РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
UREDBA (EU) št. 649/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 4. julija 2012
o izvozu in uvozu nevarnih kemikalij
(prenovitev)
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) ter člena 207 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
po posvetovanju z Odborom regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 689/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o izvozu in uvozu nevarnih kemikalij (3) je bila večkrat bistveno spremenjena. Ker so potrebne nove spremembe Uredbe (ES) št. 689/2008, bi jo bilo treba zaradi jasnosti prenoviti.
(2)
Uredba (ES) št. 689/2008 izvaja Rotterdamsko konvencijo o postopku soglasja po predhodnem obveščanju za določene nevarne kemikalije in pesticide v mednarodni trgovini (4) (v nadaljnjem besedilu: Konvencija), ki je začela veljati 24. februarja 2004, in nadomešča Uredbo (ES) št. 304/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o izvozu in uvozu nevarnih kemikalij (5).
(3)
Zaradi jasnosti in skladnosti z drugo ustrezno zakonodajo Unije je treba uvesti ali pojasniti nekatere opredelitve pojmov, terminologijo pa uskladiti s tisto, ki se uporablja v Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) in o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije (6) na eni strani ter v Uredbi (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi (7) na drugi strani. Primerno je zagotoviti, da ta uredba odraža prehodne določbe Uredbe (ES) št. 1272/2008, da se preprečijo neskladja med časovnim razporedom navedene uredbe in te uredbe.
(4)
Konvencija pogodbenicam daje pravico, da sprejmejo ukrepe, ki strožje varujejo zdravje ljudi in okolje, kakor je to predvideno v Konvenciji, pod pogojem, da takšni ukrepi upoštevajo določbe Konvencije in so v skladu z mednarodnim pravom. Da bi se zagotovila višja raven varovanja okolja in prebivalstva držav uvoznic, je nujno in primerno v nekaterih vidikih iti dlje od določb Konvencije.
(5)
Za sodelovanje Unije pri Konvenciji je bistveno, da za stike s sekretariatom Konvencije (v nadaljnjem besedilu: sekretariat) in drugimi pogodbenicami Konvencije kakor tudi z drugimi državami obstaja ena sama kontaktna točka. Ta kontaktna točka bi morala biti Komisija.
(6)
Obstaja potreba po zagotovitvi učinkovitega upravljanja tehničnih in upravnih vidikov te uredbe na ravni Unije. Države članice in Evropska agencija za kemikalije, ustanovljena z Uredbo (ES) št. 1907/2006 (v nadaljnjem besedilu: Agencija), imajo sposobnosti in izkušnje pri izvajanju zakonodaje Unije o kemikalijah ter mednarodnih sporazumov o kemikalijah. Države članice in Agencija bi zato morale opravljati naloge, ki zadevajo upravne, tehnične in znanstvene vidike izvajanja Konvencije prek te uredbe, pa tudi izmenjavo informacij. Poleg tega bi morale Komisija, države članice in Agencija sodelovati z namenom učinkovitega izvajanja mednarodnih obveznosti, ki jih ima Unija na podlagi Konvencije.
(7)
Glede na to, da bi bilo treba nekatere naloge Komisije prenesti na Agencijo, bi morala evropsko zbirko podatkov o izvozu in uvozu nevarnih kemikalij, ki jo je prvotno vzpostavila Komisija, nadalje razvijati in voditi Agencija.
(8)
Za izvoz nevarnih kemikalij, ki so v Uniji prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena, bi moral še naprej veljati skupni postopek obveščanja o izvozu. Zato bi morala za nevarne kemikalije, bodisi v obliki samih snovi bodisi v obliki zmesi ali v izdelkih, ki jih je Unija glede na njihovo uporabo kot fitofarmacevtska sredstva, kot druge oblike pesticidov ali kot industrijske kemikalije, namenjene za uporabo strokovnjakom ali javnosti, prepovedala ali strogo omejila njihovo uporabo, veljati podobna pravila obveščanja o izvozu, kakor se uporabljajo za takšne kemikalije, kadar so prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena v okviru ene ali obeh skupin uporabe iz Konvencije, in sicer kot pesticidi ali kemikalije za industrijsko uporabo. Enaka pravila obveščanja o izvozu bi morala veljati tudi za kemikalije, za katere velja mednarodni postopek soglasja po predhodnem obvestilu (PIC) (v nadaljnjem besedilu: postopek PIC). Ta skupni postopek obveščanja o izvozu bi bilo treba uporabljati za izvoz Unije v vse tretje države, ne glede na to, ali so pogodbenice Konvencije ali sodelujejo pri njenih postopkih. Državam članicam bi bilo treba dovoliti zaračunavanje upravnih taks, s katerimi pokrivajo svoje stroške pri izvajanju tega postopka.
(9)
Izvozniki in uvozniki bi morali biti dolžni zagotavljati informacije o količinah kemikalij v mednarodni trgovini, ki jih ureja ta uredba, z namenom spremljanja in ocenjevanja vpliva in učinkovitosti v tej uredbi določenih ureditev.
(10)
Obvestila o dokončnih ureditvenih ukrepih Unije ali držav članic o prepovedi kemikalij ali strogi omejitvi njihove uporabe bi morala Komisija predložiti sekretariatu zaradi vključitve zadevnih kemikalij v postopek PIC v primerih, ko izpolnjujejo s tem povezana merila iz Konvencije. Po potrebi bi bilo treba za utemeljitev takšnega obvestila zahtevati dodatne informacije.
(11)
V primerih, ko dokončni ureditveni ukrepi Unije ali držav članic zaradi neizpolnjevanja meril iz Konvencije niso primerni za obvestilo, bi bilo treba v interesu izmenjave informacij o takšnih ureditvenih ukrepih kljub temu obvestiti sekretariat in druge pogodbenice Konvencije.
(12)
Treba je tudi zagotoviti, da Unija sprejme odločitve glede uvoza kemikalij, za katere velja postopek PIC, v Unijo. Te odločitve bi morale temeljiti na veljavni zakonodaji Unije in upoštevanju prepovedi ali strogih omejitev držav članic. Kadar je upravičeno, bi bilo treba predlagati spremembe zakonodaje Unije.
(13)
Treba je zagotoviti, da so države članice in izvozniki seznanjeni z odločitvami držav uvoznic glede kemikalij, za katere velja postopek PIC, in da izvozniki te odločitve upoštevajo. Da bi se preprečil neželeni izvoz, se kemikalij, ki so v Uniji prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena in izpolnjujejo merila o obveščanju iz Konvencije ali zanje velja postopek PIC, ne bi smelo izvoziti brez izrecnega soglasja zadevne države uvoznice, ne glede na to, ali je ta država pogodbenica Konvencije ali ne. Hkrati je v povezavi z izvozi nekaterih kemikalij v države, ki so članice Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj (OECD), primerno odstopanje od te obveznosti, pod pogojem, da so izpolnjeni nekateri pogoji. Potreben je tudi postopek za reševanje primerov, pri katerih kljub vsemu ustreznemu prizadevanju država uvoznica ni poslala odgovora, da se lahko izvoz nekaterih kemikalij začasno nadaljuje pod določenimi pogoji. Hkrati je treba zagotoviti tudi občasno pregledovanje vseh takšnih primerov, pa tudi tistih, ko je izrecno soglasje prejeto.
(14)
Pomembno je tudi to, da imajo vse izvožene kemikalije ustrezni rok uporabe, da se lahko porabijo učinkovito in varno. Za pesticide, zlasti tiste, ki se izvozijo v države v razvoju, je bistveno, da se zagotovijo informacije o ustreznih pogojih skladiščenja ter da se uporabita primerna embalaža in velikost vsebnikov, da se prepreči ustvarjanje zastarelih zalog.
(15)
Izdelki, ki vsebujejo kemikalije, ne spadajo v področje uporabe Konvencije. Kljub temu se zdi ustrezno, da morajo pravila o obveščanju o izvozu veljati tudi za izdelke, kot so opredeljeni v tej uredbi, ki vsebujejo kemikalije, ki se lahko sprostijo ob njihovi določeni uporabi ali odstranitvi in so v Uniji prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena v okviru ene ali več skupin uporabe iz Konvencije ali pa zanje velja postopek PIC. Nekaterih kemikalij in izdelkov, ki vsebujejo nekatere kemikalije, ki ne spadajo na področje uporabe Konvencije, a povzročajo posebno zaskrbljenost, se sploh ne bi smelo izvažati.
