РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1218/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2821/71 на Съвета от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (1),
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (*1) към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
Регламент (ЕО) № 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид допълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законодателната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е необходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар.
(5)
Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може да се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора.
(6)
Споразуменията за производствена специализация най-вероятно ще допринесат за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или дейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини продукти. По принцип същото важи и за споразуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите да получат справедлив дял от полученото предимство.
(7)
Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едностранна и реципрочна специализация не изискват от дадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното производство обаче не изисква страните да намалят своите индивидуални производствени дейности извън обхвата на тяхното планирано споразумение за съвместно производство.
(8)
Същността на споразуменията за едностранна и реципрочна специализация предполага страните да са активни на един и същ продуктов пазар. Не е необходимо страните да са активни на един и същ географски пазар. Вследствие на това прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да се ограничи до сценарии, при които страните извършват дейност на един и същ продуктов пазар. Споразумения за съвместно производство могат да бъде сключвани от страни, които вече са активни на един и същ продуктов пазар, но също и от страни, които искат да навлязат на даден продуктов пазар чрез споразумението. Следователно споразуменията за съвместно производство следва да попаднат в приложното поле на настоящия регламент, независимо от това дали страните вече извършват дейност на един и същ продуктов пазар.
(9)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне изцяло пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент само когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка или съвместна дистрибуция. Задълженията за доставка и покупка могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(10)
Може да се приеме, че когато делът на страните на съответния пазар за продуктите, предмет на споразумение за специализация, не надвишава определено равнище, споразуменията по принцип ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно потребителите ще получат справедлив дял от произтичащите от тях предимства. При все това, когато продуктите, произведени съгласно споразумение за специализация, са междинни продукти, които една или повече от страните напълно или частично използват като вложен материал за собственото си производство на определени продукти надолу по веригата, които те впоследствие продават на пазара, освобождаването, предоставено от настоящия регламент, следва също да зависи от дела на страните на съответния пазар за тези продукти надолу по веригата, който да не надвишава определено равнище. В такъв случай само наблюдаването на пазарния дял на страните на ниво междинен продукт не би отчел потенциалния риск от изключване от пазара или увеличаване на цената на вложения материал за конкурентите на ниво продукти надолу по веригата. Не се предполага обаче, че споразуменията за специализация влизат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора или че не отговарят на условията на член 101, параграф 3 от Договора, след като е надхвърлен прагът на пазарния дял, определен в настоящия регламент, или не са удовлетворени други условия на настоящия регламент. В такъв случай трябва да се проведе индивидуална оценка на споразумението за специализация съгласно член 101 от Договора.
(11)
Настоящият регламент не следва да освобождава споразумения, съдържащи ограничения, които не са необходими за постигането на положително въздействие, получено чрез споразумение за специализация. По принцип споразуменията, съдържащи определени видове строги ограничения на конкуренцията, свързани с фиксиране на цени, начислени на трети страни, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата на освобождаването, установено в настоящия регламент, независимо от пазарния дял на страните.
(12)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, по отношение на които се прилага груповото освобождаване, не се дава възможност на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(13)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (3), Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато констатира в конкретен случай, че споразумение, за което се прилага освобождаването, предвидено в настоящия регламент, има въпреки това въздействие, несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора.
(14)
По силата на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 органите по конкуренция на държава-членка могат да оттеглят възможността настоящият регламент да се прилага по отношение на територията на тази държава-членка или на част от нея, когато, в определен случай, споразумение, към което се прилага установеното в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има въздействие, което е несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава-членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(15)
Възможността да се прилага настоящият регламент може да бъде оттеглена съгласно член 29 от Регламент (ЕО) № 1/2003, когато например съответният пазар е много концентриран и конкуренцията е вече слаба, по-специално поради индивидуалните пазарни позиции на други участници на пазара или поради връзки между други участници на пазара, създадени от паралелни споразумения за специализация.
