ДИРЕКТИВА 2011/82/ЕC НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
за улесняване на трансграничния обмен на информация относно пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 87, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Подобряването на пътната безопасност е основна цел на транспортната политика на Съюза. Съюзът провежда политика за подобряване на безопасността по пътищата с цел намаляване на жертвите, ранените и имуществените вреди. Важен елемент на тази политика е последователното изпълнение на санкции за пътнотранспортни нарушения, извършени в Съюза, които представляват значителна заплаха за безопасността по пътищата.
(2)
Въпреки това, поради липсата на подходящи процедури и независимо от съществуващите възможности, предвидени в Решение 2008/615/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за засилване на трансграничното сътрудничество, по-специално в борбата срещу тероризма и трансграничната престъпност (2) и Решение 2008/616/ПВР на Съвета от 23 юни 2008 г. за изпълнение на Решение 2008/615/ПВР (3) („решенията Прюм“), често не се изпълняват санкции от финансов характер за някои пътнотранспортни нарушения, ако тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението. Настоящата директива има за цел дори при такива случаи да се гарантира ефективно разследване на пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
(3)
В своето съобщение от 20 юли 2010 г., озаглавено „Към европейско пространство на пътна безопасност: насоки за политиката в областта на пътната безопасност през периода 2011-2020 година“, Комисията подчерта, че изпълнението остава ключов фактор за създаването на условия за значително намаляване на броя на загиналите и ранените. В заключенията си от 2 декември 2010 г. относно безопасността на движението по пътищата Съветът призова също така за разглеждане на необходимостта от по-нататъшно засилване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите-членки и където е подходящо, на равнището на Съюза. Той прикани Комисията да разгледа възможностите за хармонизиране на правилата за движение по пътищата на равнището на Съюза в случаите, в които това е целесъобразно. Поради това Комисията следва да направи оценка на необходимостта да предложи в бъдеще допълнителни мерки за улесняване на трансграничния контрол върху пътнотранспортните нарушения, по-специално нарушенията, които са свързани с тежки пътнотранспортни произшествия.
(4)
Следва да се насърчава по-голяма степен на сближаване на мерките за контрол между държавите-членки и във връзка с това Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване за контрол на безопасността по пътищата.
(5)
Следва да се повиши осведомеността на гражданите на Съюза относно правилата за безопасно движение по пътищата, действащи в различните държави-членки, и относно изпълнението на настоящата директива, по-специално чрез подходящи мерки, които да гарантират предоставянето на достатъчна информация относно последствията от неспазването на правилата за безопасно движение по пътищата при пътуване в държава-членка, различна от държавата-членка на регистрация.
(6)
За да се подобри безопасността по пътищата в целия Съюз и да се гарантира еднакво третиране на водачите на превозни средства, а именно нарушители с местна и с чуждестранна регистрация, следва да бъде улеснено изпълнението независимо от държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство. За тази цел следва да бъде въведена система за трансграничен обмен на информация за някои установени пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, независимо дали са от административен или наказателноправен характер съгласно правото на съответната държава-членка, която да предоставя на държавата-членка по местонарушението достъп до данни за регистрацията на превозни средства, с които разполага държавата-членка на регистрация.
(7)
По-ефикасният трансграничен обмен на данни за регистрацията на превозни средства, който следва да улесни идентифицирането на лицата, за които съществува подозрение, че са извършили пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, може да увеличи възпиращото въздействие и да доведе до по-предпазливо поведение на водачите на превозни средства, регистрирани в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението, което от своя страна ще предотврати жертвите, резултат от пътнотранспортни произшествия.
(8)
Пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, които попадат в приложното поле на настоящата директива, не се третират по еднакъв начин в държавите-членки. В националното си право някои държави-членки определят тези нарушения като административни нарушения, а други - като престъпления. Настоящата директива следва да се прилага независимо от квалификацията на нарушенията по националното право.
(9)
В рамките на решенията „Прюм“ държавите-членки си предоставят право на достъп до данните за регистрацията на превозни средства, за да подобрят обмена на информация и да ускорят действащите процедури. Разпоредбите относно техническите спецификации и достъпността на автоматизирания обмен на данни, предвидени в решенията „Прюм“, следва, доколкото е възможно, да се включат в настоящата директива.