(16)
V skladu s Konvencijo bi bilo treba informacije o tranzitu kemikalij, za katere velja postopek PIC, zagotoviti pogodbenicam Konvencije, ki takšne informacije zahtevajo.
(17)
Predpise Unije o pakiranju in označevanju ter druge varnostne informacije bi bilo treba ob upoštevanju ustreznih mednarodnih standardov uporabljati za vse kemikalije, namenjene za izvoz v države pogodbenice in druge države, razen če so te določbe v nasprotju s posebnimi zahtevami teh držav. Ker je Uredba (ES) št. 1272/2008 uvedla nove določbe o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, bi bilo v to uredbo treba vključiti sklic na navedeno uredbo.
(18)
Za zagotovitev učinkovitega nadzora in izvajanja bi morale države članice imenovati organe, kot so carinski organi, ki bi bili odgovorni za nadzorovanje uvoza in izvoza kemikalij iz te uredbe. Komisija, ob pomoči Agencije, in države članice imajo pri tem osrednjo vlogo ter bi morale pri tem delovati ciljno usmerjeno in usklajeno. Države članice bi morale zagotoviti ustrezne kazni za kršitve.
(19)
Za lažji carinski nadzor in za zmanjšanje upravnega bremena za izvoznike in za organe oblasti bi bilo treba vzpostaviti sistem oznak, ki bi se uporabljale pri izvoznih deklaracijah. Posebne oznake bi se morale, kakor je primerno, uporabljati tudi za kemikalije, ki se izvozijo za namene raziskave ali analize v količinah, za katere ni verjetno, da bi vplivale na zdravje ljudi ali na okolje in ki v nobenem primeru ne presegajo 10 kg od vsakega izvoznika v vsako državo uvoznico v posameznem koledarskem letu.
(20)
Izmenjavo informacij, deljeno odgovornost in sodelovanje med Unijo in državami članicami ter tretjimi državami bi bilo treba spodbujati, da se zagotovi varno ravnanje s kemikalijami, ne glede na to, ali so te tretje države pogodbenice Konvencije ali ne. Komisija in države članice bi morale zlasti državam v razvoju in državam z gospodarstvom v prehodu zagotoviti neposredno tehnično pomoč ali jim pomagati posredno s podpiranjem projektov nevladnih organizacij, zlasti s tem, da se tem državam omogoči izvajanje Konvencije in tako prispeva k preprečevanju škodljivih posledic za človekovo zdravje in okolje.
(21)
Za zagotovitev učinkovitosti postopkov bi bilo treba njihovo uporabo redno spremljati. V ta namen bi morale države članice in Agencija redno oddajati poročila v standardizirani obliki Komisiji, ta pa bi morala redno poročati Evropskemu parlamentu in Svetu.
(22)
Agencija bi morala sestaviti tehnična navodila za pomoč imenovanim organom pri uporabi te uredbe, vključno s takšnimi organi, kot so carinski organi za nadzor izvoza, izvozniki in uvozniki.
(23)
Da se ta uredba prilagodi tehničnemu napredku, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) sprejme akte v zvezi z vključitvijo kemikalij v del 1 ali 2 Priloge I in drugimi spremembami navedene priloge, vključitvijo kemikalij v del 1 ali 2 Priloge V, in drugimi spremembami navedene priloge, in spremembami prilog II, III, IV in VI. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(24)
Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (8).
(25)
Ker ciljev te uredbe, in sicer zagotavljanja skladnega in učinkovitega izvajanja obveznosti Unije v skladu s Konvencijo, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, in jih je zato glede na potrebo po uskladitvi predpisov v zvezi z uvozom iz izvozom nevarnih kemikalij lažje doseči na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, ta uredba ne presega okvirov, potrebnih za doseganje navedenih ciljev.
(26)
Uredbo (ES) št. 689/2008 bi bilo treba razveljaviti.
(27)
Ustrezno je zagotoviti čas za prilagoditev na uporabo te uredbe, da bi se dalo Agenciji na voljo dovolj časa, da se pripravi na novo vlogo, in omogočilo industriji, da se seznani z novimi postopki -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Cilji
1. Cilji te uredbe so:
(a)
izvajanje Rotterdamske konvencije o postopku soglasja po predhodnem obveščanju za določene nevarne kemikalije in pesticide v mednarodni trgovini (v nadaljnjem besedilu: Konvencija);
(b)
krepitev deljene odgovornosti in sodelovanja v mednarodnem prometu z nevarnimi kemikalijami, da se zavarujeta zdravje ljudi in okolje pred možno škodo;
(c)
prispevek k okolju primerni uporabi nevarnih kemikalij.
Cilje, določene v prvem pododstavku, se doseže tako, da se olajša izmenjava informacij o značilnostih nevarnih kemikalij, da se v okviru Unije predvidi postopek odločanja o njihovem uvozu in izvozu ter s posredovanjem odločitev pogodbenicam in drugim državam, kakor je primerno.
2. Poleg ciljev, določenih v odstavku 1, ta uredba zagotavlja, da se določbe Uredbe (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o razvrščanju, označevanju in pakiranju, uporabljajo tudi za vse kemikalije, kadar se izvažajo iz držav članic v pogodbenice ali druge države, razen če so te določbe v nasprotju s katero koli posebno zahtevo teh pogodbenic ali drugih držav.
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta uredba se uporablja za:
(a)
nekatere nevarne kemikalije, za katere velja postopek soglasja po predhodnem obvestilu iz Konvencije (v nadaljnjem besedilu: postopek PIC);
(b)
nekatere nevarne kemikalije, ki so v Uniji ali državi članici prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena;
(c)
vse kemikalije, kadar se izvažajo, v zvezi z njihovim razvrščanjem, označevanjem in pakiranjem.
2. Ta uredba se ne uporablja za:
(a)
prepovedane droge in psihotropne snovi iz Uredbe Sveta (ES) št. 111/2005 z dne 22. decembra 2004 o določitvi pravil za nadzor trgovine s predhodnimi sestavinami za prepovedane droge med Skupnostjo in tretjimi državami (9);
(b)
radioaktivne materiale in snovi iz Direktive Sveta 96/29/Euratom z dne 13. maja 1996 o določitvi temeljnih varnostnih standardov za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja (10);
(c)
odpadke iz Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih (11);
(d)
kemično orožje iz Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo (12);
(e)
živila in dodatke živilom iz Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (13);
(f)
krmila iz Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (14), vključno z aditivi, ne glede na to, ali so predelana, delno predelana ali nepredelana, ki se uporabljajo za krmljenje živali;
(g)
gensko spremenjene organizme iz Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje (15);
(h)
razen v obsegu iz člena 3(5)(b) te uredbe, za lastniška zdravila in zdravila za uporabo v veterinarski medicini iz Direktive 2001/83/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (16) oziroma Direktive 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (17).
3. Ta uredba se ne uporablja za kemikalije, ki se izvozijo za namene raziskave ali analize v količinah, za katere ni verjetno, da bi vplivale na zdravje ljudi ali na okolje, in ki v nobenem primeru ne presegajo 10 kg od vsakega izvoznika v vsako državo uvoznico v posameznem koledarskem letu.
Ne glede na prvi pododstavek izvozniki kemikalij pridobijo posebno identifikacijsko številko prek zbirke podatkov iz člena 6(1)(a), ter to referenčno identifikacijsko številko navedejo na svoji izvozni deklaraciji.
Člen 3
Opredelitve pojmov
Za namene te uredbe
1.
„kemikalija“ pomeni snov, bodisi samo ali v zmesi, ali zmes, proizvedeno ali pridobljeno iz narave, vendar ne vključuje živih organizmov, ki spada v katero koli od sledečih skupin:
(a)
pesticidi, vključno z zelo nevarnimi oblikami pesticidnega pripravka;
(b)
industrijske kemikalije;
2.
„snov“ pomeni kateri koli kemijski element in njegove spojine, kakor je opredeljeno v točki 1 člena 3 Uredbe (ES) št. 1907/2006;
3.
„zmes“ pomeni zmes ali raztopino, kakor je opredeljeno v točki 8 člena 2 Uredbe (ES) št. 1272/2008;
4.