(16)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на страните, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 12 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение за специализация“ означава споразумение за едностранна специализация, споразумение за реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство;
б)
„споразумение за едностранна специализация“ означава споразумение между две страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което едната от страните се съгласява да спре изцяло или частично производството на определени продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от другата страна, която се съгласява да произвежда и доставя тези продукти;
в)
„споразумение за реципрочна специализация“ означава споразумение между две или повече страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което две или повече страни се съгласяват на реципрочна основа изцяло или частично да спрат или да се въздържат от производството на определени, но различни продукти, и да купуват тези продукти от другите страни, които се съгласяват да ги произвеждат и доставят;
г)
„споразумение за съвместно производство“ означава споразумение, по силата на което две или повече страни се съгласяват да произвеждат определени продукти съвместно;
д)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
е)
„продукт“ означава стока или услуга, включително както междинните стоки или услуги, така и крайните стоки или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
ж)
„производство“ означава произвеждането на стоки или подготовката на услуги и включва и производството чрез подизпълнение;
з)
„подготовка на услуги“ означава дейностите нагоре по веригата по предоставянето на услуги на клиентите;
и)
„съответен пазар“ означава съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите на специализацията, и освен това, когато продуктите на специализацията са междинни продукти, използвани за вътрешни нужди изцяло или частично от една или повече от страните за производството на продукти надолу по веригата, съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите надолу по веригата;
й)
„продукт на специализацията“ означава продукт, който е произведен съгласно споразумение за специализация;
к)
„продукт надолу по веригата“ означава продукт, за чието производство се използва продукт на специализацията от една или повече страни, като тези страни продават този продукт на пазара;
л)
„конкурентно предприятие“ означава действителен или потенциален конкурент;
м)
„действителен конкурент“ означава предприятие, което извършва дейност на същия съответен пазар;
н)
„потенциален конкурент“ означава предприятие, което при отсъствие на споразумение за специализация, в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, е вероятно да предприеме в рамките на не повече от три години необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи, за да навлезе на съответния пазар, като това е реална, а не само теоретична възможност;
о)
„задължение за изключителна доставка“ означава задължение да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът на специализацията;
п)
„задължение за изключителна покупка“ означава задължение за закупуване на продукта на специализацията само от страна по споразумението;
р)
„съвместно“ в контекста на дистрибуцията означава, че страните:
i)
извършват дистрибуцията на продуктите чрез съвместен екип, съвместна организация или съвместно предприятие, или
ii)
назначават трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие;
с)
„дистрибуция“ означава дистрибуция, включително продажбата на стоки и предоставянето на услуги.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“ и „страна“ включват техните съответни свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ означава:
а)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас,
ii)
притежава правомощието да назначи повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или другите органи, които законно представляват предприятието, или
iii)
притежава правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко притежават изброените в буква а) права или правомощия по отношение на страна по споразумението;
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), пряко или непряко притежава посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация заедно с едно или повече от предприятията, посочени в буква а), б) или в), или в които две или повече от последно посочените предприятия съвместно притежават изброените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението за специализация или техните съответни свързани предприятия, посочени в букви а)-г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението за специализация, или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. Съгласно член 101, параграф 3 от Договора и при спазване на разпоредбите на настоящия регламент се постановява, че член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията за специализация.
Това освобождаване се прилага дотолкова, доколкото тези споразумения съдържат ограничения на конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага за споразумения за специализация, съдържащи разпоредби, които се отнасят до прехвърлянето или лицензирането на правата на интелектуална собственост на една или повече страни, при условие че тези разпоредби не съставляват основният предмет на такива споразумения, а са пряко свързани с осъществяването им и са необходими за него.
3. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага към споразуменията за специализация, когато:
а)
страните приемат задължение за изключителна покупка или задължение за изключителна доставка; или
б)
страните не продават самостоятелно продуктите на специализацията, а осигуряват съвместна дистрибуция на тези продукти.
Член 3
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в член 2, се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от който и да е съответен пазар.
