РЕШЕНИЕ № 1194/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за предприемане на действие от страна на Европейския съюз за Знака за европейско наследство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5, първо тире от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) има за цел постигането на един все по-тесен съюз между народите на Европа и поставя на Съюза задачата, inter alia, да допринася за разцвета на културите на държавите-членки, като зачита тяхното национално и регионално многообразие и същевременно извежда на преден план общото културно наследство. Във връзка с това при необходимост Съюзът подкрепя и допълва действията на държавите-членки за по-добро познаване и разпространение на културата и историята на европейските народи.
(2)
По-доброто разбиране и оценяване, по-специално сред младите хора, на тяхното общо, но многообразно наследство ще помогне за засилване на чувството за принадлежност към Съюза и ще укрепи междукултурния диалог. Ето защо е важно да се насърчава по-големият достъп до културното наследство и да се засилва европейското измерение.
(3)
Договорът за функционирането на ЕС създава също гражданство на Съюза, което допълва националното гражданство на съответните държави-членки и което е важен елемент за опазване и укрепване на процеса на европейска интеграция. За да могат гражданите да се включат възможно най-пълноценно в процеса на европейската интеграция, по-голям акцент следва да бъде поставен върху техните общи ценности, история и култура като ключови елементи на тяхната принадлежност към общество, изградено върху принципите на свобода, демокрация и зачитане на правата на човека, културно и езиково многообразие, толерантност и солидарност.
(4)
На 28 април 2006 г. в Гранада, Испания, беше стартирана междуправителствена инициатива за Знака за европейско наследство („междуправителствена инициатива“).
(5)
На 20 ноември 2008 г. Съветът прие заключения (3), насочени към превръщане на междуправителствената инициатива в действие на Европейския съюз („действие“), като прикани Комисията да му представи предложение за създаване от Съюза на Знак за европейско наследство („знак“) и да определи практическите процедури за изпълнение на този проект.
(6)
Общественото допитване и оценката на въздействието, осъществени от Комисията, потвърдиха ценността на междуправителствената инициатива, но посочиха, че е необходимо проектът да се доразвие, за да разгърне пълния си потенциал и че участието на Съюза може да доведе до явна добавена стойност за него и да спомогне за неговата качествена крачка напред.
(7)
Знакът следва да се ползва от опита, натрупан от междуправителствената инициатива.
(8)
Знакът следва да се стреми към добавена стойност и допълване с други инициативи, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа. Неговата добавена стойност следва да се основава на приноса на подбраните обекти за европейската история и култура, в т.ч. изграждането на Съюза, на ясното образователно измерение, стигащо до гражданите, по-специално до младите хора, и на работата в мрежа между обектите за обмен на опит и най-добри практики. Основният акцент на действието следва да бъде поставен по-скоро върху популяризирането на обектите и достъпа до тях, както и върху качеството на информацията и предлаганите дейности, отколкото върху запазването на обектите, което следва да бъде гарантирано от съществуващите режими за опазване.
(9)
Наред със засилване чувството на европейските граждани за принадлежност към Съюза и насърчаване на междукултурния диалог, действието би могло да допринесе и за повишаване на ценността и популярността на културното наследство, укрепване на ролята на наследството за икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културен туризъм, засилване на полезните взаимодействия между културното наследство и съвременното творчество и творческия дух и, по-общо, насърчаване на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
(10)
Тези цели съответстват изцяло на целите, установени в Съобщението на Комисията, озаглавено „Европейска програма за култура в глобализиращия се свят“, които включват поощряване на културното многообразие и междукултурния диалог, както и на културата като творчески двигател.
(11)
От решаващо значение е знакът да бъде присъждан въз основа на общи, ясни и прозрачни критерии и процедури, включително през първите две години на подбор, когато следва да се прилагат преходни разпоредби.
(12)
Процедурата по подбор на обекти съгласно настоящото действие следва да се провежда на два етапа. Следва да се прави първоначален подбор на обектите на национално равнище. Когато е уместно, държавите-членки биха могли да включат местни и регионални органи. След това следва да се извърши подбор на равнището на Съюза. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите, установени за знака.
(13)
По време на първата оценка на действието от Комисията следва да се разгледа разширяването на неговия географски обхват.
(14)
При наличие на явна тематична връзка между няколко обекта, разположени в една държава-членка, настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури. Тези съвместни кандидатури следва да включват разумен брой участващи обекти и да имат европейска добавена стойност в сравнение със самостоятелните кандидатури на същите обекти.
(15)
Също така поради транснационалния характер на определени обекти настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури както за обекти, разположени в различни държави-членки, но насочени към определена тематика, така и за обекти, разположени на територията на най-малко две държави-членки.
(16)
За да се гарантират уеднаквени условия за изпълнение на настоящото решение, и по-конкретно разпоредбите относно определянето на обекти, на които да се присъди знакът, относно отнемането на знака и официалното утвърждаване на отказването от него, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(17)
Административните договорености за знака следва да бъдат опростени и гъвкави в съответствие с принципа на субсидиарност.
(18)
Доколкото целта на настоящото решение не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради необходимостта, по-специално, от нови общи, ясни и прозрачни критерии и процедури за Знака, както и от по-добра координация между държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предприемане на действие
Предприема се действие от страна на Европейския съюз („действие“), озаглавено „Знак за европейско наследство“ („знак“).
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„обекти“ означава паметници, природни, подводни, археологични, индустриални или градски обекти, културни пейзажи, възпоменателни места, културни ценности и предмети, както и нематериално наследство, свързано с определено място, включително съвременно наследство;
2.
„транснационален обект“ означава:
а)
няколко обекта, разположени в различни държави-членки, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура; или
б)
един обект, разположен на територията на най-малко две държави-членки;
3.
„национален тематичен обект“ означава няколко обекта, разположени в една и съща държава-членка, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура.
