(38)
Целта на схемата за застраховане в областта на рибарството е да покрива разходи, които частично се покриват от застрахователни премии. Тя не е помощ за застрахователни премии сама по себе си. Нейната цел не е да покрива част от застрахователните премии, а да покрива част от исковете за обезщетение, предявявани от предприятията към асоциациите за застраховане в областта на рибарството.
(39)
Тъй като обаче тези искове се предявяват към споменатите асоциации, които трябва да изплащат претърпените щети в допустимия размер, Комисията счита, че в резултат на помощта се понижават премиите, които рибарските предприятия биха заплатили, ако въпросните асоциации за застраховане в областта на рибарството не са очаквали да получат суми от държавата. Следователно последиците от нея са същите, както при схема за помощ за застрахователни премии. По тази причина въпросната схема може да се счита за схема за помощ за застрахователни премии.
5.2.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(40)
Комисията не може да се съгласи със становището на финландските органи, в което заявяват, че ситуацията по отношение на Насоките от 2004 г. и от 2008 г. е съпоставима с тази от Насоките от 1997 г., като считат, че в никоя от тях не са включени разпоредби за помощ за застрахователни премии. Отпадането през 2004 г. на специфичната разпоредба за такава помощ, която преди това е била включена в Насоките от 2001 г. (16), показва, че Комисията - с преразглеждането от 2004 г. - ясно е определила, че такава помощ повече не може да се възползва от дерогация от принципа за несъвместимост на държавната помощ с вътрешния пазар и да се счита за съвместима с него, считано от датата на влизане в сила на Насоките от 2004 г. Това политическо решение е останало непроменено при следващото преразглеждане - а именно Насоките от 2008 г.
(41)
Освен това се е променила и общата рамка, в която Комисията оценява държавната помощ за застрахователни премии. През 2000 г. Комисията счита тази схема за държавна помощ за съвместима (17), що се отнася до обезщетението в резултат на „изключителните условия на финландските атмосферни условия и крайбрежни зони“. В обосновката си за вземането на това решение Комисията се позовава на ситуацията в земеделския сектор, за който също не е имало разпоредба в Насоките, която да се прилага за земеделския сектор, но при който Комисията - на база конкретен случай - има практика да взема положителни решения за мерки за помощ във връзка със застраховане срещу природни бедствия и изключителни застраховки. През 2000 г. Комисията изясни своята позиция както за земеделския, така и за риболовния сектор, като определи критерии, които трябва да се спазват при оценяването (18) на този вид помощ в съответните Насоки. Оттогава тези критерии все още фигурират в Насоките за земеделието (19), но вече са отпаднали от Насоките за рибарството. По тази причина, докато Комисията е определила точни критерии, при които помощта за застрахователни премии в земеделския сектор може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, в Насоките за рибарството тези критерии са заличени. Следователно по отношение на риболовния сектор Комисията е задължена да се върне към общия принцип за несъвместимост на държавната помощ и да оценява съвместимостта или несъвместимостта на дадена схема от този род въз основа на разпоредбите, които могат да бъдат приложени.
(42)
Разпоредбата от настоящите Насоки, която може да бъде приложена, е параграф 4.9, според който мерките за помощ, за които няма приложими разпоредби в другите параграфи, посочващи различните категории помощ, която може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, по принцип не могат да се считат за съвместими.
(43)
По изключение дадена схема за помощ може обаче да бъде счетена за съвместима, ако държавата-членка покаже, че въпросната схема съответства на различните принципи, които са определени в тези Насоки, и отговаря на целите на общата политика в областта на рибарството.
(44)
В своя отговор във връзка с откриването на процедурата Финландия прави конкретни предложения за изменение на тази схема в посока на ограничаване (20). Освен това Финландия обяснява продължаването ѝ с наличието на пазарен срив на застрахователния пазар за покриване на значителна част от тези щети.
(45)
В приложеното си към отговора писмо Финландската конфедерация на финансовия сектор (Finanssialan Keskusliitto) признава, че в настоящия си вид с асоциации за застраховане в областта на рибарството няма да може да покрива всички щети. Това покритие би било много ограничено, а в някои случаи - например за щети по уреди - дори не би било възможно. Застрахователните компании не могат да приемат такива рискове или, ако ги приемат, застрахователните премии биха били над разумно допустимите.
(46)
Това показва, че асоциациите за застраховане в рибарството не могат да нарушат конкуренцията по отношение на частните застрахователни компании. Това показва липсата на покритие на тези щети от частни дружества на финландския пазар.
(47)
Комисията счита, че мярката за държавна помощ, насочена към покриването на липса на определен продукт на пазара, може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, когато изпълнява цели от общ интерес. Това отговаря на изискванията на точка 4.9 от Насоките относно спазването на заложените в Насоките принципи и на целите на общата политика в областта на рибарството.
