РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 3. novembra 2011
o odobritvi odstopanja, ki ga je zahtevala Italija za regije Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija na podlagi Direktive Sveta 91/676/EGS o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 7770)
(Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)
(2011/721/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Sveta 91/676/EGS z dne 12. decembra 1991 o varstvu voda pred onesnaževanjem z nitrati iz kmetijskih virov (1) in zlasti tretjega pododstavka odstavka 2 Priloge III k Direktivi,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Če se količina gnojila, ki jo namerava država članica letno uporabiti na hektar, razlikuje od količin, navedenih v prvem stavku drugega pododstavka odstavka 2 Priloge III k Direktivi 91/676/EGS in v točki (a) navedenega pododstavka, mora biti ta količina določena tako, da ni ogroženo doseganje ciljev iz člena 1 navedene direktive, in mora biti upravičena na podlagi objektivnih meril, kot so dolge rastne dobe in posevki, ki sprejmejo veliko dušika.
(2)
Italija je Komisiji predložila zahtevek za odstopanje na podlagi tretjega pododstavka odstavka 2 Priloge III k Direktivi 91/676/EGS za regije Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija.
(3)
Zahtevano odstopanje se nanaša na namen Italije, da na kmetijah regij Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija, ki imajo najmanj 70 % posevkov z visoko potrebo po dušiku in dolgo rastno dobo, dovoli vnos do 250 kg dušika iz gnojila goveda in obdelanega prašičjega gnojila letno na hektar. Odstopanje bi predvidoma zajemalo 10 313 govedorejskih kmetij in 1 241 prašičerejskih kmetij v regijah Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija, kar ustreza 15,9 % in 9,7 % vseh govedorejskih in prašičerejskih kmetij v teh regijah, 10,7 % uporabljene kmetijske površine, 29,1 % glav mlečne živine in 49,3 % prašičev v teh regijah. Tudi poljedelske kmetije lahko vložijo zahtevek za odstopanje.
(4)
Zakonodaja za izvajanje Direktive 91/676/EGS in določanje delovnih programov v regijah Emilija Romanja (Odlok št. 1273/2011 z dne 5.9.2011), Lombardija (Odlok št. IX/2208 z dne 14.9.2011), Piemont (Odlok št. 18-2612 z dne 19.9.2011) in Benečija (Odlok št. 1150 z dne 26.7.2011) je bila sprejeta in se uporablja v povezavi s tem sklepom za obdobje 2012-2015.
(5)
Opredeljena ranljiva območja, na katera se nanašajo delovni programi, zajemajo približno 63 % uporabljene kmetijske površine v Emiliji Romanji, 82 % uporabljene kmetijske površine v Lombardiji, 38 % uporabljene kmetijske površine v Piemontu in 87 % uporabljene kmetijske površine v Benečiji.
(6)
Predloženi podatki o kakovosti vode kažejo, da ima v regijah Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija 89 % teles podzemne vode povprečne koncentracije nitratov pod 50 mg/l, 63 % % pa pod 25 mg/l. V površinskih vodah so na več kot 98 % krajev spremljanja povprečne koncentracije nitratov pod 25 mg/l, na nobenem kraju pa niso nad 50 mg/l.
(7)
Regije Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija zajemajo več kot 70 % živine, ki se vzredi v Italiji, zlasti 67,1 % mlečne živine, 60,6 % druge govedi, 81 % prašičev in 79,4 % perutnine. Število glav živine pa se je v obdobju 1982-2007 zmanjšalo (povprečno za 20 % v štirih regijah).
(8)
V obdobju 1979-2008 se je zmanjšala uporaba mineralnih dušikovih in mineralnih fosforjevih gnojil; uporaba slednjih se je zmanjšala za 70 %.
(9)
Travišča, koruza v zrnju, koruzna silaža in ozimna žita zasedajo približno 53 % skupne kmetijske površine v regijah Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija.
(10)
Podporni dokumenti, predloženi v zahtevku za odstopanje, kažejo, da je predlagana količina 250 kg dušika iz gnojila goveda in obdelanega prašičjega gnojila letno na hektar utemeljena na podlagi objektivnih meril, kot so velika neto količina padavin, dolge rastne dobe in veliki donosi pridelkov, ki sprejmejo veliko dušika.