(10)
Обменът на данни съгласно настоящата директива следва да се основава на съществуващите софтуерни приложения, които следва същевременно да улесняват предаването на информация от държавите-членки на Комисията. Такива приложения следва да осигуряват бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозни средства между държавите-членки. Следва да се използва софтуерното приложение към Европейската информационна система за превозни средства и свидетелства за управление („Eucaris“), което е задължително за държавите-членки по решенията „Прюм“ по отношение на данните за регистрацията на превозни средства. Комисията следва да изготви оценка и да докладва относно функционирането на софтуерните приложения, използвани за целите на настоящата директива.
(11)
Обхватът на гореспоменатите софтуерни приложения следва да е ограничен само до процесите, използвани при обмена на информация между националните звена за контакт в държавите-членки. Процедурите и автоматизираните процеси, в които се използва тази информация, са извън обхвата на тези приложения.
(12)
Стратегията за управление на информацията в областта на вътрешната сигурност на ЕС има за цел намирането на най-простите, лесно проследими и икономически ефективни решения за обмен на данни.
(13)
Държавите-членки следва да могат да се свържат със собственика или държателя на съответното превозно средство или с идентифицирано по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортното нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за да го уведомят за приложимите процедури и правните последици съгласно правото на държавата-членка по местонарушението. Когато предприемат подобни действия, държавите-членки следва да разгледат възможността да изпратят информацията за пътнотранспортните нарушения, свързани с безопасността по пътищата, на езика, на който са издадени документите за регистрация, или на езика, който най-вероятно разбира съответното лице, за да може то ясно да разбере предоставената му информация. Държавите-членки следва да прилагат подходящи процедури, за да гарантират, че информацията се получава само от съответното лице, а не от трета страна. За тази цел държавите-членки следва да използват механизми, аналогични на приетите за последващи действия при подобни нарушения, като например, където това е целесъобразно, препоръчано писмо. Това ще даде възможност на съответното лице да отговори по подходящ начин на представената му информация, по-конкретно като поиска повече информация, като плати глобата или упражни правото си на защита, по специално в случай на грешка при установяване на самоличността. Последващите процедурни действия се уреждат от приложимите правни инструменти, включително инструментите относно взаимопомощта и относно взаимното признаване, например Рамково решение 2005/214/ПВР на Съвета от 24 февруари 2005 г. относно прилагането на принципа за взаимно признаване на финансови санкции (4).
(14)
Държавите-членки следва да обмислят възможността да предоставят съответен превод на уведомителното писмо, изпратено от държавата-членка по местонарушението, както е предвидено в Директива 2010/64/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 20 октомври 2010 г. относно правото на устен и писмен превод в наказателното производство (5).
(15)
С оглед провеждане на политика за безопасност по пътищата, насочена към постигане на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза, и като се вземат предвид твърде различните обстоятелства в рамките на Съюза, държавите-членки следва да предприемат действия, без да се засягат по-строгите политики и закони, с цел да се гарантира по-голяма степен на сближаване на правилата за движение по пътищата и тяхното прилагане между държави-членки. В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива Комисията следва да проучи необходимостта от разработване на общи стандарти с цел установяване на сравними методи, практики и минимални стандарти на равнището на Съюза, като се вземе предвид международното сътрудничество и съществуващите споразумения в областта на безопасността по пътищата, по-специално Виенската конвенция за движението по пътищата от 8 ноември 1968 г.
(16)
В рамките на своя доклад до Европейския парламент и Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите-членки, Комисията следва да проучи необходимостта от общи критерии за последващите процедури от страна на държавите-членки в случай на неплащане на парична глоба в съответствие със законите и процедурите на държавите-членки. В този доклад Комисията следва да разгледа такива въпроси като процедурите между компетентните органи на държавите-членки за предаването на окончателното решение за налагане на санкция и/или парична глоба, както и признаването и изпълнението на окончателното решение.
(17)
При подготовката за преразглеждане на настоящата директива Комисията следва да проведе консултации със заинтересованите страни, като например правоприлагащите органи и органите по безопасност и контрол на движението по пътищата, сдруженията на пострадали лица и другите неправителствени организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата.
(18)
По-тясното сътрудничество между правоприлагащите органи следва да бъде съчетано със зачитане на основните права, по-специално правото на неприкосновеност на личния живот и на защита на личните данни, гарантирани чрез специални правила за защита на данните, отчитащи по-конкретно специфичното естество на трансграничния онлайн-достъп до бази данни. Необходимо е да бъдат създадени софтуерни приложения, които да позволяват обменът на информация да се извършва при сигурни условия и да гарантират поверителността на изпращаните данни. Данните, събирани съгласно настоящата директива, не следва да се използват за други цели, освен за целите, определени в нея. Държавите-членки следва да спазват задълженията за условията за използване и временно съхраняване на данните.