(48)
Целите на общата политика в областта на рибарството са да се гарантира експлоатацията на живите водни ресурси, която създава условия за устойчивост както в икономически и екологичен план, така и от социална гледна точка (21). Комисията счита, че тази схема - с измененията ѝ в съответствие с описаните от Финландия промени - би могла да допринесе за осигуряването на такива условия. Освен прилагането на правилата за опазване и управление при експлоатацията на тези ресурси, тя би дала възможност за продължаване на риболова в специфичните условия на крайбрежните води на Финландия, включително щетите, нанесени на оборудването (риболовни мрежи) от тюлени, а понякога и от корморани. Това би помогнало да бъдат осигурени стабилни икономически, екологични и социални условия за рибарските предприятия, изправени пред специфичните ограничения при осъществяването на риболова в тези води. Това ще спомогне също така за поддържане на социално-икономическата структура на въпросните крайбрежни общности.
(49)
Комисията отбелязва също така, че след като бъде изменена, тази схема в никакъв случай няма да предлага пълно обезщетение за въпросните щети. Прилаганата понастоящем система - първо със самоучастие и после само с частично възстановяване на изплатеното обезщетение (22) - ще бъде запазена. Следователно се запазва и ответното действие, необходимо от страна на получателите по тази схема за помощ, което се изисква съгласно точка 3.3 от Насоките.
(50)
Накрая Комисията счита за приемлив периода, от който Финландия заявява, че се нуждае за изменение на схемата (23). Предвид необходимата законодателна процедура срокът до 1 януари 2013 г. за влизане в сила на закона за изменение на настоящата правна база за тази схема е разумен. Освен това дотогава действащите застрахователни договори между рибарските предприятия и асоциациите за застраховане в областта на рибарството ще бъдат подновявани в хода на 2012 г. съгласно прилаганите към съответния момент условия и ще изтекат през 2013 г. С основание тези договори трябва да останат в сила до изтичането си при договорените условия. След това те ще бъдат подновени през 2013 г. в съответствие с новите условия, приложими към дадения момент. Следователно крайният срок за адаптиране на тези договори до 31 декември 2013 г. и влизането им в сила на следващия ден - т.е. 1 януари 2014 г. - е разумен.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(51)
С оглед на представения по-горе анализ Комисията стига до заключението, че схемата за застраховане в областта на рибарството може да се счита за съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следните принципи:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване само на щети, причинени от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични или географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитките води) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
(52)
Комисията отчита ангажимента на финландските органи да изменят правната база за тази схема за помощ най-късно до 1 януари 2013 г., за да могат условията на застрахователните договори да бъдат променени най-късно до 1 януари 2014 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Съществуващата схема за помощ - „схема за застраховане в областта на рибарството“ - която беше обект на предложение за подходящи мерки след преразглеждането на Насоките за преглед на държавната помощ за рибарство и аквакултура, ще бъде съвместима с вътрешния пазар, след като бъде изменена в съответствие със следния ангажимент, поет от Финландия:
-
изключване на кораби, извършващи риболовна дейност в открито море, което на практика означава изключване на кораби с дължина над 12 метра,
-
допускане само на щети, претърпени в териториалните води на Финландия или в нейната изключителна икономическа зона,
-
покриване на щети, причинени само от специфичните условия във Финландия, т.е. причинени от неблагоприятните климатични и географски условия (лед, сняг, силни бури, подводни скали в плитчините) или от тюлените и кормораните, и претърпени от корабите и риболовните уреди, както и от транспортните и буксирните превозни средства и друго специфично оборудване за зимен риболов.
2. Правните разпоредби за изменение на тази схема влизат в сила най-късно до 1 януари 2013 г., а съответните застрахователни договори, сключени на база на новите разпоредби, влизат в сила най-късно до 1 януари 2014 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Финландия.
Съставено в Брюксел на 11 януари 2012 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 11. januarja 2012
Državna pomoč C 21/10 (ex E 1/10) - Finska po nesprejetju ustreznih ukrepov za ribiško zavarovalno shemo po sprejetju spremenjenih Smernic za pregled državnih pomoči za ribištvo in ribogojstvo s strani Komisije
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 10065)
(Besedilo v finskem in švedskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/287/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), zlasti člena 108(1) in (2) Pogodbe,
po pozivu vsem zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe (1) v skladu z navedenima določbama,
ob upoštevanju naslednjega:
1. POSTOPEK
(1)
Komisija je leta 2004 sprejela spremenjene Smernice za pregled državnih pomoči za ribištvo in ribogojstvo (v nadaljnjem besedilu: Smernice) (2). Z dopisom z dne 21. oktobra 2004 je v skladu s točko 5.2 navedenih smernic pozvala države članice, med drugim Finsko, naj najpozneje do 1. januarja 2005 spremenijo svoje obstoječe sheme pomoči, da bodo združljive z novimi smernicami, in naj najpozneje do 15. novembra 2004 pisno potrdijo, da se strinjajo s temi predlogi ustreznih ukrepov (3).