Член 4
Твърди ограничения
Освобождаването, предвидено в член 2, не се прилага за споразумения за специализация, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет едно от следните неща:
а)
фиксиране на цени при продажба на продуктите на трети страни с изключение на фиксирането на цените, начислени на преките клиенти в рамките на съвместната дистрибуция;
б)
ограничаването на продукцията или продажбите с изключение на:
i)
разпоредбите за договореното количество продукти в рамките на споразуменията за едностранна или реципрочна специализация или разпоредбите за определяне на производствените мощности и обема на производството в рамките на споразумение за съвместно производство, и
ii)
определянето на цели на продажби в рамките на съвместната дистрибуция;
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
Член 5
Определяне на праг на пазарния дял
За целите на прилагането на прага на пазарния дял, предвиден в член 3, се прилагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на стойността на реализираните продажби; ако няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на страните, могат да се използват разчети, основани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разпределя поравно между всички предприятия, които притежават правата или правомощията, изброени в буква а) от същата алинея;
г)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от една календарна година след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %;
е)
ползите от букви г) и д) не могат да се съчетават, така че да се надхвърли периодът от две календарни години.
Член 6
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. по отношение на споразумения, които вече са в сила на 31 декември 2010 г., които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени в настоящия регламент, но отговарят на условията за освобождаване, предвидени в Регламент (ЕО) № 2658/2000.
Член 7
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2022 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1218/2010
z dne 14. decembra 2010
o uporabi člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije za nekatere skupine sporazumov o specializaciji in usklajena ravnanja
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2821/71 z dne 20. decembra 1971 o uporabi člena 85(3) Pogodbe za skupine sporazumov, sklepov in usklajenih ravnanj (1),
po objavi osnutka te uredbe,
po posvetovanju s Svetovalnim odborom za omejevalna ravnanja in prevladujoče položaje,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (EGS) št. 2821/71 pooblašča Komisijo, da z uredbo določi uporabo člena 101(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (*1) za nekatere skupine sporazumov, sklepov in usklajenih ravnanj, ki spadajo v področje uporabe člena 101(1) Pogodbe, katerih predmet je specializacija, vključno s sporazumi, potrebnimi za dosego specializacije.
(2)
Uredba Komisije (ES) št. 2658/2000 z dne 29. novembra 2000 o uporabi člena 81(3) Pogodbe pri skupinah sporazumov o specializaciji (2) opredeljuje skupine sporazumov o specializaciji, za katere je Komisija menila, da običajno izpolnjujejo pogoje iz člena 101(3) Pogodbe. Zaradi splošnih pozitivnih izkušenj z uporabo navedene uredbe, ki preneha veljati 31. decembra 2010, in ob upoštevanju dodatnih izkušenj, pridobljenih od sprejetja navedene uredbe, je smiselno sprejeti novo uredbo o skupinskih izjemah.
(3)
Ta uredba mora izpolnjevati dve zahtevi glede zagotavljanja učinkovitega varstva konkurence in ustrezne pravne varnosti za podjetja. Pri uresničevanju teh ciljev je treba upoštevati potrebo po čim večji poenostavitvi upravnega nadzora in pravnih okvirov. Pod določeno stopnjo tržne moči je za uporabo člena 101(3) Pogodbe na splošno mogoče domnevati, da bodo pozitivni učinki sporazumov o specializaciji prevladali nad negativnimi učinki na konkurenco.
(4)
Za določitev uporabe člena 101(3) Pogodbe z uredbo ni treba opredeliti tistih sporazumov, ki lahko spadajo v področje uporabe člena 101(1) Pogodbe. Pri posamičnem ocenjevanju sporazumov iz člena 101(1) Pogodbe je treba upoštevati več dejavnikov, predvsem strukturo upoštevnega trga.
(5)
Ugodnost izjeme, ki jo določa ta uredba, bi morala biti omejena na tiste sporazume, za katere se lahko z dovolj gotovosti domneva, da izpolnjujejo pogoje iz člena 101(3) Pogodbe.
(6)
Za sporazume o specializaciji v proizvodnji je najbolj verjetno, da bodo prispevali k izboljšanju proizvodnje ali distribucije blaga, če imajo pogodbene stranke dodatna znanja, sredstva ali dejavnosti, saj se lahko osredotočijo na proizvodnjo nekaterih proizvodov ter zato poslujejo učinkoviteje in dobavljajo proizvode po nižjih cenah. Isto na splošno velja tudi za sporazume o specializaciji pri pripravi storitev. Glede na učinkovito konkurenco je verjetno, da bodo imeli potrošniki od tega precejšnje koristi.