(19)
Тъй като данните, свързани с идентифицирането на даден нарушител, са лични данни, държавите-членки следва да вземат необходимите мерки, за да гарантират прилагането на съответните разпоредби на Рамково решение 2008/977/ПВР на Съвета от 27 ноември 2008 г. относно защитата на личните данни, обработвани в рамките на полицейското и съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси (6). Без да се засяга спазването на процедурните изисквания за обжалване и обезщетение на съответната държава-членка, при уведомяването за извършеното нарушение лицето, чиито лични данни са засегнати, следва да бъде съответно информирано за правото на достъп, правото на поправка и заличаване на лични данни, както и за максималния законен срок на съхраняване на данните, и следва да има правото да изиска корекция на неточни лични данни или незабавно заличаване на незаконно регистрирани данни.
(20)
Следва да се осигури възможност за участие на трети държави в обмена на данни за регистрацията на превозни средства, при условие че са сключили споразумение за тази цел със Съюза. Това споразумение следва да включва необходимите разпоредби за защита на данните.
(21)
Настоящата директива зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, съгласно посоченото в член 6 от Договора за Европейския съюз.
(22)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 21 относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия по отношение на пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, и без да се засяга член 4 от посочения протокол, тези държави-членки не участват в приемането на настоящата директива и не са обвързани от нея, нито от нейното прилагане.
(23)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящата директива и не е обвързана от нея, нито от нейното прилагане.
(24)
За да се постигне целта за обмен на информация между държавите-членки чрез оперативно съвместими средства, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на съобразяването със съответните изменения на Решение 2008/615/ПВР и Решение 2008/616/ПВР или в случаите, в които това се изисква от правните актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I. От особена важност е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе подходящи консултации, включително на експертно равнище. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предоставяне на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(25)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (7) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които илюстрират, доколкото е възможно, съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране и да ги направят обществено достояние.
(26)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно поради обхвата и последиците от действието може да бъде по-добре постигната на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигане на тази цел.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (8),
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Цел
Настоящата директива цели осигуряване на високо равнище на защита на всички участници в движението по пътищата в Съюза чрез улесняване на трансграничния обмен на информация за пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, а чрез това и на изпълнението на санкциите, в случаите, когато тези нарушения са извършени с превозно средство, регистрирано в държава-членка, различна от държавата-членка по местонарушението.
Член 2
Приложно поле
Настоящата директива се прилага за следните пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата:
а)
несъобразена скорост;
б)
неизползване на предпазен колан;
в)
преминаване на червена светлина;
г)
управление в нетрезво състояние;
д)
управление под въздействието на наркотични вещества;
е)
неизползване на предпазна каска;
ж)
движение в забранена лента;
з)
незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление.
Член 3
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„превозно средство“ означава всяко превозно средство с двигател, включително и мотоциклет, което обикновено се използва за превоз на пътници или товари по шосе;
б)
„държава-членка по местонарушението“ означава държавата-членка, в която е извършено нарушението;
в)
„държава-членка на регистрация“ означава държавата-членка, в която е регистрирано превозното средство, с което е извършено нарушението;
г)
„несъобразена скорост“ означава превишаване на ограниченията за скоростта на движение, които са приложими за съответния път и вид превозно средство в държавата-членка по местонарушението;
д)
„неизползване на предпазен колан“ означава неспазване на изискването за използване на предпазен колан или на ограничаващи устройства за деца в съответствие с Директива 91/671/ЕИО на Съвета от 16 декември 1991 г. относно задължителното използване на предпазни колани и на ограничаващи устройства за деца в превозните средства (9) и с правото на държавата-членка по местонарушението;
е)
„преминаване на червена светлина“ означава преминаване на червена светлина или неспиране при друг подаден сигнал за спиране съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
ж)
„управление в нетрезво състояние“ означава управление на превозното средство под въздействието на алкохол съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
з)
„управление под въздействието на наркотични вещества“ означава управление на превозното средство под въздействието на наркотични вещества или други вещества с подобен ефект съгласно правото на държавата-членка по местонарушението;
и)
„неизползване на предпазна каска“ означава неизползване на предпазна каска както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
й)
„движение в забранена лента“ означава незаконното използване на част от пътя като например лента за аварийно спиране, лента, предназначена за обществения транспорт, или временно затворена лента поради задръстване или ремонтна дейност както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
к)
„незаконно използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация по време на управление“ означава незаконното използване на мобилен телефон или друго средство за комуникация при управление на превозно средство както е определено в правото на държавата-членка по местонарушението;
л)
„национално звено за контакт“ означава компетентният орган, определен да отговаря за обмена на данни за регистрацията на превозни средства;
м)
„автоматизирано търсене“ означава процедура за онлайн-достъп за справка в базите данни на една, няколко или всички държави-членки, или на участващите държави;
н)
„държател на превозно средство“ означава лицето, на чието име е регистрирано превозното средство съгласно правото на държавата-членка на регистрация.