„izdelek“ pomeni končni proizvod, ki vsebuje ali vključuje kemikalijo, katere uporabo je zakonodaja Unije v tem določenem proizvodu prepovedala ali strogo omejila, pri čemer ta proizvod ne spada pod točko 2 ali 3;
5.
„pesticidi“ pomenijo kemikalije iz ene od naslednjih podskupin:
(a)
pesticidi, ki se uporabljajo kot fitofarmacevtska sredstva iz Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet (18);
(b)
drugi pesticidi, kot so:
(i)
biocidni pripravki iz Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o dajanju biocidnih pripravkov v promet (19) ter
(ii)
razkužila, insekticidi in paraziticidi iz direktiv 2001/82/ES in 2001/83/ES;
6.
„industrijske kemikalije“ pomenijo kemikalije iz ene od naslednjih podskupin:
(a)
kemikalije, ki jih uporabljajo profesionalci;
(b)
kemikalije, ki jih uporablja prebivalstvo;
7.
„kemikalija, za katero velja obveščanje o izvozu“ pomeni katero koli kemikalijo, ki je na ozemlju Unije v eni ali več skupinah ali podskupinah prepovedana ali je njena uporaba strogo omejena, in katero koli kemikalijo iz dela 1 Priloge I, za katero velja postopek PIC;
8.
„kemikalija, ki izpolnjuje pogoje za obveščanje PIC,“ pomeni vsako kemikalijo, ki je v Uniji ali državi članici v eni ali več skupinah prepovedana ali je njena uporaba strogo omejena. Kemikalije, ki so v Uniji v eni ali več skupinah prepovedane ali je njihova uporaba strogo omejena, so naštete v delu 2 Priloge I;
9.
„kemikalija, za katero velja postopek PIC,“ pomeni vsako kemikalijo iz Priloge III h Konvenciji in dela 3 Priloge I k tej uredbi;
10.
„prepovedana kemikalija“ pomeni eno od naslednjega:
(a)
kemikalijo, katere vse uporabe iz ene ali več skupin ali podskupin so bile prepovedane z dokončnim ureditvenim ukrepom Unije, da se zavaruje zdravje ljudi ali okolje;
(b)
kemikalijo, za katero je bila zavrnjena odobritev za prvo uporabo ali ki jo je industrija umaknila s trga Unije ali je več ne upošteva v postopkih obveščanja, registriranja ali v odobritvenih postopkih in za katero je očitno, da povzroča zaskrbljenost zaradi vpliva na zdravje ljudi ali na okolje;
11.
„strogo omejena kemikalija“ pomeni eno od naslednjega:
(a)
kemikalijo, katere skoraj vse uporabe iz ene ali več skupin ali podskupin so bile prepovedane z dokončnim ureditvenim ukrepom Unije, da se zavaruje zdravje ljudi ali okolje, za katero pa so določene posebne uporabe še dovoljene;
(b)
kemikalijo, za katero je bila za skoraj vse uporabe zavrnjena odobritev ali ki jo je industrija umaknila s trga Unije ali je več ne upošteva v postopkih obveščanja, registriranja ali odobritvenih postopkih in za katero je očitno, da povzroča zaskrbljenost zaradi vpliva na zdravje ljudi ali na okolje;
12.
„kemikalija, ki jo je država članica prepovedala ali strogo omejila njeno uporabo“ pomeni vsako kemikalijo, ki je bila prepovedana ali njena uporaba strogo omejena z nacionalnim ureditvenim ukrepom države članice;
13.
„dokončni ureditveni ukrep“ pomeni pravno zavezujoči akt, katerega namen je prepovedati ali strogo omejiti kemikalijo;
14.
„zelo nevarna oblika pesticidnega pripravka“ pomeni kemikalijo, pripravljeno za pesticidno uporabo, z zelo nevarnimi učinki na zdravje ljudi in okolje, ki se po enkratni ali večkratni izpostavljenosti v pogojih uporabe lahko opazijo v kratkem času;
15.
„carinsko območje Unije“ pomeni območje, kakor je določeno v členu 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (20);
16.
„izvoz“ pomeni:
(a)
trajni ali začasni izvoz kemikalije, ki izpolnjuje pogoje iz člena 28(2) PDEU;
(b)
ponovni izvoz kemikalije, ki ne izpolnjuje pogojev iz člena 28(2) PDEU in se predloži v carinski postopek, ki ni zunanji tranzitni postopek Unije za gibanje blaga prek carinskega območja Unije;
17.
„uvoz“ pomeni fizični vnos kemikalije na carinsko območje Unije, ki se predloži v carinski postopek, ki ni zunanji tranzitni postopek Unije za gibanje blaga prek carinskega območja Unije;
18.
„izvoznik“ pomeni vsako od naslednjih oseb, bodisi fizično ali pravno:
(a)
osebo, v imenu katere se izpolni izvozna deklaracija, to pomeni osebo, ki ima v času sprejema deklaracije sklenjeno pogodbo s prejemnikom v tretji državi in ima moč odločanja o pošiljanju kemikalije izven carinskega območja Unije;
(b)
če pogodba o izvozu ni bila sklenjena ali če imetnik pogodbe ne deluje v svojem imenu, osebo, ki ima moč odločanja o pošiljanju kemikalije izven carinskega območja Unije;
(c)
če ima v skladu s pogodbo, ki je podlaga za izvoz, pravico razpolaganja s kemikalijo oseba s sedežem zunaj Unije, se kot izvoznik upošteva pogodbenica s sedežem v Uniji;
19.
„uvoznik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki je med uvozom na carinsko območje Unije prejemnik kemikalije;
20.
„pogodbenica Konvencije“ ali „pogodbenica“ pomeni državo ali organizacijo za regionalno gospodarsko povezovanje, ki je privolila, da se zaveže s Konvencijo in za katero velja Konvencija;
21.
„druga država“ pomeni vse države, ki niso pogodbenice;
22.
„Agencija“ pomeni Evropsko agencijo za kemikalije, ustanovljeno z Uredbo (ES) št. 1907/2006;
23.
„sekretariat“ pomeni sekretariat Konvencije, razen če je v tej uredbi določeno drugače.
Člen 4
Imenovani nacionalni organi držav članic
Vsaka država članica imenuje organ ali organe (v nadaljnjem besedilu: „imenovani nacionalni organ“ ali „imenovani nacionalni organi“) za izvajanje zahtevanih upravnih nalog iz te uredbe, razen če tega ni storila že pred začetkom veljavnosti te uredbe.
Vsaka država članica obvesti Komisijo o takšnem imenovanju do 17. novembra 2012, razen če so bile te informacije že zagotovljene pred začetkom veljavnosti te uredbe ter obvesti Komisijo o kakšnih koli spremembah v imenovanem nacionalnem organu.
Člen 5
Udeležba Unije pri Konvenciji
1. Za udeležbo pri Konvenciji so skupno odgovorne Komisija in države članice, zlasti glede tehnične pomoči, izmenjave informacij in zadev v zvezi z reševanjem sporov, sodelovanjem v pomožnih organih ter glasovanjem.
2. Komisija deluje kot skupni imenovani organ za upravne naloge Konvencije, ki se nanašajo na postopek PIC, v imenu ter v tesnem sodelovanju in ob posvetovanju z vsemi imenovanimi nacionalnimi organi držav članic.
Komisija je odgovorna zlasti za:
(a)
posredovanje obvestil Unije o izvozu pogodbenicam in drugim državam v skladu s členom 8;
(b)
predložitev obvestil o ustreznih dokončnih ureditvenih ukrepih glede kemikalij, ki izpolnjujejo pogoje za obveščanje PIC, sekretariatu v skladu s členom 11;
(c)
posredovanje informacij o drugih dokončnih ureditvenih ukrepih glede kemikalij, ki ne izpolnjujejo pogojev za obveščanje PIC, v skladu s členom 12;
(d)
prejemanje informacij od sekretariata na splošno.
Komisija v skladu s členom 13 sekretariatu zagotovi tudi uvozne odgovore Unije za kemikalije, za katere velja postopek PIC.
Poleg tega Komisija usklajuje vse dejavnosti Unije za reševanje tehničnih vprašanj, povezanih:
(a)
s Konvencijo;
(b)
s pripravo konference pogodbenic, ustanovljene na podlagi člena 18(1) Konvencije;
(c)
z Odborom za pregled kemikalij, ustanovljenim v skladu s členom 18(6) Konvencije (v nadaljnjem besedilu: Odbor za pregled kemikalij);
(d)
z drugimi pomožnimi organi konference pogodbenic.