(7)
Tovrstne prednosti lahko izhajajo iz sporazumov, na podlagi katerih ena pogodbena stranka v celoti ali delno preneha proizvajati nekatere proizvode ali pripravljati nekatere storitve v korist druge pogodbene stranke (enostranska specializacija), sporazumov, na podlagi katerih se vsaka pogodbena stranka v celoti ali delno odpove proizvodnji nekaterih proizvodov ali pripravi nekaterih storitev v korist druge pogodbene stranke (vzajemna specializacija), in sporazumov, s katerimi se pogodbene stranke dogovorijo o skupni proizvodnji nekaterih proizvodov ali pripravi nekaterih storitev (skupna proizvodnja). V okviru te uredbe koncepta enostranske in vzajemne specializacije ne pomenita, da mora pogodbena stranka zmanjšati zmogljivost, ampak je dovolj, če zmanjšajo obseg svoje proizvodnje. Koncept skupne proizvodnje pa ne pomeni, da morata pogodbeni stranki zmanjšati svoje proizvodne dejavnosti izven področja svojega dogovora o predvideni skupni proizvodnji.
(8)
Enostranski in vzajemni sporazumi glede na svojo naravo o specializaciji predvidevajo, da so pogodbene stranke dejavne na istem proizvodnem trgu. Ni treba, da so pogodbene stranke dejavne na istem geografskem trgu. Zato bi morala biti uporaba te uredbe za enostranske in vzajemne sporazume o specializaciji omejena na razmere, ko so pogodbene stranke dejavne na istem proizvodnem trgu. Sporazume o skupni proizvodnji lahko sklenejo pogodbene stranke, ki so že dejavne na istem proizvodnem trgu, pa tudi pogodbene stranke, ki želijo vstopiti na proizvodni trg s sporazumom. Zato bi morali sporazumi o skupni proizvodnji spadati na področje uporabe te uredbe ne glede na to, ali so pogodbene stranke že dejavne na istih proizvodnih trgih.
(9)
Da bi zagotovili uresničitev prednosti specializacije, ne da bi pri tem ena od pogodbenih strank popolnoma zapustila trg, ki je v proizvodni verigi za proizvodnim, velja ta uredba za enostranske in vzajemne sporazume o specializaciji le, če določajo obveznosti dobave in nabave ali skupno distribucijo. Obveznosti dobave in nabave so lahko izključne narave, vendar to ni nujno.
(10)
Domneva se lahko, da bodo v primeru, ko delež pogodbenih strank na upoštevnem trgu za proizvode, ki so predmet sporazuma o specializaciji, ne presega določene ravni, taki sporazumi praviloma privedli do gospodarskih prednosti v obliki ekonomije obsega, ekonomije povezanih proizvodov ali boljših proizvodnih tehnologij, pri tem pa potrošnikom zagotavljali pravičen delež doseženih koristi. Vendar v primeru, da so proizvodi, ki so izdelani na podlagi sporazuma o specializaciji, vmesni proizvodi, ki jih ena ali več pogodbenih strank v celoti ali delno sama uporablja za proizvodnjo nekaterih proizvodov v nadaljnjem proizvodnem procesu, ki jih te pogodbene stranke prodajajo na trgu, mora biti poleg tega tudi izjema, ki jo določa ta uredba, pogojena s tem, da delež pogodbenih strank na upoštevnem trgu za te proizvode za nadaljnji trg, ne presega določene ravni. V takem primeru bi z osredotočanjem na tržni delež pogodbenih strank na ravni vmesnih proizvodov prezrli potencialno tveganje zapiranja trga ali povečevanje cen proizvodnih sredstev za konkurente na ravni proizvodov v nadaljnjem proizvodnem procesu. Vendar ni mogoče domnevati, da so sporazumi o specializaciji bodisi zajeti v področje uporabe člena 101(1) Pogodbe bodisi da ne izpolnjujejo pogojev člena 101(3) Pogodbe, če je presežen mejni tržni delež, določen s to uredbo ali niso izpolnjeni drugi pogoji iz te uredbe. V takšnih primerih je treba opraviti posamično ocenjevanje sporazuma o specializaciji v skladu s členom 101 Pogodbe.
