РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 13 юли 2011 година
относно схема на държавна помощ C 3/09 (ex NN 41 A-B/03), приведена в действие от Португалия, за събиране, транспортиране, обработка и унищожаване на кланични отпадъци
(нотифицирано под номер C(2011) 4888)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(2011/677/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
Вследствие на жалба Комисията изпрати на 15 ноември 2002 г. искане за информация на португалските власти относно въвеждането на парафискална такса, имаща за цел финансиране на събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на преживни животни и птици, в съответствие с Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г. (1). Португалските власти отговориха с писмо от 20 януари 2003 г.
(2)
Тъй като от предоставената информация следва, че въпросната схема е приведена в действие без предварително разрешение на Комисията, тя е вписана в регистъра на помощите, за които не е постъпило уведомление, под номер NN 41 A-B/03.
(3)
С писма от 16 и 30 април 2003 г. службите на Комисията изискаха от португалските власти нова информация относно разглежданата схема. Последните имаха срок от четири седмици, за да изпратят своя отговор.
(4)
С писма от 5 май и 6 юни 2003 г., заведени съответно на 5 май и на 10 юни 2003 г., постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз поиска, от името на португалските власти, допълнителен срок за предоставяне на всички поискани данни, като се има предвид времето, необходимо за събиране на последните.
(5)
С писмо от 25 юли 2003 г. службите на Комисията разрешиха удължаване на срока с четири седмици.
(6)
След като не бе получен отговор в срока от четири седмици, определен в последното посочено писмо, службите на Комисията изпратиха напомняне на португалските власти с писмо от 19 декември 2003 г., като изтъкнаха, че при липса на реакция от страна на тези власти те си запазват правото да предложат на Комисията да изпрати разпореждане за информация в съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (понастоящем член 108 от ДФЕС) (2).
(7)
С писмо от 5 февруари 2004 г., заведено същия ден, постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз съобщи на Комисията отговора на португалските власти на писмата на службите на Комисията от 16 и 30 април 2003 г.
(8)
С писмо от 11 ноември 2004 г. службите на Комисията изискаха от португалските власти нова информация относно разглежданата схема. Последните имаха срок от четири седмици, за да изпратят своя отговор.
(9)
С писмо от 30 декември 2004 г., заведено на 5 януари 2005 г., постоянното представителство на Португалия при Европейския съюз поиска, от името на португалските власти, допълнителен срок от един месец за предоставяне на всички поискани данни, като се има предвид времето, необходимо за събиране на последните.
(10)
С писмо от 17 януари 2005 г. службите на Комисията разрешиха за втори път исканото удължаване на срока.
(11)
След като не получиха отговор на своите въпроси в дадения нов срок, с писмо от 12 април 2005 г. службите на Комисията изпратиха ново напомняне на португалските власти, като им обърнаха отново внимание на факта, че в случай на неспазване на срока от четири седмици, даден за изпращането на отговор, те си запазват правото да предложат на Комисията да изпрати разпореждане за информация в съответствие с член 10, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(12)
Посоченият срок за отговор изтече през май 2005 г. След като не беше получен отговор след изтичането на този срок, със свое решение от 21 февруари 2006 г. (3) Комисията изиска от португалските власти да ѝ съобщят цялата поискана информация, като уточни, че при липса на отговор от тяхна страна тя си запазва правото да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора за ДФЕС (вж. точка 80 от разпореждането за информация).
(13)
След като не бе предоставено нищо от поисканата информация, на 28 януари 2009 г. Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС. Решението бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (4). Комисията прикани другите държави-членки и заинтересованите трети страни да представят своите мнения относно въпросната помощ.
(14)
След като не бяха получени мнения от страна на Португалия в предписания срок, Комисията изпрати напомняне на Португалия с писмо от 18 март 2009 г. На 14 април 2009 г. Португалия предостави своите мнения на Комисията, като предаде също копие от Наредба-закон № 393-B/98 и Наредба-закон № 244/2003. Други мнения бяха получени на 15 юни 2009 г. от ETSA - Empresa de Transformação de Subprodutos Animais, SA.
(15)
На 1 юли 2009 г. Комисията препрати на Португалия мненията на ETSA. Португалия не предостави на Комисията забележки във връзка с тях.
(16)
Във връзка с мненията, получени от ETSA, службите на Комисията поискаха от португалските власти с писмо от 19 февруари 2010 г. да дадат допълнителни пояснения. Португалските власти отговориха с писмо от 27 април 2010 г.
(17)
С писмо от 1 февруари 2011 г. службите на Комисията поискаха от португалските власти да дадат пояснения и да отговорят на въпросите, зададени вече на по-ранен етап от службите на Комисията, на които португалските власти не бяха дали пълни отговори.
(18)
С писмо от 24 февруари 2011 г. португалските власти поискаха продължаване с 30 дни на определения срок за отговор.
(19)
С писмо от 28 февруари 2011 г. службите на Комисията разрешиха продължаване с 30 дни на срока за отговор. Португалските власти отговориха с писмо от 1 април 2011 г. на въпросите, поставени от службите на Комисията.
(20)
С писмо от 20 юни 2011 г. службите на Комисията уведомиха португалските власти, че ще предложат на Комисията да вземе условно положително решение, като изложи условията за него.
II. ОПИСАНИЕ
(21)
Според информацията на португалските власти, през периода от 1 януари до 14 октомври 1998 г. в Португалия са установени 66 случая на спонгиформна енцефалопатия по говедата (наричана по-долу „СЕГ“). Във връзка с тази заплаха за общественото здраве и здравето на животните Комисията прие Решение 98/653/ЕО от 18 ноември 1998 г. относно някои спешни мерки, станали необходими поради случаите на спонгиформна енцефалопатия по говедата в Португалия (5), и наложи необходими мерки поради случаите на СЕГ в Португалия, като забрани по-специално изпращането на някои животни и странични животински продукти от територията на Португалия към други държави-членки.
(22)
С цел да смекчи последиците от приетите мерки в рамките на борбата срещу спонгиформната енцефалопатия по говедата (СЕГ), португалската държава, считано от 1999 г., пое всички разходи, свързани със събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо от бозайници и от птици. С Наредба-закон № 393-B/98 от 4 декември 1998 г. (6) (наричана по-долу „Наредбата-закон от 1998 г.“) португалската държава пое ефективно отговорността и разходите за събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти.
(23)
Наредбата-закон от 1998 г. предвиждаше в своя член 4, параграф 3 възможността за налагане на такса на кланиците за финансиране на унищожаването на някои суровини. Според информацията, получена от португалските власти, тази такса не е била наложена на кланиците.
(24)
Португалските власти обясниха, че не са разполагали с достатъчно специализирано оборудване, за да осигурят адекватна обработка на остатъчните продукти, и че поради това са били принудени да се обърнат към частни доставчици на услуги за осигуряване на тези услуги, които по своето естество са отговорност на държавата.
(25)
Португалските власти уточниха, че тази задача, която се осъществява в интерес на обществото, е била възложена на частния сектор при спазване на предписанията, установени с Наредба-закон № 197/99 от 8 юни 1999 г. (7), която е националният инструмент за транспониране на Директива 97/52/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1997 г. за изменение на директиви 92/50/ЕИО, 93/36/ЕИО и 93/37/ЕИО съответно относно координиране на процедурите за възлагане на обществени поръчки за услуги, на обществени поръчки за доставки и на обществени поръчки за строителство (8). Частните предприятия, на които е било възложено да извършат въпросните услуги, са подбрани с оглед на тяхната компетентност и техническия им капацитет да осигурят добро изпълнение на възложената им задача от общ интерес и на спешността, с която е трябвало да се реагира, за да бъдат тези продукти обработени по сигурен, бърз и ефикасен начин. Португалските власти представиха примерен договор за услуги за периода от 1 септември 2004 г. до 31 декември 2004 г.
(26)
Според информацията на португалските власти параметрите, на базата на които е била изчислена компенсацията за услугите, са били предварително определени със съвместно постановление № 96/99 от 25 януари 1999 г. (9) Това постановление е преглеждано периодично и изменено със съвместно постановление № 324/2001 от 6 април 2001 г. (10) и съвместно постановление № 124/2002 от 19 февруари 2002 г. (11).
(27)
С Решение 2000/766/ЕО (12) Съветът забрани използването на животински странични продукти от почти всички видове при храненето на животните и наложи тяхното унищожаване във всички държави-членки, включително в Португалия.
(28)
Португалските власти обясниха, че вследствие на това решение количеството остатъци, засегнати от тази процедура, се е увеличило, а оттам и разходите, свързани със съответните операции.
(29)
С Решение 2001/376/ЕО (13) Комисията реши да запази действието на Решение 98/653/ЕО, прието за Португалия.
(30)
Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 3 октомври 2002 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти, непредназначени за консумация от човека (14), предвижда специфични правила за събиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти, приложими към различни категории странични продукти.
(31)
Португалските власти уточниха, че за да изпълнят своите задължения в този контекст, са решили да извършат прехвърляне на разходите за въпросните дейности на икономическите оператори в сектора при строго спазване на принципа „замърсителят плаща“ и без да пренебрегват грижата за защитата на общественото здраве, чието гарантиране е основна задача, за която отговорността носят те. Властите са приели също така режима, предвиден от Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г.
(32)
От октомври 2002 г., датата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002, финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява от постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(33)
С писмо от 20 януари 2003 г. португалските власти посочиха, че от заплащане на таксата са освободени следните оператори:
-
кланиците, извършващи събирането, преработката и унищожаването на всички въпросни странични продукти, с изключение на материалите със специфичен риск (наричани по-долу „МСР“), както в собствените си помещения, така и в цеховете за разфасовка, тъй като тези предприятия са създали условия на автономност при обработката на своите собствени странични продукти (вж. точка 2 от приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002),
-
вносителите и вътрешните оператори в Общността на обезкостено месо, тъй като от последното не се получават странични продукти, подлежащи на задължителна обработка по силата на общностното и националното законодателство.
(34)
Що се отнася до точното предназначение на приходите от събирането на таксите, португалските власти заявиха, че те са били насочвани само за финансиране на операциите, свързани с услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо от бозайници и от птици, в това число на МСР.
(35)
В приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002 размерът на таксата, посочен по-долу, е определен пропорционално на теглото и в зависимост от съответния вид:
(В евро)
Вид/тип
Говеда
Свине
Овце/кози
Домашни птици
Други
Такса/1 kg кланичен труп
0,05
0,04
0,03
0,06
0,06
(36)
Във връзка с финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на МСР член 2, параграф 2 от Наредба-закон № 197/2002 предвижда специално и единствено за кланиците да се прилага такса с фиксиран размер от 0,30 EUR/kg МСР.
(37)
Всички такси се заплащат, чрез процедура за самоначисляване, на публичен орган: Националния институт за интервенция и гарантиране на селското стопанство (INGA). Таксите, наложени на операторите, представляват приходи на INGA и са били изплатени пряко на този институт.
(38)
Както е посочено в съображения 32 и 33 на настоящото решение, в член 4 от Наредба-закон № 197/2002 се уточнява, че кланиците имат също възможността да се организират, било като наемат пряко услугите на трети страни за извършване на операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти, било като ги извършват сами, но винаги при спазване на действащите правни разпоредби и с изключение на МСР. Ако кланиците извършват събирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени в собственото им предприятие (с изключение на МСР), дължимата такса се определя от приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002, както следва:
(В евро)
Вид/тип
Говеда
Свине
Овце/кози
Домашни птици
Други
Такса/1 kg кланичен труп
0,03
0,02
0,00
0,00
0,00
(39)
Ако кланиците извършват събирането, преработката и унищожаването на всички странични продукти, получени както в собственото им предприятие, така и в цеховете за разфасовка, с изключение на МСР, те се освобождават напълно от заплащането на тази такса.
(40)
Съгласно член 5 от Наредба-закон № 197/2002 INGA е органът, отговорен за контрола върху плащането на таксите от кланиците, и за тази цел поддържа актуализирани регистри на бройките и теглото на кланичните трупове. В компетенциите на INGA влиза също контролът върху плащането на дължимите такси за вноса и получаването на продукти с произход от Европейския съюз, докато задължение на операторите и получателите на доставки е да поддържат актуализирани регистри за извършените операции.
(41)
Ако кланиците предпочетат последната алтернатива, те трябва предварително да представят проекти за одобрение от INGA и да приемат всички евентуални проверки, каквито реши да осъществи компетентният орган.
(42)
Португалските власти гарантираха, че размерът на таксата се ограничава до поемане на разходите на посочените предприятия за тези операции и че тази услуга ще бъде предоставена само на предприятията, произвеждащи странични продукти, чието унищожаване е задължително.
(43)
Относно съответствието между приходите от таксата и разходите за финансираните от тях услуги, португалските власти заявиха, че таксите, предвидени в приложения I и II към Наредба-закон № 197/2002, както и таксата, предвидена в член 2, параграф 2 за МСР, са изчислени въз основа на реалните разходи за услугите, които трябва да бъдат предоставени, като се държи сметка за естеството на получените странични продукти от всеки животински вид и за това дали са засегнати, или не.
(44)
За португалските власти това финансиране е напълно идентично с компенсация от ползвателите на обществена услуга от общ интерес. Сумите, изплатени от подлежащите на това задължение оператори, са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за обществена услуга, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци. В подкрепа на тези твърдения португалските власти представиха документи с числени данни за периода 1999-2005 г., доказващи стойността на услугите, а за 2003 г. - документ с числени данни за приходите от таксата за различните видове вносни странични продукти и за всички национални продукти.
(45)
Относно въпроса дали вносните продукти могат наистина да се ползват от схемата по същия начин, както националните продукти, португалските власти уверяват, че в съответствие с принципа „замърсителят плаща“ таксите, приложими към кланиците, при вноса и при вътреобщностния обмен на необезкостено месо, отразяват разходите, свързани с обработката на всички странични продукти, получени във веригата, до равнището на крайния потребител.
(46)
Вносът на необезкостено месо предполага за португалските власти наличие на странични продукти и следователно той има право на услугата по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване, което обосновава прилагането на въпросните такси.
(47)
Португалските власти смятат, че финансираните дейности са в интерес на обществото, тъй като причинената от СЕГ криза показа, че обезвреждането на санитарни кланични конфискати следва да бъде задължение за предоставяне на обществена услуга от страна на държавата поради значението си за опазване на здравето на хората и на животните, както и за опазване на околната среда.
(48)
Системата, установена с Наредба-закон № 197/2002, е отменена с Наредба-закон № 244/2003 от 7 октомври 2003 г. (15), влязла в сила на 22 октомври 2003 г. Последната установява общ режим и преходен режим за животинските странични продукти, негодни за консумация от човека.
(49)
Общият режим предвижда, че кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове, предприятията за яйчни продукти трябва, по своя собствена инициатива или чрез възлагане на трети страни, да насърчават събирането, транспорта, складирането, обработката, преработката и унищожаването на материалите от категории 1, 2 и 3, произведени в конкретния обект, в съответствие с Регламент (ЕО) № 1774/2002 на Европейския парламент и на Съвета посредством прилагането на план, представен за предварително одобрение на ГД „Ветеринарна медицина“ (DG V).
(50)
Кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове, предприятията за яйчни продукти трябва да изготвят план за унищожаване или използване на материалите от категория 3, който трябва да бъде одобрен от DG V не по-късно от 90 дни, считано от датата на влизане в сила на Наредба-закон № 244/2003 или от началото на дейността. Що се отнася до категория 3, до одобряването на плановете от DG V, INGA осигурява услугите по събиране, транспортиране, преработка, временно складиране или разрушаване на страничните продукти в съответствие с Наредба-закон № 197/2002. Преди да бъде одобрен планът за материалите от категория 3, собствениците на кланици, цехове за разфасовка, инкубационни центрове и предприятия за яйчни продукти дължат таксите, определени в приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002, с изключение на субектите, ползващи се от алтернативния режим, предвиден от тази наредба, които дължат таксите, определени в приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002.
(51)
По силата на преходния режим, INGA продължава също да оказва тези услуги за материалите от категории 1 и 2.
(52)
За материалите от категории 1 и 2 кланиците и цеховете за разфасовка трябва да представят план за унищожаване или използване не по-късно от 30 дни след изтичането на преходния режим през ноември 2005 г. Преди одобрението на плана те дължат по 0,35 EUR на 1 kg материали от категория 1 или 2. От друга страна, същите се освобождават от заплащането на такса, след като бъде одобрен планът за унищожаване или използване.
(53)
Когато кланиците и цеховете за разфасовка представят план на DG V, като посочат операциите, необходими за отстраняване на материалите от категории 1 и 2, с това те поемат отговорността за покриване на разходите, свързани с тези дейности, и подлежат на проверки от страна на компетентния орган. По силата на член 3, параграф 4 от Наредба-закон № 244/2003 режимът завършва две години след влизане в сила на тази наредба-закон.
(54)
Преходният режим съгласно Наредба-закон № 244/2003 изтече през ноември 2005 г. Португалските власти заявиха в писмото си от 1 април 2011 г., че след изтичането на преходния режим съгласно Наредба-закон № 244/2003 разходите за дейностите по унищожаване на страничните продукти от кланиците и цеховете за разфасовка се поемат от операторите, като остатъците се оползотворяват чрез преработването им в биогориво и износ на брашна.
(55)
В решението си за откриване на процедура Комисията изрази следните съмнения относно наличието на помощ и евентуалната съвместимост на последната в полза на предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали, на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на месо от птици, и на вътрешните оператори в Общността, както и на животновъдите.
(56)
По-специално Комисията повтори въпросите, поставени в първото разпореждане за информация. Що се отнася до помощта в полза на предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали, Комисията изрази съмнения относно характера на услугата от общ интерес, който португалските власти искаха да придадат на въпросните дейности, по-специално във връзка с решението по дело Altmark (16). Относно помощта в полза на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на месо от птици, и на вътрешните оператори от сектора в Общността, Комисията изрази съмнения в това дали компенсацията, изплащана от сектора посредством таксата, съответства на действителната икономическа стойност на услугите, предоставени за събиране, и поиска числени данни в това отношение. И накрая, по отношение на помощта за животновъдите Комисията изрази съмнения относно предимствата, които въведената система може да им предостави, като се има предвид, че те не подлежат на плащане на въпросната такса.
(57)
След това Комисията направи предварително разследване на съвместимостта на въпросните мерки с насоките, приложими от 1998 г. нататък, и заключи на етапа на решението за откриване, че не притежава достатъчно информация, за да достигне до заключение, че въпросните мерки са съвместими.
III. МНЕНИЯ, ПРЕДСТАВЕНИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(58)
В своите мнения Португалия започва с напомняне на специфичното положение на португалската държава през 1998 г. заради СЕГ. По-специално тя се позовава на Решение 98/653/ЕО за забрана на изпращането от португалска територия към други държави-членки или към трети държави на някои продукти, между които месни и костни брашна като такива или в състава на други продукти. В този контекст план за надзор, контрол и ликвидиране на СЕГ е изготвен от Португалия и одобрен от Постоянния ветеринарен комитет при Комисията. На 18 април 2001 г. Комисията реши да запази ембаргото за Португалия. Едва през 2004 г. последното бе отменено с Регламент (ЕО) № 1993/2004 (17).
(59)
Португалия следователно подчертава факта, че през периода 1998-2004 г. всички предприети мерки са имали за цел справяне с извънредно положение, представляващо опасност за общественото здраве. Португалските административни органи са искали по този начин да дадат възможност за незабавно прилагане на мерките, докато операторите не се организират, за да изпълняват сами тези задачи, оставайки под контрола на държавата. Португалия смята, че защитата на общественото здраве е най-голямата правна ценност, която дава основание за изключение от разпоредбите за държавна помощ.
(60)
Според Португалия приемането на Решение 98/653/ЕО и по-късните продължавания на действието му са попречили мерките, приети от португалската държава за справяне с кризата на СЕГ, да причинят смущения на пазара и да засегнат търговията между държавите-членки. Португалия посочва, че тъй като е съществувало ембарго върху изпращането на посочените по-горе продукти, не е имало търговия, което значи, че не е било възможно да има нарушаване на конкуренцията.
(61)
На първо място Португалия посочва, че през 1998 г. не е предоставяна помощ и го доказва чрез датата на влизане в сила на Наредба-закон № 393-В/98 от 4 декември 1998 г.). Едва тогава португалската държава е поела, по изключение и временно, отговорността за дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти.
(62)
Считано от влизането в сила на Наредба-закон от 1998 г., португалската държава е поела разходите за операциите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти, и то до влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002. Португалия заявява по този повод, че приемането на тези мерки от португалската държава следва да се разглежда като краткосрочна стъпка, тъй като по-късно режимът е променен и е въведена такса като начин за прехвърляне върху сектора на финансирането на дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, включително материалите със специфичен риск (МСР).
(63)
Що се отнася до разходите за посочените мерки, Португалия посочва, че параметрите, на чиято база е изчислена компенсацията, са били определени предварително с наредба, публикувана в официалния вестник. Португалските власти посочват три постановления (18). В тези постановления са определени цените на услугите (събиране, транспортиране, преработка и опаковане в големи торби („big bags“) на 1 kg продукти). Взети са предвид разходите за тези операции, направени от предприятията за преработка на страничните продукти от животински произход, които не са част от кланиците. Текущите разходи, като разходите за енергия, гориво, заплати, осигуровки и пр., също са взети предвид. Тези параметри са едни и същи за всички доставчици на услуги. Португалските власти посочиха, че печалбите са от 30 % до 39,5 %, което според тях е умерено или дори по-малко от средната печалба при извършване на икономическа дейност. Португалските власти приложиха отчетите за параметрите, въз основа на които са определени цените в постановленията.
(64)
В заключение португалската държава смята, че предоставената помощ може да бъде обявена за съвместима чрез прилагане на изключение от принципа „замърсителят плаща“, тъй като помощта отговаря на стойността на предоставените услуги и приложимите тогава насоки (Насоки относно държавната помощ за изследвания за ТСЕ, мъртви животни и кланични отпадъци (19) разрешаваха помощ до 100 % от действителните разходи поради краткосрочния ѝ характер.
(65)
Считано от октомври 2002 г., правното основание за изплащане на разходите е Наредба-закон № 197/2002. Според португалските власти тези такси отчитат стойностите за заплащане на дейностите, извършвани от предприятията за преработка на страничните продукти. Въпреки това, поради продължаващата криза португалските власти смятат, че намесата на държавата като посредник е все така оправдана.
(66)
При извършените тогава тестове са взети предвид общите разходи, понасяни от предприятията, както и разумна печалба. Португалските власти представиха отчета, изготвен въз основа на разходите и финансовите тежести за 2003 г., който според тях доказва изравняване на баланса между приходите и финансовите тежести, свързани с действието на въведения нов правен режим, и който определя таксите за финансирането на услугите.