(2)
Finska je v dopisih z dne 15. novembra 2004, 20. januarja 2005 in 14. junija 2005 navedla, da se ne strinja s spremembo ene od shem pomoči, tj. „ribiške zavarovalne sheme“, s katero bi bila ta shema združljiva z novimi Smernicami. Komisija je bila o tej shemi obveščena 27. aprila 1995 na podlagi člena 144(a) Pogodbe o pristopu Republike Finske k Evropski uniji, zato je pozneje veljala za obstoječo pomoč v smislu člena 88(1) Pogodbe ES (zdaj člena 108 PDEU).
(3)
Komisija in Finska sta se sestali 11. oktobra 2005. Finska je dodatne informacije predložila v dopisu z dne 24. novembra 2005.
(4)
Smernice so bile ponovno spremenjene leta 2008 (4), pri čemer je Komisija v dopisih z dne 15. aprila 2008 pozvala tudi države članice, naj najpozneje do 1. septembra 2008 spremenijo svoje obstoječe sheme (5).
(5)
Finska je v dopisu z dne 30. maja 2008 odgovorila, da je še vedno pripravljena spremeniti ribiško zavarovalno shemo, kot je bilo predlagano leta 2005, vendar ne v obsegu, ki se zahteva z ustreznimi ukrepi. Komisija in Finska sta se ponovno sestali 6. marca 2009.
(6)
Komisija je zadnjo zahtevo za informacije poslala 1. oktobra 2009, pri čemer je navedla, da bo morala izvesti postopek iz členov 19(2) in 4(4) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (6) ter začeti formalni postopek preiskave iz člena 108(2) PDEU, če Finska ne bo sprejela predlaganih ustreznih ukrepov. Finska je odgovorila z dopisom z dne 18. novembra 2009.
(7)
Ker Finska predloga za spremembo zadevne sheme ni v celoti sprejela, se je Komisija odločila za začetek navedenega postopka. Finsko je o tej odločitvi obvestila z dopisom z dne 15. septembra 2010, ki je bil objavljen v Uradnem listu (7).
(8)
Finska je odgovorila z dopisom z dne 15. novembra 2010. Poleg tega je Komisija po objavi odločitve v Uradnem listu prejela pripombe treh zainteresiranih strani: dva dopisa sta poslali združenji, ki zastopata finske poklicne ribiče, in sicer Suomen Ammatikalastajalitto SAKL ry (dopis z dne 8. novembra 2011) in Kalatalouden Keskusliitto (dopis z dne 16. novembra 2010), tretji dopis pa je poslalo šest ribiških zavarovalnih družb, ki delujejo na Finskem (dopis z dne 16. novembra 2010). Izvodi teh dopisov so bili finskim organom poslani 6. decembra 2010. Predstavniki navedenih združenj so se 13. januarja 2011 sestali s Komisijo, pri čemer so predložili dodatne dokumente.
(9)
Ker je Komisija potrebovala nekaj pojasnil v zvezi z informacijami iz dopisa z dne 15. novembra 2010, se je 4. aprila 2011 v svojih prostorih sestala s finskimi organi. Finski organi so dodatne informacije predložili tudi v sporočilih z dne 13. aprila in 13. maja 2011.
(10)
Nazadnje je Komisija na podlagi informacij Finske, da je pripravljena spremeniti shemo tako, da bo združljiva z notranjim trgom, Finsko v dopisu z dne 6. julija 2011 pozvala, naj potrdi svojo uradno zavezo o spremembi zakonodaje, ki predstavlja pravno podlago za zadevno shemo. Finska je predložila pozitiven odgovor v dopisu z dne 19. septembra 2011.
2. OPIS POMOČI
(11)
Zadevna shema pomoči temelji na zakonu št. 331 z dne 23. julija 1958, ki je bil nazadnje spremenjen z zakonom št. 1236 z dne 29. januarja 1999 (8). Finska je Komisijo o tej shemi obvestila takoj po tem, ko se je pridružila Evropski skupnosti, na podlagi člena 144(a) Pogodbe o pristopu Republike Finske k Evropski uniji. Od takrat ta shema pomoči velja za obstoječo pomoč v smislu člena 88 Pogodbe ES (zdaj člena 108(1) PDEU).
(12)
Upravičenci zadevne zavarovalne sheme so ribiška podjetja, ki stalno izvajajo ribolovno dejavnost na Finskem. To zavarovanje zagotavlja šest ribiških zavarovalnih družb, ki pokrivajo celo Finsko. Vsaka družba pokriva določeno geografsko območje.
(13)
V skladu s členom 7 navedenega zakona se letno plačilo državne pomoči izvede za vsako ribiško družbo v višini dela zahtevkov, ki jih je družba plačala v skladu z zavarovalnimi pogodbami iz tega zakona. V skladu s členom 2 lahko zahtevki zajemajo naslednje vrste škode:
-
poškodbe mrež, ribiških vrvic za losose, parangalov in sider, pritrjenih nanje, vrvi in druge pomožne opreme,
-
poškodbe ribiških plovil, registriranih na Finskem,
-
poškodbe transportnih in tovornih vozil, ki se uporabljajo za zimski ribolov na ledu, ribiških koč in opreme za plavajoče ali vlečne potegalke.