(11)
Ta uredba ne bi smela izvzeti sporazumov z omejitvami, ki niso nujne za doseganje pozitivnih učinkov, ki jih povzročajo sporazumi o specializaciji. Načeloma je treba sporazume, ki vsebujejo nekatere vrste hudih omejitev konkurence, ki zadevajo določanje cen, zaračunanih tretjim osebam, omejevanje obsega proizvodnje ali prodaje in delitev trgov ali strank, izvzeti iz ugodnosti skupinske izjeme iz te uredbe ne glede na tržni delež pogodbenih strank.
(12)
Omejitev tržnega deleža, neizvzetje nekaterih sporazumov in pogoji iz te uredbe običajno zagotavljajo, da sporazumi, za katere velja skupinska izjema, pogodbenim strankam ne omogočajo izključitve konkurence glede znatnega dela zadevnih proizvodov in storitev.
(13)
Komisija lahko na podlagi člena 29(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (3) odvzame ugodnost iz te uredbe, če v določenem primeru ugotovi, da ima sporazum, za katerega velja izjema po tej uredbi, kljub temu učinke, ki so nezdružljivi s členom 101(3) Pogodbe.
(14)
Organ zadevne države članice, pristojen za konkurenco, lahko umakne ugodnosti zadevne uredbe v skladu s členom 29(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2003 v zvezi z ozemljem te države članice ali delom njenega ozemlja, kadar ima v posameznem primeru sporazum, za katerega se uporablja izjema določena v tej uredbi, učinke, ki niso združljivi s členom 101(3) Pogodbe, na ozemlju države članice ali delu tega ozemlja, ki ima vse lastnosti samostojnega geografskega trga.
(15)
V skladu s členom 29 Uredbe (ES) št. 1/2003 se ugodnosti te uredbe lahko umaknejo, če je na primer upoštevni trg zelo koncentriran in je konkurenca že sicer šibka, zlasti zaradi tržnega položaja drugih udeležencev na trgu ali povezav med drugimi udeleženci na trgu, ki nastanejo zaradi vzporednih sporazumov o specializaciji.
(16)
Zaradi poenostavitve sklepanja sporazumov o specializaciji, ki lahko vplivajo na strukturo pogodbenih strank, se veljavnost te uredbe določi na 12 let -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Opredelitev pojmov
1. Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„sporazum o specializaciji“ pomeni enostranski sporazum o specializaciji, vzajemen sporazum o specializaciji ali sporazum o skupni proizvodnji;
(b)
„enostranski sporazum o specializaciji“ pomeni sporazum med dvema pogodbenima strankama, ki sta dejavni na istem proizvodnem trgu, na podlagi katerega ena pogodbena stranka soglaša, da bo v celoti ali delno opustila proizvodnjo nekaterih proizvodov ali da se bo vzdržala proizvodnje teh proizvodov in da jih bo nabavljala pri drugi pogodbeni stranki, ki se strinja, da bo proizvajala in dobavljala te proizvode,
(c)
„vzajemen sporazum o specializaciji“ pomeni sporazum med dvema ali več pogodbenimi strankami, ki so dejavne na istem proizvodnem trguh, na podlagi katerega dve ali več pogodbenih strank vzajemno soglaša, da bodo v celoti ali delno opustile proizvodnjo ali se vzdržale proizvodnjenekaterih, vendar različnih proizvodov, in da jih bodo nabavljale pri drugih pogodbenih strankah, ki soglašajo s tem, da jih bodo dobavljale;
(d)
„sporazum o skupni proizvodnji“ pomeni sporazum na podlagi katerega dve ali več pogodbenih strank soglaša, da bodo skupno proizvajale nekatere proizvode;
(e)
„sporazum“ pomeni sporazum, sklep podjetniškega združenja ali usklajeno ravnanje;
(f)
„proizvod“ pomeni blago in/ali storitev, vključno z vmesnimi proizvodi in/ali storitvami ter končnimi proizvodi in/ali storitvami, razen storitev distribucije in najema;
(g)
„proizvodnja“ pomeni proizvodnjo blaga ali pripravo storitev in vključuje proizvodnjo prek podizvajalcev;
(h)