(67)
Португалските власти заявиха също, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от птици не идва от таксите, събрани от кланиците и вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине. Те уточниха, че тъй като тълкуването на разпоредбите на член 2, параграф 1 от Наредба-закон № 197/2002 следва да се извърши във връзка с разпоредбите на приложение 1, посочени там, установено е, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месото е извършено по три категории оператори: кланиците за говеда, телета, свине, овце/кози, домашни птици и други, вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, и вътрешните оператори в Общността на същите продукти. Така в приложение 1 има колона със сумите, дължими от кланиците на птици, които не насърчават събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на птици, като се има предвид, че повечето вносни кланични трупове на птици не дават странични продукти.
(68)
Португалските власти заявиха също, че разликата между двете такси, определени в приложение 2 към Наредба-закон № 197/2002, е обоснована поради разходите, свързани със страничните продукти, получени в цеховете за разфасовка.
(69)
Португалските власти заявиха, че в съответствие с Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003 не се предвижда прехвърляне на таксите върху животновъдите, въпреки че тези разходи за операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване са били в действителност прехвърлени върху целия сектор на производство на месо. Португалските власти представиха в това отношение две фактури за услуги от 22 октомври 2002 г. и 28 октомври 2003 г., които според тях доказват, че разходите за дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване са прехвърлени от кланиците върху животновъдите.
(70)
Накрая португалските власти уверяват, че от предприятията доставчици на услуги не са били отклонени ресурси в полза на евентуални конкурентни дейности, тъй като тези предприятия изпълняват само дейностите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти.
(71)
Португалия посочва също факта, че преходният режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, е приключил през ноември 2005 г. и че оттогава предприятията, произвеждащи странични продукти, са поели изцяло отговорността, с която държавата се е натоварила временно вместо тях. От ноември 2005 г. нататък всички разходи се покриват от операторите, като остатъците се оползотворяват чрез преработването им в биогориво и износ на брашна.
(72)
В заключение португалските власти считат, че са изпълнили условията на приложимите насоки, тъй като операторите, произвеждащи странични продукти, са започнали да заплащат постепенно за дейностите по унищожаване на страничните продукти посредством таксата.
IV. МНЕНИЯ ОТ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(73)
ETSA представи своите мнения в писмото си от 15 юни 2009 г. Групата ETSA се състои от дружествата ITS - Indústria Transformadora de Subprodutos Animais, SA и SEBOL - Comércio e Indústria de Sebo, SA. Те извършват услуги по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от животински произход, отнасящи се към категории 1, 2 и 3 в Португалия, и са част от предприятията, на които държавата е възложила доставката на посочените услуги през разглеждания период. Следователно ETSA се разглежда като получател на държавните плащания, така че би могла да бъде заинтересована от процедурата С 3/09.
(74)
Като предварителна стъпка ETSA припомня контекста на кризата със СЕГ, принудила португалската държава да вземе превантивни мерки (сред които услугата по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от животински произход от категории 1, 2 и 3), насочени към борба срещу болестта и намаляване на опасността от заразяване, с цел опазване на общественото здраве и околната среда. Приемането на тези мерки е обусловено до голяма степен от законодателството на Общността.
(75)
През периода 1998-2005 г. INGA извърши пряко възлагане на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на отпадъците на дружествата ITS и SEBOL. ETSA посочва, че всички предприятия, отговарящи на условията за доставка на необходимите услуги, са били одобрени при същите условия. До 10 октомври 2002 г. на INGA е било възложено да се обръща към предприятията, одобрени за този вид услуги, като е покривала свързаните с това разходи в съответствие с член 6 от Наредба-закон от 1998 г. Параметрите за изчисляване на заплащането са определени от Съвместно постановление № 96/99, като цената е определена в зависимост от теглото на суровината. Тя е подлежала на преразглеждане при промяна на условията за оказване на услугата. Цената, заплатена на SEBOL и ITS, е била съобразена с очакваните разходи за оказване на услугата, по-специално с теглото и обема на отпадъците, подлежащи на събиране и обработка, както и с внедряването и управлението на системата за събиране на мъртви животни в стопанствата, предвиждаща, наред с други неща, бързо събиране след получаване на съобщение за смърт на животно.
(76)
ETSA подчертава, че макар възлагането на услугата да не е извършено чрез тръжна процедура, заплатената сума е покривала съответните разходи, като се има предвид комбинираният характер на приходите им, така че групата е успяла едва да реализира разумна и правомерна печалба. ETSA посочва, че въпреки това размерът на заплащането винаги е бил според нея в съответствие с принципа на ефективност, тъй като платената от INGA цена е около средната европейска цена за равностойни услуги, а заплащаните до 2005 г. цени са били според ETSA в действителност по-ниски от прилаганите по-късно в договорите за доставка на същите услуги, сключени чрез възлагане на обществена поръчка и имащи за цел да улеснят определянето на заплащането в зависимост от пазарните условия.
(77)
От 2005 г. нататък договорите за услуги са възлагани в рамките на международни обществени поръчки. Обявени са били три тръжни процедури: говеда/еднокопитни животни на национално равнище, овце/кози (юг) и овце/кози (север). Дружеството ITS е подало оферта чрез посредничеството на консорциум, на който е била възложена поръчката. Три договора за доставка на услуги са били сключени за трите посочени партиди. Сред условията ETSA посочва по-специално събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на отпадъците, воденето на постоянни регистър и архиви, актуализирани в зависимост от извършваните операции. Контролът за спазване на условията се е осъществявал от IFAP (Институт за финансиране на земеделието и рибарството).
(78)
ETSA подчертава, че цените са били определени предварително по обективен и прозрачен начин в сключените договори в зависимост от тонажа и вида на съответните животни. Тези цени са установени според ETSA при пазарни условия и дават гаранция за достатъчно покриване на разходите, направени във връзка със спазването на задълженията за обществена услуга, предвидени в договорите за доставка на услугите и в съответното законодателство.
(79)
Въз основа на тези елементи ETSA достига до заключението, че групата не е получила неправомерна помощ, а всички средства представляват само правомерно заплащане за предоставяне на обществена услуга.
V. ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
1. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ В СЪОТВЕТСТВИЕ С ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(80)
В съответствие с член 107, параграф 1 от ДФЕС, освен изключенията, определени от посочения Договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(81)
Членове 107-109 от ДФЕС са приложими в сектора на свинското месо по силата на член 21 от Регламент (ЕИО) № 2759/75 на Съвета от 29 октомври 1975 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (20), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1913/2005 на Съвета (21). Те са приложими в сектора на говеждото и телешкото месо по силата на член 40 от Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (22), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1152/2007 на Съвета (23). Преди приемането на последния регламент членовете бяха приложими в същия сектор по силата на член 24 от Регламент (ЕИО) № 805/68 на Съвета (24). Те са приложими в сектора на овчето и козето месо по силата на член 22 от Регламент (ЕО) № 2467/98 на Съвета от 3 ноември 1998 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (25), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1913/2005. Те са приложими в сектора на овчето и козето месо по силата на член 19 от Регламент (ЕО) № 2777/75 на Съвета от 29 октомври 1975 г. относно общата организация на пазара на тези продукти (26), последно изменен с Регламент (ЕО) № 679/2006 на Съвета (27). Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (28) отмени тези отделни регламенти и предвижда в член 180, че правилата в областта на държавната помощ се прилагат за посочените по-горе продукти.
(82)
Що се отнася до естеството на помощта, то следва да бъде определено за всички получатели на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланичните отпадъци и по тяхното финансиране. Комисията установи следните категории потенциални получатели по системата, въведена в Португалия:
-
предприятията доставчици на услуги по събиране, транспортиране и унищожаване на съответните материали;
-
кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо;
-
животновъдите.
(83)
Що се отнася до оценката за потенциална помощ в течение на времето, в своето решение за откриване на процедура Комисията разграничи четири периода, имайки предвид прилагането на различните действащи разпоредби на Общността за анализа на евентуалните мерки за помощ. Комисията взе предвид периода от 1998 г. до 31 декември 1999 г., датата преди влизане в сила на Насоките за държавната помощ в земеделието; периода от 1 януари 2000 г. до 31 декември 2002 г., датата преди влизане в сила на Насоките относно държавната помощ за унищожаването на отпадъци от кланици и мъртви животни, както и за разходите за тестове за трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ); периода от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г., датата преди влизане в сила на новите Насоки за земеделието 2007-2013 г. (29), и периода от 1 януари 2007 г. до днес.
(84)
С оглед на новата информация, предоставена от португалските власти, по-специално относно прилагането на посочената по-горе Наредба-закон № 244/2003 и различните начини на финансиране на потенциалната помощ, Комисията ще внесе известно изменение в разграничаването на отделните периоди и ще вземе предвид за всяка група потенциални получатели следните периоди:
-
периода от 9 декември 1998 г. до 9 октомври 2002 г., през който е била в сила Наредбата-закон от 1998 г.;
-
периода от 10 октомври 2002 г. до 21 октомври 2003 г., дата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 с изключение на приложение 2, чието действие е било продължено във връзка с преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003;
-
периода от 22 октомври 2003 г. до ноември 2005 г., период на прилагане на преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003.
1.1. НАЛИЧИЕ НА ИЗБИРАТЕЛНО ПРЕДИМСТВО
(85)
Съгласно практиката на Съда на ЕС за държавни помощи се считат намесите, които под каквато и да било форма са в състояние пряко или непряко да поставят определени предприятия в по-благоприятно положение или които трябва да се считат за икономическо предимство, което предприятието получател не би получило в нормални пазарни условия (30). Освен това за държавни помощи се считат намеси, облекчаващи под различна форма тежестите, които обичайно натоварват бюджета на едно предприятие и които, без да са субсидии в строгия смисъл на думата, имат същото естество и последици (31).
1.1.1. Избирателно предимство за предприятията получатели на услугите
(86)
Комисията отбелязва, че дейността по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на въпросните материали е икономическа дейност, тъй като представлява доставка на услуги срещу заплащане и може да бъде осъществявана от многобройни икономически оператори на пазара на Общността. Тези изводи се подкрепят по-специално от информацията, предоставена от ETSA и изложена в съображение 73 и следващите от настоящото решение.
(87)
Що се отнася до тази икономическа дейност, португалските власти заявяват, че въпросните предприятия, предоставили услуги, са извършили обществена услуга от общ интерес, обоснована с мотива за защита на общественото здраве и опазване на околната среда. Португалия изтъква в този контекст специфичното си положение поради кризата със СЕГ. Португалия подчертава следователно факта, че всички предприети мерки са имали за цел справяне с извънредно положение, представляващо опасност за общественото здраве. Португалските административни органи са искали по този начин да дадат възможност за незабавно прилагане на мерките, докато операторите не се организират, за да изпълнят сами тези задачи, оставайки под контрола на държавата (вж. съображения 21 и 59 от настоящото решение).
(88)
В своите мнения ETSA изразява становището, че групата не е получила неправомерна помощ, а всички средства представляват само правомерно заплащане за предоставяне на обществена услуга (вж. съображение 79 от настоящото решение).
(89)
От решението на Съда на ЕС по дело Altmark (32) следва, че към държавни субсидии, насочени към създаване на възможност за ползване на обществени услуги, не се прилага член 107 от ДФЕС, доколкото такива субсидии следва да се разглеждат като компенсация за услугите, осъществени от предприятията получатели за изпълнение на задължения за обществена услуга. Все пак Съдът на ЕС предвижда да бъдат изпълнени всички посочени по-долу условия:
-
първо, на предприятието получател трябва да е било действително възложено изпълнението на задължения за обществена услуга и тези задължения да са били ясно определени,
-
второ, параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, да са били предварително определени по обективен и прозрачен начин,
-
трето, компенсацията да не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения,
-
четвърто, когато изборът на предприятието, на което се възлага изпълнението на задължения за обществена услуга, не е направен в рамките на процедура за обществена доставка, размерът на необходимата компенсация да е определен въз основа на анализ на разходите на средно предприятие, добре управлявано и с необходимото оборудване, за да отговори на съответните изисквания за обществена услуга, които то би понесло за изпълнението на тези задължения, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения.
(90)
Във връзка с прилагането на съдебната практика по дело Altmark в конкретния случай Комисията изказва следните съображения:
а) Наличие на реална услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС
(91)
Преди всичко е уместно да се разследва дали в конкретния случай има наличие на реална услуга от общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
(92)
От практиката на Съда на ЕС следва, че с изключение на секторите, в които този въпрос е вече регулиран от правилата на Общността, държавите-членки имат големи правомощия да преценяват характера на услугите, които биха могли да бъдат определени като такива от общ икономически интерес. Следователно задача на Комисията е да следи тази преценка да се прилага без явна грешка при определяне на услугите от общ икономически интерес.
(93)
От последното десетилетие на миналия век се наблюдава появата на различни трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) отделно при хора и при животни. От 1996 г. нататък се натрупаха доказателства за сходството на причинителя на СЕГ (спонгиформна енцефалопатия по говедата) и новия вариант на болестта на Кройцфелд-Якоб. От 1990 г. нататък Общността прие редица мерки за защита на здравето на хората и животните срещу риска от СЕГ. Тези мерки се основават на защитните разпоредби на директивите относно мерките за здравето на животните и опазване на 77 околната среда. С Решение 2000/766/ЕО държавите-членки бяха задължени да осигурят животинските отпадъци по смисъла на Директива 90/667/ЕИО (33) да бъдат събирани, транспортирани, преработвани, съхранявани или унищожавани в съответствие с тази директива, с Решение 97/735/ЕО на Комисията (34) и с Решение 1999/534/ЕО на Съвета (35). В този смисъл Регламент (ЕО) № 1774/2002 определи здравните изисквания, приложими към животински странични продукти, непредназначени за консумация от човека, и установи задължения за държавите-членки да следят за въвеждането на подходящи мерки и наличието на достатъчна инфраструктура за събиране, транспортиране и унищожаване на животинските странични продукти.
(94)
Тъй като Съдът на ЕС е потвърдил, че управлението на някои отпадъци може да бъде предмет на услуга от общ икономически интерес (36), и с оглед на специфичното положение поради кризата със СЕГ, Комисията няма възражения срещу заявеното желание на португалските власти да определят като услуга в общ икономически интерес тази дейност по събиране и последвало унищожаване на мъртви животни и други животински отпадъци, негодни за консумация, през периода 1999-2005 г., през който португалската държава е поела изцяло (1999-2003 г.) или отчасти (2003-2005 г.) отговорността за тези операции. Става въпрос за решение, обосновано от съображения за защита на общественото здраве и опазване на околната среда, което поради това отговаря на понятието за общ икономически интерес по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
б) Изпълнение на задължението за обществена услуга
(95)
Решението по дело Altmark изисква мандат под формата на един или редица официални документи, имащи задължителна правна стойност съгласно националното право. Що се отнася до първото условие, поставено от решението по дело Altmark, установено е, че събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на животински странични продукти, негодни за консумация от човека, са въведени задължително в Португалия с Наредбата-закон от 1998 г. и Наредба-закон № 244/2003. Член 6 от Наредбата-закон от 1998 г. предвижда INGA, който отговаря за събирането, преработката и унищожаването на животински странични продукти, негодни за консумация от човека, да извършва подбора на предприятията, на които се възлага да извършат тази услуга. Съвместно постановление № 95/99 е определило предварително параметрите, въз основа на които е изчислено заплащането за обществената услуга, както и други задължения, свързани с предоставянето на услугата, като задължението на предприятието да събира всички странични продукти на цялата национална територия в съответствие със законодателно определените здравни и технически норми.
(96)
Португалските власти заявяват, че задълженията на предприятията доставчици на услуги са ясно определени в договорите за услуги. Като пример те предоставиха на Комисията договор за извършване на услуги от 2003 г., сключен в съответствие с Наредбата-закон от 1998 г.
(97)
Според Комисията задълженията на предприятието доставчик на услуги са били ясно определени в договора за услуги, който португалските власти предоставиха на Комисията. С оглед на разпоредбите на Наредба-закон № 393-B/98 и на съвместното постановление, както и на договора за извършване на услуги, предоставен като пример, Комисията достига до заключението, че първото условие на решението по дело Altmark е изпълнено.
в) Параметри, определени предварително по обективен и прозрачен начин
(98)
Що се отнася до второто условие, Комисията счита - въз основа на информацията, с която разполага - че параметрите, въз основа на които е изчислена компенсацията, са били определени предварително по обективен и прозрачен начин. В този смисъл съвместните постановления, предоставени от португалските власти, определят начина на изчисляване и допустимите разходи (вж. съображение 26 от настоящото решение). Тези данни са били проверявани редовно по отношение на предходните финансови години. От 2005 г. нататък са прилагани процедури за възлагане на обществени поръчки. Като има предвид информацията, с която разполага, Комисията счита, че второто условие на решението по дело Altmark е изпълнено.
г) Компенсация за покриване на разходите за услугата
(99)
Що се отнася до третото условие, португалските власти и третата страна заявиха, че компенсацията не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения.
(100)
Неколкократно и по-специално при откриването на процедурата по разследване Комисията поиска от португалските власти да ѝ предоставят подробности относно метода на изчисляване на действителните разходи за услугите. Португалските власти представиха документи за разходите, направени от доставчиците на услуги по години за периода 1999-2005 г., и ги съпоставиха със сумите, изплатени от INGA на доставчиците за извършване на услугите. Тези документи доказват, че компенсацията, изплатена от INGA на предприятията доставчици на услуги, не надхвърля необходимото за покриване на всички или на част от разходите, направени поради изпълнението на услугата. Представените документи доказват, че компенсацията е взела също предвид печалба от 30 % до 39,5 % в зависимост от съответната година (вж. съображение 62 от настоящото решение).
(101)
Португалските власти увериха, че е било невъзможно ресурсите да бъдат отклонени към евентуални конкурентни дейности, които предприятията биха могли да извършват (кръстосано субсидиране), тъй като избраните доставчици на услуги не са извършвали други дейности.
(102)
Въпреки това, с оглед на предоставената от португалските власти информация, Комисията не може да достигне до заключение, че взетата предвид печалба е била „разумна“ по смисъла на решението по дело Altmark.
(103)
ETSA потвърди в своите мнения, че заплащането за доставената услуга отразява адекватно понесените разходи при реализиране на печалба, която не дава специално предимство, и че през периода до 2005 г. размерът на заплащането за обществената услуга е отговарял на средната европейска стойност и е бил по-малък от размера на заплащане, определен в обществената поръчка за услуги, възложена чрез тръжна процедура.
(104)
По този въпрос Комисията трябва да отбележи, че нито португалските власти, нито третата страна са представили документи в подкрепа на тези твърдения.
(105)
Следователно Комисията не може да достигне до заключение, че третото условие, поставено от решението по дело Altmark, е изпълнено в конкретния случай.
д) Оценка на разходите на средно предприятие
(106)
Тъй като до 2005 г. предприятията доставчици на услуги не са били подбирани в рамките на процедури за обществени поръчки, решението по дело Altmark изисква сравнителна оценка с разходите на средно предприятие. Португалските власти не предоставиха елементи, доказващи, че оценката на разходите е направена въз основа на оценка на разходите на средно предприятие.
(107)
Следователно Комисията стига до заключението, че четирите критерия на решението по дело Altmark не са изпълнени в конкретния случай и че не може да се изключи възможността за предимство за предприятията доставчици на услуги през периода от влизането в сила на Наредба-закон № 393-B/98 и 2005 г. - дата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003.
(108)
Държавните плащания са получили определени предприятия, т.е. предприятията, на които са били възложени поръчки за услугите По този начин въпросната мярка може да бъде разглеждана като специфична.
(109)
Следователно Комисията достига до заключението, че не може да се изключи избирателно предимство за доставчиците на услуги през периода 1998-2005 г. - дата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003.
1.1.2. Избирателно предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо
(110)
Съгласно решението на Съда на ЕС по дело GEMO (37) фактът, че дейността по събиране и унищожаване на мъртви животни и кланични отпадъци в полза на кланиците и животновъдите се извършва от частни предприятия, не може да попречи на евентуалното определяне като държавна помощ, тъй като публичните органи са установили режима на тази дейност.
(111)
В настоящия случай португалските власти са установили и режима на дейността, и неговото финансиране, определени с Наредба-закон № 393-B/98, Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003. На този етап Комисията достига до заключението, че тези режими могат да бъдат приписани на държавата.
(112)
Съдът на ЕС уточнява по дело GEMO, че финансовата тежест, породена от унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци, следва да се разглежда като разход, присъщ на икономическата дейност на животновъдите и кланиците (38). Съдът на ЕС следователно е решил, че член 107, параграф 1 от ДФЕС трябва да се тълкува в смисъл, че схема, която осигурява безплатно за животновъдите и кланиците събирането на мъртви животни и кланични отпадъци, следва да бъде определена като държавна помощ в полза на земеделските производители и кланиците.
(113)
В конкретния случай може да се приеме, че унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци води до разходи, присъщи на дейността не само за кланиците и цеховете за разфасовка, но и за вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици, както и за операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо. Комисията счита, че описаното финансиране на разходите по събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо на бозайници и птици чрез средства от държавния бюджет преди влизането в сила на Наредба-закон № 197/2002 е довело до освобождаване на ползвателите на тази услуга от тежест, присъща на тяхната дейност.
(114)
Комисията достига до заключението, че има наличие на предимство за периода преди въвеждането на парафискална такса.
(115)
Що се отнася до периода след влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003, финансирането на описаните по-горе дейности е било осигурено чрез парафискална такса, въведена с Наредба-закон № 197/2002 и изменена с Наредба-закон № 244/2003. Съгласно схемата на Наредба-закон № 197/2002 от заплащането на таксата са били освободени кланиците, осигуряващи събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на всички въпросни странични продукти, с изключение на МСР, независимо дали то се извършва в техни собствени помещения или в цеховете за разфасовка, тъй като тези предприятия са създали условия на автономност при обработката на своите собствени странични продукти (вж. точка 2 от приложение 2 към посочената наредба-закон), както и вносителите и вътрешните оператори в Общността на обезкостено месо, тъй като последното не дава странични продукти, подлагани на задължителна обработка по силата на общностното и националното законодателство. Наредба-закон № 244/2003 предвижда освобождаване на посочените по-горе оператори при условие че е одобрен план за унищожаване или използване в съответствие със специфичните условия, изисквани за различните категории материали.
(116)
За да може да се направи оценка дали съществува предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. облаганите оператори/получатели на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, следва да се провери доколко компенсацията чрез таксата отговаря на действителната икономическа стойност на услугите, предоставени за събиране.
(117)
Комисията отбелязва, че португалските власти заявиха в писмото си от 20 януари 2003 г., че таксите, предвидени в приложения 1 и 2 към Наредба-закон № 197/2002, както и таксата, предвидена в член 2, параграф 2 за МСР, са изчислени въз основа на реалните разходи за услугите, които трябва да бъдат предоставени, като се държи сметка за естеството на получените странични продукти от всеки животински вид и за това дали те са засегнати, или не.