Член 3
Цели
1. Действието допринася за следните общи цели:
а)
засилване на чувството за принадлежност на европейските граждани, по-специално на младите хора, към Съюза на основата на споделени ценности и елементи от европейската история и културно наследство, както и на разбиране на националното и регионалното многообразие;
б)
укрепване на междукултурния диалог.
2. С оглед на постигането на целите, установени в параграф 1, с действието се полагат усилия за постигането на следните междинни цели:
а)
подчертаване на символичната стойност и повишаване на популярността на обектите, които са играли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза;
б)
подобряване разбирането на европейските граждани за историята на Европа и изграждането на Съюза и на тяхното общо, но многообразно културно наследство, по-специално по отношение на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
3. Самите обекти полагат усилия за постигането на следните специфични цели:
а)
изтъкване на европейското им значение;
б)
повишаване на осведомеността на европейските граждани, особено на младите хора, за общото им културно наследство;
в)
улесняване на обмена на опит и най-добри практики в целия Съюз;
г)
увеличаване и/или подобряване на достъпа за всички, и по-специално младите хора;
д)
укрепване на междукултурния диалог, особено сред младите хора, чрез образование в областта на изкуствата, културата и историята;
е)
засилване на полезните взаимодействия между културното наследство, от една страна, и съвременното творчество и творчески дух, от друга страна;
ж)
допринасяне за привлекателността и икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културния туризъм.
Член 4
Участие в действието
В действието могат да участват държавите-членки на доброволна основа.
Член 5
Добавена стойност и взаимно допълване на действието с други инициативи
Комисията и държавите-членки осигуряват добавената стойност и взаимното допълване на действието по отношение на други инициативи в сферата на културното наследство, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа.
Член 6
Присъждане
Знакът може да бъде присъждан на обекти по смисъла на член 2.
Член 7
Критерии
1. Присъждането на знака се основава на следните критерии („критерии“):
а)
Обектите - кандидати за знака, трябва да имат символична европейска стойност и да са изиграли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза. Те следователно трябва да покажат една или повече от следните характеристики:
i)
трансграничен или паневропейски характер: по какъв начин въздействието и привлекателността им в миналото и настоящето надхвърлят националните граници на дадена държава-членка;
ii)
място и роля в европейската история и европейската интеграция и връзки с ключови европейски събития, личности или движения;
iii)
място и роля в развитието и популяризирането на общите ценности, на които се основава европейската интеграция.
б)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят проект, чието изпълнение трябва да започне най-късно до края на годината на определяне и който включва всеки един от следните елементи:
i)
повишаване на осведомеността относно европейското значение на обекта, по-специално чрез подходящи информационни дейности, обозначения и обучение на персонала;
ii)
организиране на образователни дейности, особено за младите хора, които помагат да се разбере по-добре общата история на Европа и нейното общо, но многообразно наследство и които засилват чувството за принадлежност към едно общо пространство;
iii)
насърчаване на многоезичието и улесняване на достъпа до обекта чрез използване на няколко езика на Съюза;
iv)
участие в дейностите на мрежите от обекти, на които е присъден знакът, с цел обмен на опит и стартиране на общи проекти;
v)
повишаване на популярността и привлекателността на обекта в европейски мащаб, inter alia, чрез използване на възможностите, които предлагат новите технологии, чрез цифрови и интерактивни средства и чрез търсене на полезни взаимодействия с други европейски инициативи.
Приветства се организирането на художествени и културни дейности, които увеличават мобилността на европейските професионалисти в областта на културата, на дейците на изкуството и на колекциите и които насърчават междукултурния диалог и поощряват връзката между наследството и съвременното творчество и творчески дух, когато специфичният характер на обекта допуска това.
в)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят работен план, който включва всеки един от следните елементи:
i)
осигуряване на доброто управление на обекта, включително определяне на цели и показатели;
ii)
осигуряване на съхранението на обекта и предаването му на бъдещите поколения съгласно съответните режими за опазване;
iii)
осигуряване на качеството на услугите при посрещане на посетители, като исторически сведения, информация за посетителите и обозначения;
iv)
осигуряване на достъп за възможно най-широката общественост, inter alia, чрез приспособяване на обекта или обучение на персонала;
v)
отделяне на специално внимание на младите хора, по-конкретно чрез предоставяне на достъп до обекта при привилегировани условия;
vi)
популяризиране на обекта като устойчива туристическа дестинация;
vii)
разработване на последователна и цялостна комуникационна стратегия, изтъкваща европейското значение на обекта;
viii)
осигуряване на максимално възможната екологосъобразност на управлението на обекта.
2. Във връзка с критериите, установени в параграф 1, букви б) и в), всеки обект се оценява пропорционално, като се вземат предвид характеристиките му.
Член 8
Европейска група
1. Създава се Европейска група от независими експерти („Европейска група“) за осъществяване на подбора и мониторинга на равнището на Съюза. Групата следи за правилното прилагане на критериите от страна на обектите в държавите-членки.
2. Европейската група се състои от 13 членове, четирима от които се назначават от Европейския парламент, четирима - от Съвета, четирима - от Комисията, и един - от Комитета на регионите, съгласно съответните им процедури. Европейската група определя свой председател.
3. Членовете на Европейската група са независими експерти със значителен опит и специализирани познания в областите, свързани с целите на действието. Всички институции и органи полагат усилия да осигурят максимално взаимно допълване на компетентностите на експертите, които назначават, както и да осигурят балансирано географско представителство на експертите.
4. Членовете на Европейската група се назначават за срок от три години.
Въпреки това през 2012 г. четирима експерти се назначават от Европейския парламент за две години, четирима - от Съвета за три години, четирима - от Комисията за една година, и един - от Комитета на регионите за три години.
5. Членовете на Европейската група декларират всеки настоящ или потенциален конфликт на интереси по отношение на конкретен обект. Когато е налице такава декларация от определен член или такъв конфликт на интереси, съответният член не участва в оценката на обекта или на които и да било други обекти от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и).
