РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 116/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 февруари 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета във връзка със списъка на хранителните претенции
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. относно хранителни и здравни претенции за храните (1), и по-специално член 8, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1924/2006 се установява, че хранителните претенции се разрешават единствено ако са изброени в приложението към същия регламент, в което са определени и условията за използването им.
(2)
В Регламент (ЕО) № 1924/2006 се предвижда също така, че при необходимост измененията на приложението към него се приемат след консултиране с Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) (наричан по-долу „Органът“).
(3)
Преди приемането на Регламент (ЕО) № 1924/2006 Комисията поиска становището на Органа по въпроса за хранителните претенции и условията за използването им относно омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини.
(4)
В приетото на 6 юли 2005 г. (2) становище Органът излага заключението си, че омега-3 мастните киселини, мононенаситените мазнини, полиненаситените мазнини и ненаситените мазнини имат важни функции в хранителния режим. Някои ненаситени мазнини, например омега-3 мастните киселини, понякога са консумирани в количество, по-малко от препоръчваното. Поради тази причина хранителните претенции за храни, които са източник на тези хранителни вещества или са богати на същите хранителни вещества, биха могли да помогнат на потребителите да направят по-здравословен избор. Тези хранителни претенции обаче не бяха включени в списъка, установен в приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006, приет от Европейския парламент и от Съвета, тъй като условията за използването им не можеха все още да бъдат ясно определени.
(5)
Тъй като бяха уточнени условията за използването, като беше взето под внимание също приетото на 30 юни 2009 г. (3) становище на Органа относно етикетирането на референтните стойности за прием на омега-3 и омега-6 мастните киселини, е целесъобразно тези претенции да бъдат включени в списъка.
(6)
Относно претенциите „Източник на омега-3 мастни киселини“ и „Високо съдържание на омега-3 мастни киселини“ в условията за използването следва да се прави разграничение между двата вида омега-3 мастни киселини, които имат различни физиологични функции и за които се препоръчват различни равнища на консумация. Освен това в условията за използването следва да се установи минимално количество, изисквано за 100 g и 100 kcal от продукта, за да се гарантира, че тези претенции могат да се отнасят единствено за храни, които при равнището на консумацията им осигуряват значително количество омега-3 мастни киселини.
(7)
Относно претенциите „Високо съдържание на мононенаситени мазнини“, „Високо съдържание на полиненаситени мазнини“ и „Високо съдържание на ненаситени мазнини“ в условията за използването следва да се изисква минимално съдържание на ненаситени мазнини в съответната храна и по този начин да се гарантира, че количеството, посочено в претенцията, винаги съответства на значително количество при равнището на консумацията им при балансиран хранителен режим.
(8)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1924/2006 се изменя съгласно приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 февруари 2010 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 116/2010
z dne 9. februarja 2010
o spremembi Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta glede seznama prehranskih trditev
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1924/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o prehranskih in zdravstvenih trditvah na živilih (1) ter zlasti člena 8(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 8(1) Uredbe (ES) št. 1924/2006 določa, da so prehranske trditve na živilih dovoljene le, če so navedene v Prilogi k navedeni uredbi, v kateri so določeni tudi pogoji za njihovo uporabo.
(2)
Uredba (ES) št. 1924/2006 določa tudi, da se po potrebi po posvetovanju z Evropsko agencijo za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) sprejmejo spremembe navedene priloge.
(3)
Komisija je pred sprejetjem Uredbe (ES) št. 1924/2006 zaprosila Agencijo za mnenje o prehranskih trditvah in pogojih za njihovo uporabo za maščobne kisline omega-3, enkrat nenasičene maščobe, večkrat nenasičene maščobe in nenasičene maščobe.
(4)
Agencija je v mnenju, sprejetem 6. julija 2005 (2), sklenila, da so maščobne kisline omega-3, enkrat nenasičene maščobe, večkrat nenasičene maščobe in nenasičene maščobe pomembne pri prehrani. Nekatere nenasičene maščobe, kot na primer maščobne kisline omega-3, se včasih uživajo v manjših količinah od priporočenih. Zato lahko prehranske trditve, ki označujejo živila kot vir teh hranil, ali navajajo, da imajo živila visoko vsebnost teh hranil, pomagajo potrošnikom izbrati bolj zdrava živila. Vendar navedene prehranske trditve niso bile vključene v seznam iz Priloge k Uredbi (ES) št. 1924/2006, kakor sta jo sprejela Evropski parlament in Svet, ker še ni bilo mogoče jasno določiti pogojev za njihovo uporabo.
(5)
Ker so pogoji za njihovo uporabo ob upoštevanju mnenja Agencije, sprejetega 30. junija 2009 (3), o označevanju priporočenega vnosa za omega-3 in omega-6 maščobne kisline zdaj jasni, je priporočljivo vključiti zadevne trditve v seznam.
(6)
Glede trditev „vir maščobnih kislin omega-3“ in „visoka vsebnost maščobnih kislin omega-3“ je treba pri pogojih za uporabo ločiti med vrstama maščobnih kislin omega-3, ki imata različni fiziološki vlogi in za kateri sta priporočeni različni količini uživanja. Poleg tega je treba pri pogojih za uporabo določiti najnižjo količino na 100 g in 100 kcal izdelka za zagotovitev, da so z navedenima oznakama označena le živila, ki zagotavljajo znatne količine maščobnih kislin omega-3.
(7)
Glede trditev „visoka vsebnost enkrat nenasičenih maščobnih kislin“, „visoka vsebnost večkrat nenasičenih maščobnih kislin“ in „visoka vsebnost nenasičenih maščobnih kislin“ je treba pri pogojih za uporabo zahtevati, da živilo vsebuje vsaj določeno količino nenasičenih maščob za zagotovitev, da navedena količina vedno ustreza bistveni količini, ki se vnese v telo pri njihovem uživanju v okviru uravnotežene prehrane.
(8)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga k Uredbi (ES) št. 1924/2006 se spremeni, kakor je določeno v Prilogi k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 9. februarja 2010