(118)
За португалските власти това финансиране е напълно идентично с компенсация от ползвателите на обществена услуга от общ интерес. Сумите, изплатени от подлежащите на това задължение оператори, съвсем не са фиксирани, а са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за обществена услуга, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци.
(119)
В подкрепа на тези твърдения португалските власти представиха документи с числени данни за 2003 г., съпоставящи действителните икономически разходи за извършените услуги и компенсациите чрез съответната такса. За останалата част от 2002 г. след влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002 през октомври 2002 г., португалските власти не представиха документи с числени данни за приходите в резултат на събраната такса.
(120)
За 2004 и 2005 година португалските власти представиха документи с числени данни относно разходите за извършените операции, но не и за приходите от таксата, събрана от операторите, останали дотогава без одобрение на плановете си за унищожаване и използване, които поради това са дължали все още таксата, установена с преходния режим на Наредба-закон № 244/2003.
(121)
За 2002, 2004 и 2005 година Комисията не може, въз основа на документите, представени от португалските власти, да достигне до заключението, че внесените от задължените оператори суми са правопропорционални на количествата отпадъци, реално предадени за събиране, и на действителните разходи за унищожаването на тези отпадъци.
(122)
Комисията достига до заключението, че за 2003 г. няма предимство, тъй като внесените от задължените лица суми са били правопропорционални на разходите, направени за получените услуги.
(123)
Комисията, напротив, не може да изключи наличието на предимство за кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и месо от птици и вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, задължени през периода от октомври 2002 г. и 1 януари 2003 г., както и през 2004 и 2005 година.
1.1.3. Избирателно предимство за животновъдите
(124)
В конкретния случай може да се приеме, че унищожаването на мъртви животни и кланични отпадъци представлява разходи, присъщи на дейността не само за кланиците и цеховете за разфасовка, но и за животновъдите, на които по силата на пазарните закони би била прехвърлена поне част от тежестта на посочените услуги. В съответствие с посочената по-горе съдебна практика по дело GEMO Комисията счита, че описаното финансиране на разходите по събиране, преработка и унищожаване на странични продукти от месо на бозайници и от птици чрез средства от държавния бюджет преди влизането в сила на Наредба-закон № 197/2002 е довело до освобождаване на ползвателите на тази услуга от тежест, присъща на тяхната дейност.
(125)
Комисията достига до заключението, че има наличие на предимство за периода преди въвеждането на парафискалната такса.
(126)
Както е посочено по-горе, мерките, приложени от португалските власти за събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, могат да освободят животновъдите от тежестите, които при нормални обстоятелства щяха да бъдат отчасти за тяхна сметка. От Наредба-закон № 197/2002 и от преходния режим, предвиден от Наредба-закон № 244/2003, следва, че животновъдите не се облагат с въпросната такса. Португалските власти заявиха, че до края на 2005 г. разходите по събирането са били прехвърляни върху целия сектор. Комисията отбелязва, че двете фактури, представени от португалските власти, действително предвиждат въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003 прехвърлянето на таксата от една от кланиците през октомври 2002 г. и октомври 2003 г. Твърдението на португалските власти, че в съответствие с пазарните закони разходите са били прехвърлени върху целия сектор, в това число върху животновъдите, е подкрепено от представените документи. Комисията достига до заключението, че животновъдите са поели разходите, свързани с тяхната дейност, и поради това не са се ползвали със специфично предимство.
(127)
Комисията отбелязва, че животновъдите са получили предимство само през периода, предшестващ прилагането на таксата.
(128)
С оглед на гореизложеното Комисията достига до заключението за наличие на предимство по отношение на събирането, транспорта, преработката и унищожаването на животински странични продукти в полза на кланиците и вносителите за всички периоди, с изключение на 2003 г., и в полза на животновъдите само през периода, предшестващ прилагането на таксата.
1.2. ПРЕДИМСТВА, ФИНАНСИРАНИ ЧРЕЗ ДЪРЖАВНИ РЕСУРСИ
(129)
Член 107, параграф 1 от ДФЕС се отнася до помощта, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка. С други думи, разглежданата мярка трябва да може да бъде приписана на държавата и предоставена чрез държавни ресурси.
(130)
В конкретния случай финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, е било осигурено през периода от 1999 г. до октомври 2002 г. чрез преките приходи на държавата, а от октомври 2002 г. нататък - чрез постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(131)
Плащанията на доставчиците на услуги, извършени от преките приходи на държавата, са предимство, финансирано чрез държавни ресурси. Фактът, че от 1999 г. до прилагането на таксата през 2002 г. тази обществена услуга е финансирана от държавния бюджет, означава, че предприятията, които извършват тази услуга, използват държавни ресурси за покриване на разходите, свързани с въпросната услуга.
(132)
Таксите, прилагани от септември 2002 г. до ноември 2005 г, не попадат в приложното поле на разпоредбите на ДФЕС относно държавната помощ, освен ако не представляват начин на финансиране на мярка за помощ и не са по този начин част от тази мярка (39).
(133)
Всички такси се заплащат на INGA чрез процедура за самоначисляване. Таксите, наложени на операторите, представляват приходи на INGA и са били изплатени пряко на този институт.
(134)
За да бъде една тежест разглеждана като неразделна част от мярка за помощ, трябва да съществува задължителна връзка между тежестта и мярката за помощ съгласно приложимата национална правна уредба, в смисъл че приходите от таксата задължително се насочват към финансиране на помощта (40).
(135)
Като се има предвид, че таксите представляват приходи на INGA, изплатени пряко на този институт, Комисията счита, че таксата е неразделна част от мярката за помощ.
(136)
Що се отнася до въпроса да се знае дали приходите от парафискалните такси в конкретния случай могат да бъдат разглеждани като държавни ресурси, важно е да се отбележи, че за държавните ресурси не трябва да се прави разлика между случаите, когато помощта е предоставена пряко от държавата, и тези, при които тя се предоставя от публични или частни органи, определени или създадени от държавата. На 15 юли 2004 г. в своето решение по дело Pearl e a. (41) Съдът на ЕС определи, че задължителните плащания, събирани чрез междинно звено от всички предприятия в даден браншови сектор, не се считат за държавни ресурси, само ако са едновременно изпълнени следните четири условия:
а)
разглежданата мярка е въведена от браншови орган, който представлява предприятията и работниците в даден браншови сектор, и не служи като инструмент за провеждане на политики, определени от държавата;
б)
целите на разглежданата мярка са финансирани изцяло чрез вноски на предприятия от сектора;
в)
начинът на финансиране и процентът/размерът на вноските се решават в рамките на браншовия орган от представителите на работодателите и работниците, без държавна намеса;
г)
вноските се използват задължително за финансирането на мярката, без възможност за държавна намеса.
(137)
От разполагаемата информация следва, че първото условие на решението по дело Pearle e. a. не е изпълнено, тъй като мярката е въведена с наредба-закон, имаща за цел осъществяването на политика, определена от държавата и насочена към борба срещу СЕГ.
(138)
Освен това третото и четвъртото условие също не са изпълнени, тъй като начинът на финансиране е определен от посочените наредби-закон. Следователно португалските власти имат възможност да се намесват при определяне на начините за финансиране на мярката.
(139)
Тъй като не са изпълнени всички условия на решението по дело Pearle e.a. и държавата, както изглежда, има решаваща роля при определяне на начините на финансиране на мярката за помощ, Комисията счита, че приходите от парафискалните такси представляват в действителност държавни ресурси, които могат да бъдат приписани на държавата.
1.3. НАРУШАВАНЕ НА КОНКУРЕНЦИЯТА/ЗАСЯГАНЕ НА ТЪРГОВИЯТА
(140)
Според практиката на Съда на ЕС засилването на конкурентните позиции на дадено предприятие в резултат на държавна помощ представлява по принцип доказателство, че е нарушена конкуренцията с другите предприятия, които не са получили подобна помощ (42).
(141)
Мярката може да окаже въздействие върху позициите на Португалия в сектора на месото (43). Тъй като португалските предприятия действат на силно конкурентен международен пазар, мярката нарушава или има опасност да наруши конкуренцията. Мярката може също така да засегне търговията между държавите-членки.
(142)
Португалските власти изтъкнаха, че поради ембаргото върху изпращането по-специално на живи говеда и телета, на месни и костни брашна като такива или в състава на други продукти, търговия не е имало, което означава, че не би могло да има нарушаване на конкуренцията.
(143)
В това отношение следва да се напомни, че според съдебната практика (44) дадена помощ може да бъде от такова естество, че да засегне търговията между държавите-членки и да наруши конкуренцията, дори ако предприятието получател, като конкурент на производители от други държави-членки, не участва самото то в износа; в действителност, когато една държава-членка предоставя помощ на дадено предприятие, вътрешното предлагане може да се окаже запазено или увеличено, в резултат на което възможностите на предприятията, установени в други държави-членки, да предлагат своите услуги на пазара на тази държава-членка намаляват.
(144)
При тези условия Комисията счита, че забраната за изпращането на посочените по-горе продукти от Португалия в други държави-членки не е от значение за факта, че помощта може да наруши конкуренцията и да засегне търговията.
1.4. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(145)
Комисията счита, че мярката, установена с посочените по-горе наредби-закон от 1998 г., 2002 г. и 2003 г. относно събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на животински странични продукти, съставлява държавна помощ в полза на кланиците и вносителите през периода на прилагане на Наредба-закон № 393-B/98 до края на прилагането на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, с изключение на 2003 г., за която португалските власти можаха да докажат, че не е имало предимство.
(146)
Що се отнася до животновъдите, Комисията счита, че мярката съставлява държавна помощ, попадаща в обхвата на член 107, параграф 1 за периода, предшестващ прилагането на таксата.
(147)
Що се отнася до предприятията доставчици на услуги Комисията достига до заключението, че през периода от влизането в сила на Наредба-закон № 393-B/98 до 2005 г., датата на изтичане на действието на преходния режим, установен с Наредба-закон № 244/2003, не може да се изключи евентуалното наличие на държавна помощ.
2. НЕПРАВОМЕРНОСТ НА ПОМОЩТА
(148)
Комисията отбелязва, че Португалия не е информирала, по смисъла на член 108, параграф 3 от ДФЕС, за мерките за помощ, предоставени от 1999 г. нататък, нито за режимите, установени от Наредба-закон № 197/2002 и Наредба-закон № 244/2003. Член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета определя понятието „неправомерна помощ“ като нова помощ, която е въведена в действие в нарушение на член 93, параграф 3 от Договора.
(149)
От факта, че мерките, приложени от Португалия, съдържат елементи на държавна помощ, следва, че става въпрос за нова помощ, за която Комисията не е информирана, и поради това е неправомерна по смисъла на ДФЕС.
(150)
Разследването на съвместимостта на евентуалната помощ ще бъде разделено на две части: в първата част Комисията ще разследва съвместимостта на помощта, предоставена на предприятията доставчици на услуги, а във втората ще разследва съвместимостта на евентуалната помощ, предоставена на кланиците, цеховете за разфасовка, вносителите и вътрешните оператори в Общността от сектора, както и на животновъдите.
(151)
Тъй като става въпрос за помощ, финансирана чрез парафискална такса от 2002 г. нататък, както финансираните мерки, т.е. помощта, така и нейното финансиране трябва да бъдат разследвани от Комисията, когато финансирането е неразделна част от мярката за помощ. Така според Съда на ЕС, когато начинът на финансиране на една помощ, посредством по-специално задължителни плащания, е неразделна част от мярката за помощ, разследването на последната от страна на Комисията трябва задължително да вземе предвид този начин на финансиране (45). Както е показано в съображение 135 от настоящото решение, начинът на финансиране на помощта трябва да се разглежда като неразделна част от мярката за помощ.
3. РАЗСЛЕДВАНЕ НА СЪВМЕСТИМОСТТА НА ПОМОЩТА
3.1. АНАЛИЗ В КОНТЕКСТА НА РАЗПОРЕДБИТЕ, ПРИЛОЖИМИ КЪМ ПОМОЩ, ЗА КОЯТО НЕ Е ИЗПРАТЕНО УВЕДОМЛЕНИЕ
3.1.1. Помощ в полза на предприятията доставчици на услуги
а) Съвместимост на помощта съгласно член 106, параграф 2 от ДФЕС
(152)
Забраната, посочена в член 107, параграф 1 от ДФЕС, предвижда изключения.
(153)
От практиката на Съда на ЕС следва, че компенсациите за обществени услуги не съставляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако отговарят на определени условия (вж. съображение 89 от настоящото решение). Ако обаче компенсациите за обществена услуга не отговарят на тези условия и ако общите критерии за приложимост на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени, тези компенсации съставляват държавна помощ, която може все пак да бъде обявена за съвместима с ДФЕС в съответствие с член 106, параграф 2 от ДФЕС, ако е необходима за функционирането на услугите от общ икономически интерес и не засяга развитието на търговията до степен, която е в противоречие с интересите на Съюза. Комисията уточни условията, които трябва да бъдат изпълнени, за да се постигне този баланс. Още в своето „Съобщение относно услугите от общ интерес в Европа през 2001 г.“ (46) Комисията изтъкна, че е необходимо да се гарантира всички ограничения, наложени на разпоредбите на Договора за ЕО, и по-специално ограниченията на конкуренцията и на свободите, свързани с вътрешния пазар, да не надхвърлят строго необходимото за осигуряване на добро изпълнение на задачата за обществена услуга. Това означава по-специално заплащането да не надхвърля допълнителните нетни разходи, направени поради задачата, поверена на съответното предприятие. Комисията уточни тези условия по-късно в „Рамка на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги“ (47), както и в решението си от 28 ноември 2005 г. относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО (48). Що се отнася до изчисляването на компенсацията, Комисията посочи, че размерът на компенсацията не може да надхвърля необходимото за покриване на разходите, направени поради изпълнението на задълженията за обществена услуга, като се имат предвид свързаните с това приходи, както и разумна печалба за изпълнението на тези задължения. Разумната печалба може по-специално да включва целия или част от ръста на производствената ефективност, постигнат от въпросните предприятия през определен съгласуван и ограничен период, без да се намали качественото равнище на услугите, възложени на предприятието от държавата.
(154)
В точка 18 от „Рамка на Общността за държавна помощ под формата на компенсации за обществени услуги“ е посочено, че под „разумна печалба“ следва да се разбира коефициент на възвръщаемост на собствения капитал с отчитане на риска - или липсата на риск - за предприятието във връзка с интервенцията от страна на държавата-членка, особено ако последната предоставя изключителни или специални права. По принцип този коефициент не надвишава средния коефициент за съответния сектор през последните години. Ако в сектора няма предприятия, съпоставими с това, на което е възложена услугата от общ икономически интерес, може да се направи съпоставка с предприятия в други държави-членки, или - ако е необходимо - с предприятия от други сектори, като се отчитат специфичните особености на всяко предприятие. При определяне на това, кое представяла разумна печалба, държавата-членка може да въведе стимулиращи критерии, свързани например с качеството на предоставяната услуга и с повишаването на производствената ефективност.
(155)
Както бе изложено в съображение 99 и следващите от настоящото решение, Комисията не може да достигне до заключение въз основа на елементите, предоставени от португалските власти, че компенсацията е била изчислена, като се има предвид разумна печалба, която не надвишава средната стойност за сектора. Службите на Комисията поискаха неколкократно от португалските власти да предоставят необходимите елементи, за да дадат възможност да се определи дали всички условия за изключение от държавна помощ, предоставена под формата на услуга от общ икономически интерес, са изпълнени в конкретния случай. В действителност в елементите, предоставени от португалските власти, изобщо не се посочва, че е направена съпоставка с други предприятия, за да се установи средната стойност в разглеждания сектор.
(156)
Комисията не може следователно да достигне до заключение относно съвместимостта на помощта в полза на доставчиците на услуги по смисъла на член 106, параграф 2 от ДФЕС.
б) Съвместимост на помощта съгласно член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС
(157)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС предвижда, че за съвместима с общия пазар може да се приеме помощта, която има за цел да улесни развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тази помощ не засяга по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес. За да може да се възползва от изключението, посочено в цитираната точка, помощта трябва да допринася за развитието на въпросния сектор.
(158)
В конкретния случай португалските власти заявяват, че са поели всички разходи, свързани с дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици от 1999 г. нататък. Считано от октомври 2002 г., финансирането на разходите, свързани със същите дейности по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява чрез постъпленията от такса, налагана на кланиците, вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. на операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо, когато те самите не извършват тези дейности.
(159)
В съответствие с точка 23.3 от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието относно периода 2000-2006 г. (49) (наричани по-долу: „Насоките за земеделието 2000-2006 г.“) и на Известието на Комисията за определяне на приложимите правила при оценка на незаконосъобразната държавна помощ (50), всяка незаконосъобразна помощ по смисъла на член 1, буква е) от Регламент (ЕО) № 659/1999 трябва да се оценява в съответствие с правилата и насоките, действащи към момента, когато помощта е предоставена. През 2002 г. Комисията прие Насоки на Общността за държавна помощ за тестове за ТСЕ, мъртви животни и отпадъци от кланици. Тези насоки бяха в сила от 1 януари 2003 г. до 31 декември 2006 г. (51) Точка 44 от Насоките за ТСE предвижда изключение от принципа, че неправомерната помощ трябва да се оценява в съответствие с правилата, действащи към момента, когато помощта е била предоставена, за случаите, отнасящи се по-специално до кланичните отпадъци. Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE Комисията ще приложи принципите, основаващи се на точка 11.4 от Насоките за неправомерната помощ във връзка с кланичните отпадъци, предоставена преди края на 2002 г. Следователно точка 47 от Насоките за ТСE е правното основание за оценката на помощта, предоставена от 1999 г. нататък.
(160)
В съответствие с точка 194, буква в) от Насоките на Общността за държавната помощ в земеделието и горското стопанство през 2007-2013 г., след влизането в сила на тези насоки на 1 януари 2007 г. Комисията не прилага вече Насоките за ТСE, освен за неправомерната помощ, предоставена преди 1 януари 2007 г. и посочена в точка 43 и следващите от тези насоки. Следователно точка 47 от Насоките за ТСE остава разпоредбата, приложима към неправомерната помощ относно кланичните отпадъци, считано от 1 януари 2003 г.
(161)
Точка 47 от Насоките за ТСE съдържа редица разпоредби относно кланичните отпадъци.
(162)
Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE, що се отнася до държавната помощ, свързана с кланичните отпадъци, редица отделни решения бяха приети от Комисията след януари 2001 г. за разрешаване на държавна помощ, покриваща до 100 % от разходите, направени поради унищожаване на материали със специфичен риск, месно и костно брашно и храни за животни, съдържащи такива продукти, които следва да бъдат унищожавани по силата на новото законодателство на Общността относно трансмисивните спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ). Тези решения се основаваха по-специално на точка 11.4 от Насоките за земеделието, като се има предвид краткосрочният характер на помощта и необходимостта от спазване в дългосрочен план на принципа „замърсителят плаща“. По изключение Комисията прие такава държавна помощ да се предоставя и на други оператори, освен на работещите в производството на живи животни, например на кланици. Комисията ще прилага същите принципи по отношение на неправомерната държавна помощ, предоставена до края на 2002 г., за съпоставимите разходи, свързани с новото законодателство на Общността относно ТСЕ, без да се засяга спазването на други разпоредби на правото на Общността.
(163)
В точка 47 от Насоките за ТСE се припомня, че по изключение Комисията прие такава държавна помощ да се предоставя и на други оператори, освен на работещите в производството на живи животни, например на кланици. По-рано Комисията реши, че това изключение следва да включва и други предприятия, изпълняващи задачи, които са тясно свързани с производството на живи животни, като например предприятията за екарисаж.
(164)
Въз основа на точка 11.4 от Насоките за земеделието Комисията разреши помощ в размер до 100 % от действителните разходи, направени за мерки, като ветеринарно-санитарен контрол, тестове и други мерки за диагностициране, закупуване и прием на медицински и фитосанитарни продукти и унищожаване на насаждения, при условие че:
-
има подходяща програма, установена на общностно, национално или регионално равнище за предотвратяване, надзор или ликвидиране на въпросната болест,
-
болестите са причина за загриженост на публичните власти,
-
мерките за помощ са насочени към профилактика и/или изплащане на обезщетение,
-
помощта е съвместима с ветеринарното и фитосанитарното законодателство на Общността.
(165)
Съгласно точка 47 от Насоките за ТСE се прилагат същите принципи.
(166)
ТСЕ е заразна болест, която представлява заплаха за здравето на човека. Става въпрос за болест по животните, чието първично огнище трябва да бъде обявено пряко пред Комисията и пред другите държави-членки (52). Целта на мярката за помощ бе да се осигури въвеждането на необходимите мерки за профилактика във връзка със събирането, транспортирането, преработката и унищожаването в съответствие с ветеринарното законодателство, действащо през периода 1999-2005 г. в сектора на месото.
(167)
Комисията отбелязва по този повод, че Португалия е заявила, че е поела всички разходи, свързани с дейностите по събиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици от 1999 г. до края на 2002 г. в контекста на неотложните мерки, одобрени от Комисията в рамките на Решение 98/653/ЕО, което забранява износа на месни брашна, костни брашна и месни и костни брашна, произхождащи от бозайници. Тя отбелязва също, че мерките за ембарго върху говеждото и телешкото месо, наложено на Португалия, бяха отменени едва с приемането на Регламент (ЕО) № 1993/2004.
(168)
Комисията подчертава освен това, че в съответствие с точки 33 и 34 от Насоките за ТСE предприятията са били подбрани и са получили заплащане съгласно пазарните принципи по недискриминационен начин (вж. съображение 21 и следващите от настоящото решение). Комисията може в конкретния случай, имайки предвид неотложния характер на мерките, които следва да бъдат взети, да приеме, че португалските власти са подбрали доставчиците на услуги в съответствие с Наредба-закон № 197/99 от 8 юни 1999 г., която според информацията, предоставена от португалските власти, е националният инструмент за транспониране на Директива 97/52/ЕО, без да прибягват до възлагане на обществени поръчки (вж. съображение 24 от настоящото решение).
(169)
Португалските власти заявиха, че с Наредба-закон № 197/2002 са имали за цел да спазят поетите от тях задължения в контекста на Решение 2000/766/ЕО на Съвета, като се спазва принципът „замърсителят плаща“ (вж. съображения 65 и 66 от настоящото решение). Те потвърдиха, че ресурсите на са били отклонени към евентуални конкурентни дейности, които предприятията доставчици на услуги биха могли да извършват, защото единствената дейност на тези предприятия е било единствено събирането, преработката, транспортирането и унищожаването на животински странични продукти.
(170)
Комисията отбелязва също, че отговорността за услугата и нейното финансиране е била прехвърлена на операторите след определен преходен етап чрез системата, установена с Наредба-закон № 244/2003.