Член 4
Процедура за обмен на информация между държавите-членки
1. За разследването на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавите-членки предоставят на националните звена за контакт на други държави-членки, посочени в параграф 3 от настоящия член, достъп до следните национални данни за регистрацията на превозни средства с правото да извършват автоматизирано търсене на:
а)
данни, свързани с превозни средства; и
б)
данни, свързани със собствениците или държателите на превозно средство.
Елементите на данните, посочени в букви а) и б), които са необходими за провеждане на търсенето, са съобразени с приложение I.
2. Всички търсения под формата на изходящи искания се извършват от националното звено за контакт на държавата-членка по местонарушението, с използване на пълен регистрационен номер.
Търсенията се извършват в съответствие с процедурите, посочени в глава 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, с изключение на глава 3, точка 1 от приложението към Решение 2008/616/ПВР, за която се прилага приложение I към настоящата директива.
Съгласно настоящата директива държавата-членка по местонарушението използва получените данни с цел установяване на лицето, което носи лична отговорност за посочените в членове 2 и 3 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата.
3. За целите на обмена на данните, посочен в параграф 1, всяка държава-членка определя национално звено за контакт. Правомощията на националните звена за контакт се уреждат от приложимото право на съответната държава-членка.
4. Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да гарантират, че обменът на информация се осъществява чрез оперативно съвместими електронни средства без обмен на данни, включващ други бази данни. Държавите-членки гарантират, че този обмен на информация се осъществява по икономически ефективен и сигурен начин, и гарантират сигурността и защитата на изпращаните данни, чрез използване, доколкото е възможно, на съществуващите софтуерни приложения като това, специално разработено за целите на член 12 от Решение 2008/615/ПВР и изменените версии на тези софтуерни приложения в съответствие с приложение I към настоящата директива и с глава 3, точки 2 и 3 от приложението към Решение 2008/616/ПВР. Изменените версии на софтуерните приложения предвиждат както режим на онлайн обмен в реално време, така и режим на обмен на партиди, като последният позволява обмен на множество искания или отговори в рамките на едно съобщение.
5. Всяка държава-членка поема своите разходи, произтичащи от администрирането, използването и поддръжката на софтуерните приложения, посочени в параграф 4.
Член 5
Уведомително писмо за пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата
1. Държавата-членка по местонарушението решава дали да започне последващо производство по отношение на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения или не.
Когато държавата-членка по местонарушението реши да предприеме такова производство, тя съответно информира съгласно своето национално право собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата.
Тази информация съдържа в съответствие с приложимото национално право правните последици от нарушението на територията на държавата-членка по местонарушението, предвидени в нейното право.
2. Когато изпраща уведомителното писмо до собственика, държателя на превозното средство или идентифицираното по друг начин лице, за което съществува подозрение, че е извършило пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, държавата-членка по местонарушението, в съответствие със своето право, включва необходимата информация, най-вече информация за естеството на посоченото в член 2 пътнотранспортно нарушение, свързано с безопасността по пътищата, за мястото, датата и времето на нарушението, заглавието на текстовете на нарушеното национално право и съответната санкция и, когато е приложимо, данни за уреда, който е използван за установяване на нарушението. За тази цел държавата-членка по местонарушението, може да използва образеца, който се съдържа в приложение II.
3. Когато държавата-членка по местонарушението, реши да започне последващо производство по отношение на посочените в член 2 пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, държавата-членка по местонарушението, изпраща уведомителното писмо на езика, на който са изготвени документите за регистрация, ако е известен, или на един от официалните езици на държавата-членка на регистрация с цел да гарантира спазването на основните права.