(14)
V zakonu so določeni tudi pogoji, ki morajo biti izpolnjeni za obravnavanje zahtevkov. Za oceno Komisije so pomembni predvsem naslednji pogoji: zavarovani elementi morajo biti dovolj dobro izdelani in v celoti delujoči; oprema mora biti ob uporabi zavarovana za svojo polno vrednost; škoda mora biti zanesljivo dokazana.
(15)
Finska je v dopisu z dne 15. novembra 2004 pojasnila, kako zadevna shema pomoči deluje v zvezi s škodo, ki jo imajo ribiška podjetja. Z zneskom upravičenega zahtevka je povezana franšiza v višini 25 %, če škoda ne presega 504,56 EUR, ali največ 5 %, če škoda presega navedeno vrednost; z odštetjem te franšize se izračuna znesek nadomestila, ki ga podjetju plača zadevna ribiška zavarovalna družba. Povračilo, ki ga ribiški zavarovalni družbi plača država, je torej enako 40 % nadomestila, izplačanega v primeru zneska škode do 504,56 EUR, in 90 % v primeru zneska škode nad 504,56 EUR.
(16)
Finska je v naslednjem dopisu z dne 24. novembra 2005 predlagala, da se zadevna shema spremeni tako, da bi se državna pomoč plačala le za nadomestilo škode, povzročene zaradi posebnih pogojev, ki se nanašajo na Finsko, vključno s pogojem, da škoda nastane severno od 59. vzporednika.
(17)
Finska je v dopisu z dne 15. novembra 2004 opisala, kakšni so posebni pogoji za ribolovno dejavnost, ki se nanašajo na Finsko. Ti pogoji so povezani s podnebnimi razmerami in med drugim vključujejo nastajanje ledu, ki lahko poškoduje plovila in opremo, ter temperature pod zmrziščem, ki lahko vplivajo na delovanje motorja plovila. Te posebne pogoje dodatno otežujejo dejavniki, kot je morska topografija Finske s plitvim morjem in neravnim morskim dnom na območjih s številnimi otoki; v takšnih pogojih je tveganje brodoloma, povezano z nevihtami in tokovi ob ledenem mrazu, precej visoko. Poleg tega na območju Finske živi velika populacija tjulnjev, ki s poškodovanjem opreme povzročajo velike izgube za ribiško industrijo; opremo (zabodne mreže) včasih poškodujejo tudi kormorani.
(18)
V obdobju 2004-2009 je letno število dogodkov, v zvezi s katerimi je bilo izplačano nadomestilo, globalno letno nadomestilo, ki ga plačajo ribiške zavarovalne družbe, in del, ki ga povrne država, naslednje:
Leto
Zajeta podjetja
Število primerov
Izplačano nadomestilo (v EUR)
Povračilo države (v EUR)
2009
472
470
1 296 961
1 026 132
2008
486
459
1 256 200
980 065
2007
503
530
1 564 340
1 197 217
2006
519
496
1 234 761
920 167
2005
543
539
1 333 027
992 826
2004
576
568
1 607 919
1 111 195
(19)
Plačila, ki so jih izvedle zavarovalne družbe, so povezana z opremo (približno 50 %), plovili (45 %) in drugo opremo (5 %).
3. RAZLOGI ZA ZAČETEK FORMALNEGA POSTOPKA PREISKAVE
(20)
Kot je navedeno zgoraj (9), je bila Komisija o tej shemi pomoči obveščena leta 1995 na podlagi člena 144(a) Pogodbe o pristopu Republike Finske k Evropski uniji, zato je shema pozneje veljala za obstoječo pomoč v smislu člena 88(1) Pogodbe ES. Smernice, ki so se uporabljale do sprememb leta 2004, so vsebovale posebno določbo o pomoči za zavarovalne premije, na podlagi česar je zadevna shema pomoči veljala za združljivo z notranjim trgom. Ta določba je bila črtana s spremembo leta 2004.
(21)
Komisija je ob začetku tega postopka menila, da se za škodo, ki jo krije ribiška zavarovalna shema, ne more šteti, da je bila povzročena zaradi izjemnega dogodka ali naravne nesreče, ampak se šteje, da je bila povzročena zaradi stalnih in strukturnih razmer, tj. stalnega in strukturnega položaja, v katerem se izvaja ribolovna dejavnost v finskih vodah.
(22)
Zato je Komisija v skladu s Smernicami (10) menila, da je ta pomoč operativna pomoč, ki je načeloma nezdružljiva z notranjim trgom, ker je njen učinek povečevanje poslovne likvidnosti podjetij, ki to pomoč prejmejo, in je bila dodeljena brez uvedbe obveznosti za prejemnike.