6. Комисията оповестява всички доклади, препоръки и уведомления на Европейската група.
Член 9
Формуляр за кандидатстване
С цел процедурите да бъдат максимално ускорени и опростени Комисията изготвя общ формуляр за кандидатстване („формуляр за кандидатстване“), който се основава на критериите и се използва от всички обекти - кандидати за знака.
Член 10
Предварителен подбор на национално равнище
1. Държавите-членки отговарят за предварителния подбор на обектите - кандидати за присъждане на знака.
2. Всяка държава-членка може да подбере предварително до два обекта на всеки две години.
3. Предварителният подбор се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване.
4. Всяка участваща държава-членка изготвя свои собствени процедури и график за предварителен подбор в съответствие с принципа на субсидиарност, като се стреми към максимално възможната опростеност и гъвкавост на административните договорености. Тя изпраща на Комисията формулярите за кандидатстване на предварително подбраните обекти до 1 март в годината на процедурата по подбор в съответствие с графика, установен в приложението.
5. Комисията публикува пълния списък на предварително подбраните обекти и информира за това Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите незабавно след окончателното завършване на етапа на предварителния подбор, така че Европейският парламент, Съветът, Комитетът на регионите, държавите-членки или всяко друго лице или образувание да могат да представят на Комисията всички забележки, които биха могли да повлияят на подбора на тези обекти.
Член 11
Подбор на равнището на Съюза
1. Европейската група извършва подбора на обектите за присъждане на знака под ръководството на Комисията.
2. Европейската група оценява кандидатурите на предварително подбраните обекти и избира не повече от един обект от държава-членка. При необходимост може да се изиска допълнителна информация и да се организират посещения на обектите.
3. Подборът се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване. Европейската група също отчита надлежно забележките, посочени в член 10, параграф 5.
4. Европейската група изготвя доклад за предварително подбраните обекти и го изпраща на Комисията най-късно до края на годината на процедурата по подбор. Този доклад включва препоръка за присъждане на знака и представя придружителна обосновка за заключенията си относно обектите, които са избрани, и за тези, които не са избрани. Комисията незабавно препраща този доклад за сведение на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
5. Обектите - кандидати за знака, които не са избрани, могат да кандидатстват отново за предварителен подбор на национално равнище през следващите години.
Член 12
Транснационални обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на транснационален обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
б)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
в)
кандидатстване под общо име;
г)
когато е уместно, демонстриране на явната тематична връзка.
2. Кандидатурите за транснационални обекти следват същата процедура като кандидатурите за другите обекти. След консултация между участващите обекти с участието на съответните национални органи всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Транснационалните обекти се подбират предварително от държавата-членка на координатора в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2, и се предлагат от името на всички засегнати държави-членки със съгласието на тези държави-членки.
3. Когато даден транснационален обект бъде избран, знакът се присъжда на транснационалния обект като цяло и под общото му име.
4. Ако един транснационален обект отговаря на всички условия, този обект се ползва с приоритет при подбора.
Член 13
Национални тематични обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на национален тематичен обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
демонстриране на европейската добавена стойност на съвместната кандидатура в сравнение със самостоятелните кандидатури;
б)
демонстриране на явната тематична връзка;
в)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
г)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
д)
кандидатстване под общо име.
2. Кандидатурите за национални тематични обекти се разглеждат по същата процедура като кандидатурите за другите обекти. Всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Националните тематични обекти се подбират предварително от съответната държава-членка в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2.
3. Когато даден национален тематичен обект бъде избран, знакът се присъжда на националния тематичен обект като цяло и под общото му име.
Член 14
Определяне
1. Комисията определя обектите, на които да се присъди Знакът за европейско наследство, при надлежно отчитане на препоръката на Европейската група. Комисията уведомява за това определяне Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
2. Знакът се присъжда за постоянно при условията, изложени в член 15, и ако действието продължава, без да се засяга член 16.
Член 15
Мониторинг
1. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите и че спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването.
2. Държавите-членки отговарят за мониторинга на всички обекти, които са разположени на съответната им територия. За мониторинга на транснационален обект отговаря държавата-членка на координатора.
3. Държавите-членки събират цялата необходима информация и изготвят доклад на всеки четири години в съответствие с изложения в приложението график. Държавите-членки изпращат доклада на Комисията до 1 март в годината на процедурата на мониторинг. Комисията представя доклада за разглеждане от Европейската група.
4. Европейската група изготвя доклад относно състоянието на обектите, на които е присъден знакът, до края на годината на процедурата на мониторинг, включващ при необходимост препоръки, които да се вземат предвид през следващия период на мониторинг.
5. Комисията в сътрудничество с Европейската група определя общи показатели за държавите-членки с цел да се гарантира съгласуван подход при процедурата на мониторинг.
Член 16
Отнемане на знака или отказване от него
1. Ако Европейската група установи, че даден обект е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, тя започва диалог със съответната държава-членка чрез Комисията, за да се подпомогне внасянето на необходимите корекции в обекта.
2. Ако в срок 18 месеца след началото на диалога необходимите корекции в обекта не са направени, Европейската група уведомява за това Комисията. Уведомлението се придружава от изложение на съображенията и включва практически препоръки за подобряване на положението.
3. Ако в срок 18 месеца след посоченото в параграф 2 уведомление практическите препоръки не са изпълнени, Европейската група отправя препоръка до Комисията за отнемането на знака от съответния обект.
4. Ако Европейската група установи, че даден обект, участващ в транснационален обект или в национален тематичен обект, е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, се прилага процедурата, установена в параграфи 1, 2 и 3. Отнемането съгласно настоящия параграф се прилага за транснационалния обект или националния тематичен обект като цяло. Въпреки това в случаите, когато не се застрашава съгласуваността на транснационалния обект или националния тематичен обект, Европейската група може да препоръча отнемането да се ограничи до съответния участващ обект.