(171)
Като се имат предвид специфичните обстоятелства и извънредното положение вследствие на риска от разпространение на СЕГ през периода 1999-2004 г. и на факта, че системата, установена с Наредба-закон № 244/2003, предвижда постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането на услугите върху операторите от сектора, Комисията счита, че помощта може да бъде определена като краткосрочна и спазваща принципа „замърсителят плаща“ в дългосрочен план.
(172)
Следователно въз основа на информацията, с която разполага, Комисията може да достигне до заключението, че помощта, предоставена през периода от 1999 г. до края на 2002 г., може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(173)
За помощта, предоставена за времето от 2003 г. до ноември 2005 г., Комисията, като има предвид извънредното положение, преобладаващо до края на 2004 г., и факта, че режимът на наредбата-закон е предвиждал постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането за услугите, както е посочено по-горе, счита, че помощта може да бъде определена като съвместима и в съответствие с точка 47 от Насоките за ТСE, ако съответства на действителните разходи за получените услуги.
(174)
Както е посочено в съображение 100 от настоящото решение, португалските власти доказаха, че помощта съответства на действителните разходи за услугите на предприятията доставчици на услуги за периода от 1999 до 2005 г.
(175)
Следователно въз основа на информацията, с която разполага, Комисията може да достигне до заключението, че помощта, предоставена през периода от 2003 г. до края на 2005 г. на доставчиците на услуги, може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
3.1.2. Помощ на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността, както и на животновъдите
(176)
Както Комисията отбеляза в съображение 166 от настоящото решение, през периода от 1999 до 2004 г. рискът от разпространение на СЕГ в Португалия е довел до специфични обстоятелства и извънредно положение. Като се има предвид извънредното положение и това, че системата, установена с Наредба-закон № 244/2003, предвижда постепенно прехвърляне на отговорността и финансирането на услугите върху операторите от сектора, Комисията счита, че помощта може да бъде определена като краткосрочна и спазваща принципа „замърсителят плаща“ в дългосрочен план. В съответствие с досегашната си практика Комисията в конкретния случай счита, че помощ съгласно точка 47 от Насоките за ТСE може да бъде по изключение предоставена на други оператори от сектора, и по-специално на кланиците и цеховете за разфасовка, на вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността.
(177)
Както Комисията отбеляза за предприятията доставчици на услуги, помощта е била предоставена в съответствие с принципите, изложени в точка 47 от Насоките за ТСE.
(178)
Що се отнася до кланиците и цеховете за разфасовка, вносителите и вътрешните оператори от сектора в Общността, Комисията може следователно да достигне до заключението, че предоставената помощ може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
(179)
Относно животновъдите Комисията също достига до заключението, че с оглед на изложеното в съображение 160 и следващите от настоящото решение, помощта е била предоставена в съответствие с принципите, изложени в точка 47 от Насоките за ТСE, и може да се ползва от изключението, предвидено в член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС.
3.2. ФИНАНСИРАНЕ НА ПОМОЩТА
(180)
От октомври 2002 г., датата на влизане в сила на Наредба-закон № 197/2002, финансирането на разходите, свързани с операциите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на странични животински продукти от месо от бозайници и от птици, се осигурява от постъпленията от парафискална такса, налагана на кланиците, на вносителите на необезкостено говеждо, телешко и свинско месо и на вътрешните оператори в Общността, т.е. операторите/получателите на доставки от необезкостено говеждо, телешко и свинско месо.
(181)
Съгласно практиката на Съда на ЕС (53) Комисията обикновено приема, че финансирането на държавна помощ посредством задължителни такси може да окаже влияние върху помощта, като има защитен ефект, който надхвърля самата помощ. Въпросните такси наистина представляват задължителен налог. Според същата съдебна практика Комисията счита, че помощ не може да бъде финансирана с парафискални такси, които се прилагат и върху вноса на продуктите от други държави-членки.
(182)
Като се има предвид тази съдебна практика, както и фактът, че мярката е предоставена посредством държавни ресурси и следователно съставлява държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС, трябва да се провери дали тя има дискриминационен характер в нарушение на член 110 от ДФЕС, доколкото продуктите на други държави-членки също подлежат на плащането на таксата.
(183)
Португалските власти обосноваха облагането с такса на вносните необезкостени меса с факта, че тези вносни продукти може да се ползват от системата по същия начин, както и националните продукти, тъй като наличието на необезкостено месо предполага наличието на странични продукти, които се ползват от услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване.
(184)
С оглед на информацията, с която разполага Комисията, таксите са наложени на кланиците, вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине (вж. член 2, параграф 2 от Наредба-закон № 197/2002) и имат за цел да осигурят услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от бозайници и от птици (член 1, параграф 1 от Наредба-закон № 197/2002).
(185)
Тази информация породи у Комисията съмнения относно съответствието между таксите, събирани от задължените лица, и ползваните от тях услуги. Комисията установи, че не може да изключи наличието на система на евентуална дискриминация спрямо продуктите, внесени от другите държави-членки, за които трябва да се заплаща такса.
(186)
Впоследствие португалските власти увериха, че финансирането на услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо от птици не идва от такси, наложени на кланиците и вносителите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, а в съответствие с приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002 от такси, наложени на кланиците на птици, които не насърчават събирането, транспортирането, преработката и унищожаването на страничните продукти, получени при клането на птици. Вносителите и операторите на кланични трупове на птици са освободени от таксата поради факта, че от по-голямата част от вносните кланични трупове на птици не се получават странични продукти.
(187)
Напротив, що се отнася до вносителите и операторите на кланични трупове, половинки кланични трупове и други необезкостени разфасовки на говеда, телета и свине, португалските власти посочиха, че от тези вносни необезкостени разфасовки се получават странични продукти.
(188)
Още при разпореждането за информация и по-късно, при откриването на процедурата, Комисията поиска от португалските власти да гарантират, че вносните продукти могат да се възползват от механизма по същия начин, както и националните продукти, и да докажат с числени данни, че за референтния период е имало парична равностойност между сумите, събрани от необезкостените продукти от говеждо, телешко и свинско месо, внесени от други държави-членки, и разходите за услугите, от които се ползват изключително тези продукти (вж. параграф 37, буква з) от решението за откриване на процедура).
(189)
Португалските власти увериха, че необезкостените вносни разфасовки се ползват по същия начин от услугите по събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на страничните продукти от месо, по какъвто и националните продукти, но не представиха точни и съвпадащи числени данни в това отношение.
(190)
Поради това информацията, предоставена на Комисията, не ѝ дава възможност да достигне до заключението, че таксата, въведена с Наредба-закон № 197/2002 и налагана върху вносните продукти, съответства на сумата за услугите, от които се ползват страничните продукти, получени от тези вносни продукти, и че следователно вносните продукти са могли да се ползват от услугите, финансирани чрез мярката за помощ, по същия начин, както националните продукти.
(191)
По силата на член 3, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003 кланиците, цеховете за разфасовка, инкубационните центрове и предприятията за яйчни продукти са дължали таксите, определени в приложение 1 към Наредба-закон № 197/2002, с изключение на субектите, ползващи се от алтернативния режим, предвиден от тази наредба, които дължат таксите, определени в приложение 2, до одобряването на плана за унищожаване на материалите от категория 3. За материалите от категории 1 и 2 те са дължали, преди одобрението на съответен план, по 0,35 EUR на 1 kg материал (член 5, параграф 1 от Наредба-закон № 244/2003).
(192)
Що се отнася до измененията, направени чрез въвеждане на Наредба-закон № 244/2003 в системата на таксуване, Комисията поиска от португалските власти да докажат, че вносните продукти са могли да се възползват от посочените услуги по същия начин, както националните продукти.
(193)
Португалските власти потвърдиха, че таксата, въведена с Наредба-закон № 244/2003, се е основавала на действително получени странични продукти и че вносните продукти са могли да се възползват по същия начин от тези услуги. Комисията обаче отбелязва, че португалските власти не са представили числени данни в подкрепа на тези твърдения.
(194)
Без елементи за проверка Комисията не може да достигне до заключението, че таксата, въведена от Наредба-закон № 244/2003, съответства на сумата за услугите, от които се ползват страничните продукти, получени от тези вносни продукти, и че следователно вносните продукти са могли да се ползват от услугите, финансирани чрез мярката за помощ, по същия начин, както националните продукти.
(195)
Комисията отбелязва, че системата на таксуване, въведена въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003, не е в съответствие с член 110 от ДФЕС поради наличието на система, която е потенциално дискриминационна спрямо продуктите, внесени от други държави-членки, които се оказват също длъжни да заплащат таксата.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(196)
Комисията съжалява, че Португалия е предоставила неправомерно помощ в полза на събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланични отпадъци в нарушение на член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(197)
Помощта в полза на събиране, транспортиране, преработка и унищожаване на кланични отпадъци е предоставена при спазване на разпоредбите на Общността, приложими към получателите. От друга страна, финансирането на тази помощ посредством системата на таксуване, въведена въз основа на Наредба-закон № 197/2002 и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 и член 5, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003, е несъвместима с вътрешния пазар поради потенциално дискриминационните последици за продуктите, внесени от други държави-членки, които се оказват също длъжни да заплащат таксата.
(198)
Комисията счита за уместно в конкретния случай да приеме условно решение, като използва възможността, предоставена от член 7, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 659/1999, според който Комисията може да прибави към положителното си решение условия, съгласно които дадена помощ може да се счита за съвместима с Общия пазар, и може да определи задължения, които да ѝ позволят да контролира спазването на своето решение.
(199)
С цел да коригира нарушението на член 110 от ДФЕС и по този начин да премахне дискриминацията от по-задна дата, Португалия трябва да възстанови частта от таксата, събрана за продукти, произхождащи от други държави-членки, в срока и при условията, определени от Комисията. Коригирането на това нарушение ще направи въпросната помощ съвместима с Договора.
(200)
Комисията определя условията, които трябва да бъдат спазени при горепосоченото възстановяване. Следователно Португалия трябва да възстанови на платилите тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата, предвидена от Наредба-закон № 197/2002, до датата на последното прилагане на тази такса преди изтичането на преходния режим, въведен с Наредба-закон № 244/2003. За тази цел Португалия ще осигури спазването на следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата е била наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Тези молби за възстановяване се подават в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение,
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за определен референтен период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти,
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата,
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (54),
-
португалските власти трябва да приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки,
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна,
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на частта от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава,
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване,
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса със сходни цели върху същите продукти, които са били облагани с таксата в Португалия, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка,
-
Португалия поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Португалия въз основа на Наредба-закон № 393-В/98 от 4 декември 1998 г., е съвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Държавната помощ, предоставена от Португалия въз основа на Наредба-закон № 197/2002 от 25 септември 2002 г. и на преходния режим, установен с член 3, параграф 2 от Наредба-закон № 244/2003 от 7 октомври 2003 г., е съвместима с вътрешния пазар, при условие че Португалия възстанови на задължените с тази такса лица частта от таксата, събрана за продуктите, произхождащи от други държави-членки, от датата на въвеждане на таксата с Наредба-закон № 197/2002 до датата на последното прилагане на тази такса преди изтичането на преходния режим, въведен с Наредба-закон № 244/2003.
2. За тази цел Португалия ще осигури спазването на следните условия:
-
ако могат да представят доказателство, че таксата е била наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, задължените с тази такса лица могат да изискат да им бъде възстановена пропорционална част от приходите от таксата, предназначена за финансиране на част от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Тези молби за възстановяване се подават в срок, определен в съответствие с националното право, но в никакъв случай не по-малко от шест месеца, считано от публикуването на настоящото решение,
-
Португалия ще установи степента на евентуалната дискриминация, на която са подложени вносните продукти. За тази цел Португалия ще провери за определен референтен период паричната равностойност между общо събраните суми от разглежданата такса за националните продукти и предимствата, от които се ползват изключително тези продукти,
-
възстановяването трябва да стане в срок от максимум шест месеца, считано от датата на подаване на молбата,
-
възстановените суми следва да бъдат актуализирани, като се вземат предвид лихвите, считано от датата на събирането на тези суми до датата на тяхното действително възстановяване. Лихвите се изчисляват на базата на референтния лихвен процент на Комисията, предвиден по метода на определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (55),
-
португалските власти приемат всякакви разумни доказателства от страна на задължените лица, които доказват частта от платената такса върху продукти, произхождащи от други държави-членки,
-
правото на възстановяване не може да бъде предмет на други условия, по-специално на условието таксата да не е била прехвърляна,
-
когато задълженото лице още не е платило таксата, португалските власти категорично трябва да откажат плащането на пропорционалната част от нея, наложена върху продуктите, внесени от други държави-членки, за която е доказано, че е предназначена за финансиране на частта от помощта, която е в полза изключително на националните продукти. Те трябва да откажат плащането и на свързаните с нея евентуални лихви за забава,
-
при поискване от страна на Комисията, Португалия се задължава да представи пълен отчет, доказващ правилното изпълнение на мярката за възстановяване,
-
ако в друга държава-членка е била наложена такса със сходни цели върху същите продукти, които са били облагани с таксата в Португалия, португалските власти поемат задължението да върнат на задължените лица частта от таксата върху продуктите, произхождащи от тази друга държава-членка,
-
Португалия поема задължението да сведе настоящото решение до знанието на всички потенциално задължени с тази такса лица.
Член 3
Португалия информира Комисията в срок от два месеца от датата на уведомлението за настоящото решение за предприетите мерки за неговото изпълнение.
Член 4
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2011 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 13. julija 2011
o shemi državne pomoči C 3/09 (ex NN 41 A-B/03), ki jo je Portugalska uporabila za zbiranje, prevoz, obdelavo in uničevanje klavniških odpadkov
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 4888)
(Besedilo v portugalskem jeziku je edino verodostojno)
(2011/677/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
V odgovor na pritožbo je Komisija 15. novembra 2002 na portugalske organe naslovila zahtevo po podatkih v zvezi z uvedbo davku podobne dajatve, namenjene financiranju zbiranja, prevoza, obdelave in uničevanja stranskih proizvodov, pridobljenih pri zakolu prežvekovalcev in perutnine, v skladu z zakonskim odlokom št. 197/2002 z dne 25. septembra 2002 (1) (v nadaljnjem besedilu: zakonski odlok iz leta 2002). Portugalski organi so odgovorili z dopisom z dne 20. januarja 2003.
(2)
Ker iz predloženih podatkov izhaja, da je bila zadevna shema izvršena brez predhodne odobritve Komisije, je bila vpisana v register nepriglašenih pomoči pod številko NN 41 A-B/03.
(3)
Službe Komisije so z dopisoma z dne 16. in 30. aprila 2003 od portugalskih organov zahtevale nove podatke o zadevni shemi. Portugalski organi so imeli za odgovor na voljo štiri tedne.
(4)
Stalno predstavništvo Portugalske pri Evropski uniji je z dopisoma z dne 5. maja in 6. junija 2003, ki sta bila evidentirana 5. maja oziroma 10. junija 2003, v imenu portugalskih organov zaprosilo za podaljšanje roka za predložitev vseh zahtevanih podatkov, in sicer zaradi časa, potrebnega za njihovo pridobitev.
(5)
Službe Komisije so z dopisom z dne 25. julija 2003 odobrile štiritedensko podaljšanje.
(6)
Ker službe Komisije v roku štirih tednov, določenem v zadnjenavedenem dopisu, niso prejele odgovora, so portugalskim organom z dopisom z dne 19. decembra 2003 poslale opomin, v katerem so navedle, da bodo, če se navedeni organi ne bodo odzvali, Komisiji predlagale sprejetje odredbe o predložitvi podatkov na podlagi člena 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena 93 (postal člen 108 PDEU) Pogodbe ES (2).
(7)
Stalno predstavništvo Portugalske pri Evropski uniji je z dopisom z dne 5. februarja 2004, ki je bil evidentiran istega dne, Komisiji posredovalo odgovor portugalskih organov na dopisa služb Komisije z dne 16. in 30. aprila 2003.
(8)
Službe Komisije so z dopisom z dne 11. novembra 2004 od portugalskih organov zahtevale nove podatke o zadevni shemi. Portugalski organi so imeli za odgovor na voljo štiri tedne.
(9)
Stalno predstavništvo Portugalske pri Evropski uniji je z dopisom z dne 30. decembra 2004, ki je bil evidentiran 5. januarja 2005, v imenu portugalskih organov zaprosilo za enomesečno podaljšanje roka za predložitev vseh zahtevanih podatkov, in sicer zaradi časa, potrebnega za njihovo pridobitev.
(10)
Službe Komisije so z dopisom z dne 17. januarja 2005 še drugič odobrile zaprošeno podaljšanje roka.
(11)
Ker službe Komisije v novem roku, ki so ga določile, niso prejele odgovora na svoja vprašanja, so portugalskim organom z dopisom z dne 12. aprila 2005 poslale nov opomin, v katerem so te organe znova opozorile, da bodo, če štiritedenski rok za predložitev odgovora ne bo upoštevan, Komisiji predlagale sprejetje odredbe o predložitvi podatkov na podlagi člena 10(3) Uredbe (ES) št. 659/1999.
(12)
Zgoraj navedeni rok za odgovor se je iztekel maja 2005. Ker Komisija do izteka tega roka ni prejela odgovora, je z odločbo z dne 21. februarja 2006 (3) Portugalski odredila, naj ji predloži vse zahtevane podatke, pri čemer je pojasnila, da bo, če od portugalskih organov ne bo prejela odgovora, sprožila postopek iz člena 108(2) PDEU (glej odstavek 80 odredbe o predložitvi podatkov).
(13)
Ker Komisija ni prejela nobenih podatkov, ki jih je zahtevala, se je 28. januarja 2009 odločila sprožiti postopek iz člena 108(2) PDEU. Ta odločitev je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije (4). Komisija je pozvala druge države članice in zainteresirane tretje strani, naj predložijo svoje pripombe o zadevni pomoči.
(14)
Ker Komisija v predpisanem roku od Portugalske ni prejela pripomb, ji je z dopisom z dne 18. marca 2009 poslala opomin. Portugalska je 14. aprila 2009 Komisiji poslala svoje pripombe, predložila pa je tudi kopiji zakonskih odlokov št. 393-B/98 in št. 244/2003. Poleg tega je Komisija 15. junija 2009 prejela pripombe skupine ETSA - Empresa de Transformação de Subprodutos Animais, SA.
(15)
Komisija je 1. julija 2009 Portugalski posredovala pripombe skupine ETSA. Portugalska v zvezi s tem Komisiji ni predložila pripomb.
(16)
Po prejetju pripomb skupine ETSA so službe Komisije z dopisom z dne 19. februarja 2010 zaprosile portugalske organe, naj jim ti predložijo dodatna pojasnila. Portugalski organi so odgovorili z dopisom z dne 27. aprila 2010.
(17)
Službe Komisije so z dopisom z dne 1. februarja 2011 zaprosile portugalske organe za pojasnila in naknadne odgovore na vprašanja, ki so jih tem organom postavile že prej in na katera navedeni organi niso odgovorili v celoti.
(18)
Portugalski organi so z dopisom z dne 24. februarja 2011 zaprosili za 30-dnevno podaljšanje predpisanega roka za odgovor.
(19)
Službe Komisije so z dopisom z dne 28. februarja 2011 odobrile 30-dnevno podaljšanje roka za odgovor. Portugalski organi so z dopisom z dne 1. aprila 2011 odgovorili na vprašanja služb Komisije.
(20)
Službe Komisije so z dopisom z dne 20. junija 2011 obvestile portugalske organe, da bodo Komisiji predlagale, naj sprejme pogojni pozitivni sklep, pri čemer so navedle postavljene pogoje.
II. OPIS
(21)
Po podatkih portugalskih organov je bilo med 1. januarjem in 14. oktobrom 1998 na Portugalskem ugotovljenih 66 primerov goveje spongiformne encefalopatije (v nadaljnjem besedilu: BSE). Komisija je v odgovor na te razmere, ki so pomenile tveganje za javno zdravje in zdravje živali, sprejela Odločbo 98/653/ES z dne 18. novembra 1998 o nujnih ukrepih, potrebnih ob pojavu goveje spongiformne encefalopatije na Portugalskem (5), in predpisala nujne ukrepe, potrebne zaradi primerov BSE, ki so se pojavili na Portugalskem, pri čemer je prepovedala zlasti odpošiljanje določenih živali in živalskih stranskih proizvodov s portugalskega ozemlja v druge države članice.
(22)
Da bi portugalska država ublažila posledice ukrepov, sprejetih v okviru boja proti BSE, je od leta 1999 prevzela vse stroške, povezane z dejavnostmi zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine. Portugalska država je odgovornost in stroške v zvezi z dejavnostmi zbiranja, predelave in uničevanja teh stranskih proizvodov prevzela z zakonskim odlokom št. 393-B/98 z dne 4. decembra 1998 (6) (v nadaljnjem besedilu: zakonski odlok iz leta 1998).
(23)
V členu 4(3) zakonskega odloka iz leta 1998 je bila predvidena možnost, da se klavnicam odmeri dajatev za financiranje uničevanja nekaterih surovin. V skladu s podatki, ki so jih predložili portugalski organi, ta dajatev klavnicam ni bila odmerjena.
(24)
Kot so pojasnili portugalski organi, niso imeli dovolj posebnih naprav za ustrezno obdelavo odpadkov, tako da so se bili - da bi zagotovili te storitve, ki so po svoji naravi odgovornost države - primorani obrniti na zasebne ponudnike storitev.
(25)
Portugalski organi so natančneje navedli, da je bila ta naloga splošnega interesa dodeljena zasebnemu sektorju, in sicer ob upoštevanju zahtev, določenih v zakonskem odloku št. 197/99 z dne 8. junija 1999 (7), ki je nacionalni instrument za prenos Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 97/52/ES z dne 13. oktobra 1997 o spremembah direktiv 92/50/EGS, 93/36/EGS in 93/37/EGS o usklajevanju postopkov za oddajo javnih naročil storitev, blaga in gradenj (8). Zasebna podjetja, zadolžena za opravljanje zadevnih storitev, so bila izbrana glede na njihovo sposobnost in tehnično zmožnost zagotoviti dobro izpolnjevanje naloge splošnega interesa, ki jim je bila dodeljena, ter glede na nujnost ukrepanja, da bi se ti proizvodi varno, hitro in učinkovito obdelali. Portugalski organi so predložili primer pogodbe o opravljanju storitev za obdobje od 1. septembra do 31. decembra 2004.
(26)
Po podatkih portugalskih organov so bili parametri, ki so bili uporabljeni kot podlaga za izračun nadomestila za zadevne storitve, vnaprej določeni s skupnim odlokom št. 96/99 z dne 25. januarja 1999 (9). Ta odlok je bil redno pregledovan ter spreminjan s skupnima odlokoma št. 324/2001 z dne 6. aprila 2001 (10) in št. 124/2002 z dne 19. februarja 2002 (11).
(27)
Svet je z Odločbo 2000/766/ES (12) prepovedal uporabo živalskih stranskih proizvodov iz skoraj vseh vrst živali v živalski krmi in odredil uničenje teh proizvodov v vseh državah članicah, tudi na Portugalskem.