(23)
Komisija se ni strinjala z utemeljitvijo finskih organov, ki so shemo pomoči upravičevali tako, da so jo opredelili kot storitev splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU. Finska ni predložila nobene posebne utemeljitve, na podlagi katere bi se lahko zagotovitev zavarovanja ribiškim podjetjem štela za takšno storitev, pri čemer Komisija glede na značilnosti zadevne sheme ni menila, da bi se ta lahko štela za takšno storitev. Komisija je zlasti ugotovila, da ribiške zavarovalne družbe opravljajo zavarovalniške storitve le za posebno skupino podjetij, katerih gospodarska dejavnost vključuje proizvodnjo blaga, prodajanega na trgu, in ki so dejavna v ribiškem sektorju. Zato Komisija močno dvomi, da se lahko zagotavljanje komercialnega zavarovanja izbrani skupini gospodarskih podjetij šteje kot storitev splošnega gospodarskega interesa.
4. PRIPOMBE FINSKIH ORGANOV IN ZAINTERESIRANIH TRETJIH STRANI
4.1 Pripombe finskih organov
(24)
Finski organi so opozorili na glavne značilnosti delovanja zadevnega zavarovalnega sistema. Prav tako so podrobno opisali posebne pogoje, s katerimi se srečuje ribiška industrija na Finskem: posebne podnebne razmere z ledom in temo pozimi, topografija obalnih voda s plitvo vodo in neravnim morskim dnom, velika populacija tjulnjev.
(25)
Predložili so tudi podatke o pomanjkanju ponudbe za kritje zavarovanja za ribiško industrijo iz zasebnega zavarovalniškega sektorja z enako stopnjo kritja za navedene vrste škode. V podporo svojemu stališču so odgovoru priložili dopis Finske konfederacije finančnega sektorja Finanssialan Keskusliitto.
(26)
Poleg tega so navedli, da je bila vrednost uvoza 6,8-krat večja od vrednosti izvoza. Finska je leta 2009 uvozila 95 046 ton rib v vrednosti 244,5 milijona EUR, izvozila pa je 59 905 ton rib v vrednosti 36 milijonov EUR. Le 30 % porabljenih rib izvira s Finske. Letna poraba finskih rib se je med letoma 2000 in 2009 s zmanjšala 6,1 kg na 4,5 kg, medtem ko se je poraba uvoženih rib povečala s 6,6 kg na 11,2 kg. Po mnenju finskih organov to kaže, da zadevna shema državne pomoči ne more negativno vplivati na konkurenco.
(27)
Finski organi opozarjajo, da je Komisija v odločitvi o začetku postopka ugotovila, da črtanje določbe o pomoči za zavarovalne premije v Smernicah iz leta 2004 pomeni, da takšna državna pomoč ni več dovoljena. Finski organi se s tem stališčem ne strinjajo. Ta zavarovalna shema je še vedno v celoti upravičena zaradi posebnih podnebnih in geografskih pogojev, ki so značilni za finske vode. Poleg tega je shema veljala za združljivo leta 2000, čeprav takšna pomoč ni bila navedena med vrstami pomoči, ki so veljale za združljive s Smernicami iz leta 1997 (11), ki so se takrat uporabljale, in sicer v podobnem okviru, kot je okvir od leta 2004 s Smernicami iz let 2004 in 2008.
(28)
Finska v pripombah vseeno navaja, da je pripravljena svojo shemo spremeniti v skladu z naslednjimi točkami:
-
izključitev plovil, ki izvajajo ribolov na odprtem morju, kar v praksi pomeni izključitev plovil, daljših od 12 m,
-
upravičenost le za škodo, nastalo v teritorialnih vodah Finske ali njeni izključni ekonomski coni,
-
kritje le za škode, ki nastanejo zaradi posebnih pogojev na Finskem in so torej posledica slabih podnebnih ali geografskih pogojev (led, sneg, hude nevihte, grebeni v plitvih vodah) ali jih povzročijo tjulnji in kormorani, na plovilih ali ribiški opremi, transportnih in tovornih vozilih ter drugi posebni opremi, ki se uporablja za zimski ribolov.
(29)
Po mnenju Finske je to spremembo mogoče izvesti do 31. decembra 2012. Zamuda je potrebna zaradi dveh razlogov: prvič, spremeniti je treba veljavno zakonodajo, ki je pravna podlaga za zadevno shemo (zakon št. 331 z dne 23. julija 1958), in drugič, prekiniti je treba veljavne pogodbe v okviru obstoječe sheme. Nova ribiška zavarovalna shema bi potem začela veljati 1. januarja 2013.