3. Komisija in države članice sprejmejo potrebne pobude, da zagotovijo ustrezno zastopanost Unije v različnih organih za izvajanje Konvencije.
Člen 6
Naloge Agencije
1. Agencija poleg nalog, ki so ji dodeljene na podlagi členov 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 in 25, opravlja tudi naslednje naloge:
(a)
vodenje, nadaljnji razvoj in redno posodabljanje zbirke podatkov o izvozu in uvozu nevarnih kemikalij (v nadaljnjem besedilu: zbirka podatkov);
(b)
javno objavljanje zbirke podatkov na svojem spletišču;
(c)
po potrebi in s soglasjem Komisije ter po posvetovanju z državami članicami zagotavljanje pomoči ter tehničnih in znanstvenih napotkov in instrumentov industriji, da se zagotovi učinkovito izvajanje te uredbe;
(d)
s soglasjem Komisije zagotavljanje pomoči ter tehničnih in znanstvenih napotkov in instrumentov imenovanim nacionalnim organom držav članic, da se zagotovi učinkovito izvajanje te uredbe;
(e)
na zahtevo strokovnjakov držav članic ali Komisije Odbora za pregled kemikalij ter v okviru razpoložljivih sredstev sooblikovanje navodil za odločanje iz člena 7 Konvencije in ostale tehnične dokumentacije v zvezi z izvajanjem Konvencije;
(f)
zagotavljanje tehničnih in znanstvenih prispevkov na zahtevo Komisije ter pomoč slednji pri zagotavljanju učinkovitega izvajanja te uredbe;
(g)
Komisiji na zahtevo zagotoviti tehnične in znanstvene prispevke ter ji pomagati pri izvajanju njene naloge skupnega imenovanega organa Unije.
2. Naloge, ki so Agenciji dodeljene na podlagi te uredbe, izvaja sekretariat Agencije.
Člen 7
Kemikalije, za katere velja obveščanje o izvozu, kemikalije, ki izpolnjujejo pogoje za obveščanje PIC, in kemikalije, za katere velja postopek PIC
1. Kemikalije, za katere je predpisano obveščanje o izvozu, kemikalije, za katere je predpisano obveščanje PIC ali kemikalije, za katere je predpisan postopek PIC, so naštete v Prilogi I.
2. Kemikalije iz Priloge I se lahko pripišejo eni ali več od treh skupin kemikalij, navedenih v delu 1, 2 ali 3 navedene priloge.
Za kemikalije iz dela 1 Priloge I velja postopek obveščanja o izvozu iz člena 8, pri čemer so navedene podrobne informacije o opisu snovi, o skupini oziroma podskupini uporabe, za katero velja omejitev, o vrsti omejitve in, kadar je ustrezno, dodatne informacije, zlasti o izjemah glede zahtev za obveščanje o izvozu.
Poleg tega, da za kemikalije iz dela 2 Priloge I velja postopek obveščanja o izvozu na podlagi člena 8, te kemikalije izpolnjujejo tudi pogoje za postopek obveščanja PIC iz člena 11, za katere so navedene podrobne informacije o opisu snovi in o skupini uporabe.
Za kemikalije iz dela 3 Priloge I velja postopek PIC, navedena je skupina uporabe in, kadar je primerno, dodatne informacije, zlasti o vseh zahtevah za obveščanje o izvozu.
3. Seznami iz Priloge I so javno dostopni prek zbirke podatkov.
Člen 8
Obvestila o izvozu, posredovana pogodbenicam in drugim državam
1. Če gre za snovi, navedene v delu 1 Priloge I, ali zmesi, ki vsebujejo te snovi v koncentraciji, ki sproži obveznosti glede označevanja v okviru Uredbe (ES) št. 1272/2008, ne glede na to, ali so prisotne katere koli druge snovi, se uporabljajo odstavki 2 do 8 tega člena, ne glede na nameravano uporabo kemikalij v pogodbenici uvoznici ali drugi državi.
2. Ob prvem predvidenem izvozu kemikalije iz odstavka 1 iz Unije v pogodbenico ali neko drugo državo na ali po datumu, ko so zanjo začele veljati določbe te uredbe, izvoznik obvesti imenovani nacionalni organ države članice, v kateri ima svoj sedež (v nadaljnjem besedilu:država članica izvoznika), najkasneje 35 dni pred predvidenim izvozom kemikalije. Nato obvesti izvoznik imenovani nacionalni organ o prvem izvozu te kemikalije v vsakem koledarskem letu najkasneje 35 dni pred predvidenim dnevom izvoza. Obvestila morajo izpolnjevati zahteve iz Priloge II in so na voljo Komisiji in državam članicam prek zbirke podatkov.
Imenovani nacionalni organ države članice izvoznika preveri skladnost zahtev po informacijah s Prilogo II in, če je obvestilo popolno, ga posreduje Agenciji najkasneje v 25 dneh pred predvidenim dnevom izvoza.
Agencija v imenu Komisije posreduje obvestilo imenovanemu nacionalnemu organu pogodbenice uvoznice ali ustreznemu organu druge države uvoznice ter sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da ta prejme obvestilo najkasneje 15 dni pred prvim predvidenim izvozom kemikalije, potem pa najpozneje 15 dni pred prvim izvozom v vsakem naslednjem koledarskem letu.
Agencija vnese vsako obvestilo o izvozu v svojo zbirko podatkov in mu dodeli referenčno identifikacijsko številko. Agencija da javnosti in imenovanim nacionalnim organom držav članic, kakor je primerno, na voljo tudi posodobljen seznam zadevnih kemikalij ter pogodbenic uvoznic in drugih držav za vsako koledarsko leto prek zbirke podatkov.
3. Če Agencija od pogodbenice uvoznice ali druge države ne prejme potrdila o prejemu prvega obvestila o izvozu, ki je sledil vključitvi kemikalije v del 1 Priloge I, v 30 dneh od takšnega obvestila v imenu Komisije pošlje drugo obvestilo. Agencija sprejme v imenu Komisije razumne ukrepe za zagotovitev, da imenovani nacionalni organ v pogodbenici uvoznici ali ustrezni organ v drugi državi uvoznici prejme drugo obvestilo.
4. Novo obvestilo o izvozu se posreduje v skladu z odstavkom 2 za izvoz, ki se izvede po začetku veljavnosti sprememb zakonodaje Unije o dajanju v promet, uporabi ali označevanju zadevnih snovi ali kadar se spremeni sestava zadevne zmesi, zaradi česar se spremeni označevanje takšne zmesi. Novo obvestilo mora biti v skladu z zahtevami po informacijah iz Priloge II, v njem pa se navede, da gre za spremembo prejšnjega obvestila.
5. Kadar se izvoz kemikalije nanaša na izredne razmere, ko vsaka zamuda lahko ogrozi zdravje ljudi ali okolje v pogodbenici uvoznici ali neki drugi državi, se lahko od zahtev v odstavkih 2, 3 in 4 v celoti ali delno odobri izjema na podlagi utemeljene zahteve izvoznika ali pogodbenice izvoznice ali druge države ter presoje imenovanega nacionalnega organa države članice izvoznika in po posvetovanju s Komisijo, ki ji pomaga Agencija. Šteje se, da je bila odločitev o zahtevi opravljena v posvetovanju s Komisijo, če ni nasprotujočega odgovora Komisije v 10 dneh po tem, ko imenovani nacionalni organ države članice pošlje podrobnosti o zahtevi.
6. Brez poseganja v obveznosti iz člena 19(2) obveznosti iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena prenehajo, ko so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
kemikalija postane kemikalija, za katero velja postopek PIC;
(b)
država uvoznica, ki je pogodbenica Konvencije, odgovori sekretariatu v skladu s členom 10(2) Konvencije glede tega, ali soglaša z uvozom kemikalije ali ne, in
(c)
Komisija od sekretariata prejme to informacijo in jo posreduje državam članicam ter Agenciji.
Ne glede na prvi pododstavek tega odstavka obveznosti iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena ne prenehajo, kadar država uvoznica, ki je pogodbenica Konvencije, na primer v svoji uvozni odločitvi ali kako drugače, izrecno zahteva, da jo pogodbenice izvoznice še naprej obveščajo o izvozu.