5. Комисията взема решението за отнемане на знака при надлежно отчитане на препоръката, посочена в параграф 3. Комисията уведомява за отнемането Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
6. Обектите могат да се откажат от знака по всяко време и в тези случаи те уведомяват съответната държава-членка, която от своя страна уведомява Комисията за отказването. Комисията утвърждава официално отказването и за целта уведомява за него Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
Член 17
Практически договорености
1. Комисията изпълнява действието. Тя по-специално:
а)
осигурява общата съгласуваност и качеството на действието;
б)
осигурява координацията между държавите-членки и Европейската група;
в)
в светлината на целите и критериите изготвя насоки в подкрепа на процедурите по подбор и мониторинг в тясно сътрудничество с Европейската група;
г)
подпомага дейността на Европейската група.
2. Комисията отговаря за съобщаване на информацията относно знака и за осигуряване на неговата публичност на равнището на Съюза, по-специално чрез създаването и поддържането на специален уебсайт. Комисията прави необходимото да бъде създадено лого на действието.
3. Комисията насърчава работата в мрежа между обектите, на които е присъден знакът.
4. Действията съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член, както и разходите за Европейската група се финансират чрез финансовия пакет, предвиден в член 20.
Член 18
Оценка
1. Комисията осигурява външна и независима оценка на действието. Тази оценка се прави на всеки шест години в съответствие с графика, посочен в приложението, като се оценяват всички аспекти, в т.ч. ефикасността на процесите, свързани с управлението на действието, броят на обектите, последиците от действието, разширяването на географския му обхват, начините, по които то може да бъде подобрено, и дали то следва да бъде продължено.
2. Комисията представя доклад за оценката, предвидена в параграф 1, на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите в рамките на шест месеца от окончателното ѝ завършване и по целесъобразност го придружава със съответни предложения.
Член 19
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки, които не са участвали в междуправителствената инициатива за Знак за европейско наследство от 2006 г. („междуправителствена инициатива“), могат през 2013 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака.
2. Държавите-членки, които са участвали в междуправителствената инициатива, могат през 2014 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака. Те могат да предлагат обекти, на които вече е присъден знак в рамките на междуправителствената инициатива.
3. Всички обекти, посочени в параграфи 1 и 2, се оценяват от Европейската група въз основа на същите критерии и следват същата процедура като за другите обекти.
4. Когато един от обектите, посочени в параграфи 1 и 2, не отговаря на критериите или ако е необходима допълнителна информация, Европейската група започва диалог със засегнатата държава-членка чрез Комисията с цел да прецени дали кандидатурата може да бъде подобрена, преди да се вземе решение. Ако е необходимо, може да бъдат организирани посещения на обекта.
Член 20
Финансови разпоредби
1. Финансовият пакет за изпълнение на действието за периода от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 650 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се одобряват от бюджетния орган в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
SKLEP št. 1194/2011/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 16. novembra 2011
o uvedbi ukrepa Evropske unije za znak evropske dediščine
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alinee člena 167(5) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Odbora regij (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) si prizadeva za še tesnejšo zvezo med narodi Evrope in Uniji nalaga, da naj med drugim prispeva k razcvetu kultur držav članic, pri tem pa upošteva njihovo nacionalno in regionalno raznolikost ter hkrati poudarja skupno kulturno dediščino. Unija pri tem po potrebi podpira in dopolnjuje ukrepe držav članic, da bi izboljšali poznavanje ter razširjanje kulture in zgodovine evropskih narodov.
(2)
Boljše razumevanje in zavedanje, zlasti med mladimi, njihove skupne, a vendarle raznolike dediščine bi pripomogla h krepitvi čuta pripadnosti Uniji in poglobitvi medkulturnega dialoga. Zato je pomembno spodbujati boljši dostop do kulturne dediščine in poudarjati njeno evropsko razsežnost.
(3)
PDEU uvaja tudi državljanstvo Unije, ki dopolnjuje nacionalno državljanstvo držav članic in je pomemben element varovanja in krepitve procesa evropskega povezovanja. Da bi državljani v celoti podprli evropsko povezovanje, bi bilo treba bolj poudariti njihove skupne vrednote, zgodovino in kulturo, ki so ključne prvine njihovega članstva v družbi, temelječi na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic, kulturne in jezikovne raznolikosti, strpnosti in solidarnosti.
(4)
Medvladna pobuda za znak evropske dediščine (v nadaljnjem besedilu: medvladna pobuda) je bila sprožena 28. aprila 2006 v Granadi v Španiji.
(5)
Svet je 20. novembra 2008 sprejel sklepe (3), katerih cilj je preoblikovanje medvladne pobude v ukrep Unije (v nadaljnjem besedilu: ukrep), in sicer je Komisijo pozval, da predloži predlog za uvedbo znaka evropske dediščine v Uniji (v nadaljnjem besedilu: znak), in da opredeli podrobnosti za izvedbo tega načrta v praksi.
(6)
Javno posvetovanje in ocena učinka, ki ju je opravila Komisija, sta potrdila koristnost medvladne pobude, vendar sta pokazala, da jo je treba nadalje razviti, da bi se izkoristile vse njene možnosti, ter da bi sodelovanje Unije lahko zagotovilo očitno dodano vrednost in pripomoglo k izboljšanju kakovosti pobude.
(7)
Pri znaku bi bilo treba upoštevati dosedanje izkušnje, pridobljene pri medvladni pobudi.
(8)
Znak bi moral zagotoviti dodano vrednost in komplementarnost v zvezi z drugimi pobudami, kot so Unesco Seznam svetovne kulturne dediščine, Unesco Reprezentativni seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva in program Evropske kulturne poti Sveta Evrope. Njegova dodana vrednost bi morala temeljiti na prispevku izbranih spomeniških območij evropske zgodovine in kulture, vključno z nastajanjem Unije, na jasni izobraževalni razsežnosti, namenjeni državljanom, predvsem mladim, in na povezovanju spomeniških območij za izmenjavo izkušenj in najboljših praks. Glavni poudarek ukrepa bi morala biti promocija spomeniških območij in dostop do njih ter kakovost informacij in predlaganih dejavnosti in ne ohranjanje spomeniških območij, ki bi ga morale zagotavljati že obstoječe varstvene ureditve.