(30)
Kot je navedeno zgoraj (12), so finski organi v dopisu z dne 19. septembra 2011 potrdili svojo zavezo za spremembo zakonodaje, ki je pravna podlaga za zadevno shemo. Finski organi so navedli, da bodo lahko predlog predložili svojemu parlamentu dovolj zgodaj v letu 2012, da bo lahko zakon začel veljati 1. januarja 2013, če bo Komisija svojo končno odločitev sprejela v razumnem roku. Vendar so poudarili, da je potrebno prehodno obdobje za uvedbo novih pravil, ker bo treba izvesti spremembe veljavnih zavarovalnih pogodb. Zato menijo, da bodo spremembe teh pogodb lahko izvedene do 1. januarja 2014, spremenjeni pogoji pa se bodo za pomoč, odobreno zavarovateljem, uporabljali od tega datuma naprej.
4.2 Pripombe tretjih strank
(31)
Komisiji sta pripombe predložili dve združenji ribičev: Suoman Ammattikalastajaliitto in Katatalouden Keskuliitto. Enako kot finski organi obe združenji poudarjata posebne pogoje za ribolov na Finskem in nerazpoložljivost ponudb zavarovanja za zajeto škodo. Eno od združenj (Suoman Ammattikalastajaliitto) je ugotovilo, da Komisija ni predložila dokazov, da bo ta shema pomoči verjetno vplivala na konkurenco med državami članicami, pri čemer je zlasti navedlo, da je poklicno ribištvo trenutno vir le za 7 % porabljenih rib v državi, zato sta ribiška industrija in trg za ribiške proizvode na Finskem odvisna od uvoženih rib. Zato to združenje meni, da je predhodna ugotovitev, izražena ob začetku postopka, neutemeljena.
(32)
Ribiške zavarovalne družbe podpirajo tudi stališče finskih organov. Poudarjajo, da se ribiška industrija v finskih vodah srečuje z zelo posebnimi podnebnimi in geografskimi pogoji. Navajajo, da je bil zadevni zavarovalni sistem vzpostavljen zaradi pomanjkanja ponudbe zasebnega zavarovalniškega sektorja, ki ni bil pripravljen kriti takšnih tveganj za ribolovno dejavnost, ki spada med manj pomembne dejavnosti. Poleg tega so ribiške zavarovalne družbe obvezane, da zavarujejo vse ribiče iz regije svoje pristojnosti.
5. OCENA POMOČI
5.1 Obstoj državne pomoči
(33)
Člen 107(1) PDEU določa, da „...razen če Pogodbi ne določata drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.
(34)
Nadomestilo, ki ga ribiške zavarovalne družbe plačajo ribiškim podjetjem, delno izhaja iz sredstev, ki jih tem družbam odobri država. Ta sredstva se črpajo iz državnega proračuna. Ker to nadomestilo za podjetja v ribiškem sektorju pomeni finančno prednost, je to sektorska prednost, zagotovljena z državnimi viri.
(35)
V skladu s sodno prakso Sodišča že samo dejstvo, da se konkurenčni položaj podjetja v primerjavi z drugimi konkurenčnimi podjetji okrepi z dodelitvijo gospodarske koristi, ki je podjetje sicer v okviru svojega običajnega poslovanja ne bi imelo, pomeni nevarnost izkrivljanja konkurence (13). Poleg tega bi lahko pomoč podjetju, ki posluje na trgu, odprtem za trgovanje v Uniji, škodila trgovini med državami članicami (14).
(36)
Glede na obsežno trgovino z ribiškimi proizvodi v Evropski uniji ta ukrep krepi položaj takšnih podjetij na trgu Unije ter torej lahko izkrivlja ali bi lahko izkrivljal konkurenco in škodil trgovini med državami članicami (15). Dejstvo, da je uvoz večji od izvoza ali da večina porabljenih rib prihaja iz drugih držav, ni pomembno. To ravno nasprotno kaže, da je trg za ribiške proizvode na Finskem dejansko zelo odprt ter da pomoč podpira položaj finskih podjetij v primerjavi s podjetji, ustanovljenimi v drugih državah članicah, in izkrivlja ali bi lahko izkrivljal konkurenco. Tudi dejstvo, da se je količina porabljenih uvoženih rib morda povečala v primerjavi s porabo neuvoženih rib, s tega stališča ničesar ne spremeni; to lahko le pomeni, da se finska podjetja niso prilagodila, kot bi bilo potrebno glede na razvoj gospodarskih razmer na trgu z ribiškimi proizvodi na Finskem. V vsakem primeru so ta podjetja upravičena do pomoči, s katero se krepi njihov položaj na notranjem trgu v primerjavi s tujimi podjetji.
(37)
Glede na navedeno je mogoče sklepati, da so pogoji iz člena 107(1) izpolnjeni ter da nadomestilo, ki je plačano ribiškim podjetjem in izvira iz državnega proračuna, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) PDEU.
5.2 Združljivost z notranjim trgom
5.2.1 Značilnosti zadevne sheme pomoči
(38)
Namen ribiške zavarovalne sheme je kritje stroškov, ki so delno kriti z zavarovalnimi premijami. Pomoč sama po sebi ni pomoč za zavarovalne premije; njen namen ni kritje dela zavarovalnih premij, ampak kritje dela zahtevkov za nadomestilo, ki jih podjetja predložijo ribiškim zavarovalnim družbam.