Brez poseganja v obveznosti iz člena 19(2), obveznosti iz odstavkov 2, 3 in 4 tega člena prenehajo, ko so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
(a)
imenovani nacionalni organ pogodbenice uvoznice ali ustrezni organ druge države odstopi od zahteve, da ga je treba pred izvozom kemikalije obvestiti; in
(b)
Komisija prejme informacijo od sekretariata ali od imenovanega nacionalnega organa druge pogodbenice uvoznice ali ustreznega organa druge države in jo posreduje državam članicam in Agenciji, ki jo je dala na voljo prek zbirke podatkov.
7. Komisija, ustrezni imenovani nacionalni organi držav članic, Agencija in izvozniki na zahtevo pogodbenic uvoznic in drugih držav zagotovijo razpoložljive dodatne informacije o kemikalijah, ki se izvažajo.
8. Države članice lahko na pregleden način vzpostavijo sisteme, ki izvoznike zavezujejo, da za vsako sestavljeno obvestilo o izvozu in za vsak zahtevek za izrecno soglasje plačajo upravno takso, ki ustreza stroškom, nastalim pri izvajanju postopkov, določenih v odstavkih 2 in 4 tega člena ter v členu 14 (6) in (7).
Člen 9
Obvestila o izvozu, ki so jih prejele pogodbenice in druge države
1. Obvestila o izvozu, ki jih Agencija prejme od imenovanih nacionalnih organov pogodbenic ali od ustreznih organov drugih držav o izvozu kemikalije v Unijo, katere proizvodnja, uporaba, ravnanje z njo, poraba, prevoz ali prodaja so prepovedani ali strogo omejeni na podlagi zakonodaje te pogodbenice ali druge države, so dostopna prek zbirke podatkov v 15 dneh po tem, ko je Agencija prejela tako obvestilo.
Agencija v imenu Komisije potrdi prejem prvega obvestila o izvozu, ki ga prejme za vsako kemikalijo iz vsake pogodbenice ali druge države.
Imenovani nacionalni organ države članice, ki je prejela navedeni uvoz v 10 dneh prejme en izvod vsakega obvestila, ki ga je prejela Agencija, skupaj z vsemi razpoložljivimi informacijami. Druge države članice imajo pravico do prejema kopije obvestila na zahtevo.
2. Če Komisija ali imenovani nacionalni organi držav članic prejmejo obvestilo o izvozu bodisi neposredno ali posredno prek imenovanih nacionalnih organov pogodbenic ali ustreznih organov drugih držav, ga skupaj z vsemi razpoložljivimi informacijami nemudoma pošljejo Agenciji.
Člen 10
Informacije o izvozu in uvozu kemikalij
1. Vsak izvoznik ene(ga) ali več:
(a)
snovi iz Priloge I,
(b)
zmesi, ki vsebujejo te snovi v koncentraciji, ki sproži obveznosti glede označevanja v okviru Uredbe (ES) št. 1272/2008, ne glede na to, ali so prisotne katere koli druge snovi, ali
(c)
izdelkov, ki vsebujejo snovi iz delov 2 in 3 Priloge I v nezreagirani obliki ali ki vsebujejo zmesi, ki vsebujejo te snovi v koncentraciji, ki sproži obveznosti glede označevanja v okviru Uredbe (ES) št. 1272/2008, ne glede na to, ali so prisotne katere koli druge snovi,
v prvem četrtletju vsakega leta imenovani nacionalni organ države članice izvoznika obvesti o količini kemikalije, v obliki snovi ali kot sestavina zmesi ali izdelkov, posredovane posameznim pogodbenicam ali drugim državam v predhodnem letu. Te informacije se navedejo skupaj s seznamom imen in naslovov fizičnih ali pravnih oseb, ki uvažajo kemikalijo v pogodbenico ali drugo državo, katerim so bile v tem času poslane pošiljke. V teh informacijah je izvoz v skladu s členom 14(7) naveden ločeno.
Vsak uvoznik v Uniji zagotovi enake informacije za količine, uvožene v Unijo.
2. Izvoznik ali uvoznik na zahtevo Komisije, ki ji pomaga Agencija, ali imenovanega nacionalnega organa države članice zagotovi vse dodatne informacije o kemikalijah, ki so potrebne za izvajanje te uredbe.
3. Vsaka država članica Agenciji vsako leto zagotovi zbirne informacije v skladu s Prilogo III. Agencija povzame te informacije na ravni Unije in da informacije, ki niso zaupne narave, na voljo javnosti v zbirki podatkov.
Člen 11
Obveščanje o kemikalijah, katerih uporaba je na podlagi Konvencije prepovedana ali strogo omejena
1. Komisija pisno obvesti sekretariat o kemikalijah, navedenih v delu 2 Priloge I, ki izpolnjujejo pogoje za obvestilo PIC.
2. Kadar se delu 2 Priloge I v skladu z drugim pododstavkom člena 23(2) dodajo dodatne kemikalije, ki izpolnjujejo pogoje za obveščanje PIC, Komisija o teh kemikalijah obvesti sekretariat. Obvestilo PIC se pošlje čim prej po sprejetju ustreznega dokončnega ureditvenega ukrepa na ravni Unije o prepovedi ali strogi omejitvi uporabe kemikalije, najkasneje pa 90 dni po datumu, ko se dokončni ureditveni ukrep začne uporabljati.
3. V obvestilu PIC se navedejo vse ustrezne informacije, zahtevane v Prilogi IV.
4. Komisija pri določitvi prednosti za obvestila upošteva, ali je kemikalija že uvrščena na seznam v delu 3 Priloge I, obseg, v katerem se lahko izpolnijo zahteve za obveščanje iz Priloge IV, ter stopnjo tveganja, ki jo pomeni kemikalija, zlasti za države v razvoju.
Če kemikalija izpolnjuje pogoje za obveščanje PIC, vendar zaradi nepopolnosti informacij niso izpolnjene zahteve iz Priloge IV, znani izvozniki ali uvozniki na zahtevo Komisije v 60 dneh od zahtevka zagotovijo vse ustrezne informacije, ki so jim na voljo, vključno s tistimi iz drugih nacionalnih ali mednarodnih programov za nadzorovanje kemikalij.
5. Komisija pisno obvesti sekretariat o spremembi dokončnega ureditvenega ukrepa, o katerem je bila obveščena na podlagi odstavkov 1 ali 2, čim prej po sprejetju novega dokončnega ureditvenega ukrepa, najkasneje pa 60 dni po datumu, ko se ta začne uporabljati.
Komisija zagotovi vse ustrezne informacije, s katerimi ob predložitvi prvega obvestila na podlagi odstavka 1 oziroma 2 ni razpolagala.
6. Komisija na zahtevo katere koli pogodbenice ali sekretariata zagotovi dodatne informacije o kemikaliji ali o dokončnem ureditvenem ukrepu, če je to izvedljivo.
Pri zbiranju informacij Komisiji na zahtevo in po potrebi pomagajo države članice in Agencija.
7. Komisija informacije, ki jih prejme od sekretariata o kemikalijah, za katere je bila obveščena, da so druge pogodbenice njihovo uporabo prepovedale ali strogo omejile, nemudoma pošlje državam članicam in Agenciji.
Če je primerno, Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami in Agencijo oceni potrebo po predlaganju ukrepov na ravni Unije za preprečitev vseh nesprejemljivih tveganj za zdravje ljudi ali okolje v Uniji.
8. Če država članica v skladu z ustrezno zakonodajo Unije sprejme nacionalni dokončni ureditveni ukrep za prepoved ali strogo omejitev uporabe kemikalije, zagotovi Komisiji ustrezne informacije. Komisija da te informacije na voljo državam članicam. Države članice lahko v štirih tednih od zagotovitve teh informacij pošljejo svoje pripombe glede možnega obvestila PIC, vključujoč zlasti ustrezne informacije o svojem nacionalnem pravnem statusu kemikalije, Komisiji in državi članici, ki je predložila nacionalni dokončni ureditveni ukrep. Država članica, ki je predložila ureditveni ukrep, po preučitvi pripomb Komisijo obvesti, ali mora slednja sekretariatu:
(a)
posredovati obvestilo PIC v skladu s tem členom ali
(b)
zagotoviti informacije na podlagi člena 12.