Член 6
Доклади на държавите-членки до Комисията
Държавите-членки представят на Комисията предварителен доклад до 7 ноември 2014 г. Те също така изпращат на Комисията изчерпателен доклад до 6 май 2016 г. и на всеки две години след това.
В изчерпателния доклад се посочва броят на автоматизираните търсения, направени от държавата-членка по местонарушението, след изпратени искания до националното звено за контакт на държавата-членка на регистрация във връзка с нарушения, извършени на нейна територия, както и видът на нарушенията, за които са направени тези искания и броят на безрезултатните искания.
В изчерпателния доклад също така се съдържа описание на положението на национално равнище във връзка с последващите действия, предприети по отношение на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, въз основа на дела на нарушенията, по които са били предприети последващи действия с уведомителни писма.
Член 7
Защита на данните
1. Разпоредбите за защита на данните, предвидени в Рамково решение 2008/977/ПВР, се прилагат за личните данни, обработвани в съответствие с настоящата директива.
2. По-специално всяка държава-членка гарантира, че данните, обработвани съгласно настоящата директива, ще бъдат поправени в подходящ срок, в случай че са неточни, или ще бъдат заличени или блокирани, когато вече не са необходими, в съответствие с членове 4 и 5 от Рамково решение 2008/977/ПВР, и че са установени срокове за съхранение на данните, в съответствие с член 9 от посоченото рамково решение.
Държавите-членки гарантират, че всички лични данни, обработвани съгласно настоящата директива се използват само за целта, посочена в член 1, и че лицата, за които се отнасят данните, имат същите права на информация, достъп, поправка, заличаване и блокиране, на обезщетение и на съдебна защита като правата съгласно разпоредбите в националното право, приети в изпълнение на съответните разпоредби от Рамково решение 2008/977/ПВР.
Всички относими разпоредби за защита на данните, предвидени в решенията „Прюм“, се прилагат за личните данни, обработвани в съответствие с настоящата директива.
3. Всяко заинтересовано лице има право да получи информация относно това, какви лични данни, регистрирани в държавата-членка на регистрация, са били предадени на държавата-членка по местонарушението, включително датата на искането и компетентния орган на държавата-членка по местонарушението.
Член 8
Информация за участниците в движението по пътищата в Съюза
1. Комисията публикува на своя уебсайт обобщение на действащите правила в държавите-членки, които попадат в приложното поле на настоящата директива, изготвено на всички официални езици на институциите на Съюза. Държавите-членки предоставят на Комисията информация относно тези правила.
2. Държавите-членки предоставят на участниците в движението по пътищата необходимата информация относно приложимите на тяхна територия правила и мерките за изпълнение на настоящата директива в сътрудничество, наред с други организации, с органите, които са компетентни в областта на безопасността по пътищата, неправителствените организации, осъществяващи дейност в областта на безопасността по пътищата, и автомобилните клубове.
Член 9
Делегирани актове
На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 10 по отношение на актуализирането на приложение I предвид техническия напредък с цел да бъдат отчетени съответните изменения на Решение 2008/615/ПВР и Решение 2008/616/ПВР или в случаите, в които това се изисква от правни актове на Съюза, непосредствено свързани с актуализирането на приложение I.
Член 10
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Делегирането на правомощия, посочено в член 9, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 6 ноември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено във член 9, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и на Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 9, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 11
Преразглеждане на директивата
До 7 ноември 2016 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно прилагането на настоящата директива от държавите-членки. В този доклад Комисията се съсредоточава по-специално върху следните аспекти и ако е целесъобразно, прави предложения за включване на тези аспекти:
-
оценка на необходимостта към приложното поле на настоящата директива да се добавят други пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата,
-
оценка на ефективността на настоящата директива по отношение намаляването на броя на жертвите по пътищата на Съюза, по-специално дали териториалното приложно поле на настоящата директива влияе върху нейната ефективност,
-
оценка на необходимостта от разработване на общи стандарти за автоматичното оборудване и за процедури за контрол. В този контекст Комисията се приканва да разработи насоки за безопасност на пътищата на равнище Съюз в рамките на общата транспортна политика с цел да се гарантира по-голямо сближаване на прилагането на правилата за движение по пътищата от държавите-членки чрез сравними методи и практики. Тези насоки може да покриват като минимум движението с несъобразена скорост, управлението в нетрезво състояние, неизползването на предпазен колан и преминаването на червена светлина,
-
оценка на необходимостта от засилване на изпълнението на санкциите в случай на пътнотранспортни нарушения, свързани с безопасността по пътищата, и от предложение за общи критерии по отношение на процедурите за последващи действия в случай на неплащане на парични глоби в рамките на всички свързани политики на ЕС, включително общата транспортна политика;
-
възможности за хармонизиране на правилата за движение по пътищата, където е подходящо;
-
оценка на софтуерните приложения, както е посочено в член 4, параграф 4, с оглед гарантирането на правилното изпълнение на настоящата директива, както и гарантирането на ефективен, бърз, сигурен и поверителен обмен на конкретни данни за регистрацията на превозно средство.