(9)
Ukrep bi poleg krepitve čuta pripadnosti evropskih državljanov Uniji in spodbujanja medkulturnega dialoga lahko prispeval tudi k povečanju vrednosti in boljši prepoznavnosti kulturne dediščine, h krepitvi vloge dediščine v gospodarskem in trajnostnem razvoju regij, zlasti s kulturnim turizmom, k pospeševanju sinergij med kulturno dediščino ter sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo ter splošneje k spodbujanju demokratičnih vrednot in človekovih pravic, na katerih temelji evropsko povezovanje.
(10)
Ti cilji so popolnoma v skladu s cilji iz sporočila Komisije z naslovom „Sporočilo o evropski agendi za kulturo v svetu globalizacije“, ki zajema promocijo kulturne raznolikosti in medkulturnega dialoga ter kulture kot spodbujevalca ustvarjalnosti.
(11)
Bistveno je, da bi se znak podeljeval na podlagi skupnih, jasnih ter preglednih meril in postopkov, kar vključuje tudi prvi dve leti izbire, ko se uporabljajo prehodne določbe.
(12)
Postopek za izbiro spomeniških območij v skladu s tem ukrepom bi moral potekati v dveh fazah. Spomeniška območja bi bilo treba najprej predhodno izbrati na nacionalni ravni. Kadar je to ustrezno, bi države članice lahko sodelovale z lokalnimi in regionalnimi organi. Nato bi bilo treba izbiro izvesti na ravni Unije. Da se zagotovi nenehno izpolnjevanje meril, določenih za znak, bi bilo treba vsako spomeniško območje spremljati.
(13)
Pri prvi oceni tega ukrepa bi bilo treba preučiti razširitev geografskega področja uporabe tega ukrepa.
(14)
Če je več spomeniških območij v eni državi članici med seboj jasno tematsko povezanih, bi moral ukrep dovoljevati skupne prijave. Takšne skupne prijave bi vložilo razumno število sodelujočih spomeniških območij, v primerjavi s samostojnimi prijavami istih spomeniških območij pa bi morale imeti dodano vrednost na evropski ravni.
(15)
Podobno bi morala biti, zaradi nadnacionalnega značaja nekaterih spomeniških območij, dovoljena skupna prijava spomeniških območij, tako v primeru spomeniških območij iz različnih držav članic, ki obravnavajo isto temo, in v primeru spomeniških območij, ki se nahajajo na ozemlju vsaj dveh držav članic.
(16)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa in zlasti določb o imenovanju spomeniških območij, ki se jim podeli znak, o odvzemu znaka in uradni potrditvi odpovedi znaku, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila.
(17)
Upravna ureditev znaka bi morala biti enostavna in prožna ter skladna z načelom subsidiarnosti.
(18)
Ker ciljev tega sklepa države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zlasti zaradi potrebe po novih skupnih, jasnih in preglednih merilih in postopkih za znak ter po okrepljenem sodelovanju med državami članicami lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Uvedba
S tem sklepom se uvede ukrep Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: ukrep), ki se imenuje „znak evropske dediščine“ (v nadaljnjem besedilu: znak).
Člen 2
Opredelitev pojmov
Za namene tega sklepa se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„spomeniška območja“ pomeni spomenike, naravne, podvodne in arheološke znamenitosti, industrijska ali urbana območja, kulturne krajine, spominska obeležja, kulturne dobrine in predmete ter nesnovno dediščino, povezano z določenim krajem, vključno s sodobno dediščino;
2.
„nadnacionalno spomeniško območje“ pomeni:
(a)
več spomeniških območij v različnih državah članicah na eno specifično temo, ki vložijo skupno prijavo, ali
(b)
eno spomeniško območje, ki se nahaja na ozemlju vsaj dveh držav članic;
3.
„nacionalno tematsko spomeniško območje“ pomeni več spomeniških območij iz iste države članice na eno specifično temo, ki vložijo skupno prijavo.
Člen 3
Cilji
1. Ukrep prispeva k uresničitvi naslednjih splošnih ciljev:
(a)
krepitev čuta pripadnosti evropskih državljanov, zlasti mladih, Uniji na podlagi skupnih vrednot ter elementov evropske zgodovine in kulturne dediščine, pa tudi spoštovanja nacionalne in regionalne raznolikosti;
(b)
poglobitev medkulturnega dialoga.
2. Da se dosežejo cilji iz odstavka 1, se skušajo z ukrepom doseči naslednji vmesni cilji:
(a)
poudariti simbolno vrednost in povečati prepoznavnost spomenikov, ki so pomembni za zgodovino in kulturo Evrope in/ali oblikovanje Unije;
(b)
izboljšati razumevanje zgodovine Evrope in nastajanja Unije med evropskimi državljani in njihove sicer raznolike, a skupne kulturne dediščine, zlasti v povezavi z demokratičnimi vrednotami in človekovimi pravicami, na katerih temelji proces evropskega povezovanja.
3. Spomeniška območja si prizadevajo doseči naslednje specifične cilje:
(a)
poudariti njihov evropski pomen;
(b)
povečati osveščenost evropskih državljanov, zlasti mladih, o skupni kulturni dediščini;
(c)
olajšati izmenjavo izkušenj in najboljših praks v Uniji;
(d)
omogočiti večji in/ali boljši dostop za vse, zlasti za mlade;
(e)
poglobiti medkulturni dialog, zlasti med mladimi, z umetniškim, kulturnim in zgodovinskim izobraževanjem;
(f)
spodbujati sinergijo med kulturno dediščino na eni strani ter sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo na drugi;
(g)
prispevati k privlačnosti ter gospodarskemu in trajnostnemu razvoju regij, zlasti s kulturnim turizmom.