Člen 12
Informacije, ki se pošljejo sekretariatu o kemikalijah, katerih uporaba je prepovedana ali strogo omejena in ne izpolnjujejo pogojev za obvestilo PIC
V primeru, da je kemikalija uvrščena samo v del 1 Priloge I ali po prejemu informacij od države članice v skladu s točko (b) člena 11(8), Komisija sekretariat obvesti o ustreznih dokončnih ureditvenih ukrepih, da se to obvestilo lahko nato po potrebi posreduje drugim pogodbenicam Konvencije.
Člen 13
Obveznosti v zvezi z uvozom kemikalij
1. Komisija državam članicam in Agenciji nemudoma posreduje vsa morebitna navodila za odločanje, ki jih je prejela od sekretariata.
Komisija z izvedbenim aktom sprejme uvozno odločitev, v obliki dokončnega ali začasnega uvoznega odgovora v imenu Unije, glede prihodnjega uvoza zadevne kemikalije. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 27(2). Komisija svojo odločitev čim prej sporoči sekretariatu, najkasneje pa v devetih mesecih po datumu, ko je sekretariat razposlal navodila za odločanje.
Če za kemikalijo na podlagi zakonodaje Unije veljajo dodatne ali spremenjene omejitve, Komisija z izvedbenim aktom sprejme spremenjeno uvozno odločitev. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 27(2). Komisija spremenjeno uvozno odločitev sporoči sekretariatu.
2. Če gre za kemikalijo, katere uporaba je prepovedana ali strogo omejena v eni ali več državah članicah, Komisija na pisno zahtevo zadevnih držav članic ta podatek upošteva pri svoji uvozni odločitvi.
3. Uvozna odločitev na podlagi odstavka 1 se nanaša na skupino ali skupine, določene za kemikalijo v navodilih za odločanje.
4. Komisija pri sporočanju uvozne odločitve sekretariatu priloži opis zakonodajnega ali upravnega predpisa, na katerem temelji.
5. Vsak imenovani nacionalni organ držav članic da svojo uvozno odločitev na podlagi odstavka 1 v okviru svoje pristojnosti na voljo vsem, ki jih to zadeva, v skladu s svojimi zakonodajnimi ali upravnimi predpisi. Agencija uvozne odločitve iz odstavka 1 javno objavi v zbirki podatkov.
6. Kadar je primerno, Komisija v tesnem sodelovanju z državami članicami in Agencijo oceni, ali je treba ob upoštevanju informacij iz navodil za odločanje na ravni Unije predlagati ukrepe za preprečitev vseh nesprejemljivih tveganj za zdravje ljudi ali okolje v Uniji.
Člen 14
Obveznosti v zvezi z izvozom kemikalij, razen za obveščanje o izvozu
1. Komisija informacije, ki jih prejme od sekretariata v obliki okrožnice ali drugače o kemikalijah, za katere velja postopek PIC, in odločitve pogodbenic uvoznic o uvoznih pogojih, ki se uporabljajo za te kemikalije, nemudoma posreduje državam članicam, Agenciji in evropskim industrijskim združenjem. Državam članicam in Agenciji prav tako nemudoma posreduje informacije o vseh primerih, ko v skladu s členom 10(2) Konvencije ni sledil odgovor. Agencija dodeli vsaki uvozni odločitvi referenčno identifikacijsko številko in hrani vse informacije o taki odločitvi v svoji zbirki podatkov, ki je javno dostopna, in te informacije na zahtevo predloži vsakomur.
2. Komisija vsako kemikalijo iz Priloge I razvrsti na podlagi kombinirane nomenklature Evropske unije. Ta razvrstitev se po potrebi spremeni glede na spremembe, ki jih sprejme Svetovna carinska organizacija za nomenklaturo usklajenega sistema, ali glede na spremembe kombinirane nomenklature Evropske unije za zadevne kemikalije.
3. Vsaka država članica v okviru svoje pristojnosti informacije in odločitve, ki jih prejme od Komisije na podlagi odstavka 1, sporoči vsem, ki jih to zadeva.
4. Izvozniki svoje delovanje uskladijo z odločitvami iz posameznih uvoznih odgovorov v šestih mesecih po tem, ko sekretariat Komisijo prvič obvesti o taki odločitvi v skladu z odstavkom 1.
5. Komisija, ki ji pomaga Agencija, in države članice na zahtevo in kakor je primerno, pogodbenicam uvoznicam svetujejo in pomagajo pri pridobivanju dodatnih informacij, ki jih potrebujejo pri pripravi odgovora sekretariatu glede uvoza zadevne kemikalije.
6. Kemikalije iz dela 2 ali 3 Priloge I ali zmesi, ki vsebujejo snovi v koncentraciji, ki sproži obveznosti glede označevanja v okviru Uredbe (ES) št. 1272/2008, ne glede na to, ali so prisotne katere koli druge snovi in ne glede na njihovo nameravano uporabo v pogodbenici uvoznici ali drugi državi, se lahko izvozijo samo, če:
(a)
izvoznik zahteva in prejme izrecno soglasje za uvoz prek imenovanega nacionalnega organa države članice izvoznika v posvetovanju s Komisijo, ki ji pomaga Agencija, in imenovanim nacionalnim organom pogodbenice uvoznice ali ustreznim organom v drugi državi uvoznici;
(b)
kemikalije iz dela 3 Priloge I, če je v zadnji okrožnici, ki jo je izdal sekretariat, v skladu s točko 1 navedeno, da pogodbenica uvoznica z uvozom soglaša.
Imenovani nacionalni organ države članice izvoznika lahko na zahtevo izvoznika v posvetovanju s Komisijo in za vsak primer posebej za kemikalije iz dela 2 Priloge I, ki so namenjene izvozu v države OECD, odloči, da izrecno soglasje ni potrebno, če je kemikalija v trenutku uvoza v zadevno državo OECD licencirana, registrirana ali odobrena v tej državi OECD.
Če se v skladu s točko (a) prvega pododstavka zahteva izrecno soglasje in če Agencija v roku 30 dni ni prejela odgovora na svojo zahtevo, Agencija v imenu Komisije pošlje opomin, razen če sta Komisija ali imenovani nacionalni organ države članice izvoznika prejela odgovor in ga posredovala Agenciji. Če v nadaljnjih 30 dneh še vedno ni odgovora, lahko Agencija, kadar je to primerno, po potrebi pošlje dodatne opomine.
7. Imenovani nacionalni organ države članice izvoznika lahko za kemikalije iz dela 2 ali 3 Priloge I v posvetovanju s Komisijo, ki ji pomaga Agencija, in za vsak primer posebej v skladu z drugim pododstavkom odloči, da se izvoz lahko nadaljuje, če ni dokazov uradnih virov, da bi pogodbenica uvoznica ali druga država sprejela končni ureditveni ukrep za prepoved ali strogo omejitev uporabe kemikalije in če kljub vsem razumnim naporom odgovor na zahtevo za izrecno soglasje v skladu s točko (a) odstavka 6 ni prejet v roku 60 dni ter če je izpolnjen eden od naslednjih pogojev:
(a)
obstajajo dokazi uradnih virov v pogodbenici uvoznici ali drugi državi, da je kemikalija licencirana, registrirana ali odobrena, ali
(b)
predvidena uporaba, navedena v obvestilu o izvozu, ki jo je fizična ali pravna oseba, ki uvaža kemikalijo v pogodbenico ali drugo državo, pisno potrdila, ni v skupini, za katero je kemikalija navedena v delu 2 ali 3 Priloge I in obstajajo dokazi uradnih virov, da se je kemikalija v zadnjih petih letih uporabljala ali uvozila v pogodbenico uvoznico ali drugo zadevno državo.
Za kemikalije, navedene v delu 3 Priloge I, izvoz na podlagi izpolnjevanja pogoja iz točke (b) ni mogoč, če je kemikalija v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 uvrščena v kategorijo rakotvornosti 1A ali 1B ali v kategorijo mutagenosti 1A ali 1B ali v kategorijo strupenosti za razmnoževanje 1A ali 1B ali če izpolnjuje merila iz Priloge XIII Uredbe (ES) št. 1907/2006, ker je strupena, obstojna in se kopiči v organizmih ali je zelo obstojna in se zelo kopiči v organizmih.