„priprava storitev“ pomeni dejavnosti na trgih, ki so v proizvodni verigi pred zagotavljanjem storitev strankam;
(i)
„upoštevni trg“ pomeni upoštevne proizvodne in geografske trge, na katere spadajo proizvodi, ki so predmet sporazuma o specializaciji, v primeru, da so proizvodi, ki so predmet sporazuma o specializaciji, vmesni proizvodi, ki jih ena ali več pogodbenih strank v celoti ali delno sama uporablja za proizvodnjo proizvodov v nadaljnjem proizvodnem procesu, pa pomeni tudi upoštevne proizvodne in geografske trge, na katere sodijo proizvodi v nadaljnjem proizvodnem procesu;
(j)
„proizvod, ki je predmet sporazuma o specializaciji“ pomeni proizvod, ki je proizveden na podlagi sporazuma o specializaciji;
(k)
„proizvod v nadaljnjem proizvodnem procesu“ pomeni proizvod, za proizvodnjo katerega ena ali več pogodbenih strank uporablja proizvode, ki so predmet sporazuma o specializaciji, in ki jih te pogodbene stranke prodajajo na prodajnem trgu;
(l)
„konkurenčno podjetje“ pomeni dejanskega ali potencialnega konkurenta;
(m)
„dejanski konkurent“ pomeni podjetje, dejavno na istem upoštevnem trgu;
(n)
„potencialni konkurent“ pomeni podjetje, za katero je mogoče ob odsotnosti sporazuma o specializaciji realno in ne samo na podlagi teoretičnih možnosti domnevati, da bi pri majhnem a stalnem zviševanju relativnih cen najpozneje v treh letih izvedlo potrebne dodatne naložbe ali prevzelo druge potrebne stroške prehoda za vstop na upoštevni trg;
(o)
„obveznost izključne dobave“ pomeni obveznost, v skladu s katero se proizvod, ki je predmet sporazuma o specializaciji, ne dobavlja nobenemu konkurenčnemu podjetju razen pogodbeni stranki sporazuma;
(p)
„obveznost izključne nabave“ pomeni obveznost nabavljanja proizvoda, ki je predmet sporazuma o specializaciji, le pri pogodbeni stranki, ki se je pogodbeno obvezala za dobavo;
(q)
„skupno“, v smislu distribucije pomeni, če pogodbene stranke:
(i)
proizvode distribuirajo skupaj prek skupne ekipe, organizacije ali podjetja ali
(ii)
kot distributerja določijo tretjo osebo na izključni ali neizključni podlagi, če ta tretja oseba ni konkurenčno podjetje;
(r)
„distribucija“ pomeni distribucijo vključno s prodajo blaga in zagotavljanje storitev.
2. V tej uredbi izraza „podjetje“ in „pogodbena stranka“ vključujeta njuna povezana podjetja.
„Povezana podjetja“ pomenijo:
(a)
podjetja, v katerih ima lahko pogodbena stranka sporazuma o specializaciji neposredno ali posredno:
(i)
pooblastilo za uveljavljanje več kakor polovice glasovalnih pravic;
(ii)
pooblastilo za imenovanje več kakor polovice članov nadzornega sveta, uprave ali organov, ki pravno zastopajo podjetje; ali
(iii)
pravico upravljati posle podjetja;
(b)
podjetja, ki imajo nad pogodbeno stranko sporazuma o specializaciji neposredno ali posredno pravice ali pooblastila iz točke (a);
(c)
podjetja, v katerih ima podjetje iz točke (b) neposredno ali posredno pravice ali pooblastila iz točke (a);
(d)
podjetja, v katerih ima pogodbena stranka sporazuma o specializaciji skupaj z enim ali več podjetji iz točke (a), (b) ali (c) ali v katerih imata dve ali več od slednjih podjetij skupaj pravice ali pooblastila iz točke (a);
(e)
podjetja, v katerih imajo pravice ali pooblastila iz (a) skupaj:
(i)
pogodbene stranke sporazuma o specializaciji ali njihova zadevna povezana podjetja iz (a) do (d);
(ii)
ena ali več pogodbenih strank sporazuma o specializaciji ali eno ali več njihovih povezanih podjetij iz točk (a) do (d) in ena ali več tretjih oseb.
Člen 2
Izjema
1. Na podlagi člena 101(3) Pogodbe in na podlagi določb te uredbe se člen 101(1) Pogodbe ne uporablja za sporazume o specializaciji.