(11)
Komisija po pregledu zahtevka meni, da predlagana količina 250 kg gnojila goveda in obdelanega prašičjega gnojila na hektar ob upoštevanju nekaterih strogih pogojev ne bo škodovala doseganju ciljev iz Direktive 91/676/EGS.
(12)
Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem Odbora za nitrate, ustanovljenega v skladu s členom 9 Direktive 91/676/EGS -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Odstopanje, ki ga je zahtevala Italija z dopisoma z dne 10. marca 2011 in z dne 28. julija 2011 za regije Emilija Romanja, Lombardija, Piemont in Benečija, da se dovoli uporaba večjih količin živinskega gnojila, kot jih določa prvi stavek drugega pododstavka odstavka 2 Priloge III k Direktivi 91/676/EGS in točka (a) navedenega stavka, se odobri v skladu s pogoji iz tega sklepa.
Člen 2
Opredelitve
V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„kmetije“ pomenijo kmetijska gospodarstva, na katerih se redi živina ali ne;
(b)
„poljina“ pomeni posamezno polje ali skupino polj, ki so enotna glede posevkov, tipa tal in praks gnojenja;
(c)
„travišče“ pomeni trajno ali začasno travišče (začasno travišče navadno leži manj kot štiri leta);
(d)
„pozna koruza“ pomeni zrelostni razred koruze FAO 600-700, ki se poseje od sredine marca ali do začetka aprila in ima rastno dobo najmanj 145 do 150 dni;
(e)
„koruza ali sirek, ki mu sledi posevek ozimnih krmnih poljščin“, pomeni srednje pozno ali zgodnjo koruzo oziroma sirek, ki mu sledi posevek ozimnih krmnih poljščin, kot so mnogocvetna ljuljka, ječmen, tritikala ali ozimna rž;
(f)
„ozimno žito, ki mu sledi posevek poletnih krmnih poljščin“, pomeni ozimno pšenico, ozimni ječmen ali tritikalo, ki mu sledi posevek poletnih krmnih poljščin, ko so koruza, sirek, muhvič ali proso;
(g)
„posevki z visoko potrebo po dušiku in dolgo rastno dobo“ pomenijo travišče, pozno koruzo, koruzo ali sirek, ki jim sledi posevek ozimnih krmnih poljščin, in ozimno žito, ki mu sledi posevek poletnih krmnih poljščin;
(h)
„gnojilo goveda“ pomeni iztrebke goveda, tudi med pašo ali tudi predelane iztrebke;
(i)
„obdelava gnojila“ pomeni postopek fizično-mehanskega ločevanja prašičjega gnojila na dve frakciji, in sicer na trdno in prečiščeno frakcijo, ki se uporablja za izboljšanje rabe zemljišč ter povečanje izkoristka dušika in fosforja;
(j)
„obdelano gnojilo“ pomeni tekočo frakcijo, ki nastane pri obdelavi prašičjega gnojila in ima najmanjše razmerje med dušikom in fosfati (N/P2O5) 2,5;
(k)
„obdelano gnojilo z odstranjenim dušikom“ pomeni obdelano gnojilo z vsebnostjo dušika manj kot 30 % v primerjavi z vsebnostjo dušika v surovem prašičjem gnojilu;
(l)
„tla z nizko vsebnostjo organskih snovi“ pomenijo tla, katerih vsebnost organskega ogljika v zgornjih 30 centimetrih prsti, je manj kot 2 %;
(m)
„neslana in malo slana tla“ pomenijo tla z električno prevodnostjo nasičenega ekstrakta tal ECe 4 mS/cm ali električno prevodnostjo ekstrakta vode EC 1:2 1 mS/cm pri razmerju tla/voda 1:2 ali območja, opredeljena kot varna pred zasoljevanjem, kot je navedeno v zemljevidu tal, določenem na regionalni ravni;
(n)
„učinkovitost rabe dušika“ pomeni odstotek skupnega vnosa dušika iz živinskega gnoja, ki je na voljo za posevke v letu, za katerega se predloži vloga.
Člen 3
Področje uporabe
Ta sklep se uporablja individualno za kmetije, na katerih se na 70 % ali več površin gojijo posevki z visoko porabo dušika in dolgo rastno sezono, ter ob upoštevanju pogojev iz členov 4 do 7.