Pri odločanju o izvozu kemikalij iz dela 3 Priloge I imenovani nacionalni organ države članice izvoznika v posvetovanju s Komisijo, ki ji pomaga Agencija, upošteva morebitni vpliv uporabe kemikalije v pogodbenici uvoznici ali drugi državi na zdravje ljudi ali okolje in predloži ustrezno dokumentacijo Agenciji, da je ta na voljo v zbirki podatkov.
8. Komisija v posvetovanju z zadevnimi državami članicami občasno preverja veljavnost vsakega izrecnega soglasja, pridobljenega v skladu s točko (a) odstavka 6, ali odločitve o izvozu brez izrecnega soglasja, odobrenega v skladu z odstavkom 7, na naslednji način:
(a)
za vsako izrecno soglasje, pridobljeno v skladu s točko (a) odstavka 6, se do konca tretjega koledarskega leta po letu, ko je bilo soglasje dano, zahteva novo izrecno soglasje, razen če pogoji tega soglasja zahtevajo drugače;
(b)
vsaka odločitev o izvozu brez izrecnega soglasja, odobrena v skladu z odstavkom 7, velja največ 12 mesecev, po preteku katerih se zahteva izrecno soglasje, razen če je bil vmes prejet odgovor na zahtevek.
V primerih iz točke (a) prvega pododstavka se lahko izvozi nadaljujejo tudi po preteku zadevnih rokov, in sicer do prejetja odgovora na nov zahtevek za izrecno soglasje za dodatnih 12 mesecev.
9. Agencija vse zahtevke za izrecno soglasje, prejete odgovore in odobrene odločitve o izvozu brez izrecnega soglasja, vključno z dokumentacijo iz tretjega pododstavka odstavka 7, zabeleži v zbirki podatkov. Vsakemu pridobljenem izrecnemu soglasju ali odločitvi o izvozu brez izrecnega soglasja se določi referenčna identifikacijska številka in se ga vključi v seznam z vsemi pomembnimi informacijami o vseh pogojih, npr. datumih veljavnosti. Informacije, ki niso zaupne narave, so javno dostopne v zbirki podatkov.
10. Kemikalije se izvozijo najkasneje šest mesecev pred potekom roka uporabe, če takšen datum obstaja ali če se ga lahko določi na podlagi datuma proizvodnje, razen če to ni izvedljivo zaradi posebnih lastnosti kemikalije. Izvozniki zlasti pri pesticidih zagotovijo, da se z optimalno velikostjo in vrsto embalaže čim bolj zmanjša tveganje za kopičenje zastarelih zalog.
11. Pri izvozu pesticidov izvozniki zagotovijo, da so na etiketi navedene posebne informacije o pogojih skladiščenja in o obstojnosti med skladiščenjem v klimatskih razmerah pogodbenice uvoznice ali druge države. Poleg tega zagotovijo, da izvoženi pesticidi ustrezajo zahtevam glede čistosti, določenim na podlagi zakonodaje Unije.
Člen 15
Izvoz nekaterih kemikalij in izdelkov
1. Za izdelke velja postopek obveščanja o izvozu iz člena 8, če vsebujejo kar koli od naslednjega:
(a)
snovi iz dela 2 ali 3 Priloge I v nezreagirani obliki;
(b)
zmesi, ki vsebujejo te snovi v koncentraciji, ki sproži obveznosti glede označevanja v okviru Uredbe (ES) št. 1272/2008, ne glede na to, ali so prisotne katere koli druge snovi.
2. Kemikalije in izdelki iz Priloge V, katerih uporaba je v Uniji zaradi varovanja zdravja ljudi in okolja prepovedana, se ne smejo izvažati.
Člen 16
Informacije o tranzitu
1. Pogodbenice Konvencije, ki zahtevajo informacije o tranzitu kemikalij, za katere velja postopek PIC, skupaj z informacijami, ki jih zahtevajo posamezne pogodbenice Konvencije prek sekretariata, so naštete v Prilogi VI.
2. Izvoznik pri prevozu kemikalije iz dela 3 Priloge I prek ozemlja pogodbenice Konvencije iz Priloge VI, če je izvedljivo, zagotovi imenovanemu nacionalnemu organu države članice izvoznika, kjer ima svoj sedež, informacije, ki jih zahteva pogodbenica Konvencije v skladu s Prilogo VI, najkasneje 30 dni pred prvim tranzitom in najkasneje 8 dni pred vsakim naslednjim tranzitom.
3. Imenovani nacionalni organ države članice izvoznika informacije, ki jih prejme od izvoznika na podlagi odstavka 2, skupaj z vsemi razpoložljivimi dodatnimi informacijami posreduje Komisiji z izvodom za Agencijo.
4. Komisija informacije, ki jih prejme na podlagi odstavka 3, skupaj z vsemi razpoložljivimi dodatnimi informacijami pošlje imenovanim nacionalnim organom pogodbenic Konvencije, ki takšne informacije zahtevajo, najkasneje 15 dni pred prvim tranzitom in pred vsakim naslednjim tranzitom.
Člen 17
Informacije, ki spremljajo izvožene kemikalije
1. Za kemikalije, ki so namenjene izvozu, veljajo določbe o pakiranju in označevanju, sprejete v Uredbi (ES) št. 1107/2009, Direktivi 98/8/ES in Uredbi (ES) št. 1272/2008 ali katerem drugem ustreznem predpisu Unije.
Prvi pododstavek se uporablja samo, če te določbe niso v nasprotju s posebnimi zahtevami pogodbenic uvoznic ali drugih držav uvoznic.
2. Kadar je primerno, se rok uporabe in datum proizvodnje kemikalij iz odstavka 1 ali Priloge I navedeta na etiketi in, če je potrebno, se roki uporabe navedejo za različna klimatska območja.
3. Izvoz kemikalij iz odstavka 1 spremlja varnostni list v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006. Izvoznik pošlje varnostni list vsaki fizični ali pravni osebi, ki uvaža kemikalijo v pogodbenico ali drugo državo.
4. Informacije na etiketi in v varnostnem listu se, če je izvedljivo, navede v uradnih jezikih ali v enem ali več glavnih jezikih namembne države ali predvidenega območja uporabe.
Člen 18
Obveznosti organov držav članic za nadzor uvoza in izvoza
1. Vsaka država članica imenuje organe, kot so carinski organi, ki so pristojni za nadzor uvoza in izvoza kemikalij iz Priloge I, razen če tega ni storila že pred začetkom veljavnosti te uredbe.
Komisija, ki ji pomaga Agencija, in države članice nadzorujejo izvoznike pri izvajanju te uredbe ciljno usmerjeno in usklajeno.
2. Forum za izmenjavo informacij o izvrševanju, vzpostavljen z Uredbo (ES) št. 1907/2006, se uporabi za usklajevanje omrežja organov držav članic, pristojnih za izvrševanje te uredbe.
3. Vsaka država članica v svoja redna poročila o izvajanju postopkov v skladu s členom 22(1) vključi podrobnosti o dejavnostih svojih imenovanih organov na tem področju.
Člen 19
Druge obveznosti izvoznikov
1. Izvozniki kemikalij, za katere veljajo obveznosti iz člena 8(2) in (4), v svoji izvozni deklaraciji (okence 44 enotnih carinskih listin ali ustrezen podatkovni element v elektronski izvozni deklaraciji) iz člena 161(5) Uredbe (EGS) št. 2913/92 navedejo ustrezne referenčne identifikacijske številke.
2. Izvozniki kemikalij, ki so s členom 8(5) izvzeti iz obveznosti, določenih v odstavkih 2 in 4 navedenega člena ali kemikalij za katere so prenehale veljati obveznosti v skladu s členom 8(6), dobijo posebno referenčno identifikacijsko številko prek zbirke podatkov, ter to referenčno identifikacijsko številko navedejo na svoji izvozni deklaraciji.
3. Če Agencija tako zahteva, morajo izvozniki uporabiti zbirko podatkov za predložitev podatkov, ki so potrebni za izpolnjevanje njihovih obveznosti na podlagi te uredbe.
Člen 20
Izmenjava informacij
1. Komisija, ki ji pomaga Agencija, in države članice ustrezno olajšujejo zagotavljanje znanstvenih, tehničnih, ekonomskih in pravnih informacij o kemikalijah, za katere velja ta uredba, vključno s toksikološkimi, ekotoksikološkimi in varnostnimi informacijami.