Член 12
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива до 7 ноември 2013 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на приетите основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 13
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила в деня след публикуването й в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 14
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
DIREKTIVA 2011/82/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 25. oktobra 2011
o lažji čezmejni izmenjavi informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 87(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Glavni cilj prometne politike Unije je večja varnost v cestnem prometu. Unija izvaja politiko povečanja varnosti v cestnem prometu s ciljem zmanjšati število žrtev in poškodb ter materialno škodo. Pomemben element te politike je dosledno izvrševanje sankcij za cestnoprometne prekrške, storjene v Uniji, ki bistveno ogrožajo varnost v cestnem prometu.
(2)
Vendar zaradi pomanjkanja ustreznih postopkov in ne glede na obstoječe možnosti v skladu s Sklepom Sveta 2008/615/PNZ z dne 23. junija 2008 o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu (2), in Sklepom Sveta 2008/616/PNZ z dne 23. junija 2008 o izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ (3) (prümska sklepa) sankcije v obliki denarnih kazni za nekatere cestnoprometne prekrške, ki so bili storjeni v eni državi članici z vozilom, ki je registrirano v drugi državi članici, pogosto niso izvršene. Namen te direktive je zagotoviti, da bi se v takih primerih zagotovila učinkovitost preiskovanja prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu.
(3)
Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. julija 2010 z naslovom „Evropski prostor varnosti v cestnem prometu: usmeritve politike na področju varnosti v cestnem prometu v obdobju 2011-2020“ poudarila, da je izvrševanje še naprej glavni dejavnik pri ustvarjanju pogojev za znatno zmanjšanje števila smrtnih žrtev in poškodb. Svet je v svojih sklepih o varnosti v cestnem prometu z dne 2. decembra 2010 pozval tudi k preučitvi potrebe po dodatni okrepitvi izvrševanja cestnoprometnih predpisov v državah članicah in, kjer je to ustrezno, tudi na ravni Unije. Komisijo je pozval, naj po potrebi preuči možnosti za uskladitev prometnih predpisov na ravni Unije. Komisija bi morala zato oceniti potrebo, ali bi bilo potrebno v prihodnosti predlagati nadaljnje ukrepe za poenostavitev čezmejnega pregona v zvezi s cestnoprometnimi prekrški, zlasti ob hudih prometnih nesrečah.
(4)
Treba bi bilo spodbujati tudi večjo skladnost ukrepov nadzora med državami članicami, Komisija pa bi morala v tem pogledu preučiti, ali je treba oblikovati skupne standarde za avtomatični pregled opreme za nadzor varnosti v cestnem prometu.
(5)
Treba bi bilo povečati ozaveščenost državljanov Unije glede predpisov, ki veljajo v različnih državah članicah, ter glede izvajanja te direktive, zlasti z ustreznimi ukrepi, ki bi zagotavljali zadostne informacije o posledicah neupoštevanja predpisov o varnosti v cestnem prometu med potovanjem po državi članici, ki ni država članica registracije.
(6)
Da bi izboljšali varnost v cestnem prometu po vsej Uniji in zagotovili enako obravnavo voznikov, in sicer rezidenčnih in nerezidenčnih storilcev prometnih prekrškov, bi bilo treba olajšati izvršitev ne glede na državo članico, v kateri je vozilo registrirano. Zato bi bilo treba za nekatere ugotovljene prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, vzpostaviti sistem čezmejne izmenjave informacij ne glede na to, ali so ti prekrški po zakonodaji zadevne države članice upravni ali kazenski, da bi imela država članica prekrška dostop do podatkov iz registra vozil države članice registracije.