(39)
Ker pa so ti zahtevki predloženi tem družbam, ki morajo izplačati upravičen znesek za nastalo škodo, Komisija meni, da je učinek navedene pomoči znižanje premij, ki bi jih ribiška podjetja morala plačati, če zadevne ribiške zavarovalne družbe ne bi pričakovale sredstev od države. Zato ima enak učinek kot shema pomoči za zavarovalne premije. Ta shema se tako lahko šteje kot shema pomoči za zavarovalne premije.
5.2.2 Združljivost z notranjim trgom
(40)
Komisija se ne more strinjati s stališčem finskih organov, da je položaj v okviru Smernic iz let 2004 in 2008 primerljiv s položajem v okviru Smernic iz leta 1997, ker v nobeni od teh smernic ni bilo določeno zagotavljanje pomoči za zavarovalne premije. Črtanje posebne določbe o takšni pomoči, ki je bila pred tem vključena v Smernice iz leta 2001 (16), iz Smernic iz leta 2004 kaže, da je Komisija s spremembami iz leta 2004 jasno menila, da od datuma začetka veljavnosti Smernic iz leta 2004 za takšno pomoč ne more več veljati odstopanje od načela nezdružljivosti državne pomoči z notranjim trgom in je ni mogoče šteti za združljivo z njim. Ta odločitev politike je ostala nespremenjena v naslednjih spremembah, tj. Smernicah iz leta 2008.
(41)
Poleg tega se je spremenil splošni okvir, v katerem Komisija ocenjuje državno pomoč za zavarovalne premije. Po mnenju Komisije je bila shema državne pomoči združljiva leta 2000 (17) za nadomestilo na podlagi „izrednih pogojev, značilnih za finske vremenske razmere in obalna območja“. Pri tej odločitvi se je Komisija v obrazložitvi sklicevala na položaj v kmetijskem sektorju, v zvezi s katerim v smernicah ni nobene določbe, ki bi veljala zanj, vendar se Komisija običajno za vsak primer posebej pozitivno odloči za ukrep pomoči v povezavi z zavarovanjem za naravne nesreče in izrednimi zavarovanji. Komisija je leta 2000 za kmetijski in ribiški sektor pojasnila svojo politiko z določitvijo meril, ki jih je treba upoštevati pri oceni (18) takšne pomoči v zadevnih smernicah. Od takrat so ta merila še vedno vključena v smernice za kmetijstvo (19), medtem ko jih v smernicah za ribištvo ni več. Komisija je torej za kmetijski sektor določila natančna merila za obravnavanje pomoči za zavarovalne premije kot združljive z notranjim trgom, medtem ko so bila ta merila v smernicah za ribištvo črtana. Za ribiški sektor mora zdaj Komisija uporabljati splošno načelo nezdružljivosti državne pomoči in združljivost ali nezdružljivost takšne sheme oceniti na podlagi določb, ki se lahko uporabljajo.
(42)
Določba veljavnih Smernic, ki se lahko uporablja, je odstavek 4.9, ki določa, da se ukrepi pomoči, za katere ni veljavne določbe v drugih odstavkih, v katerih so naštete različne kategorije pomoči, ki se lahko štejejo za združljive z notranjim trgom, načeloma ne morejo šteti za združljive.
(43)
Izjemoma se lahko shema pomoči vseeno šteje za združljivo, če država članica dokaže, da je shema skladna z različnimi načeli iz navedenih Smernic in uresničuje cilje skupne ribiške politike.
(44)
Finska je v odgovoru na začetek postopka navedla konkretne predloge za omejeno spremembo sheme (20). Poleg tega je njeno nadaljevanje upravičila z nedelovanjem zavarovalniškega trga za kritje velikega dela navedene škode.
(45)
Finska konfederacija finančnega sektorja Finanssialan Keskusliitto v dopisu, priloženem zadevnemu odgovoru priznava, da glede na sedanji položaj ribiške zavarovalne družbe ne bodo mogle kriti vseh škod. Kritje bi bilo le zelo omejeno delno kritje, v nekaterih primerih, na primer za škodo na orodju, pa kritje sploh ne bi bilo mogoče. Zavarovalne družbe takšnih vrst škode ne morejo šteti za škode, ki jih je mogoče zavarovati, sicer bi zavarovalne premije presegle razumno stopnjo.
(46)
To kaže, da ribiške zavarovalne družbe ne morejo izkrivljati konkurence glede na zasebne zavarovalnice. To kaže na nedelovanje trga za kritje takšnih vrst škode s strani zasebnih družb na Finskem.
(47)
Komisija meni, da se ukrep državne pomoči, ki obravnava nedelovanje trga, lahko šteje za združljivega z notranjim trgom, če izpolnjuje cilje skupnega interesa. Tako so izpolnjene zahteve iz točke 4.9 Smernic v zvezi s skladnostjo z načeli iz Smernic in cilji skupne ribiške politike.