Komisija ob pomoči držav članic in Agencije po potrebi:
(a)
zagotavlja javno dostopne informacije o ureditvenih ukrepih, pomembnih za cilje Konvencije;
(b)
pogodbenicam in drugim državam neposredno ali prek sekretariata zagotavlja informacije o tistih ukrepih, ki znatno omejujejo eno ali več uporab kemikalije.
2. Komisija, države članice in Agencija po medsebojnem dogovoru varujejo vse zaupne informacije, ki jih prejmejo od pogodbenice ali druge države.
3. Pri pošiljanju informacij na podlagi te uredbe se brez poseganja v Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o okolju (21) za zaupne ne štejejo vsaj naslednje informacije:
(a)
informacije iz Priloge II in Priloge IV;
(b)
informacije iz varnostnega lista iz člena 17(3);
(c)
rok uporabe kemikalije;
(d)
datum proizvodnje kemikalije;
(e)
informacije o previdnostnih ukrepih, vključno z razvrstitvijo glede na nevarne lastnosti, vrsto tveganja in ustreznim varnostnim opozorilom;
(f)
povzetek rezultatov toksikoloških in ekotoksikoloških preizkusov;
(g)
informacije o ravnanju z embalažo po odstranitvi kemikalij.
4. Agencija vsaki dve leti pripravi zbirke poslanih informacij.
Člen 21
Tehnična pomoč
Komisija, imenovani nacionalni organi držav članic in Agencija, upoštevajoč zlasti potrebe držav v razvoju in držav z gospodarstvom v prehodu, sodelujejo pri krepitvi tehnične pomoči, vključno z usposabljanjem, razvoju infrastrukture, zmogljivosti in strokovnega znanja, potrebnih za pravilno ravnanje s kemikalijami skozi njihov celotni življenjski krog.
Tehnična pomoč tem državam pri izvajanju Konvencije se omogoča zlasti z zagotavljanjem tehničnih informacij o kemikalijah, s spodbujanjem izmenjave strokovnjakov, s podpiranjem ustanovitve ali ohranjanja imenovanih nacionalnih organov ter z zagotavljanjem strokovnega znanja za odkrivanje nevarnih pesticidnih pripravkov in za pripravljanje obvestil za sekretariat.
Komisija in države članice dejavno sodelujejo v mednarodnih dejavnostih za izgradnjo zmogljivosti na področju ravnanja s kemikalijami z zagotavljanjem informacij o projektih, ki jih podpirajo ali financirajo, za boljše ravnanje s kemikalijami v državah v razvoju in državah z gospodarstvom v prehodu. Komisija in države članice obravnavajo tudi možnosti za podporo nevladnim organizacijam.
Člen 22
Spremljanje in poročanje
1. Države članice in Agencija vsake tri leta Komisiji pošljejo informacije o delovanju postopkov, predvidenih v tej uredbi, vključno s carinskim nadzorom, kršitvami, kaznimi in ukrepi za izboljšanje, kakor je ustrezno. Komisija sprejme izvedbeni akt, ki vnaprej pripravi skupno obliko poročanja. Ta izvedbeni akt se sprejme v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 27(2).
2. Komisija vsake tri leta pripravi poročilo o izvajanju nalog iz te uredbe, za katere je odgovorna, in ga vključi v zbirno poročilo, v katerem so zbrane informacije, ki jih zagotovijo države članice in Agencija na podlagi odstavka 1. Povzetek poročila, ki se objavi na internetu, se pošlje Evropskemu parlamentu in Svetu.
3. Komisija, države članice in Agencija za informacije, posredovane v skladu z odstavkoma 1 in 2, upoštevajo obveznosti glede varovanja zaupnosti in lastništva podatkov.
Člen 23
Posodabljanje prilog
1. Komisija seznam kemikalij iz Priloge I pregleda na podlagi razvoja zakonodaje Unije in Konvencije vsaj enkrat letno.
2. Pri določitvi, ali dokončni ureditveni ukrep na ravni Unije pomeni prepoved ali strogo omejitev, se učinek ukrepa oceni na ravni podskupin v okviru skupin „pesticidi“ in „industrijske kemikalije“. Če dokončni ureditveni ukrep prepoveduje ali strogo omejuje uporabo kemikalije v kateri koli od podskupin, se zadevno kemikalijo vključi v del 1 Priloge I.
Pri določitvi, ali dokončni ureditveni ukrep na ravni Unije pomeni prepoved ali strogo omejitev in zadevna kemikalija zato izpolnjuje pogoje za obveščanje PIC po členu 11, se učinek ukrepa oceni na ravni podskupin v okviru skupin „pesticidi“ in „industrijske kemikalije“. Če ureditveni ukrep prepoveduje ali strogo omejuje uporabo kemikalije v kateri koli od skupin, se zadevno kemikalijo vključi v del 2 Priloge I.
3. O vključitvi kemikalij v Prilogo I ali o spremembi njihovega vnosa, kadar je primerno, se odloči brez nepotrebnega odlašanja.
4. Za prilagoditev te uredbe tehničnemu napredku se na Komisijo v skladu s členom 26 prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi z naslednjimi ukrepi:
(a)
vključitev kemikalije v del 1 ali 2 Priloge I v skladu z odstavkom 2 tega člena, ki sledi dokončnemu ureditvenemu ukrepu na ravni Unije, in druge spremembe Priloge I, vključno s spremembami obstoječih vnosov;
(b)
vključitev kemikalije, ki je predmet Uredbe (ES) št. 850/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o obstojnih organskih onesnaževalih (22), v del 1 Priloge V;
(c)
vključitev kemikalije, za katero že velja prepoved izvoza na ravni Unije, v del 2 Priloge V;
(d)
spremembe obstoječih vnosov v Prilogi V;
(e)
spremembe prilog II, III, IV in VI.
Člen 24
Proračun Agencije
1. Za namene te uredbe prihodki Agencije vključujejo:
(a)
subvencijo Unije iz splošnega proračuna Unije (oddelek o Komisiji);
(b)
vse prostovoljne prispevke držav članic.
2. Prihodki in odhodki za dejavnosti na podlagi te uredbe ter tisti, ki se nanašajo na dejavnosti na podlagi drugih uredb, se obravnavajo ločeno, prek različnih področij proračuna Agencije.
Prihodki Agencije iz odstavka 1 se uporabijo za izvajanje njenih nalog na podlagi te uredbe.
3. Komisija preuči, ali je primerno, da Agencija zaračuna pristojbino za storitve, ki jih izvoznikom nudi v petih letih od 1. marca 2014, ter po potrebi predloži ustrezen predlog.
Člen 25
Oblike in programska oprema za predložitev podatkov Agenciji
Agencija določi oblike in programske pakete ter jih da brezplačno na voljo na svojem spletišču za kakršno koli predložitev podatkov Agenciji. Države članice in druge pogodbenice, ki jih ta uredba zadeva, navedene oblike in pakete uporabijo pri predložitvi podatkov Agenciji v skladu s to uredbo.
Člen 26
Izvajanje pooblastila
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 23(4) se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 1. marca 2014. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 23(4) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne veljati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 23(4), začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 27
Postopek v odboru
1. Komisiji pomaga odbor, ustanovljen s členom 133 Uredbe (ES) št. 1907/2006. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 28
Kazni
Države članice določijo pravila glede kazni, ki se uporabljajo za kršitve določb te uredbe, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi pravilno izvajanje teh določb. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Če tega niso storile že pred začetkom veljavnosti te uredbe, države članice o teh določbah obvestijo Komisijo najpozneje do 1. marca 2014 in jo nemudoma obvestijo o vseh nadaljnjih spremembah, ki nanje vplivajo.
Člen 29
Prehodno obdobje za razvrščanje, označevanje in pakiranje kemikalij
Sklicevanja v tej uredbi na Uredbo (ES) št. 1272/2008 se razumejo, kadar je primerno, kot sklicevanja na zakonodajo Unije, ki se uporablja na podlagi člena 61 navedene uredbe in v skladu s časovnim razporedom iz tega člena.
Člen 30
Razveljavitev
Uredba (ES) št. 689/2008 se razveljavi s 1. marcem 2014.
Sklicevanja na Uredbo (ES) št. 689/2008 se štejejo kot sklicevanja na to uredbo in se berejo v skladu s korelacijsko tabelo iz Priloge VII.
Člen 31
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. marca 2014.
Ta uredba je zavezujoča v celoti in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 4. julija 2012