(7)
Učinkovitejša čezmejna izmenjava podatkov iz registrov vozil, ki naj bi olajšala identifikacijo oseb, osumljenih storitve prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, ima lahko odvračilni učinek in spodbudi previdnejše ravnanje voznika vozila, ki je registrirano v državi članici, ki ni država članica prekrška, s čimer se prepreči žrtve, ki so posledica prometnih nesreč.
(8)
Prometni prekrški, povezani z varnostjo v cestnem prometu, ki so zajeti v tej direktivi, v državah članicah niso enako obravnavani. Nekatere države članice take prekrške po nacionalni zakonodaji opredeljujejo kot upravne prekrške, druge države članice pa kot kazniva dejanja. To direktivo bi bilo treba uporabljati ne glede na opredelitev teh prekrškov po nacionalni zakonodaji.
(9)
Države članice so si v okviru prümskih sklepov podelile pravico dostopa do svojih podatkov iz registrov vozil, da bi izboljšale izmenjavo informacij in pospešile veljavne postopke. V to direktivo bi bilo treba čim bolj vključiti določbe o tehničnih specifikacijah in razpoložljivosti avtomatizirane izmenjave podatkov, določene v prümskih sklepih.
(10)
Obstoječe programske aplikacije bi morale biti podlaga za izmenjavo podatkov v skladu s to direktivo in hkrati tudi olajšati poročanje držav članic Komisiji. Take aplikacije bi morale zagotoviti hitro, varno in zaupno izmenjavo specifičnih podatkov iz registrov vozil med državami članicami. Izkoristiti bi bilo treba programsko aplikacijo Evropskega informacijskega sistema za prometna in vozniška dovoljenja (Eucaris), ki jo države članice v skladu s prümskima sklepoma morajo uporabiti za podatke iz registrov vozil. Komisija bi morala poročati o oceni delovanja programskih aplikacij, ki se uporabljajo za namen te direktive.
(11)
Področje uporabe zgoraj omenjene programske aplikacije bi moralo biti omejeno na postopke izmenjave informacij med nacionalnimi kontaktnimi točkami v državah članicah. Postopki in avtomatizirani procesi, v katerih se bodo informacije uporabljale, ne spadajo v področje uporabe tovrstnih aplikacij.
(12)
Namen strategije upravljanja informacij za notranjo varnost EU je poiskati najenostavnejše, najlažje sledljive in stroškovno najučinkovitejše rešitve za izmenjavo podatkov.
(13)
Lastnik ali imetnik vozila ali drugače identificirana oseba, osumljena storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, bi morali biti dosegljivi za države članice, da bi te obveščale o zadevnih postopkih in pravnih posledicah v skladu z zakonodajo države članice prekrška. Pri tem bi morale države članice razmisliti o tem, da bi informacije o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, poslale v jeziku dokumentov o registraciji ali v jeziku, ki ga zadevna oseba najverjetneje razume, da se zagotovi, da ta oseba razume sporočene informacije. Države članice bi morale uporabiti ustrezne postopke za zagotovitev, da se obvesti le zadevna oseba in ne nekdo tretji. V ta namen bi morale države članice uporabiti podrobne postopke, podobne že sprejetim, ki jih uporabljajo za sledenje takim prekrškom, vključno z načinom povratnice o prispeli pošiljki. S tem se bo tej osebi omogočilo, da se ustrezno odzove na informacije, zlasti s prošnjo po podrobnejših informacijah, s poravnavo kazni ali z uveljavljanjem svojih pravic do obrambe, zlasti v primeru napačne identifikacije. Nadaljnji postopki so zajeti v veljavnih pravnih instrumentih, vključno z instrumenti o medsebojni pomoči in medsebojnem priznavanju, na primer z Okvirnim sklepom Sveta 2005/214/PNZ z dne 24. februarja 2005 o uporabi načela vzajemnega priznavanja denarnih kazni (4).
(14)
Države članice bi morale razmisliti o tem, da bi zagotovile ustrezen prevod pisnega obvestila, ki ga pošlje država članica prekrška, kot je predvideno v Direktivi 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (5).