(28)
Portugalski organi so pojasnili, da se je po tej odločbi količina odpadkov, za katere se uporablja ta proces, povečala, zato so se povečali tudi stroški, povezani s temi dejavnostmi.
(29)
Komisija je z Odločbo 2001/376/ES (13) sklenila, da ohrani Odločbo 98/653/ES, sprejeto v zvezi s Portugalsko.
(30)
Uredba (ES) št. 1774/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. oktobra 2002 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi (14), določa posebna pravila v zvezi z zbiranjem, predelavo in uničevanjem živalskih stranskih proizvodov, pri čemer ta pravila veljajo za različne kategorije stranskih proizvodov.
(31)
Kot so pojasnili portugalski organi, so se, da bi izpolnili svoje obveznosti v tem okviru, odločili prenesti stroške zadevnih dejavnosti na gospodarske subjekte v sektorju, pri čemer so strogo upoštevali načelo „plača povzročitelj obremenitve“, v mislih pa so imeli tudi skrb za varovanje javnega zdravja, ki ostaja bistveno in njihova odgovornost. Tako so sprejeli shemo, določeno v zakonskem odloku št. 197/2002 z dne 25. septembra 2002.
(32)
Od oktobra 2002, ko je začel veljati zakonski odlok iz leta 2002, so bili stroški, povezani z dejavnostmi zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, financirani s prihodki od davku podobne dajatve, odmerjene klavnicam, uvoznikom govedine, teletine in svinine s kostmi ter trgovcem znotraj Skupnosti, tj. trgovcem z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnikom teh proizvodov.
(33)
Portugalski organi so v dopisu z dne 20. januarja 2003 navedli, da so plačila te dajatve oproščeni naslednji subjekti:
-
klavnice, ki same zbirajo, predelujejo in uničujejo vse zadevne stranske proizvode, razen snovi s specifičnim tveganjem (v nadaljnjem besedilu: SST), ustvarjene v lastnem obratu ali v razsekovalnicah, ker so te enote vzpostavile pogoje za neodvisno obdelavo lastnih stranskih proizvodov (glej točko 2 Priloge 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002),
-
uvozniki mesa brez kosti in trgovci z mesom brez kosti znotraj Skupnosti, ker pri takem mesu ni stranskih proizvodov, za katere bi veljala obvezna obdelava na podlagi zakonodaje Skupnosti in države članice.
(34)
Glede vprašanja, čemu natančno so bili namenjeni prihodki, ustvarjeni s pobiranjem dajatve, so portugalski organi navedli, da so bili ti prihodki uporabljeni izključno za financiranje dejavnosti, povezanih s storitvami zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, vključno s SST.
(35)
V Prilogi 1 k zakonskemu odloku iz leta 2002 je bila določena višina dajatve glede na težo in zadevno vrsto živali:
(v EUR)
Vrsta živali
Govedo
Prašiči
Ovce/koze
Perutnina
Drugo
Dajatev/kg trupa
0,05
0,04
0,03
0,06
0,06
(36)
Kar zadeva financiranje storitev zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja SST, je člen 2(2) zakonskega odloka št. 197/2002 določal, da se posebej in izključno za klavnice uporablja fiksni znesek 0,30 EUR/kg SST.
(37)
Vse dajatve so se po postopku obrnjene davčne obveznosti plačevale Nacionalnemu zavodu za intervencije in jamstva v kmetijstvu (INGA), ki je javni organ. Dajatve, pobrane od subjektov, so bili prihodki zavoda INGA in so se mu neposredno izplačevali.
(38)
Kot je navedeno v uvodnih izjavah 32 in 33 tega sklepa, je člen 4 zakonskega odloka iz leta 2002 določal, da lahko klavnice tudi same poskrbijo za dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov, pri čemer lahko za njihovo izvajanje neposredno naročijo storitve tretjih strani, lahko pa te dejavnosti izvajajo tudi same, vendar ob upoštevanju veljavnih zakonskih določb in z izjemo SST. Če so klavnice same zbirale, predelovale in uničevale stranske proizvode, ustvarjene v lastnem obratu, razen SST, so morale plačevati dajatev, ki je v Prilogi 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002 določena tako:
(v EUR)
Vrsta živali
Govedo
Prašiči
Ovce/koze
Perutnina
Drugo
Dajatev/kg trupa
0,03
0,02
0,00
0,00
0,00
(39)
Če so klavnice same zbirale, predelovale in uničevale vse stranske proizvode, ustvarjene v lastnem obratu in v razsekovalnicah, razen SST, so bile v celoti oproščene plačila te dajatve.
(40)
V skladu s členom 5 zakonskega odloka iz leta 2002 je bil zavod INGA odgovoren za nadzor nad plačili dajatev s strani klavnic, ki so morale v ta namen voditi posodobljene registre količin trupov in njihove teže. Zavod INGA je bil pristojen tudi za nadzor nad plačili dajatev na uvoz in prevzem proizvodov iz Evropske unije, trgovci in prevzemniki pa so morali voditi posodobljene registre izvedenih dejavnosti.
(41)
Če so klavnice izbrale zadnjenavedeno možnost, so morale pred tem predložiti zadevne načrte v presojo zavodu INGA in se podrediti morebitnim pregledom, za katere bi se odločil pristojni organ.
(42)
Portugalski organi so zatrdili, da je višina dajatve omejena na kritje stroškov za te dejavnosti v navedenih obratih in da se te storitve zagotavljajo samo tistim obratom, ki proizvajajo stranske proizvode, katerih uničenje je obvezno.
(43)
Kar zadeva skladnost med prihodki od dajatve in stroški storitev, financiranih s temi prihodki, so portugalski organi navedli, da so zneski dajatve, predvideni v prilogah 1 in 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002, ter znesek za SST, določen v členu 2(2), izračunani na podlagi dejanskih stroškov storitev, ki morajo biti opravljene, ob upoštevanju narave stranskih proizvodov, nastalih pri vsaki vrsti živali, in njihove relevantnosti.
(44)
Po mnenju portugalskih organov je bilo to financiranje v vseh pogledih podobno nadomestilu, ki ga uporabniki plačajo za javne storitve splošnega interesa. Zneski, ki so jih plačevali zavezanci, so bili neposredno sorazmerni s količinami odpadkov, ki so bili v resnici odstranjeni v okviru javnih storitev, in z dejanskimi stroški odstranjevanja teh odpadkov. V podporo tem trditvam so portugalski organi predložili dokumente za leta od 1999 do 2005, v katerih so navedeni številčni podatki o stroških storitev, in dokument za leto 2003, ki vsebuje številčne podatke o prihodkih od dajatve na različne vrste stranskih proizvodov za uvožene in nacionalne proizvode skupaj.
(45)
Glede vprašanja, ali so uvoženi proizvodi res upravičeni do sheme na enak način kot nacionalni proizvodi, so portugalski organi zatrdili, da se v skladu z bistvom načela „plača povzročitelj obremenitve“ dajatve, ki se uporabljajo za klavnice, uvoz mesa s kostmi in trgovino s takim mesom znotraj Skupnosti, ujemajo s stroški, povezanimi z obdelavo vseh stranskih proizvodov, ki nastanejo v verigi do stopnje končnega potrošnika.
(46)
Uvoz mesa s kostmi za portugalske organe pomeni obstoj stranskih proizvodov in zato se zanj uporabljajo storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja, kar je upravičevalo uporabo zadevnih dajatev.
(47)
Portugalski organi menijo, da so bile financirane dejavnosti v javnem interesu, saj se je po krizi BSE izkazalo, da mora odstranjevanje snovi, zaseženih v klavnicah iz zdravstvenih razlogov, zaradi njegovega pomena za varovanje zdravja ljudi in živali ter za varstvo okolja spadati v okvir javnih storitev države.
(48)
Sistem, uveden z zakonskim odlokom iz leta 2002, je bil razveljavljen z zakonskim odlokom št. 244/2003 z dne 7. oktobra 2003 (15) (v nadaljnjem besedilu: zakonski odlok iz leta 2003), ki je začel veljati 22. oktobra 2003. Z zadnjenavedenim zakonskim odlokom sta bili uvedeni splošna ureditev in prehodna ureditev za živalske stranske proizvode, ki niso primerni za prehrano ljudi.
(49)
V skladu s splošno ureditvijo so morali klavnice, razsekovalnice, valilnice in proizvajalci jajčnih izdelkov na lastno pobudo ali z najemom tretjih strani zagotoviti zbiranje, prevoz, skladiščenje, premeščanje, predelavo in uničevanje snovi kategorij 1, 2 in 3, proizvedenih v določeni enoti, v skladu z Uredbo (ES) št. 1774/2002, in sicer z izvajanjem načrta, ki so ga predhodno predložili v odobritev generalni direkciji za veterinarstvo (GDV).
(50)
Klavnice, razsekovalnice, valilnice in proizvajalci jajčnih izdelkov so morali pripraviti načrt za uničevanje ali uporabo snovi kategorije 3, ki ga je moral GDV odobriti v 90 dneh od datuma začetka veljavnosti zakonskega odloka iz leta 2003 ali od začetka dejavnosti. Zakonski odlok iz leta 2002 je določal, da zavod INGA zagotavlja storitve zbiranja, prevoza, predelave, začasnega skladiščenja in uničevanja stranskih proizvodov, dokler GDV ne odobri načrtov za snovi kategorije 3. Pred odobritvijo načrta za snovi kategorije 3 so morali lastniki klavnic, razsekovalnic, valilnic in podjetij za proizvodnjo jajčnih izdelkov plačevati dajatve, določene v Prilogi 1 k zakonskemu odloku 2002, razen subjektov, za katere je veljala druga ureditev, predvidena v tem odloku, in ki so morali plačevati dajatve, določene v Prilogi 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002.
(51)
Na podlagi prehodne ureditve je zavod INGA še naprej zagotavljal te storitve tudi za snovi kategorij 1 in 2.
(52)
Za snovi kategorij 1 in 2 so morale klavnice in razsekovalnice predložiti načrt za uničevanje ali uporabo v 30 dneh po izteku veljavnosti prehodne ureditve novembra 2005. Pred odobritvijo načrta so morale plačevati 0,35 EUR/kg snovi kategorij 1 ali 2. Po drugi strani so bili zavezanci takoj po odobritvi načrta za uničevanje ali uporabo oproščeni plačila dajatve.
(53)
Kadar so klavnice in razsekovalnice predložile načrt GDV, v katerem so navedle dejavnosti, potrebne za odstranitev snovi kategorij 1 in 2, so prevzele odgovornost za stroške, ki jih vključujejo te dejavnosti, in so bile podvržene pregledom pristojnega organa. Člen 3(4) zakonskega odloka iz leta 2003 je določal, da ta ureditev preneha veljati dve leti po začetku veljavnosti tega zakonskega odloka.
(54)
Prehodna ureditev, določena v zakonskem odloku iz leta 2003, je prenehala veljati novembra 2005. Portugalski organi so v dopisu z dne 1. aprila 2011 navedli, da od izteka veljavnosti prehodne ureditve, predvidene v zakonskem odloku iz leta 2003, stroške dejavnosti uničevanja stranskih proizvodov klavnic in razsekovalnic krijejo subjekti z iztržki od odpadkov, ki se predelujejo v biogoriva, in z izvozom moke.
(55)
V zvezi z obstojem in morebitno združljivostjo pomoči, dodeljene podjetjem, ki so zagotavljala storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja zadevnih snovi, klavnicam in razsekovalnicam, uvoznikom govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi, trgovcem znotraj Skupnosti ter rejcem, je Komisija v odločitvi o sprožitvi postopka izrazila spodaj navedene dvome.
(56)
Zlasti je Komisija ponovno postavila vprašanja iz prve odredbe o predložitvi podatkov. Glede pomoči podjetjem, ki so zagotavljala storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja zadevnih snovi, je izrazila dvome o naravi storitev splošnega interesa, ki so jo portugalski organi želeli pripisati zadevnim dejavnostim, zlasti z vidika sodbe Altmark (16). Kar zadeva pomoč klavnicam in razsekovalnicam, uvoznikom govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter panožnim trgovcem znotraj Skupnosti, je Komisija podvomila o dejstvu, da se je prispevek, ki ga je ta sektor plačeval z zadevno dajatvijo, ujemal z dejanskimi gospodarskimi stroški storitev zbiranja, in zahtevala številčne podatke v zvezi s tem. In nazadnje, glede pomoči rejcem je imela Komisija pomisleke o prednostih, ki bi se lahko z uvedenim sistemom zagotavljale tem subjektom, ker niso bili zavezanci za zadevno dajatev.
(57)
Komisija je nato predhodno preučila združljivost zadevnih ukrepov z vidika smernic, veljavnih od leta 1998, in v fazi odločitve o sprožitvi postopka sklenila, da nima dovolj podatkov, da bi ugotovila združljivost zadevnih ukrepov.
III. PRIPOMBE PORTUGALSKE
(58)
Portugalska v svojih pripombah najprej opozarja, da so leta 1998 v portugalski državi zaradi BSE vladale posebne razmere. Zlasti omenja Odločbo 98/653/ES, s katero je bilo prepovedano odpošiljanje nekaterih proizvodov, med katerimi je bila tudi mesno-kostna moka kot samostojen proizvod ali sestavina drugih proizvodov, s portugalskega ozemlja v druge države članice ali tretje države. V tem okviru je Portugalska uvedla načrt za spremljanje, nadzor in izkoreninjenje BSE, ki ga je odobril Stalni veterinarski odbor Komisije. Komisija se je 18. aprila 2001 odločila ohraniti embargo za Portugalsko. Ta je bil preklican šele leta 2004 z Uredbo Komisije (ES) št. 1993/2004 (17).
(59)
Zato Portugalska vztraja, da je bil med letoma 1998 in 2004 namen vseh sprejetih ukrepov spopasti se z izrednimi razmerami, ki so ogrožale javno zdravje. Portugalska uprava je posledično želela omogočiti takojšnje izvajanje ukrepov, dokler se subjekti ne bi organizirali, da bi lahko sami opravljali te naloge, medtem ko bi ostali pod nadzorom države. Portugalska meni, da je varovanje javnega zdravja pravna dobrina, ki prevlada nad vsemi drugimi in ki upravičuje odstopanje od pravil o državni pomoči.
(60)
Po mnenju Portugalske so Odločba 98/653/ES in njena zaporedna podaljšanja preprečili, da bi portugalska država z ukrepi, ki jih je sprejela za rešitev krize BSE, škodila trgu in tako ovirala trgovino med državami članicami. Ker je bil, kot navaja Portugalska, uveden embargo na odpošiljanje zgoraj navedenih proizvodov, ni bilo trgovanja, to pa pomeni, da izkrivljanje konkurence ni bilo mogoče.
(61)
Portugalska najprej navaja, da leta 1998 ni bila dodeljena nobena pomoč, kar dokazuje z datumom začetka veljavnosti zakonskega odloka št. 393-B/98 z dne 4. decembra 1998. Šele takrat je portugalska država izjemoma in prehodno prevzela odgovornost za dejavnosti zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov.
(62)
Portugalska država je stroške, ki jih vključujejo dejavnosti zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov, prevzela z začetkom veljavnosti zakonskega odloka iz leta 1998, in sicer do začetka veljavnosti zakonskega odloka iz leta 2002. V zvezi s tem Portugalska navaja, da je treba njen prevzem odgovornosti za te ukrepe šteti za kratkoročen, ker je bila ureditev pozneje spremenjena, ter da je bila zadevna dajatev uvedena zato, da bi se financiranje dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, vključno s SST, preneslo na zadevni sektor.
(63)
Kar zadeva ceno navedenih ukrepov, so bili po navedbah Portugalske parametri, ki so bili uporabljeni kot podlaga za izračun nadomestila, vnaprej določeni z odlokom, objavljenim v uradnem listu. Portugalski organi omenjajo tri odloke (18), v katerih so navedene cene storitev (zbiranje, prevoz, predelava in pakiranje v velike vreče (big bags) na kilogram proizvoda). Stroški, ki jih vključujejo te dejavnosti in ki jih krijejo od klavnic neodvisne enote za predelavo stranskih proizvodov živalskega izvora, so bili upoštevani. Prav tako so bili upoštevani tekoči stroški, kot so stroški energije, goriva, plač, zavarovanj itd. Ti parametri so bili enaki za vse ponudnike storitev. Portugalski organi so navedli, da so bili dobički od 30- do 39,5-odstotni, kar je po njihovem mnenju stopnja, ki je primerna ali celo nižja od povprečja za opravljanje gospodarskih dejavnosti. Portugalski organi so priložili primere uporabe parametrov, na podlagi katerih so bile določene cene v navedenih odlokih.
(64)
Portugalska država torej meni, da se lahko dodeljena pomoč razglasi za združljivo na podlagi odstopanja od načela „plača povzročitelj obremenitve“, ker je ustrezala stroškom zagotovljenih storitev in ker so takrat veljavne smernice (Smernice za državno pomoč za teste TSE, poginule živali in klavniške odpadke (19)) določale, da lahko pomoč zaradi svoje kratkotrajnosti pokriva do 100 % dejanskih stroškov.
(65)
Od oktobra 2002 je bila pravna podlaga za plačevanje dajatev zakonski odlok iz leta 2002. Portugalski organi menijo, da je bila v teh dajatvah upoštevana višina nadomestil za dejavnosti, ki so jih morale opraviti enote za predelavo stranskih proizvodov. Vendar ker kriza še ni minila, je bil po mnenju portugalskih organov poseg države kot posrednice še vedno upravičen.
(66)
V simulacijah, ki so bile takrat izvedene, so bili upoštevani vsi stroški podjetij in zmeren dobiček. Portugalski organi so predložili primer, pripravljen na podlagi stroškov in obveznosti za leto 2003, ki po njihovem mnenju dokazuje ravnovesje med prihodki in stroški, povezanimi z delovanjem nove pravne ureditve, in ki določa višino dajatev za financiranje storitev.
(67)
Portugalski organi navajajo tudi, da storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz perutninskega mesa niso bile financirane z dajatvami, odmerjenimi klavnicam ter uvoznikom govejih in prašičjih trupov, polovic trupov in drugih kosov s kostmi. Pojasnjujejo, da je - ker je treba določbe člena 2(1) zakonskega odloka iz leta 2002 razlagati v povezavi z določbami Priloge 1, ki so navedene v tem členu - jasno, da so storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja mesnih stranskih proizvodov financirale tri kategorije subjektov: klavnice goveda, prašičev, ovac/koz, perutnine in drugih živali, uvozniki govejih in prašičjih trupov, polovic trupov in drugih kosov s kostmi ter trgovci s temi proizvodi znotraj Skupnosti. Tako Priloga 1 vsebuje stolpec, v katerem so navedeni odmerjeni zneski za perutninske klavnice, ki niso zagotavljale zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov, nastalih pri zakolu perutnine, ob upoštevanju dejstva, da pri večini uvoženih trupov perutnine ni stranskih proizvodov.
(68)
Portugalski organi prav tako navajajo, da je razlika med dajatvama, določenima v Prilogi 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002, upravičena zaradi stroškov v zvezi s stranskimi proizvodi, ki nastanejo v razsekovalnicah.
(69)
Po navedbah portugalskih organov v zakonskih odlokih iz leta 2002 in iz leta 2003 ni bilo predvideno, da bi se dajatve prenesle na rejce, čeprav so bili stroški dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja dejansko preneseni na celoten sektor mesa. Portugalski organi so v zvezi s tem predložili računa za storitve z dne 22. oktobra 2002 in 28. oktobra 2003, ki po njihovem mnenju dokazujeta, da so klavnice prenesle stroške dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja na rejce.
(70)
Portugalski organi nazadnje zatrjujejo, da podjetja, ki so zagotavljala storitve, sredstev nikoli niso uporabila za morebitne konkurenčne dejavnosti, ker so opravljala izključno dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja živalskih stranskih proizvodov.
(71)
Portugalska še omenja, da je prehodna ureditev, uvedena z zakonskim odlokom iz leta 2003, prenehala veljati novembra 2005 in da so odtlej obrati, ki ustvarjajo stranske proizvode, v celoti prevzeli odgovornost, ki jo je namesto njih začasno sprejela država. Od novembra 2005 vse stroške nosijo subjekti z iztržki od odpadkov, ki se predelujejo v biogoriva, in z izvozom moke.
(72)
Skratka, portugalski organi menijo, da so bili pogoji iz veljavnih smernic izpolnjeni, ker so subjekti, ki ustvarjajo stranske proizvode, z zadevno dajatvijo postopno začeli plačevati za dejavnosti, povezane z uničevanjem stranskih proizvodov.
IV. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH TRETJIH STRANI
(73)
Skupina ETSA je predložila pripombe z dopisom z dne 15. junija 2009. To skupino sestavljata podjetji ITS - Indústria Transformadora de Subprodutos Animais, SA, in SEBOL - Comércio e Indústria de Sebo, SA. Ti podjetji na Portugalskem zagotavljata storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov živalskega izvora kategorij 1, 2 in 3 ter sta med podjetji, ki jih je država najela za opravljanje navedenih storitev v obravnavanem obdobju. Zaradi tega se skupina ETSA obravnava kot prejemnica plačil države in se lahko šteje za zainteresirano stran v primeru C 3/09.
(74)
V uvodu skupina ETSA opozarja na okoliščine krize BSE, ki so portugalsko državo prisilile v sprejetje preventivnih ukrepov (med katerimi so storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov živalskega izvora kategorij 1, 2 in 3), katerih namen je bil zoperstaviti se bolezni in zmanjšati tveganje za okužbe, da bi se zavarovala javno zdravje in okolje. Precejšen del teh ukrepov je bil sprejet na podlagi zakonodaje Skupnosti.
(75)
Zavod INGA je v obdobju 1998-2005 neposredno dodelil storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja odpadkov podjetjema ITS in SEBOL. Skupina ETSA navaja, da so bila vsa podjetja, ki so izpolnjevala zahteve za zagotavljanje teh storitev, najeta pod enakimi pogoji. Do 10. oktobra 2002 je bil zavod INGA zadolžen za izbiro podjetij, ki so imela dovoljenje za opravljanje te vrste storitev, in je nosil pripadajoče stroške, kot je določal člen 6 zakonskega odloka iz leta 1998. Parametri za izračun nadomestila so bili opredeljeni s skupnim odlokom št. 96/99. Cena je bila določena glede na težo surovine in jo je bilo mogoče prilagoditi, če bi se spremenili pogoji za opravljanje storitev. V ceni, plačani podjetjema SEBOL in ITS, so bili upoštevani ocenjeni stroški zagotavljanja storitev, zlasti tisti v zvezi s težo in količino odpadkov, ki jih je bilo treba zbrati in obdelati, ter izvajanjem in upravljanjem sistema za zbiranje poginulih živali pri subjektih, ki je med drugim predvideval hitro odstranitev po obvestilu o smrti živali.