Člen 4
Sodelovanje pri ukrepu
Pri ukrepu prostovoljno sodelujejo države članice.
Člen 5
Dodana vrednost in dopolnjevanje ukrepa z drugimi pobudami
Komisija in države članice zagotovijo dodano vrednost in dopolnjevanje ukrepa z drugimi pobudami na področju kulturne dediščine, kot so Unesco Seznam svetovne kulturne dediščine, Unesco Reprezentativni seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva in program „Evropske kulturne poti“ Sveta Evrope.
Člen 6
Upravičenost
Spomeniška območja v smislu člena 2 so upravičena do podelitve znaka.
Člen 7
Merila
1. Znak se podeli na podlagi naslednjih meril (v nadaljnjem besedilu: merila):
(a)
spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo imeti simbolno vrednost za Evropo in so morala igrati pomembno vlogo v zgodovini Evrope in za njeno kulturo in/ali nastajanje Unije. Imeti morajo eno ali več od naslednjih lastnosti:
(i)
čezmejno ali vseevropsko naravo: njihov pretekli in sedanji vpliv ter privlačnost presegata državne meje države članice;
(ii)
mesto in vlogo v evropski zgodovini in evropskem povezovanju ter povezave s ključnimi evropskimi dogodki, osebnostmi ali gibanji;
(iii)
mesto in vlogo pri razvoju in spodbujanju skupnih vrednot, na katerih temelji evropsko povezovanje;
(b)
spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo predložiti projekt, ki se začne izvajati najpozneje do konca leta, v katerem se opravijo imenovanja, in zajema vse naslednje elemente:
(i)
osveščanje o pomenu spomeniškega območja za Evropo, zlasti z ustreznimi informativnimi dejavnostmi, označbami in usposabljanjem zaposlenih;
(ii)
organiziranje izobraževalnih dejavnosti, zlasti za mlade, s katerimi se izboljšuje razumevanje skupne zgodovine Evrope in njene sicer raznolike, a skupne dediščine, ter krepi čut pripadnosti skupnemu prostoru;
(iii)
spodbujanje večjezičnosti in lajšanje dostopa do spomeniškega območja z uporabo več jezikov Unije;
(iv)
sodelovanje pri povezovanju spomeniških območij, ki jim je podeljen znak, v mrežo, da se omogoči izmenjava izkušenj in začnejo skupni projekti;
(v)
večanje prepoznavnosti in privlačnosti spomeniškega območja na evropski ravni, med drugim z uporabo možnosti, ki jih nudijo nove tehnologije ter digitalna in interaktivna sredstva, ter z iskanjem sinergije z drugimi evropskimi pobudami.
Organiziranje umetniških in kulturnih dejavnosti, ki spodbujajo mobilnost evropskih kulturnih delavcev, umetnikov in zbirk, medkulturni dialog in povezovanje dediščine s sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo, je dobrodošlo, če lastnosti spomeniškega območja to dopuščajo;
(c)
spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo predložiti delovni načrt, ki vključuje vse naslednje elemente:
(i)
zagotavljanje dobrega upravljanja spomeniškega območja, vključno z opredelitvijo ciljev in kazalnikov;
(ii)
zagotavljanje varstva spomeniškega območja in njegove ohranitve za prihodnje rodove v skladu z ustreznimi varstvenimi ureditvami;
(iii)
zagotavljanje kakovosti storitev za obiskovalce, kot so zgodovinska predstavitev, informacije za obiskovalce in označbe;
(iv)
zagotavljanje dostopa najširši možni javnosti, med drugim z ustreznimi prilagoditvami spomeniškega območja ali usposabljanjem osebja;
(v)
posvečanje posebne pozornosti mladim, zlasti s tem, da se jim zagotovi prednostni dostop do spomeniškega območja,
(vi)
promocija spomeniškega območja kot trajnostnega turističnega cilja;
(vii)
razvoj usklajene in celovite komunikacijske strategije, ki poudarja evropski pomen spomeniškega območja;
(viii)
zagotavljanje čim bolj okolju prijaznega upravljanja spomeniškega območja.
2. Kar zadeva merila iz točk (b) in (c) odstavka 1, se vsako spomeniško območje oceni sorazmerno, pri čemer se upoštevajo njegove značilnosti.
Člen 8
Evropska žirija
1. Ustanovi se evropska žirija neodvisnih strokovnjakov (v nadaljnjem besedilu: evropska žirija) za izvajanje izbora in spremljanja na ravni Unije. Ta zagotavlja, da se merila pravilno uporabljajo za spomeniška območja v državah članicah.
2. Evropsko žirijo sestavlja 13 članov; štiri imenuje Evropski parlament, štiri Svet, štiri Komisija in enega Odbor regij, vsak v skladu s svojimi postopki. Evropska žirija imenuje svojega predsednika.
3. Člani evropske žirije so neodvisni strokovnjaki z veliko izkušnjami in znanja s področij, na katera se navezujejo cilji ukrepa. Vsaka institucija in organ si prizadeva zagotoviti, da se strokovno znanje strokovnjakov, ki jih imenuje, čim bolj dopolnjuje, in da se upošteva geografsko uravnotežena zastopanost teh strokovnjakov.
4. Člani evropske žirije so imenovani za tri leta.
Vendar v letu 2012 Evropski parlament imenuje štiri strokovnjake za dve leti, Svet imenuje štiri strokovnjake za tri leta, Komisija imenuje štiri strokovnjake za eno leto in Odbor regij imenuje enega strokovnjaka za tri leta.
5. Člani evropske žirije prijavijo vsakršno dejansko ali potencialno navzkrižje interesov v zvezi z določenim spomeniškim območjem. V primeru takšne prijave s strani člana ali če se ugotovi tako navzkrižje interesov, zadevni član ne sodeluje pri ocenjevanju tega spomeniškega območja niti drugih spomenikov iz zadevne države članice.