Člen 4
Letna vloga in obveznosti
1. Kmetje, ki želijo, da se odobri odstopanje v skladu s tem sklepom, morajo vsako leto do 15. februarja predložiti vlogo pristojnim organom.
2. Skupaj z letno vlogo iz odstavka 1 se pisno zavežejo, da bodo izpolnjevali pogoje iz členov 5, 6 in 7.
Člen 5
Obdelava gnojila
1. Kmetje, ki imajo odobreno odstopanje za vnos obdelanega prašičjega gnojila, morajo vsako leto pristojnim organom sporočiti naslednje podatke:
(a)
vrsta obdelave gnojila;
(b)
storilnost in glavne lastnosti obrata za predelavo, vključno z njegovo učinkovitostjo;
(c)
količina gnojila, poslanega v obdelavo;
(d)
količina, sestava, vključno s specifikacijo vsebnosti dušika in fosforja, ter namembni kraj trdne frakcije;
(e)
količina, sestava, vključno s specifikacijo vsebnosti dušika in fosforja, ter namembni kraj obdelanega gnojila;
(f)
ocena plinastih izgub med obdelavo.
2. Trdna frakcija iz obdelanega gnojila se utrdi za zmanjšanje vonjav in drugih emisij, izboljšanje agronomskih in higienskih lastnosti, lažje ravnanje ter povečanje razpoložljivosti dušika in fosfatov za posevke. Dobljeni proizvod se ne sme uporabljati na kmetijah, za katere je odobreno odstopanje. Pristojni organi sprejmejo ukrepe za spodbujanje uporabe utrjene trdne frakcije na tleh z majhno vsebnostjo organskih snovi. Ta tla so navedena v zemljevidih, izdelanih na regionalni ravni in so na voljo kmetom.
3. Pristojni organi določijo metodologije za oceno sestave obdelanega gnojila, razlik v sestavi in učinkovitosti obdelave za vsako kmetijo, za katero je odobreno individualno odstopanje.
4. Pristojni organi morajo amoniak in druge emisije, ki nastanejo pri obdelavi gnojila, nadzirati na mestih, reprezentativnih za vsako metodo obdelave. Na podlagi rezultatov spremljanja pristojni organi izdelajo seznam emisij.
Člen 6
Uporaba živinskega gnojila in drugih gnojil
1. Količina gnojila goveda, ki se vsako leto vnese v tla na kmetijah, za katere je odobreno odstopanje, tudi s strani živali samih, ne sme presegati količine živinskega gnojila, ki vsebuje 250 kg dušika na hektar, pod pogoji iz odstavkov 2 do 12.
2. Skupni vnos dušika ne sme presegati predvidljivih potreb po hranilih zadevnega posevka. Upoštevata se vnos iz tal ter povečana razpoložljivost dušika zaradi obdelave gnojila. Ta vnos ne sme presegati najvišjih standardov za vnos, kot so določeni v delovnih programih, ki se uporabljajo za posamezno kmetijo.
3. Skupni vnos fosforja ne sme presegati predvidljivih potreb po hranilih zadevnega posevka in mora upoštevati vnos fosforja iz tal. Fosfor in kemična gnojila se ne smejo uporabljati na kmetijah, za katere je odobreno odstopanje.
4. Vsaka kmetija mora najpozneje do 15. februarja pripraviti načrt gnojenja, v katerem sta opisana kolobarjenje posevkov na kmetijskem zemljišču in načrtovana uporaba živinskega gnojila in mineralnih gnojil.
Načrt gnojenja vključuje naslednje:
(a)
število glav živine, opis sistema namestitve in sistema za shranjevanje, vključno z velikostjo in vrsto prostora, ki je na razpolago za skladiščenje gnoja;
(b)
izračun proizvedenega dušika in fosforja iz gnojila na kmetiji;
(c)
opis obdelave gnojila in pričakovanih lastnosti obdelanega gnojila (če je ustrezno);
(d)
količino, vrsto in lastnosti gnojila, dostavljenega zunaj kmetije ali na kmetiji;
(e)
kolobarjenje s posevki in površino poljin s posevki z visoko porabo dušika in dolgo rastno sezono ter poljin z drugimi posevki;
(f)
pričakovane donose za posamezni gojeni posevek glede na razpoložljivost hranil in vode ter lokalne razmere, kot so podnebje, tip tal itd.;
(g)
ocenjene potrebe posevka po dušiku in fosforju na posameznih poljinah;
(h)
izračun dušika in fosforja v gnojilu, ki se uporabi na posameznih poljinah;
(i)
izračun dušika v kemičnih gnojilih, ki se uporabi na posameznih poljinah;
(j)
v načrt je treba vključiti oceno količine vode, potrebne za namakanje, in točno navedbo vodnega vira; dovoljenje za odvzem vode ali pogodbo o rabi vode z ustreznim „konzorcijem za oskrbo z vodo“ oziroma zemljevid, na katerem je navedeno, da kmetija leži na območjih, na katerih so korenine v stiku s plitvo podtalnico.