(76)
Skupina ETSA poudarja, da čeprav storitve niso bile dodeljene z javnim razpisom, je znesek nadomestila pokrival zadevne stroške ob upoštevanju skupnih prihodkov in omogočal zgolj zmerno in legitimno stopnjo dobička. Po navedbah skupine ETSA se je raven nadomestila vedno zdela v skladu z načelom učinkovitosti, saj je cena, ki jo je plačeval zavod INGA, ustrezala evropskemu povprečju cen za enakovredne storitve in so bile po njenem mnenju cene, plačane do leta 2005, dejansko nižje od tistih, ki so bile uporabljene pozneje v pogodbah o opravljanju enakih storitev, sklenjenih - da bi se lažje določila višina nadomestila glede na tržna merila - z oddajo javnih naročil.
(77)
Od leta 2005 so se pogodbe o opravljanju storitev sklepale v okviru mednarodnih javnih naročil. Objavljeni so bili trije javni razpisi: govedo/enoprsti kopitarji na nacionalni ravni, ovce/koze (jug) in ovce/koze (sever). Podjetje ITS je predložilo ponudbo prek konzorcija, ki mu je bilo dodeljeno naročilo. Za tri navedene sklope so bile sklenjene tri pogodbe o opravljanju storitev. Izmed pogojev skupina ETSA navaja zlasti zbiranje, prevoz, predelavo in uničevanje odpadkov ter vodenje stalnega in posodobljenega registra in arhiva teh dejavnosti. Za zagotavljanje spoštovanja pogojev je skrbel zavod IFAP (Instituto de Financiamento da Agricultura e Pescas).
(78)
Skupina ETSA poudarja, da so bile cene oblikovane predhodno v sklenjenih pogodbah, in sicer na objektiven in pregleden način ter glede na količino in vrsto zadevnih živali. Po njenem mnenju so bile te cene določene po tržnih pogojih in so zagotavljale ustrezno kritje stroškov, ki so nastali zaradi izpolnjevanja obveznosti javnih storitev, predvidenih v pogodbah o opravljanju storitev in zadevni zakonodaji.
(79)
Na podlagi teh elementov skupina ETSA sklepa, da ni bila deležna nobene nezakonite pomoči, temveč da so bila vsa sredstva samo legitimno nadomestilo za zagotavljanje javnih storitev.
V. OCENA
1. OBSTOJ POMOČI V SKLADU S ČLENOM 107(1) PDEU
(80)
V skladu s členom 107(1) Pogodbe PDEU je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco, nezdružljiva s skupnim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami, razen če ta pogodba ne določa drugače.
(81)
Členi 107 do 109 PDEU se uporabljajo v sektorju prašičjega mesa na podlagi člena 21 Uredbe Sveta (EGS) št. 2759/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni ureditvi trga za te proizvode (20), ki je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1913/2005 (21). V sektorju govejega in telečjega mesa se uporabljajo na podlagi člena 40 Uredbe Sveta (ES) št. 1254/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za te proizvode (22), nazadnje spremenjene z Uredbo (ES) št. 1152/2007 (23). Pred sprejetjem zadnjenavedene uredbe so se ti členi v istem sektorju uporabljali na podlagi člena 24 Uredbe Sveta (EGS) št. 805/68 (24). Zadevni členi se v sektorju ovčjega in kozjega mesa uporabljajo na podlagi člena 22 Uredbe Sveta (ES) št. 2467/98 z dne 3. novembra 1998 o skupni ureditvi trga za te proizvode (25), ki je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1913/2005. V sektorju perutninskega mesa se uporabljajo na podlagi člena 19 Uredbe Sveta (EGS) št. 2777/75 z dne 29. oktobra 1975 o skupni tržni ureditvi za te proizvode (26), ki je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 679/2006 (27). Z Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode („Uredba o enotni SUT“) (28) so bile te različne uredbe razveljavljene, v njenem členu 180 pa je bilo določeno, da se pravila o državni pomoči uporabljajo za zgoraj navedene proizvode.
(82)
Naravo pomoči je treba ugotavljati na ravni vseh, ki so imeli korist od storitev zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja klavniških odpadkov ter od financiranja teh dejavnosti. Komisija je med tistimi, ki bi lahko imeli korist od sistema, uvedenega na Portugalskem, opredelila naslednje kategorije:
-
podjetja, ki so zagotavljala storitve zbiranja, prevoza in uničevanja zadevnih snovi,
-
klavnice in razsekovalnice, uvozniki govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter trgovci znotraj Skupnosti, tj. trgovci z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemniki teh proizvodov,
-
rejci.
(83)
Kar zadeva ocenjevanje morebitne pomoči skozi čas, je Komisija v odločitvi o sprožitvi postopka razlikovala med štirimi obdobji glede na veljavnost različnih ustreznih določb Skupnosti za analizo morebitnih ukrepov pomoči. Upoštevala je obdobje od leta 1998 do 31. decembra 1999, preden so začele veljati Smernice o državni pomoči v kmetijskem sektorju, obdobje od 1. januarja 2000 do 31. decembra 2002, preden so začele veljati smernice o državni pomoči za odstranjevanje klavniških odpadkov in poginulih živali ter za stroške testiranja na transmisivno spongiformno encefalopatijo (TSE), obdobje od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2006, preden so začele veljati nove smernice o državni pomoči v kmetijskem sektorju (29), in obdobje od 1. januarja 2007 do danes.
(84)
Glede na nove podatke portugalskih organov, zlasti o uporabi zgoraj opisanega zakonskega odloka iz leta 2003 in različnih načinih financiranja morebitnih pomoči, bo Komisija nekoliko spremenila razlikovanje med različnimi obdobji in v svoji oceni za vsako skupino možnih prejemnikov pomoči upoštevala naslednja obdobja:
-
obdobje od 9. decembra 1998 do 9. oktobra 2002, ko se je uporabljal zakonski odlok iz leta 1998,
-
obdobje od 10. oktobra 2002 do 21. oktobra 2003, ko se je uporabljal zakonski odlok iz leta 2002, razen Priloge 2, katere veljavnost je bila podaljšana v okviru prehodne ureditve, predvidene v zakonskem odloku iz leta 2003,
-
obdobje od 22. oktobra 2003 do novembra 2005, ko se je uporabljala prehodna ureditev, predvidena v zakonskem odloku iz leta 2003.
1.1 OBSTOJ SELEKTIVNE PREDNOSTI
(85)
V skladu z ustaljeno sodno prakso Sodišča se za pomoč štejejo ukrepi, ki lahko ne glede na obliko neposredno ali posredno dajo prednost podjetjem ali se obravnavajo kot ekonomska ugodnost, ki je prejemnik v običajnih tržnih pogojih ne bi prejel (30). Poleg tega se za pomoč štejejo ukrepi, ki v različnih oblikah zmanjšujejo stroške, ki običajno bremenijo proračun podjetja, in so zato, ne da bi bili subvencije v pravem pomenu besede, iste narave in imajo enake učinke (31).
1.1.1 Selektivna prednost za podjetja, ki so zagotavljala storitve
(86)
Komisija ugotavlja, da so zbiranje, prevoz, predelava in uničevanje zadevnih snovi gospodarska dejavnost, saj pomenijo zagotavljanje storitev proti plačilu in jih lahko izvajajo številni gospodarski subjekti na trgu Skupnosti. Te ugotovitve potrjujejo zlasti podatki, ki jih je zagotovila skupina ETSA in so povzeti v uvodni izjavi 73 in naslednjih tega sklepa.
(87)
V zvezi s to gospodarsko dejavnostjo portugalski organi trdijo, da so podjetja, ki so zagotavljala zadevne storitve, izpolnjevala nalogo javnih storitev splošnega interesa, ki je utemeljena z razlogi javnega zdravja in varstva okolja. Portugalska v tem okviru poudarja posebne razmere v zvezi s krizo BSE. Zato ta država vztraja, da je bil namen vseh sprejetih ukrepov spopasti se z izrednimi razmerami, ki so ogrožale javno zdravje. Portugalska uprava je posledično želela omogočiti takojšnje izvajanje ukrepov, dokler se subjekti ne bi organizirali, da bi lahko sami prevzeli te naloge, medtem ko bi ostali pod nadzorom države (glej uvodne izjave 21 do 59 tega sklepa).
(88)
Skupina ETSA v svojih pripombah meni, da ni bila deležna nobene nezakonite pomoči, temveč da so bila vsa sredstva samo legitimno nadomestilo za zagotavljanje javnih storitev (glej uvodno izjavo 79 tega sklepa).
(89)
Iz sodbe Sodišča v zadevi Altmark (32) izhaja, da se člen 107 PDEU za javne subvencije, katerih namen je omogočiti izvajanje javnih storitev, ne uporablja, če je treba take subvencije šteti za nadomestilo za storitve, ki so jih opravila podjetja, ki prejemajo nadomestilo za izpolnjevanje obveznosti javnih storitev. Vendar Sodišče navaja, da morajo biti izpolnjeni naslednji pogoji:
-
prvič, podjetju, ki prejme nadomestilo, mora biti dejansko zaupano izpolnjevanje obveznosti javnih storitev, te obveznosti pa morajo biti jasno določene,
-
drugič, parametre, na podlagi katerih se izračuna nadomestilo, je treba določiti vnaprej na objektiven in pregleden način,
-
tretjič, nadomestilo ne sme presegati zneska, potrebnega za pokrivanje vseh ali nekaterih stroškov, ki nastanejo zaradi izpolnjevanja obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in zmernega dobička za izpolnjevanje teh obveznosti,
-
četrtič, če podjetje, ki naj bi izpolnjevalo obveznosti javnih storitev, ni izbrano v skladu s postopkom za oddajo javnih naročil, je treba stopnjo potrebnega nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi v povprečnem podjetju, ki je dobro vodeno in ustrezno opremljeno za izpolnjevanje zahtev javnih storitev, nastali pri izpolnjevanju teh obveznosti, ob upoštevanju ustreznih prihodkov in zmernega dobička za izpolnjevanje obveznosti.
(90)
Uporaba sodne prakse iz sodbe Altmark v obravnavanem primeru vodi Komisijo do naslednjih premislekov.
(a) Resnične storitve splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU
(91)
Najprej je treba preučiti, ali gre v obravnavanem primeru za resnične storitve splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU.
(92)
Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da imajo države članice, razen v sektorjih, v katerih je to vprašanje že urejeno s predpisi Skupnosti, široko diskrecijsko pravico pri presoji narave storitev, ki jih je mogoče opredeliti kot storitve splošnega gospodarskega pomena. Zato je naloga Komisije zagotoviti, da se ta diskrecijska pravica pri opredelitvi storitev splošnega gospodarskega pomena uporablja brez očitnih napak.
(93)
Od devetdesetih let prejšnjega stoletja je bil pri človeku in pri živalih ločeno ugotovljen pojav več različnih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (TSE). Od leta 1996 so se nakopičili dokazi, ki kažejo na podobnost med povzročiteljem BSE (goveja spongiformna encefalopatija) in novo različico Creutzfeldt-Jakobove bolezni. Skupnost je od devetdesetih let prejšnjega stoletja sprejela vrsto ukrepov, namenjenih varovanju zdravja ljudi in živali pred tveganjem za pojav BSE. Ti ukrepi temeljijo na zaščitnih določbah direktiv v zvezi z ukrepi za zdravstveno varstvo živali in varstvo okolja. Na podlagi Odločbe 2000/766/ES so morale države članice poskrbeti, da se živalski odpadki v smislu Direktive Sveta 90/667/EGS (33) zbirajo, prevažajo, predelujejo, skladiščijo ali odstranjujejo v skladu z navedeno direktivo, Odločbo Komisije 97/735/ES (34) in Odločbo Sveta 1999/534/ES (35). V tem pogledu so bili z Uredbo (ES) št. 1774/2002 določeni zdravstvena pravila za živalske stranske proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, in obveznosti držav članic, ki so morale zagotoviti vzpostavitev ustrezne ureditve in obstoj zadovoljive infrastrukture za zbiranje, prevoz in odstranjevanje živalskih stranskih proizvodov.
(94)
Ker je Sodišče priznalo, da je ravnanje z določenimi odpadki lahko predmet storitev splošnega gospodarskega pomena (36), in glede na zgoraj navedene posebne razmere zaradi krize BSE, Komisija nima ugovorov v zvezi z naravo storitev splošnega gospodarskega pomena, ki so jo portugalski organi po svojih navedbah želeli pripisati tej dejavnosti zbiranja in poznejšega uničevanja trupov in drugih živalskih odpadkov, neprimernih za prehrano, v obdobju med letoma 1999 in 2005, ko je portugalska država v celoti (1999-2003) ali delno (2003-2005) prevzela odgovornost za te dejavnosti. Gre za odločitev, ki je utemeljena z razlogi javnega zdravja in varstva okolja, zato spada v okvir pojma splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 106(2) PDEU.
(b) Izpolnjevanje obveznosti javnih storitev
(95)
S sodbo Altmark se zahteva pooblastilo v obliki enega ali več uradnih in pravno zavezujočih aktov v nacionalnem pravu. Kar zadeva prvi pogoj, postavljen v sodbi Altmark, je mogoče ugotoviti, da so na Portugalskem zbiranje, prevoz, predelava in uničevanje živalskih stranskih proizvodov, neprimernih za prehrano ljudi, postali obvezni z zakonskima odlokoma iz leta 1998 in iz leta 2003. Člen 6 zakonskega odloka iz leta 1998 je določal, da zavod INGA, ki je odgovoren za zbiranje, predelavo in uničevanje živalskih stranskih proizvodov, neprimernih za prehrano, izbere podjetja, ki bodo zadolžena za opravljanje teh storitev. S skupnim odlokom št. 95/99 so bili vnaprej določeni parametri, na podlagi katerih je bila izračunana višina nadomestila za javne storitve, ter druge obveznosti, povezane z zagotavljanjem storitev, kot je obveznost, da mora podjetje vse stranske proizvode na celotnem nacionalnem ozemlju zbirati v skladu z zdravstvenimi in tehničnimi pravili, predvidenimi v zakonodaji.
(96)
Portugalski organi trdijo, da so bile obveznosti podjetij, ki so zagotavljala storitve, jasno opredeljene v pogodbah o opravljanju storitev. Kot primer so Komisiji predložili pogodbo o opravljanju storitev iz leta 2003, ki je bila sklenjena na podlagi zakonskega odloka iz leta 1998.
(97)
Komisija ugotavlja, da so obveznosti podjetij, ki so zagotavljala storitve, jasno opredeljene v pogodbi, ki so jo portugalski organi posredovali Komisiji. Glede na določbe zakonskega odloka iz leta 1998 in zadevnega skupnega odloka ter pogodbo o opravljanju storitev, ki je bila predložena kot primer, Komisija sklepa, da je prvi pogoj iz sodne prakse v sodbi Altmark izpolnjen.
(c) Vnaprej ter objektivno in pregledno določeni parametri
(98)
V zvezi z drugim pogojem Komisija na podlagi podatkov, ki so ji na voljo, meni, da so bili parametri, na katerih je temeljil izračun nadomestila, določeni vnaprej ter na objektiven in pregleden način. Tako skupni odloki, ki so jih predložili portugalski organi, določajo metodo za izračun in upravičene stroške (glej uvodno izjavo 26 tega sklepa). Ti podatki so bili redno pregledovani glede na prejšnja leta. Od leta 2005 se uporabljajo postopki za oddajo javnih naročil. Z vidika razpoložljivih podatkov Komisija meni, da je drugi pogoj iz sodne prakse v sodbi Altmark izpolnjen.
(d) Znesek, potreben za pokrivanje stroškov storitev
(99)
Kar zadeva tretji pogoj, portugalski organi in zainteresirana tretja stran navajajo, da nadomestilo ni presegalo zneska, potrebnega za pokrivanje vseh ali nekaterih stroškov, ki so nastali zaradi izpolnjevanja obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prihodkov in zmernega dobička za izpolnjevanje teh obveznosti.
(100)
Komisija je od portugalskih organov večkrat in zlasti ob sprožitvi postopka preiskave zahtevala, naj ji predložijo podrobnosti o metodi za izračun dejanskih gospodarskih stroškov storitev. Portugalski organi so predložili dokumente, ki vsebujejo podatke o letnih stroških ponudnikov storitev v obdobju 1999-2005, te podatke pa so primerjali z zneski, ki jih je zavod INGA plačeval ponudnikom za opravljanje storitev. Ti dokumenti dokazujejo, da nadomestilo, ki ga je zavod INGA plačeval podjetjem, ki so zagotavljala storitve, ni presegalo zneska, potrebnega za pokrivanje vseh ali nekaterih stroškov, ki so nastali pri opravljanju storitev. Predloženi dokumenti kažejo, da je bil poleg tega v nadomestilu upoštevan dobiček, ki je glede na obravnavano leto znašal od 30 do 39,5 % (glej uvodno izjavo 62 tega sklepa).
(101)
Portugalski organi zatrjujejo, da sredstva niso mogla biti uporabljena za morebitne konkurenčne dejavnosti, s katerimi bi se ukvarjala podjetja (navzkrižno subvencioniranje), saj izbrani ponudniki storitev niso izvajali drugih dejavnosti.
(102)
Vendar Komisija na podlagi podatkov, ki so jih zagotovili portugalski organi, ugotavlja, da ne more sklepati, da je bil upoštevani dobiček „zmeren“ v smislu sodne prakse iz sodbe Altmark.
(103)
Skupina ETSA je v svojih pripombah zatrdila, da je nadomestilo za zagotovljene storitve ustrezno odražalo nastale stroške, pri čemer je omogočalo zmerno stopnjo dobička, ki ni privedla do nobene posebne prednosti, ter da je v obdobju pred letom 2005 višina nadomestila za javne storitve ustrezala evropskemu povprečju in je bila nižja od tiste, ki je bila določena v javnem naročilu storitev, oddanem z javnim razpisom.
(104)
V zvezi s tem Komisija ugotavlja, da niti portugalski organi niti zainteresirana tretja stran niso predložili dokumentov, ki bi potrjevali te trditve.
(105)
Zato Komisija ne more sklepati, da je tretji pogoj, postavljen s sodno prakso v sodbi Altmark, v obravnavanem primeru izpolnjen.
(e) Ocena stroškov povprečnega podjetja
(106)
Ker pred letom 2005 podjetja, ki so zagotavljala storitve, niso bila izbrana v postopkih javnega naročanja, se v sodbi Altmark zahteva primerjalna ocena glede na stroške povprečnega podjetja. Portugalski organi niso zagotovili podatkov, ki bi dokazovali, da so bili stroški ocenjeni na podlagi ocene stroškov povprečnega podjetja.
(107)
Zato mora Komisija sklepati, da v obravnavanem primeru niso izpolnjena vsa štiri merila iz sodne prakse v sodbi Altmark in da ni mogoče izključiti morebitne prednosti za podjetja, ki so zagotavljala storitve, v obdobju od začetka veljavnosti zakonskega odloka iz leta 1998 do leta 2005, ko je prenehala veljati prehodna ureditev, določena z zakonskim odlokom iz leta 2003.
(108)
Javna plačila so prejela določena podjetja, in sicer tista, ki so bila zadolžena za storitve. Tako se zadevni ukrep lahko šteje za posebnega.
(109)
Zato Komisija sklepa, da ni mogoče izključiti selektivne prednosti za ponudnike storitev v obdobju od leta 1998 do leta 2005, ko je prenehala veljati prehodna ureditev, predvidena z zakonskim odlokom iz leta 2003.
1.1.2 Selektivna prednost za klavnice in razsekovalnice, uvoznike govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter trgovce znotraj Skupnosti, tj. trgovce z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnike teh proizvodov
(110)
Sodišče je v sodbi GEMO (37) menilo, da dejstvo, da zbiranje in odstranjevanje živalskih trupel in klavniških odpadkov, ki sta na voljo klavnicam in rejcem, izvajajo zasebna podjetja, ne more izpodbijati morebitne opredelitve ukrepa kot državne pomoči, ker za ureditvijo te dejavnosti stojijo javni organi.
(111)
Tudi v obravnavanem primeru so portugalski organi uredili zadevno dejavnost in njeno financiranje, in sicer z zakonskimi odloki iz leta 1998, iz leta 2002 in iz leta 2003. Komisija zato v tej fazi sklepa, da je mogoče to ureditev pripisati državi.
(112)
Sodišče je v sodbi GEMO pojasnilo, da je treba finančno breme, nastalo z odstranjevanjem živalskih trupel in klavniških odpadkov, šteti za stroške, ki jih vključuje gospodarska dejavnost rejcev in klavnic. (38) Zato je Sodišče sklenilo, da je treba člen 107(1) PDEU razlagati tako, da je treba ureditev, s katero se rejcem in klavnicam brezplačno zagotavlja zbiranje in odstranjevanje živalskih trupel in klavniških odpadkov, opredeliti kot državno pomoč kmetovalcem in klavnicam.
(113)
V obravnavanem primeru je mogoče šteti, da odstranjevanje živalskih trupel in klavniških odpadkov povzroča stroške, povezane s to dejavnostjo, ne le klavnicam in razsekovalnicam, ampak tudi uvoznikom govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter trgovcem z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnikom teh proizvodov. Komisija meni, da je opisano financiranje stroškov zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine iz državnih proračunskih sredstev pred začetkom veljavnosti zakonskega odloka iz leta 2002 privedlo do tega, da so bili uporabniki teh storitev oproščeni stroškov, ki jih vključuje njihova dejavnost.
(114)
Na podlagi tega Komisija sklepa o obstoju prednosti v obdobju pred uporabo davku podobne dajatve.
(115)
Kar zadeva obdobje po začetku veljavnosti zakonskih odlokov iz leta 2002 in iz leta 2003, se je financiranje zgoraj opisanih dejavnosti zagotavljalo z davku podobno dajatvijo, uvedeno z zakonskim odlokom iz leta 2002 in spremenjeno z zakonskim odlokom iz leta 2003. V skladu z ureditvijo na podlagi zakonskega odloka iz leta 2002 so bili plačila dajatve oproščeni klavnice, ki same zbirajo, prevažajo, predelujejo in uničujejo vse zadevne stranske proizvode, razen SST, ustvarjene v lastnem obratu ali v razsekovalnicah, ker so te enote vzpostavile pogoje za neodvisno obdelavo lastnih stranskih proizvodov (glej odstavek 2 Priloge 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002), ter uvozniki mesa brez kosti in trgovci z mesom brez kosti znotraj Skupnosti, ker pri takem mesu ni stranskih proizvodov, za katere bi veljala obvezna obdelava na podlagi zakonodaje Skupnosti in države članice. V zakonskem odloku iz leta 2003 je bila predvidena oprostitev zgoraj navedenih subjektov, če je bil odobren načrt za uničevanje ali uporabo v skladu s posebnimi pogoji, določenimi za različne kategorije snovi.