6. Komisija objavi vsa poročila, priporočila in uradna obvestila evropske žirije.
Člen 9
Prijavnica
Da bi bili postopki čim bolj racionalni in enostavni, Komisija na podlagi meril pripravi enotno prijavnico (v nadaljnjem besedilu: prijavnica) za vsa spomeniška območja, ki kandidirajo.
Člen 10
Predizbor na nacionalni ravni
1. Za predizbor spomeniških območij za podelitev znaka so odgovorne države članice.
2. Posamezna država članica lahko v predizbirnem postopku vsaki dve leti imenuje največ dve spomeniški območji.
3. Predizbor se opravi v skladu z merili in prijavnico.
4. Vsaka sodelujoča država članica določi svoje postopke in razpored za predizbor v skladu z načelom subsidiarnosti in si pri tem prizadeva, da je upravna ureditev čim bolj enostavna in prožna. Komisiji pošlje prijavnice glede predhodno izbranih spomeniških območij do 1. marca v letu, v katerem poteka izbirni postopek, v skladu s časovnim razporedom iz Priloge.
5. Komisija objavi celoten seznam predhodno izbranih spomeniških območij in takoj po zaključku predizbora o tem obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij, da lahko Evropski parlament, Svet, Odbor regij, države članice ali katera koli druga oseba ali subjekt Komisiji predloži pripombe, ki bi lahko vplivale na izbor omenjenih spomeniških območij.
Člen 11
Izbor na ravni Unije
1. Izbor spomeniških območij, ki se jim podeli znak, izvede evropska žirija, ki je odgovorna Komisiji.
2. Evropska žirija oceni prijave v zvezi s predhodno izbranimi spomeniškimi območji in izbere največ eno spomeniško območje na državo članico. Po potrebi lahko zahteva dodatne informacije, organizirajo pa se lahko tudi ogledi spomeniških območij.
3. Izbor se opravi glede na merila in prijavnico. Evropska žirija ustrezno upošteva tudi pripombe iz člena 10(5).
4. Evropska žirija pripravi poročilo o predhodno izbranih spomeniških območjih in ga posreduje Komisiji najpozneje do konca leta, v katerem poteka izbirni postopek. To poročilo vsebuje priporočilo za podelitev znaka in ga spremlja obrazložitev glede spomeniških območij, ki so izbrana in tistih, ki niso. Komisija to poročilo v informativne namene nemudoma posreduje Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij.
5. Spomeniška območja, ki kandidirajo, a niso izbrana, se lahko v naslednjih letih ponovno prijavijo na predizbor na nacionalni ravni.
Člen 12
Nadnacionalna spomeniška območja
1. Nadnacionalno spomeniško območje je upravičeno do podelitve znaka, če izpolnjuje vse naslednje pogoje:
(a)
dosledno spoštovanje meril vseh sodelujočih spomeniških območij;
(b)
imenovanje enega od sodelujočih spomeniških območij za koordinatorja, ki bo enotna kontaktna točka za Komisijo;
(c)
prijava pod skupnim imenom;
(d)
po potrebi prikaz jasne tematske povezave.
2. Za prijave za nadnacionalna spomeniška območja velja enak postopek kot za druga spomeniška območja. Vsa sodelujoča spomeniška območja po medsebojnem posvetovanju, pri katerem sodelujejo pristojni nacionalni organi, izpolnijo prijavnico in jo pošljejo koordinatorju. Nadnacionalna spomeniška območja predhodno izbere država članica, v kateri je koordinator, v okviru številčnih omejitev spomenikov iz člena 10(2), predlagajo pa jih vse zadevne države članice na podlagi medsebojnega dogovora.
3. Ko je nadnacionalno spomeniško območje izbrano, se znak podeli nadnacionalnemu spomeniškemu območju kot celoti in pod skupnim imenom.
4. Če nadnacionalno spomeniško območje izpolnjuje vsa merila, ima to spomeniško območje prednost pri izboru.
Člen 13
Nacionalna tematska spomeniška območja
1. Nacionalno tematsko spomeniško območje je upravičeno do podelitve znaka, če izpolnjuje vse naslednje pogoje:
(a)
prikaz dodane vrednosti na evropski ravni, ki jo ima skupna prijava v primerjavi s samostojnimi prijavami;
(b)
prikaz jasne tematske povezanosti;
(c)
dosledno spoštovanje meril vseh sodelujočih spomeniških območij;
(d)
imenovanje enega od sodelujočih spomeniških območij za koordinatorja, ki bo enotna kontaktna točka za Komisijo;
(e)
prijava pod skupnim imenom.
2. Za prijave za nacionalna tematska spomeniška območja velja enak postopek kot za druga spomeniška območja. Vsa sodelujoča spomeniška območja izpolnijo prijavnico in jo pošljejo koordinatorju. Nacionalna tematska spomeniška območja predhodno izbere zadevna država članica v okviru številčnih omejitev spomeniških območij iz člena 10(2).
3. Ko je nacionalno tematsko spomeniško območje izbrano, se znak podeli nacionalnemu tematskemu spomeniškemu območju kot celoti in pod skupnim imenom.
Člen 14
Imenovanje
1. Komisija imenuje spomeniška območja, ki se jim podeli znak, ob ustreznem upoštevanju priporočila evropske žirije. Komisija o imenovanju obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
2. Znak se podeli za neomejen čas v skladu s pogoji iz člena 15 in pod pogojem, da se ukrep nadalje izvaja, ter brez poseganja v člen 16.
Člen 15
Spremljanje
1. Vsako spomeniško območje, kateremu je podeljen znak, se redno spremlja, s čimer se zagotovi, da še naprej izpolnjuje merila ter spoštuje projekt in delovni načrt, predložena v prijavi.