Načrte je treba popraviti najpozneje sedem dni po vsaki spremembi kmetijskih praks, da se zagotovi skladnost med načrti in dejanskimi kmetijskimi praksami.
5. Vsaka kmetija vodi bilanco gnojenja po posameznih poljinah, v katero vključi vnesene količine in čas vnosa gnojila ter kemičnih gnojil.
6. Na kmetiji morajo biti na voljo dovoljenje za odvzem vode ali pogodba o rabi vode z ustreznim „konzorcijem za oskrbo z vodo“ oziroma zemljevid, na katerem je navedeno, da kmetija leži na območjih, na katerih so korenine v stiku s plitvo podtalnico. Kjer je primerno, mora dovoljena ali pogodbena količina vode zadoščati za donose posevkov, dobljenih v razmerah brez omejitev pri oskrbi z vodo.
7. Rezultati analize dušika in fosforja v tleh so na voljo za vsako kmetijo, za katero je odobreno odstopanje. Vzorčenje in analiza se izvajata najmanj enkrat vsaka štiri leta pred 1. junijem za vsako homogeno površino na kmetiji, ob upoštevanju kolobarjenja posevkov in lastnosti tal. Zahteva se vsaj ena analiza na pet hektarjev kmetijskih površin.
8. Učinkovitost rabe dušika v živinskem gnojilu, ki se uporablja na kmetijah z odobrenim odstopanjem, mora biti pri gnojevki najmanj 65 % in pri trdnem gnojilu 50 %.
9. Živinsko gnojilo in kemična gnojila, ki se uporabljajo na kmetijah, za katere je odobreno odstopanje, se ne smejo trositi po 1. novembru.
10. Vsaj dve tretjini dušika iz gnojila, razen dušika iz gnojila pašne živine, se vsako leto uporabita pred 30. junijem. Zato morajo imeti kmetije, za katere je odobreno odstopanje, ustrezno zmogljivost skladiščenja živinskega gnojila vsaj za obdobje, ko uporaba gnojila ni dovoljena.
11. Tekoče gnojilo, vključno z obdelanim gnojilom in gnojevko, se vnaša z metodami, ki omogočajo majhne emisije. Trdno gnojilo se vnese v 24 urah.
12. Da bi tla zavarovali pred nevarnostjo zasoljevanja, je obdelano gnojilo z odstranjenim dušikom dovoljeno le na neslanih in malo slanih tleh. V ta namen morajo kmetje, ki nameravajo uporabljati obdelano gnojilo z odstranjenim dušikom izmeriti električno prevodnost na poljinah, na katerih ga bodo uporabljali, vsaj vsakih štiri leta in rezultate vključiti v vlogo iz člena 4(1). Pristojni organi določijo protokol, ki ga morajo uporabljati kmetje za merjenje električne prevodnosti. Pristojni organi izdelajo zemljevide območij, ki jim grozi zasoljevanje.
Člen 7
Upravljanje zemljišč
Kmetje, ki jim je odobreno odstopanje, zagotovijo, da so izpolnjeni naslednji pogoji:
(a)
na 70 % ali več površine kmetije se gojijo posevki z visoko porabo dušika in dolgo rastno sezono;
(b)
začasno travinje se orje spomladi;
(c)
začasno in trajno travinje ne sme vključevati več kot 50 % stročnic ali drugih rastlin, ki vežejo atmosferski dušik;
(d)
pozna koruza se požanje (celotna rastlina);
(e)
ozimne krmne poljščine, kot so mnogocvetna ljuljka, ječmen, tritikala ali ozimna rž, se posejejo dva tedna po žetvi koruze/sirka in požanjejo največ dva tedna pred setvijo koruze/sirka;
(f)
poletne krmne poljščine, kot so koruza, sirek, muhvič ali proso, se posejejo dva tedna po žetvi ozimnega žita in se požanjejo največ dva tedna pred setvijo ozimnega žita;
(g)
posevki z visoko porabo dušika in dolgo rastno sezono se posejejo dva tedna po oranju trave, v letu oranja trajnih travišč pa se gnojila ne uporabljajo.