(116)
Za oceno, ali je obstajala prednost za klavnice in razsekovalnice, uvoznike govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter trgovce znotraj Skupnosti, tj. trgovce z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnike teh proizvodov, ki so bili zavezani za plačilo dajatve, je treba preveriti, v kolikšni meri prispevek, plačevan z zadevno dajatvijo, ustreza dejanskim gospodarskim stroškom storitev zbiranja.
(117)
Kot ugotavlja Komisija, so portugalski organi v dopisu z dne 20. januarja 2003 navedli, da so bili zneski dajatve, predvideni v prilogah 1 in 2 k zakonskemu odloku iz leta 2002, ter znesek za SST, določen v členu 2(2), izračunani na podlagi dejanskih stroškov predpisanih storitev, ob upoštevanju narave stranskih proizvodov, nastalih pri vsaki vrsti živali, in njihove relevantnosti.
(118)
Po mnenju portugalskih organov je bilo to financiranje v vseh pogledih podobno nadomestilu, ki ga uporabniki plačajo za javne storitve splošnega interesa. Zneski, ki so jih plačevali zavezanci, naj nikakor ne bi bili pavšalni, temveč neposredno sorazmerni s količinami odpadkov, ki so bile v resnici odstranjene v okviru javnih storitev, in z dejanskimi stroški odstranjevanja teh odpadkov.
(119)
V podporo tem trditvam so portugalski organi predložili dokumente s številčnimi podatki za leto 2003, ki vsebujejo primerjavo med dejanskimi gospodarskimi stroški zagotovljenih storitev in prispevki, plačanimi z zadevno dajatvijo. Za preostanek leta 2002, to je za čas po 10. oktobru 2002, ko je začel veljati zakonski odlok iz leta 2002, portugalski organi niso predložili dokumentov, ki bi vsebovali podatke o prihodkih od pobiranja dajatve.
(120)
Za leti 2004 in 2005 so portugalski organi zagotovili dokumente, ki vsebujejo številčne podatke o stroških opravljenih dejavnosti, ne pa o prihodkih od dajatve, odmerjene subjektom, katerih načrt za uničevanje in uporabo še ni bil odobren ter ki so bili torej še vedno dolžni plačevati dajatev, določeno s prehodno ureditvijo na podlagi zakonskega odloka iz leta 2003.
(121)
Komisija za leta 2002, 2004 in 2005 glede na dokumente, ki so jih predložili portugalski organi, ne more ugotoviti, da so bili prispevki zavezancev neposredno sorazmerni s količinami odpadkov, ki so bile v resnici odstranjene v okviru javnih storitev, in z dejanskimi stroški uničevanja teh odpadkov.
(122)
Komisija sklepa, da v letu 2003 prednost ni obstajala, saj so bili prispevki zavezancev za dajatev neposredno sorazmerni s stroški, nastalimi s prejetimi storitvami.
(123)
Po drugi strani Komisija ne more izključiti možnosti, da so bili klavnice in razsekovalnice, uvozniki govedine, teletine, svinine in perutninskega mesa s kostmi ter trgovci znotraj Skupnosti, tj. trgovci z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemniki teh proizvodov, ki so bili zavezani za plačilo dajatve, deležni prednosti v obdobju od oktobra 2002 do 1. januarja 2003 ter v letih 2004 in 2005.
1.1.3 Selektivna prednost za rejce
(124)
V obravnavanem primeru je mogoče šteti, da odstranjevanje živalskih trupel in klavniških odpadkov povzroča stroške, povezane s to dejavnostjo, ne le klavnicam in razsekovalnicam, ampak tudi rejcem, na katere se zaradi tržnih zakonov prenese vsaj del stroškov navedenih storitev. V skladu s sodno prakso iz zgoraj navedene sodbe GEMO Komisija meni, da je opisano financiranje stroškov zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine iz državnih proračunskih sredstev pred začetkom veljavnosti zakonskega odloka iz leta 2002 privedlo do tega, da so bili uporabniki teh storitev oproščeni stroškov, ki jih vključuje njihova dejavnost.
(125)
Na podlagi tega Komisija sklepa o obstoju prednosti v obdobju pred uporabo davku podobne dajatve.
(126)
Kot je navedeno zgoraj, so bili na podlagi ukrepov, ki so jih uvedli portugalski organi, da bi prevzeli dejavnosti zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, rejci oproščeni stroškov, ki bi jih morali v običajnih okoliščinah delno kriti. Iz zakonskega odloka iz leta 2002 in prehodne ureditve, predvidene v zakonskem odloku iz leta 2003, izhaja, da rejcem zadevne dajatve ni bilo treba plačevati. Portugalski organi navajajo, da so bili pred koncem leta 2005 stroški zbiranja preneseni na celoten sektor. Komisija ugotavlja, da računa, ki so ju predložili portugalski organi, v resnici kažeta na to, da je ena od klavnic oktobra 2002 in oktobra 2003 na rejce prenesla dajatev na podlagi zakonskega odloka iz leta 2002 in zakonskega odloka iz leta 2003. Predloženi dokumenti potrjujejo trditev portugalskih organov, da so bili stroški v skladu s tržnimi zakoni preneseni na celoten sektor. Na podlagi tega Komisija sklepa, da so rejci nosili stroške, ki jih vključuje njihova dejavnost, in da torej niso bili deležni posebne prednosti.
(127)
Komisija ugotavlja, da je bila rejcem prednost zagotovljena samo v obdobju pred uporabo dajatve.
(128)
Ob upoštevanju zgornjih ugotovitev Komisija sklepa, da je bila prednost v zvezi z zbiranjem, prevozom, predelavo in uničevanjem živalskih stranskih proizvodov klavnicam in uvoznikom zagotovljena v vseh obdobjih, razen v letu 2003, rejcem pa samo v obdobju pred uvedbo dajatve.
1.2 PREDNOSTI, FINANCIRANE IZ DRŽAVNIH SREDSTEV
(129)
Člen 107(1) PDEU se nanaša na pomoč, ki jo dodeli država članica, ali na pomoč iz državnih sredstev. Zadevni ukrep mora biti torej mogoče pripisati državi, poleg tega pa mora biti financiran iz državnih sredstev.
(130)
V obravnavanem primeru se je financiranje stroškov, povezanih z dejavnostmi zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, od leta 1999 do oktobra 2002 zagotavljalo z neposrednimi prihodki države, od oktobra 2002 naprej pa s prihodki od davku podobne dajatve, odmerjene klavnicam, uvoznikom govedine, teletine in svinine s kostmi ter trgovcem znotraj Skupnosti, tj. trgovcem z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnikom teh proizvodov.
(131)
Plačila ponudnikom storitev iz neposrednih prihodkov države so prednosti, financirane iz državnih sredstev. Dejstvo, da so bile te javne storitve od leta 1999 do uvedbe dajatve leta 2002 financirane iz državnega proračuna, pomeni, da so podjetja, ki so te storitve opravljala, prejemala javna sredstva za pokrivanje stroškov, nastalih z navedenimi storitvami.
(132)
Dajatve, uvedene med septembrom 2002 in novembrom 2005, ne spadajo na področje uporabe določb PDEU v zvezi z državno pomočjo, razen če pomenijo način financiranja ukrepa pomoči in so torej sestavni del tega ukrepa (39).
(133)
Vse dajatve so se plačevale zavodu INGA po postopku obrnjene davčne obveznosti. Dajatve, pobrane od subjektov, so bile prihodki zavoda INGA in so se mu neposredno izplačevale.
(134)
Da bi bila lahko dajatev sestavni del ukrepa pomoči, morata biti dajatev in ukrep pomoči na podlagi ustreznih nacionalnih predpisov neločljivo vsebinsko povezana, in sicer tako, da so prihodki od dajatve nujno namenjeni financiranju pomoči (40).
(135)
Glede na to, da so dajatve tvorile prihodke zavoda INGA in so se mu neposredno izplačevale, Komisija meni, da je zadevna dajatev sestavni del ukrepa pomoči.
(136)
Kar zadeva vprašanje, ali se lahko v obravnavanem primeru prihodki od davku podobne dajatve štejejo za državna sredstva ali ne, je pomembno navesti, da pri državnih sredstvih ni treba razlikovati med primeri, v katerih pomoč dodeli neposredno država, in tistimi, v katerih jo dodelijo javna ali zasebna telesa, ki jih je država imenovala ali ustanovila. Sodišče je 15. julija 2004 v sodbi Pearle in drugi (41) navedlo, da se obvezni prispevki, ki jih pobira posredniški organ od vseh podjetij v danem poklicnem sektorju, ne štejejo za državna sredstva samo, če so izpolnjeni naslednji štirje pogoji:
(a)
obravnavani ukrep je uvedel poklicni organ, ki zastopa podjetja in zaposlene v nekem poklicnem sektorju ter ni instrument za izvajanje politik, ki jih določi država;
(b)
cilji obravnavanega ukrepa so v celoti financirani s prispevki podjetij v sektorju;
(c)
o načinu financiranja in stopnji/višini prispevkov odločajo zastopniki delodajalcev in zaposlenih znotraj sektorskega poklicnega organa brez vmešavanja države;
(d)
prispevki se obvezno uporabljajo za financiranje ukrepa, država pa pri tem ne more posredovati.
(137)
Iz razpoložljivih podatkov izhaja, da prvi pogoj iz sodbe Pearle in drugi ni izpolnjen, ker je bil zadevni ukrep uveden z zakonskim odlokom zaradi izvajanja politike, ki jo je določila država z namenom boja proti BSE.
(138)
Poleg tega nista izpolnjena tretji in četrti pogoj, ker je bil način financiranja urejen z omenjenimi zakonskimi odloki. To pomeni, da so lahko portugalski organi posredovali pri določanju načina financiranja ukrepa.
(139)
Ker niso izpolnjeni vsi pogoji iz sodbe Pearle in drugi ter se zdi, da je imela portugalska država nadzor nad določanjem načina financiranja ukrepa pomoči, Komisija meni, da prihodki od davku podobne dajatve dejansko pomenijo državna sredstva, ki jih je mogoče pripisati državi.
1.3 IZKRIVLJANJE KONKURENCE/PRIZADETOST TRGOVINE
(140)
V skladu s sodno prakso Sodišča okrepitev konkurenčnega položaja podjetja po dodelitvi državne pomoči na splošno kaže na izkrivljanje konkurence v škodo drugih konkurenčnih podjetij, ki te pomoči niso prejela (42).
(141)
Zadevni ukrep bi lahko vplival na položaj Portugalske v sektorju mesa (43). Ker so portugalska podjetja dejavna na zelo konkurenčnem mednarodnem trgu, je ta ukrep izkrivljal ali bi lahko izkrivljal konkurenco. Prav tako bi lahko prizadel trgovino med državami članicami.
(142)
Portugalski organi so navedli, da zaradi embarga na odpošiljanje zlasti živega goveda in mesno-kostne moke kot samostojnega proizvoda ali sestavine drugih proizvodov ni bilo trgovanja ter da to pomeni, da izkrivljanje konkurence ni bilo mogoče.
(143)
V zvezi s tem je treba opozoriti, da lahko v skladu s sodno prakso (44) pomoč prizadene trgovino med državami članicami in izkrivlja konkurenco, tudi če se podjetje, ki je prejelo pomoč in ki je konkurenčno proizvajalcem iz drugih držav članic, sámo ne ukvarja z izvozom. Kadar namreč država članica dodeli pomoč podjetju, se lahko notranja ponudba zato ohrani na isti ravni ali poveča, medtem ko se možnosti podjetij s sedeži v drugih državah članicah za ponujanje svojih storitev na trgu te države članice zmanjšajo.
(144)
V teh okoliščinah Komisija meni, da dejstvo, da je bilo odpošiljanje zgoraj navedenih proizvodov iz Portugalske v druge države članice prepovedano, ne vpliva na ugotovitev, da bi zadevna pomoč lahko izkrivljala konkurenco in prizadela trgovino.
1.4 SKLEPNE UGOTOVITVE
(145)
Komisija ocenjuje, da ukrep, ki je bil uveden z zakonskimi odloki iz leta 1998, iz leta 2002 in iz leta 2003 ter ki se je nanašal na zbiranje, prevoz, predelavo in uničevanje živalskih stranskih proizvodov, pomeni državno pomoč klavnicam in uvoznikom v obdobju veljavnosti zakonskega odloka iz leta 1998 do izteka veljavnosti prehodne ureditve, vzpostavljene z zakonskim odlokom iz leta 2003, z izjemo leta 2003, za katero so portugalski organi uspeli dokazati neobstoj prednosti.
(146)
V zvezi z rejci Komisija meni, da ukrep pomeni državno pomoč na podlagi člena 107(1) v obdobju pred uvedbo zadevne dajatve.
(147)
Glede podjetij, ki so zagotavljala storitve, Komisija sklepa, da v obdobju od začetka veljavnosti zakonskega odloka iz leta 1998 do leta 2005, ko je prenehala veljati prehodna ureditev, določena z zakonskim odlokom iz leta 2003, ni mogoče izključiti možnosti državne pomoči.
2. NEZAKONITOST POMOČI
(148)
Komisija ugotavlja, da Portugalska ni priglasila - v smislu člena 108(3) PDEU - ukrepov pomoči, sprejetih od leta 1999, niti shem, predvidenih v zakonskih odlokih iz leta 2002 in iz leta 2003. V členu 1(f) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 je „nezakonita pomoč“ opredeljena kot nova pomoč, ki se izvaja v nasprotju s členom 93(3) Pogodbe.
(149)
Ker ukrepi, ki jih je uvedla Portugalska, vsebujejo elemente državne pomoči, se sklepa, da gre za novo pomoč, ki ni bila priglašena Komisiji in ki je zato nezakonita v smislu PDEU.
(150)
Presoja združljivosti morebitne pomoči bo izvedena v dveh delih: v prvem delu bo Komisija preučila združljivost pomoči, dodeljene podjetjem, ki so zagotavljala storitve, v drugem delu pa bo presodila združljivost morebitne pomoči klavnicam in razsekovalnicam, uvoznikom in panožnim trgovcem znotraj Skupnosti ter rejcem.
(151)
Ker gre za pomoč, ki je bila od leta 2002 financirana z davku podobno dajatvijo, mora Komisija, če je financiranje sestavni del ukrepa pomoči, preučiti tako financirane ukrepe - to je pomoč - kot njihovo financiranje. Tako je Sodišče določilo, da mora Komisija, kadar je način financiranja pomoči, zlasti z obveznimi prispevki, sestavni del ukrepa pomoči, pri njeni presoji nujno upoštevati ta način financiranja (45). Kot je navedeno v uvodni izjavi 135 tega sklepa, je treba način financiranja zadevne pomoči šteti za sestavni del ukrepa pomoči.
3. PRESOJA ZDRUŽLJIVOSTI POMOČI
3.1 ANALIZA Z VIDIKA DOLOČB, KI SE UPORABLJAJO ZA NEPRIGLAŠENO POMOČ
3.1.1 Pomoč podjetjem, ki so zagotavljala storitve
(a) Združljivost pomoči na podlagi člena 106(2) PDEU
(152)
Prepoved, določena v členu 107(1) PDEU, ima izjeme.
(153)
Iz sodne prakse Sodišča izhaja, da nadomestila za javne storitve niso državna pomoč v smislu člena 107(1) PDEU, če izpolnjujejo nekatere pogoje (glej uvodno izjavo 89 tega sklepa). Če pa nadomestila za javne storitve teh pogojev ne izpolnjujejo in so izpolnjena splošna merila za uporabo člena 107(1) PDEU, ta nadomestila pomenijo državno pomoč, ki se lahko vseeno razglasi za združljivo s PDEU na podlagi člena 106(2) PDEU, če je nujna za izvajanje storitev splošnega gospodarskega pomena in ne prizadene razvoja trgovine v obsegu, ki bi bil v nasprotju z interesi Unije. Komisija je opredelila pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za vzpostavitev tega ravnovesja. Že v sporočilu o storitvah splošnega interesa v Evropi iz leta 2001 (46) je pojasnila, da je treba zagotoviti, da nobene omejitve pravil iz Pogodbe ES in zlasti omejitve konkurence ter svoboščin notranjega trga ne presegajo tega, kar je nujno za zagotovitev učinkovite uresničitve naloge splošnega interesa. To predvsem pomeni, da nadomestilo ne sme biti višje od dodatnih neto stroškov, ki nastanejo pri izvajanju naloge, zaupane zadevnemu podjetju. Komisija je te pogoje opredelila tudi pozneje v Okviru Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve (47) in v Odločbi z dne 28. novembra 2005 o uporabi člena 86(2) (48). V zvezi z izračunom nadomestila je Komisija pojasnila, da nadomestilo ne sme presegati zneska, potrebnega za pokrivanje stroškov, ki nastanejo zaradi izpolnjevanja obveznosti javnih storitev, ob upoštevanju ustreznih prihodkov in zmernega dobička za izpolnjevanje teh obveznosti. Zmerni dobiček lahko vključuje zlasti vsa ali nekatera povečanja produktivnosti, ki so jih zadevna podjetja dosegla v dogovorjenem omejenem obdobju, brez zmanjšanja ravni kakovosti storitev, ki jih je država zaupala podjetju.
(154)
V točki 18 Okvira Skupnosti za državne pomoči v obliki nadomestila za javne storitve je navedeno, da je treba „zmerni dobiček“ razumeti kot stopnjo donosa lastnega kapitala, ki mora upoštevati tveganje ali odsotnost tveganja, ki ga je podjetje imelo zaradi intervencije s strani države članice, zlasti če slednja odobri izključne ali posebne pravice. Ta stopnja običajno ne presega povprečne stopnje za zadevni sektor v zadnjih letih. V sektorjih, kjer ni podjetja, primerljivega s podjetjem, pooblaščenim za opravljanje storitve splošnega gospodarskega pomena, je primerjava možna s podjetji, ki imajo sedež v drugih državah članicah, ali po potrebi s podjetji iz drugih sektorjev, pod pogojem, da se upoštevajo posebne značilnosti posameznega podjetja. Pri določanju, kaj pomeni zmerni dobiček, lahko države članice uvedejo merila, iz katerih izhajajo spodbude, med drugim za kakovost opravljene storitve in povečanje učinkovitosti proizvodnje.
(155)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 99 in naslednjih tega sklepa, Komisija na podlagi podatkov, ki so jih predložili portugalski organi, ne more sklepati, da je bilo nadomestilo izračunano ob upoštevanju zmernega dobička, ki ne presega povprečne stopnje v sektorju. Službe Komisije so od portugalskih organov večkrat zahtevale, naj jim predložijo vse potrebne podatke za presojo, ali so v obravnavanem primeru izpolnjeni pogoji za odstopanje od državne pomoči, dodeljene v obliki storitev gospodarskega pomena. Dejansko v podatkih, ki so jih zagotovili portugalski organi, nikjer ni navedeno, da bi bila opravljena primerjava z drugimi podjetji za določitev povprečne stopnje v zadevnem sektorju.
(156)
Zato Komisija ne more sklepati o združljivosti pomoči, dodeljene ponudnikom storitev, v smislu člena 106(2) PDEU.
(b) Združljivost pomoči na podlagi člena 107(3)(c) PDEU
(157)
Člen 107(3)(c) PDEU določa, da se lahko za združljivo z notranjim trgom šteje pomoč za pospeševanje razvoja določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar takšna pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi. Da bi se lahko za pomoč uporabilo odstopanje iz navedenega člena, mora ta pomoč prispevati k razvoju zadevnega sektorja.
(158)
V obravnavanem primeru so portugalski organi od leta 1999 prevzeli vse stroške, povezane z dejavnostmi zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine. Od oktobra 2002 so bili stroški, povezani s temi dejavnostmi zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, financirani s prihodki od dajatve, odmerjene klavnicam, uvoznikom govedine, teletine in svinine s kostmi ter trgovcem znotraj Skupnosti, tj. trgovcem z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnikom teh proizvodov.
(159)
V skladu s točko 23.3 Smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem sektorju 2000-2006 (49) (v nadaljnjem besedilu: kmetijske smernice) in Sporočilom Komisije o določitvi pravil, ki se uporabljajo za oceno nezakonite državne pomoči (50), je treba vsako nezakonito pomoč v smislu člena 1(f) Uredbe (ES) št. 659/1999 oceniti v skladu s pravili in smernicami, ki veljajo ob dodelitvi pomoči. Leta 2002 je Komisija sprejela Smernice Skupnosti za državno pomoč za teste TSE, poginule živali in klavniške odpadke. Te smernice so bile veljavne od 1. januarja 2003 do 31. decembra 2006 (51). V točki 44 smernic TSE je predvidena izjema od načela, da je treba nezakonito pomoč oceniti v skladu s pravili in smernicami, ki veljajo ob dodelitvi pomoči, in sicer zlasti za primere v zvezi s klavniškimi odpadki. V skladu s točko 47 smernic TSE bo Komisija uporabila načela, ki temeljijo na točki 11.4 kmetijskih smernic, za nezakonito pomoč v zvezi s klavniškimi odpadki, dodeljeno pred koncem leta 2002. Zato je točka 47 smernic TSE ustrezna pravna podlaga za oceno pomoči, dodeljene od leta 1999.
(160)
V skladu s točko 194(c) Smernic Skupnosti o državni pomoči v kmetijskem in gozdarskem sektorju 2007-2013 Komisija od 1. januarja 2007, ko so začele veljati te smernice, smernic TSE ne uporablja več, razen za nezakonito pomoč, dodeljeno pred 1. januarjem 2007, kot je določena v točki 43 in naslednjih teh smernic. Zato točka 47 smernic TSE ostaja pravilo, ki se uporablja za nezakonito pomoč v zvezi s klavniškimi odpadki od 1. januarja 2003.
(161)
V točki 47 smernic TSE je predvidena vrsta določb o klavniških odpadkih.
(162)
V skladu s točko 47 smernic TSE je Komisija za državno pomoč v zvezi s klavniškimi odpadki od januarja 2001 sprejela vrsto posameznih odločitev, na podlagi katerih lahko državna pomoč pokriva do 100 % stroškov, nastalih zaradi odstranjevanja snovi s specifičnim tveganjem, mesno-kostne moke in živalske krme s takimi proizvodi, ki jih je treba odstraniti v skladu z novo zakonodajo Skupnosti o transmisivnih spongiformnih encefalopatijah (TSE). Te odločitve so temeljile predvsem na točki 11.4 kmetijskih smernic, poleg tega pa sta bili v njih upoštevani kratkotrajnost pomoči in nujnost dolgoročnega spoštovanja načela „plača povzročitelj obremenitve“. Komisija je izjemoma odobrila dodelitev take državne pomoči tudi subjektom, ki se ne ukvarjajo z vzrejo živih živali, na primer klavnicam. Komisija bo ista načela uporabila za nezakonito državno pomoč, dodeljeno pred koncem leta 2002 za primerljive stroške, povezane z novo zakonodajo Skupnosti o TSE, ne da bi to vplivalo na druge določbe prava Skupnosti.