(48)
Cilj skupne ribiške politike je zagotoviti izkoriščanje živih vodnih virov, s čimer se ustvarjajo trajnostni gospodarski, okoljski in socialni pogoji (21). Komisija meni, da bi zadevna shema, spremenjena v skladu s spremembami, ki jih je navedla Finska, prispevala k zagotovitvi takšnih pogojev. Z uporabo pravil ohranjanja in upravljanja pri izkoriščanju teh virov bi omogočila nadaljevanje ribolova v pogojih, ki so značilni za obalne vode Finske, vključno s škodo, ki jo na opremi (ribiških mrežah) povzročijo tjulnji in včasih kormorani. Tako bi bilo lažje zagotoviti dobre gospodarske, okoljske in socialne pogoje za ribiška podjetja, ki se srečujejo s posebnimi omejitvami pri izvajanju ribolova v teh vodah. Prav tako bi se lažje ohranjala socialno-gospodarska struktura zadevnih obalnih skupnosti.
(49)
Poleg tega Komisija ugotavlja, da se z zadevno shemo pomoči, če bo spremenjena, v nobenem primeru ne bo zagotovilo polno nadomestilo za nastalo škodo. Ohranil se bo sedanji sistem s franšizo in le delnim povračilom plačanega nadomestila (22). Tako se bo ohranila potrebna zahteva za upravičence te sheme pomoči, kot je zahtevana v točki 3.3 Smernic.
(50)
Nazadnje Komisija meni, da je obdobje, ki ga Finska potrebuje za spremembo sheme (23), sprejemljivo. Ob upoštevanju potrebnega zakonodajnega postopka je rok 1. januar 2013 za začetek veljavnosti zakona, ki spreminja veljavno pravno podlago zadevne sheme, razumen. Poleg tega bodo veljavne zavarovalne pogodbe med ribiškimi podjetji in ribiškimi zavarovalnimi družbami obnovljene v letu 2012 pod takrat veljavnimi pogoji z iztekom veljavnosti leta 2013. Smiselno je omogočiti, da se te pogodbe izvajajo do njihovega izteka v skladu z dogovorjenimi pogoji. Znova bodo obnovljene leta 2013 v skladu s takrat veljavnimi novimi pogoji. Zato je skrajni rok 31. december 2013, pri čemer takšne prilagojene pogodbe začnejo veljati dan pozneje, tj. 1. januarja 2014, upravičen.
6. SKLEPNA UGOTOVITEV
(51)
Na podlagi navedene analize Komisija ugotavlja, da se ribiška zavarovalna shema lahko šteje za združljivo z notranjim trgom, če se spremeni v skladu z naslednjimi načeli:
-
izključitev plovil, ki izvajajo ribolov na odprtem morju, kar v praksi pomeni izključitev plovil, daljših od 12 m,
-
upravičenost le za škodo, nastalo v teritorialnih vodah Finske ali njeni izključni ekonomski coni,
-
kritje le za škode, ki nastanejo zaradi posebnih pogojev na Finskem in so torej posledica slabih podnebnih ali geografskih pogojev (led, sneg, hude nevihte, grebeni v plitvih vodah) ali jih povzročijo tjulnji in kormorani, na plovilih ali ribiški opremi, transportnih in tovornih vozilih ter drugi posebni opremi, ki se uporablja za zimski ribolov.
(52)
Komisija je seznanjena z zavezo finskih organov, da bodo pravno podlago zadevne sheme spremenili najpozneje do 1. januarja 2013, da se pogoji zavarovalnih pogodb spremenijo najpozneje do 1. januarja 2014 -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Veljavna shema pomoči, tj. „ribiška zavarovalna shema“, na katero se je nanašal predlog za ustrezne ukrepe po spremembi Smernic za pregled državnih pomoči za ribištvo in ribogojstvo, je združljiva z notranjim trgom, če se spremeni v skladu z naslednjimi zavezami Finske:
-
izključitev plovil, ki izvajajo ribolov na odprtem morju, kar v praksi pomeni izključitev plovil, daljših od 12 m,
-
upravičenost le za škodo, nastalo v teritorialnih vodah Finske ali njeni izključni ekonomski coni,
-
kritje le za škode, ki nastanejo zaradi posebnih pogojev na Finskem in so torej posledica slabih podnebnih ali geografskih pogojev (led, sneg, hude nevihte, grebeni v plitvih vodah) ali jih povzročijo tjulnji in kormorani, na plovilih ali ribiški opremi, transportnih in tovornih vozilih ter drugi posebni opremi, ki se uporablja za zimski ribolov.
2. Pravne določbe, ki spreminjajo zadevno shemo, začnejo veljati najpozneje 1. januarja 2013, ustrezne zavarovalne pogodbe, sklenjene na podlagi teh določb, pa začnejo veljati najpozneje 1. januarja 2014.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na Republiko Finsko.
V Bruslju, 11. januarja 2012