Člen 8
Drugi ukrepi
1. Pristojni organi zagotovijo, da so odstopanja, odobrena za vnos obdelanega gnojila, združljiva z zmogljivostjo obratov za obdelavo gnojila.
2. Pristojni organi zagotovijo, da je vsako odobreno odstopanje združljivo z dovoljeno rabo vode na kmetiji, za katero je odobreno odstopanje.
Člen 9
Ukrepi pri prevozu gnojila
1. Pristojni organi zagotovijo, da se prevoz živinskega gnojila na kmetije in s kmetij, za katere je odobreno odstopanje, zapisuje s sistemom geografskega določanja položaja ali je zapisano v spremne dokumente, v katerih sta navedena kraj izvora gnojila in namembni kraj. Zapisovanje s sistemom geografskega določanja položaja je obvezno za prevoze na razdaljah, daljših od 30 km.
2. Pristojni organi zagotovijo, da je med prevozom na voljo dokument, v katerem sta navedeni količina gnojila, ki se prevaža, in njegova vsebnost dušika in fosforja.
3. Pristojni organi zagotovijo, da se obdelano gnojilo in trdne frakcije, dobljene pri obdelavi gnojila, analizirajo glede njihove vsebnosti dušika in fosforja. Analizo opravijo pooblaščeni laboratoriji. Rezultati analize se sporočijo pristojnim organom in kmetu, ki prejme gnojilo. Potrdilo o analizi je priloženo vsakemu prevozu.
Člen 10
Spremljanje
1. Pristojni organi sestavijo in vsako leto posodobijo zemljevide, ki prikazujejo odstotke kmetij, živine in kmetijskih zemljišč, za katere je odobreno individualno odstopanje, in zemljevide, ki prikazujejo lokalno rabo zemljišč za vsako občino. Na kmetijah, za katere so odobrena odstopanja, se vsako leto zbirajo in posodabljajo podatki o kolobarjenju posevkov in kmetijskih praksah.
2. Vzpostavi in vzdržuje se mreža za spremljanje vzorčenja površinskih voda in plitvih podtalnih voda, da se oceni vpliv odstopanja na kakovost vode. Osnutek omrežja za spremljanje se predloži Komisiji. V obdobju uporabe tega sklepa ni mogoče zmanjšati števila prvotnih krajev spremljanja in spremeniti njihove lokacije.
3. Na kmetijskih območjih spremljanja, ki so v bližini najbolj občutljivih vodnih teles in ki jih določijo pristojni organi, se poostri spremljanje kakovosti vode.
4. Vzpostavijo se kraji spremljanja, da se zagotovijo podatki o koncentraciji dušika in fosforja v talni vodi, mineralnem dušiku v profilu tal in s tem povezanih izgubah dušika in fosforja skozi korenine v podzemno vodo ter o izgubah dušika in fosforja s površinskim in podzemnim odtekanjem, v skladu s pogoji odstopanja in neodstopanja. Kraji spremljanja vključujejo glavne tipe tal, prakse gnojenja in posevke. Osnutek omrežja za spremljanje se predloži Komisiji. V obdobju uporabe tega sklepa ni mogoče zmanjšati števila prvotnih krajev spremljanja in spremeniti njihove lokacije.
Člen 11
Preverjanje
1. Pristojni organi zagotovijo, da so vsi zahtevki za odstopanje pod upravnim nadzorom. Če navedeni nadzor pokaže, da pogoji iz členov 5, 6 in 7 niso izpolnjeni, se o tem obvesti vlagatelja. V tem primeru vloga velja za zavrnjeno.