2. Države članice so odgovorne za spremljanje vseh spomeniških območij na svojem ozemlju. Za spremljanje nadnacionalnega spomeniškega območja je odgovorna država članica, v kateri je koordinator.
3. Države članice zberejo vse potrebne informacije in vsake štiri leta pripravijo poročilo po časovnem razporedu iz Priloge. Države članice poročilo pošljejo Komisiji do 1. marca v letu, v katerem se izvaja postopek spremljanja. Komisija predloži poročilo v preučitev evropski žiriji.
4. Evropska žirija izda poročilo o stanju spomeniških območij, ki jim je podeljen znak, najpozneje do konca leta, v katerem se izvaja postopek spremljanja, in po potrebi doda priporočila, ki jih je treba upoštevati v naslednjem obdobju spremljanja.
5. Komisija v sodelovanju z evropsko žirijo določi skupne kazalnike za države članice, da se zagotovi usklajen pristop v postopku spremljanja.
Člen 16
Odvzem znaka ali odpoved znaku
1. Če evropska žirija ugotovi, da spomeniško območje ne izpolnjuje več meril ali da ne spoštuje več projekta in delovnega načrta, predloženih v prijavi, prek Komisije vzpostavi dialog z zadevno državo članico, da bi omogočila pripravo ustreznih prilagoditev spomeniškega območja.
2. Če po 18 mesecih od začetka dialoga niso opravljene potrebne prilagoditve spomeniškega območja, evropska žirija o tem uradno obvesti Komisijo. Uradnemu obvestilu so priložena obrazložitev in praktična priporočila, kako stanje izboljšati.
3. Če 18 mesecev po uradnem obvestilu iz odstavka 2 praktična priporočila niso upoštevana, evropska žirija izda priporočilo o odvzemu znaka zadevnemu spomeniškemu območju.
4. Če evropska žirija ugotovi, da spomeniško območje, ki sodeluje kot del nadnacionalnega spomeniškega območja ali nacionalnega tematskega spomeniškega območja, ne izpolnjuje več meril ali ne spoštuje več projekta in delovnega načrta, predloženega v prijavi, se uporabi postopek iz odstavkov 1, 2 in 3. Odvzem na podlagi tega odstavka se uporablja za nadnacionalna spomeniška območja ali nacionalna tematska spomeniška območja kot celota. Vendar pa lahko evropska žirija v primerih, ko celovitost nadnacionalnega spomeniškega območja ali nacionalnega tematskega spomeniškega območja ni ogrožena, priporoči, da se znak odvzame le zadevnemu sodelujočemu spomeniškemu območju.
5. Komisija pri sprejetju odločitve o odvzemu znaka ustrezno upošteva priporočilo iz odstavka 3. Komisija o odvzemu obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
6. Spomeniška območja se lahko kadar koli odpovejo znaku in v takem primeru uradno obvestijo zadevno državo članico, ki o odpovedi obvesti Komisijo. Komisija uradno potrdi odpoved in o njej obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
Člen 17
Praktična ureditev
1. Ukrep izvaja Komisija. Komisija zlasti:
(a)
zagotavlja splošno usklajenost in kakovost ukrepa;
(b)
zagotavlja usklajevanje med državami članicami in evropsko žirijo;
(c)
na podlagi ciljev in meril v tesnem sodelovanju z evropsko žirijo določi smernice za pomoč pri izbirnem postopku in postopku spremljanja;
(d)
zagotavlja podporo evropski žiriji.
2. Komisija je odgovorna za posredovanje informacij glede znaka in za zagotovitev njegove prepoznavnosti na ravni Unije, zlasti z oblikovanjem in vzdrževanjem posebnega spletnega mesta. Komisija poskrbi tudi za oblikovanje logotipa za ukrep.
3. Komisija spodbuja, da se spomeniška območja, ki jim je podeljen znak, povezujejo v mreže.
4. Ukrepi iz odstavkov 2 in 3 tega člena ter stroški evropske žirije se financirajo s finančnimi sredstvi iz člena 20.
Člen 18
Ocenjevanje
1. Komisija zagotovi zunanje in neodvisno ocenjevanje ukrepa. To ocenjevanje se izvaja vsakih šest let po časovnem razporedu iz Priloge in zajema vse vidike, tudi učinkovitost postopkov za izvajanje ukrepa, število spomeniških območij, učinek ukrepa, razširitev njegovega geografskega področja uporabe, kako ga je mogoče izboljšati in ali naj se še naprej izvaja.
2. Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij v šestih mesecih po zaključku ocenjevanja iz odstavka 1 predloži poročilo, ki so mu po potrebi priloženi ustrezni predlogi.
Člen 19
Prehodne določbe
1. Države članice, ki niso sodelovale pri medvladni pobudi za znak evropske dediščine leta 2006 (v nadaljnjem besedilu: medvladna pobuda), lahko predhodno izberejo največ štiri spomeniška območja v letu 2013 za podelitev znaka
2. Države članice, ki so sodelovale pri medvladni pobudi, lahko predhodno izberejo največ štiri spomeniška območja v letu 2014 za podelitev znaka. Predlagajo lahko spomeniška območja, ki jim je že bil podeljen znak v okviru medvladne pobude.
3. Evropska žirija oceni vsa spomeniška območja iz odstavkov 1 in 2 na podlagi istih meril in po istem postopku kot druga spomeniška območja.
4. Če eden od spomeniških območij iz odstavkov 1 in 2 ne izpolnjuje meril ali če so potrebne dodatne informacije, evropska žirija prek Komisije vzpostavi dialog z zadevno državo članico, da preuči, ali je mogoče pred končno odločitvijo prijavo še izboljšati. Po potrebi se organizira ogled spomeniškega območja.
Člen 20
Finančne določbe
1. Znesek finančnih sredstev za izvajanje ukrepa za obdobje od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2013 znaša 650 000 EUR.
2. Letna proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah večletnega finančnega okvira.
Člen 21
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Strasbourgu, 16. novembra 2011