(163)
Kot je poudarjeno v točki 47 smernic TSE, je Komisija izjemoma odobrila dodelitev take državne pomoči tudi subjektom, ki se ne ukvarjajo z vzrejo živih živali, na primer klavnicam. V preteklosti je Komisija odločila, da mora ta izjema pokrivati tudi druga podjetja, ki opravljajo dejavnosti, tesno povezane z vzrejo živih živali, kot so kafilerije.
(164)
Na podlagi točke 11.4 kmetijskih smernic Komisija odobri pomoč do 100 % dejanskih stroškov, nastalih zaradi ukrepov, kot so zdravstveni pregledi, testiranja in drugi ukrepi spremljanja, nakup in uporaba zdravil in fitofarmacevtskih sredstev ter uničenje pridelka, če:
-
na ravni Skupnosti ali na nacionalni ali regionalni ravni obstaja ustrezen program za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje zadevne bolezni,
-
gre za bolezni, ki povzročajo zakrbljenost javnih organov,
-
imajo ukrepi pomoči preventivni in/ali kompenzacijski cilj,
-
je pomoč združljiva z veterinarsko in fitosanitarno zakonodajo Skupnosti.
(165)
V skladu s točko 47 smernic TSE se uporabljajo tudi ta merila.
(166)
BSE je prenosljiva bolezen, ki ogroža zdravje ljudi. Gre za živalsko bolezen, o katere primarnem izbruhu je treba neposredno uradno obvestiti Komisijo in druge države članice (52). Cilj zadevnega ukrepa pomoči je bil zagotoviti izvajanje nujnih preventivnih ukrepov v zvezi z zbiranjem, prevozom, predelavo in uničevanjem v skladu z veterinarsko zakonodajo, veljavno med letoma 1999 in 2005 v sektorju mesa.
(167)
Komisija v zvezi s tem ugotavlja, da je Portugalska navedla, da je med letom 1999 in koncem leta 2002 prevzela vse stroške, povezane z dejavnostmi zbiranja, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, in sicer v okviru nujnih ukrepov, ki jih je Komisija odobrila v Odločbi 98/653/ES, s katero je bil prepovedan izvoz mesne moke, kostne moke in mesno-kostne moke, proizvedene iz sesalcev. Komisija tudi ugotavlja, da je bil embargo na govedino in teletino za Portugalsko preklican šele s sprejetjem Uredbe (ES) št. 1993/2004.
(168)
Poleg tega Komisija poudarja, da so bila podjetja izbrana in plačana v skladu s tržnimi načeli na nediskriminacijski način (glej uvodno izjavo 21 in naslednje tega sklepa), kot določata točki 33 in 34 smernic TSE. Glede na nujnost ukrepov, ki jih je bilo treba sprejeti, lahko Komisija v obravnavanem primeru sprejme dejstvo, da so portugalski organi v skladu z zakonskim odlokom št. 197/99 z dne 8. junija 1999, ki je po podatkih teh organov nacionalni instrument za prenos Direktive 97/52/ES, izbrali ponudnike storitev brez postopkov za oddajo javnih naročil (glej uvodno izjavo 24 tega sklepa).
(169)
Portugalski organi navajajo, da so zakonski odlok št. 197/99 sprejeli, da bi izpolnili svoje obveznosti na podlagi Odločbe 2000/766/ES, pri čemer so upoštevali načelo „plača povzročitelj obremenitve“ (glej uvodni izjavi 65 in 66 tega sklepa). Potrdili so, da sredstva niso mogla biti uporabljena za morebitne konkurenčne dejavnosti, s katerimi bi se ukvarjala podjetja, ki so zagotavljala storitve, saj so ta podjetja dejansko opravljala samo dejavnost zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja živalskih stranskih proizvodov.
(170)
Komisija tudi ugotavlja, da je bila odgovornost za storitve in njihovo financiranje ob upoštevanju prehodnega obdobja prenesena na subjekte s sistemom, uvedenim z zakonskim odlokom iz leta 2003.
(171)
Glede na posebne okoliščine in izredne razmere, ki jih je med letoma 1999 in 2004 povzročilo tveganje širjenja BSE, ter dejstvo, da je sistem, uveden z zakonskim odlokom iz leta 2003, določal postopen prenos odgovornosti za storitve in njihovega financiranja na subjekte v sektorju, Komisija meni, da se zadevna pomoč lahko opredeli kot kratkotrajna in da se je z njo dolgoročno upoštevalo načelo „plača povzročitelj obremenitve“.
(172)
Zato lahko Komisija na podlagi podatkov, ki jih ima na voljo, sklene, da je pomoč, dodeljena med letom 1999 in koncem leta 2002, upravičena do odstopanja iz člena 107(3)(c) PDEU.
(173)
Kar zadeva pomoč, dodeljeno med letom 2003 in novembrom 2005, Komisija meni - glede na izredne razmere, ki so vladale do konca leta 2004, in dejstvo, da je, kot je bilo že navedeno, ureditev iz zadevnega zakonskega odloka določala postopen prenos odgovornosti za storitve in njihovega financiranja -, da se lahko ta pomoč opredeli za združljivo in skladno s točko 47 smernic TSE, če se ujema z dejanskimi stroški prejetih storitev.
(174)
Kot je navedeno v uvodni izjavi 100 tega sklepa, so portugalski organi dokazali, da je pomoč v obdobju med letoma 1999 in 2005 ustrezala dejanskim stroškom storitev, ki so jih imeli njihovi ponudniki.
(175)
Zato Komisija na podlagi podatkov, ki jih ima na voljo, sklepa, da je pomoč, dodeljena ponudnikom storitev med letom 2003 in novembrom 2005, upravičena do odstopanja iz člena 107(3)(c) PDEU.
3.1.2 Pomoč klavnicam in razsekovalnicam, uvoznikom in panožnim trgovcem znotraj Skupnosti ter rejcem
(176)
Kot je Komisija ugotovila v uvodni izjavi 166 tega sklepa, je med letoma 1999 in 2004 tveganje širjenja BSE na Portugalskem povzročilo posebne okoliščine in izredne razmere. Ob upoštevanju teh izjemnih okoliščin in ker je sistem, uveden z zakonskim odlokom iz leta 2003, določal postopen prenos odgovornosti za storitve in njihovega financiranja na subjekte v sektorju, Komisija meni, da se zadevna pomoč lahko opredeli kot kratkotrajna in da se je z njo dolgoročno upoštevalo načelo „plača povzročitelj obremenitve“. V skladu s svojo predhodno prakso Komisija v obravnavanem primeru ocenjuje, da bi se lahko pomoč na podlagi točke 47 smernic TSE izjemoma dodelila drugim subjektom v sektorju, zlasti klavnicam in razsekovalnicam ter uvoznikom in panožnim trgovcem znotraj Skupnosti.
(177)
Enako kot je Komisija ugotovila za podjetja, ki so zagotavljala storitve, je bila tudi tu pomoč dodeljena v skladu z načeli, določenimi v točki 47 smernic TSE.
(178)
Torej lahko Komisija v zvezi s klavnicami in razsekovalnicami ter uvozniki in panožnimi trgovci znotraj Skupnosti sklene, da je dodeljena pomoč upravičena do odstopanja iz člena 107(3)(c) PDEU.
(179)
Kar zadeva rejce, Komisija glede na premisleke, navedene v uvodni izjavi 160 in naslednjih tega sklepa, prav tako ugotavlja, da je bila pomoč dodeljena v skladu z načeli, določenimi v točki 47 smernic TSE, in da je ta pomoč upravičena do odstopanja iz člena 107(3)(c) PDEU.
3.2 FINANCIRANJE POMOČI
(180)
Od oktobra 2002, ko je začel veljati zakonski odlok iz leta 2002, so bili stroški, povezani z dejavnostmi zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine, financirani s prihodki od davku podobne dajatve, odmerjene klavnicam, uvoznikom govedine, teletine in svinine s kostmi ter trgovcem znotraj Skupnosti, tj. trgovcem z govedino, teletino in svinino s kostmi oziroma prevzemnikom teh proizvodov.
(181)
V skladu s sodno prakso Sodišča (53) Komisija običajno meni, da lahko financiranje državne pomoči z obveznimi dajatvami vpliva na pomoč, ker ima zaščitni učinek, ki presega pomoč v pravem pomenu besede. Zadevni prispevki so dejansko obvezne dajatve. V skladu s to isto sodno prakso Komisija šteje, da pomoč ne more biti financirana z davku podobno dajatvijo, ki bremeni tudi proizvode, uvožene iz drugih držav članic.
(182)
Ob upoštevanju te sodne prakse ter dejstva, da je bila pomoč dodeljena iz državnih sredstev in torej pomeni državno pomoč v smislu člena 107 PDEU, je treba preveriti, ali je bila ta pomoč diskriminacijska, kar bi bilo v nasprotju s členom 110 PDEU, če so bili plačilu dajatve podvrženi tudi proizvodi iz drugih držav članic.
(183)
Portugalski organi so utemeljili uporabo dajatev za uvoženo meso s kostmi z dejstvom, da so bili uvoženi proizvodi upravičeni do zadevnega sistema na enak način kot nacionalni proizvodi, ker obstoj mesa s kostmi pomeni obstoj stranskih proizvodov, za katere se uporabljajo storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja.
(184)
Glede na podatke, ki so na voljo Komisiji, so bile dajatve odmerjene klavnicam ter uvoznikom govejih in prašičjih trupov, polovic trupov in drugih kosov s kostmi (glej člen 2(2) zakonskega odloka iz leta 2002), njihov namen pa je bil zagotoviti storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz mesa sesalcev in perutnine (glej člen 1(1) zakonskega odloka iz leta 2002).
(185)
Zaradi teh podatkov je Komisija podvomila o ujemanju med dajatvami, odmerjenimi zavezancem, in storitvami, ki so jih ti prejeli. Ugotovila je, da ne more izključiti obstoja sistema, ki bi bil lahko diskriminacijski do proizvodov, uvoženih iz drugih držav članic, za katere je bilo treba plačevati dajatev.
(186)
Pozneje so portugalski organi zatrdili, da storitve zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov iz perutninskega mesa niso bile financirane z dajatvami, odmerjenimi klavnicam ter uvoznikom govejih in prašičjih trupov, polovic trupov in drugih kosov s kostmi, temveč da so v skladu s Prilogo 1 k zakonskemu odloku iz leta 2002 izhajale iz dajatev, prejetih od perutninskih klavnic, ki niso podpirale zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja stranskih proizvodov, nastalih pri zakolu perutnine. Uvozniki trupov perutnine in trgovci s temi proizvodi so bili oproščeni plačila dajatve ob upoštevanju dejstva, da pri večini uvoženih trupov perutnine ni stranskih proizvodov.
(187)
Kar po drugi strani zadeva uvoznike govejih in prašičjih trupov, polovic trupov in drugih kosov s kostmi ter trgovce s temi proizvodi, so portugalski organi dokazali, da pri teh uvoženih kosih s kostmi nastajajo stranski proizvodi.
(188)
Komisija je že v odredbi o predložitvi podatkov in pozneje ob sprožitvi postopka od portugalskih organov zahtevala, naj potrdijo, da so bili uvoženi proizvodi upravičeni do sheme na enak način kot nacionalni proizvodi, in s številčnimi podatki dokažejo, da so se v danem referenčnem obdobju zneski, plačani od proizvodov iz govedine, teletine in svinine s kostmi iz drugih držav članic, ujemali s stroški storitev, ki so se uporabljale izključno za te proizvode (glej odstavek 37, točka (h)), odločitve o sprožitvi postopka).
(189)
Portugalski organi so zatrdili, da so bili uvoženi kosi s kostmi do storitev zbiranja, prevoza, predelave in uničevanja mesnih stranskih proizvodov upravičeni na enak način kot nacionalni proizvodi, vendar niso zagotovili natančnih in usklajenih številčnih podatkov v zvezi s tem.
(190)
Zato Komisija na podlagi podatkov, ki so ji bili predloženi, ne more sklepati, da so se dajatve, uvedene z zakonskim odlokom iz leta 2002 in plačane od uvoženih proizvodov, ujemale s stroški storitev, ki so se uporabljale za stranske proizvode, ustvarjene s temi uvoženimi proizvodi, ter da so bili posledično uvoženi proizvodi do storitev, financiranih z zadevnim ukrepom pomoči, upravičeni na enak način kot nacionalni proizvodi.
(191)
Na podlagi člena 3(2) zakonskega odloka iz leta 2003 so morali klavnice, razsekovalnice, valilnice in proizvajalci jajčnih izdelkov plačevati dajatve, določene v Prilogi 1 k zakonskemu odloku 2002 - razen subjektov, za katere je veljala druga ureditev, predvidena v tem odloku, in ki so morali plačevati dajatve iz Priloge 2 -, do odobritve načrta za uničevanje snovi kategorije 3. Za snovi kategorij 1 in 2 so morali ti subjekti pred odobritvijo načrta plačevati 0,35 EUR/kg snovi (člen 5(1) zakonskega odloka iz leta 2003).
(192)
Komisija je v zvezi s spremembami sistema dajatev, uvedenimi z zakonskim odlokom iz leta 2003, od portugalskih organov zahtevala, naj dokažejo, da so bili uvoženi proizvodi upravičeni do navedenih storitev v enakem obsegu kot nacionalni proizvodi.
(193)
Portugalski organi so potrdili, da je dajatev, uvedena z zakonskim odlokom iz leta 2003, temeljila na dejansko ustvarjenih stranskih proizvodih in da so bili uvoženi proizvodi do navedenih storitev upravičeni v enakem obsegu. Vendar Komisija ugotavlja, da portugalski organi niso zagotovili številčnih podatkov v podporo tem trditvam.
(194)
Ker Komisija nima podatkov, s katerimi bi preverila te trditve, ne more sklepati, da so se dajatve, uvedene z zakonskim odlokom iz leta 2003, ujemale s stroški storitev, ki so se uporabljale za stranske proizvode, ustvarjene s temi uvoženimi proizvodi, ter da so bili posledično uvoženi proizvodi do storitev, financiranih z zadevnim ukrepom pomoči, upravičeni v enakem obsegu kot nacionalni proizvodi.
(195)
Komisija ugotavlja, da sistem dajatev, uveden z zakonskim odlokom iz leta 2002 ter s prehodno ureditvijo iz členov 3(2) in 5(2) zakonskega odloka iz leta 2003, ni skladen s členom 110 PDEU zaradi obstoja sistema, ki bi bil lahko diskriminacijski do proizvodov, uvoženih iz drugih držav članic in prav tako obremenjenih z dajatvijo.
VI. SKLEPNE UGOTOVITVE
(196)
Komisija obžaluje nezakonitost pomoči za zbiranje, prevoz, predelavo in uničevanje klavniških odpadkov, ki jo je Portugalska dodelila v nasprotju s členom 108(3) PDEU.
(197)
S pomočjo za zbiranje, prevoz, predelavo in uničevanje klavniških odpadkov so bile upoštevane določbe Skupnosti, ki se uporabljajo na ravni upravičencev. Po drugi strani financiranje sistema dajatev, ki je bil uveden z zakonskim odlokom iz leta 2002 ter s prehodno ureditvijo iz členov 3(2) in 5(2) zakonskega odloka iz leta 2003, ni skladno z notranjim trgom zaradi morebitnega diskriminacijskega učinka za proizvode, uvožene iz drugih držav članic in prav tako obremenjene z dajatvijo.
(198)
Komisija meni, da je v obravnavanem primeru ustrezno sprejeti pogojni sklep z uporabo možnosti, predvidene v členu 7(4) Uredbe (ES) št. 659/1999, po katerem lahko Komisija pozitivnemu sklepu priloži pogoje, na podlagi katerih se pomoč šteje za združljivo s skupnim trgom, in določi obveznosti, da zagotovi nadzor nad izpolnjevanjem sklepa.
(199)
Da bi Portugalska odpravila kršitev člena 110 PDEU in tako za nazaj odpravila morebitno diskriminacijo, mora povrniti tisti del dajatve, ki je bremenil proizvode iz drugih držav članic, in sicer v roku in pod pogoji, ki jih določi Komisija. Z odpravo te kršitve bi zadevna pomoč postala združljiva s Pogodbo.
(200)
Komisija določi pogoje, ki jih je treba upoštevati pri navedenem povračilu. Tako mora Portugalska osebam, ki so plačevale dajatev, povrniti tisti njen del, ki je bremenil proizvode iz drugih držav članic med datumom začetka uporabe dajatve, predvidene z zakonskim odlokom iz leta 2002, in datumom zadnje uporabe te dajatve pred iztekom veljavnosti prehodne ureditve, določene v zakonskem odloku iz leta 2003. V ta namen mora Portugalska zagotoviti izpolnjevanje naslednjih pogojev:
-
če lahko zavezanci za dajatev predložijo dokaz, da je bila ta dajatev obračunana za proizvode, uvožene iz drugih držav članic, lahko zahtevajo povračilo sorazmernega dela prihodka od dajatve, ki je bil namenjen financiranju tistega dela pomoči, do katerega so bili upravičeni izključno nacionalni proizvodi. Ti zahtevki za povračilo se vložijo v roku, ki se določi v skladu z nacionalnim pravom in ki nikakor ne more biti krajši od šestih mesecev od datuma objave tega sklepa,
-
Portugalska mora ugotoviti obseg morebitne diskriminacije do uvoženih proizvodov. V ta namen mora preveriti, ali se zneski, ki so bili z obravnavano dajatvijo skupno obračunani za nacionalne proizvode, v referenčnem obdobju finančno ujemajo s prednostmi, ki so jih bili deležni izključno ti proizvodi,
-
zneski morajo biti povrnjeni najpozneje šest mesecev od datuma vložitve zahtevka,
-
povrnjeni zneski morajo vključevati obresti, nastale od datuma, ko je bila dajatev plačana, do datuma dejanskega povračila. Te obresti se izračunajo na podlagi referenčne obrestne mere, predvidene z načinom določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (54),
-
portugalski organi sprejmejo vsak razumen dokaz, s katerim zavezanci izkazujejo zneske, ki so jih plačali v okviru dajatve na proizvode iz drugih držav članic,
-
pravica do povračila ne more biti odvisna od drugih pogojev, zlasti ne od tega, da dajatev ni bila prenesena naprej,
-
če zavezanec še ni plačal dajatve, se portugalski organi uradno odpovejo plačilu njenega sorazmernega dela, ki bremeni proizvode, uvožene iz drugih držav članic, in za katerega je bilo dokazano, da je namenjen financiranju tistega dela pomoči, do katerega so bili upravičeni izključno nacionalni proizvodi. Odpovejo se tudi morebitnim pripadajočim zamudnim obrestim,
-
Portugalska se zavezuje, da bo predložila celovito poročilo, ki bo dokazovalo pravilno izvajanje ukrepa povračila, če bo Komisija to zahtevala,
-
če je bila za iste proizvode, ki so bili obremenjeni z dajatvijo na Portugalskem, v drugi državi članici odmerjena dajatev s podobnimi cilji, se portugalski organi zavezujejo, da bodo zavezancem povrnili tisti del dajatve, ki je bremenil proizvode iz te druge države članice,
-
Portugalska se zavezuje, da bo s tem sklepom seznanila vse morebitne zavezance za dajatev -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Pomoč, ki jo je dodelila Portugalska na podlagi zakonskega odloka št. 393-B/98 z dne 4. decembra 1998, je združljiva z notranjim trgom.
Člen 2
1. Pomoč, ki jo je dodelila Portugalska na podlagi zakonskega odloka št. 197/2002 z dne 25. septembra 2002 in prehodne ureditve, določene s členom 3(2) zakonskega odloka št. 244/2003 z dne 7. oktobra 2003, je združljiva z notranjim trgom, če Portugalska zavezancem za dajatev povrne tisti njen del, ki je bremenil proizvode iz drugih držav članic med datumom začetka uporabe dajatve v skladu z zakonskim odlokom iz leta 2002 in datumom zadnje uporabe te dajatve pred iztekom veljavnosti prehodne ureditve, uvedene z zakonskim odlokom iz leta 2003.
2. V ta namen mora Portugalska zagotoviti izpolnjevanje naslednjih pogojev:
-
če lahko zavezanci za dajatev predložijo dokaz, da je bila ta dajatev obračunana za proizvode, uvožene iz drugih držav članic, lahko zahtevajo povračilo sorazmernega dela prihodka od dajatve, ki je bil namenjen financiranju tistega dela pomoči, do katerega so bili upravičeni izključno nacionalni proizvodi. Ti zahtevki za povračilo se vložijo v roku, ki se določi v skladu z nacionalnim pravom in ki nikakor ne more biti krajši od šestih mesecev od datuma objave tega sklepa,
-
Portugalska mora ugotoviti obseg morebitne diskriminacije do uvoženih proizvodov. V ta namen mora preveriti, ali se zneski, ki so bili z obravnavano dajatvijo skupno obračunani za nacionalne proizvode, v referenčnem obdobju finančno ujemajo s prednostmi, ki so jih bili deležni izključno ti proizvodi,
-
zneski morajo biti povrnjeni najpozneje šest mesecev od datuma vložitve zahtevka,
-
povrnjeni zneski morajo vključevati obresti, nastale od datuma, ko je bila dajatev plačana, do datuma dejanskega povračila. Te obresti se izračunajo na podlagi referenčne obrestne mere, predvidene z načinom določanja referenčnih obrestnih mer in diskontnih stopenj (55),
-
portugalski organi sprejmejo vsak razumen dokaz, s katerim zavezanci izkazujejo zneske, ki so jih plačali v okviru dajatve za proizvode iz drugih držav članic,
-
pravica do povračila ne more biti odvisna od drugih pogojev, zlasti ne od tega, da dajatev ni bila prenesena naprej,
-
če zavezanec še ni plačal dajatve, se portugalski organi uradno odpovejo plačilu njenega sorazmernega dela, ki bremeni proizvode, uvožene iz drugih držav članic, in za katerega je bilo dokazano, da je namenjen financiranju tistega dela pomoči, do katerega so bili upravičeni izključno nacionalni proizvodi. Odpovejo se tudi morebitnim pripadajočim zamudnim obrestim,
-
Portugalska se zavezuje, da bo predložila celovito poročilo, ki bo dokazovalo pravilno izvajanje ukrepa povračila, če bo Komisija to zahtevala,
-
če je bila za iste proizvode, ki so bili obremenjeni z dajatvijo na Portugalskem, v drugi državi članici odmerjena dajatev s podobnimi cilji, se portugalski organi zavezujejo, da bodo zavezancem povrnili tisti del dajatve, ki je bremenil proizvode iz te druge države članice,
-
Portugalska se zavezuje, da bo s tem sklepom seznanila vse morebitne zavezance za dajatev.
Člen 3
Portugalska v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila o tem sklepu Komisijo obvesti o ukrepih, ki jih je sprejela za uskladitev z njim.
Člen 4
Ta sklep je naslovljen na Portugalsko republiko.
V Bruslju, 13. julija 2011