2. Program pregledov na kraju samem se vzpostavi na podlagi analize tveganja, rezultatov nadzora iz prejšnjih let in rezultatov splošnega naključnega nadzora uporabe zakonodaje o izvajanju Direktive 91/676/EGS. Pregledi na kraju samem se izvedejo na vsaj 5 % kmetij, za katere je odobreno odstopanje, ob upoštevanju pogojev iz členov 5, 6 in 7 tega sklepa.
3. Pristojni organi zagotovijo preglede na kraju samem za vsaj 1 % dejavnosti prevoza gnojila na podlagi ocene tveganja in rezultatov upravnega nadzora iz odstavka 1. Nadzor vključuje vsaj oceno spremnih dokumentov, preverjanje izvora gnojila ter namembnega kraja in vzorčenje gnojila, ki se prevaža.
4. Pristojni organi imajo potrebne pristojnosti in sredstva za preverjanje skladnosti s tem sklepom. Če se pri preverjanju ugotovijo neskladnosti s tem sklepom, pristojni organi sprejmejo potrebne ukrepe za odpravo neskladnosti. Zlasti kmetje, ki ne upoštevajo členov 5, 6 in 7 tega sklepa, so naslednje leto izključeni iz odstopanja.
Člen 12
Poročanje
Pristojni organi predložijo Komisiji vsako leto do decembra in za leto 2015 do septembra poročilo, ki vsebuje naslednje informacije:
(a)
oceno izvajanja odstopanja na podlagi nadzora na ravni kmetij in nadzora prevoza gnojil ter informacije o kmetijah, ki ne upoštevajo določb, na podlagi rezultatov upravnih pregledov in pregledov na kraju samem;
(b)
informacije o obdelavi gnojila, vključno z dodatno predelavo in uporabo trdnih frakcij, ter podrobne podatke o lastnostih sistemov obdelave, njihovi učinkovitosti in sestavi obdelanega gnojila ter končni namembni kraj trdnih frakcij;
(c)
zemljevide, ki prikazujejo območja z nizko vsebnostjo organskih snovi, in ukrepe, sprejete za spodbujanje uporabe utrjene trdne frakcije na teh tleh, iz člena 5(2);
(d)
metodologije za oceno sestave obdelanega gnojila, razlik v sestavi in učinkovitosti obdelave za vsako kmetijo, za katero je odobreno individualno odstopanje, iz člena 5(3);
(e)
seznam amonijaka in drugih emisij iz obdelave gnojila iz člena 5(4);
(f)
protokol za merjenje električne prevodnosti in zemljevide, ki prikazujejo območja, prizadeta zaradi zasoljevanja, iz člena 6(12);
(g)
metodologije za preverjanje, ali so odobrena odstopanja združljiva z zmogljivostjo obratov za obdelavo gnojila iz člena 8(1);
(h)
metodologije za preverjanje, ali je posamezno odobreno odstopanje združljivo z dovoljeno rabo vode na kmetiji, za katero je odobreno odstopanje, iz člena 8(2);
(i)
zemljevide, ki prikazujejo odstotke kmetij, živine in kmetijskih zemljišč, za katere so odobrena individualna odstopanja, in zemljevide, ki prikazujejo lokalno rabo zemljišč, podatke o kolobarjenju posevkov in kmetijskih praksah na kmetijah, za katere je odobreno odstopanje, iz člena 10(1);
(j)
rezultate spremljanja vode, vključno z informacijo o smernicah o kakovosti vode za podzemne in površinske vode ter vpliv odstopanja na kakovost vode iz člena 10(2);
(k)
seznam najbolj občutljivih vodnih teles iz člena 10(3);
(l)
povzetek in oceno podatkov, dobljenih na krajih spremljanja, iz člena 10(4).
Člen 13
Uporaba
Ta sklep se uporablja v povezavi s predpisi za izvajanje delovnega programa v regijah Emilija Romanja (Odlok št. 1273/2011 z dne 5.9.2011), Lombardija (Odlok št. IX/2208 z dne 14.9.2011), Piemont (Odlok št. 18-2612 z dne 19.9.2011) in Benečija (Odlok št. 1150 z dne 26.7.2011).
Ta sklep se uporablja od 1. januarja 2012.
Veljati preneha 31. decembra 2015.
Člen 14
Ta sklep je naslovljen na Italijansko republiko.
V Bruslju, 3. novembra 2011