Ta izjema velja le kolikor taki sporazumi o specializaciji vsebujejo omejitve konkurence, ki spadajo v področje uporabe člena 101(1) Pogodbe.
2. Izjema, predvidena v odstavku 1, velja za sporazume o specializaciji, ki vsebujejo določbe o prenosu pravic intelektualne lastnine na eno ali več pogodbenih strank ali o izdaji licenc pravic intelektualne lastnine eni ali več pogodbenim strankam, če te določbe niso glavni cilj takih sporazumov, so pa neposredno povezane z njihovo uporabo in so zanjo potrebne.
3. Izjema iz odstavka 1 se uporablja tudi za sporazume o specializaciji, kadar:
(a)
pogodbene stranke sprejmejo obveznost izključne nabave in/ali izključne dobave ali
(b)
pogodbene stranke proizvodov, ki so predmet sporazuma o specializaciji, ne prodajajo neodvisno, ampak jih distribuirajo skupno.
Člen 3
Mejni tržni delež
Izjema iz člena 2 se uporablja pod pogojem, da skupni tržni delež pogodbenih strank ne presega 20 % katerega koli upoštevnega trga.
Člen 4
Nedopustne omejitve
Izjema iz člena 2 se ne uporablja za sporazume o specializaciji, katerih cilj je, posredno ali neposredno, samostojno ali v kombinaciji z drugimi dejavniki pod nadzorom strank, karkoli od naslednjega:
(a)
določanje cen pri prodaji proizvodov tretjih osebam, razen določanja cen, zaračunanih neposrednim strankam v okviru skupne distribucije;
(b)
omejitev obsega proizvodnje ali prodaje, razen:
(i)
določb o dogovorjenih količinah proizvodov na podlagi enostranskih ali vzajemnih sporazumov o specializaciji ali za opredelitev zmogljivosti in obsega proizvodnje na podlagi sporazuma o skupni proizvodnji ter
(ii)
določanja cen v okviru skupne distribucije ali
(c)
dodelitve trgov ali strank.
Člen 5
Uporaba mejnega tržnega deleža
Za uporabo mejnega tržnega deleža iz člena 3 veljajo naslednja pravila:
(a)
tržni delež se izračuna na podlagi vrednosti prodaje na trgu; če podatki o vrednosti prodaje na trgu niso na razpolago, se lahko za določitev tržnega deleža pogodbenih strank uporabijo ocene, ki temeljijo na drugih zanesljivih tržnih informacijah, vključno s fizičnim obsegom prodaje;
(b)
tržni delež se izračuna na podlagi podatkov za prejšnje koledarsko leto.
(c)
tržni delež, ki ga imajo podjetja iz točke (e), drugega pododstavka člena 1(2), se razdeli po enakih delih vsakemu podjetju, ki ima pravice ali pooblastila iz točke (a) omenjenega pododstavka;
(d)
če tržni delež iz člena 3 na začetku ne presega 20 %, pozneje pa se zviša nad to raven, ne da bi presegel 25 %, izjema iz člena 2 velja še za obdobje dveh zaporednih koledarskih let po letu, v katerem je bil prag 20 % prvič presežen;
(e)
če tržni delež iz člena 3 na začetku ne presega 20 %, pozneje pa se zviša nad 25 %, izjema iz člena 2 velja še za obdobje enega koledarskega leta po letu, v katerem je bil prag 25 % prvič presežen;
(f)
ugodnosti iz točk (d) in (e) se ne smejo združiti, tako da bi bilo preseženo obdobje dveh koledarskih let.
Člen 6
Prehodno obdobje
Prepoved iz člena 101(1) Pogodbe ne velja od 1. januarja 2011 do 31. decembra 2012 v zvezi s sporazumi, ki že veljajo 31. decembra 2010 in ne izpolnjujejo pogojev za uporabo izjeme iz te uredbe, izpolnjujejo pa pogoje za uporabo izjeme iz Uredbe (ES) št. 2658/2000.
Člen 7
Veljavnost
Ta uredba začne veljati 1. januarja 2011.
Uredba preneha veljati 31. decembra 2022.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 14. decembra 2010