(15)
Za izvajanje politike varnosti v cestnem prometu, katere namen je visoka raven zaščite vseh uporabnikov cest v Uniji, in ob upoštevanju velike raznolikosti razmer v Uniji, bi morale države članice brez poseganja v strožje politike in zakonodaje sprejeti ukrepe za zagotovitev večje skladnosti cestnoprometnih predpisov in njihovega izvrševanja med državami članicami. V okviru svojega poročila Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive bi morala Komisija preučiti potrebo po razvoju skupnih standardov za vzpostavitev primerljivih metod, prakse in minimalnih standardov na ravni Unije, ob upoštevanju mednarodnega sodelovanja in obstoječih sporazumov na področju varnosti v cestnem prometu, zlasti Dunajske konvencije o cestnem prometu z dne 8. novembra 1968.
(16)
V okviru svojega sporočila Evropskemu parlamentu in Svetu o uporabi te direktive v državah članicah bi morala Komisija preučiti, ali so potrebna skupna merila za postopke nadaljnjega spremljanja, ki jih izvajajo države članice v primeru neplačane denarne kazni, skladno z zakonodajo in postopki držav članic. V tem poročilu bi morala Komisija obravnavati vprašanja, kot so postopki med pristojnimi organi držav članic za posredovanje dokončne odločbe o uvedbi sankcij in/ali denarne kazni, kot tudi priznavanje in izvrševanje dokončne odločbe.
(17)
Pri pripravi pregleda te direktive bi se morala Komisija posvetovati z ustreznimi zainteresiranimi stranmi, kot so organi za varnost v cestnem prometu in organi kazenskega pregona, združenja žrtev in druge nevladne organizacije, ki delujejo na področju varnosti v cestnem prometu.
(18)
Tesnejše sodelovanje organov kazenskega pregona bi moralo biti povezano s spoštovanjem temeljnih pravic, zlasti pravice do spoštovanja zasebnosti in varstva osebnih podatkov, kar bi bilo treba zagotoviti s posebno ureditvijo varstva podatkov, ki mora zlasti upoštevati posebno naravo čezmejnega spletnega dostopa do zbirk podatkov. Treba je vzpostaviti programske aplikacije, da se omogoči varne pogoje za izmenjavo informacij ter zagotovi zaupnost posredovanih podatkov. Podatke, zbrane na podlagi te direktive, je mogoče uporabljati samo za namene, ki so opredeljeni v tej direktivi. Države članice bi morale izpolnjevati obveznosti glede pogojev uporabe in začasne hrambe podatkov.
(19)
Ker so podatki o identifikaciji storilca prekrška osebni podatki, bi morale države članice sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z ustreznimi določbami Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ z dne 27. novembra 2008 o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (6). Brez poseganja v spoštovanje postopkovnih zahtev za pritožbo in druge pravne ukrepe, ki veljajo v zadevni državi članici, bi bilo treba vse osebe, na katere se nanašajo podatki, v obvestilu o prekršku tudi ustrezno obvestiti o pravici do dostopa do osebnih podatkov, pravici do popravka in izbrisa osebnih podatkov, pa tudi o najdaljšem zakonitem obdobju hrambe podatkov, morali pa bi imeti tudi pravici do popravka netočnih osebnih podatkov ali takojšnjega črtanja nezakonito zabeleženih podatkov.
(20)
Sodelovanje pri izmenjavi podatkov iz registrov vozil bi bilo treba omogočiti tudi tretjim državam, če so z Unijo v ta namen sklenile sporazum. V takšen sporazum bi morale biti vključene ustrezne določbe o varstvu podatkov.
(21)
Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki jih priznava zlasti Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, kot je navedeno v členu 6 Pogodbe o Evropski uniji.
(22)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola, ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju te direktive, ki zato zanju ni zavezujoča in se v njiju ne uporablja.
(23)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju te direktive, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.
(24)
Da bi dosegli cilj izmenjave informacij med državami članicami z interoperabilnimi sredstvi, bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske unije sprejme akte v zvezi z upoštevanjem ustreznih sprememb Sklepa 2008/615/PNZ in Sklepa 2008/616/PNZ, ali če to zahteva kateri od pravnih aktov Unije, ki je neposredno pomemben za posodobitev Priloge I. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen način.
(25)
V skladu s točko 34 Medinstitucionalnega sporazuma o boljši pripravi zakonodaje (7) se države članice poziva, da za lastne potrebe in v interesu Unije pripravijo tabele, ki naj kar najbolj nazorno prikazujejo korelacijo med to direktivo in ukrepi za prenos, ter da te tabele objavijo.
(26)
Ker cilja te direktive, in sicer zagotavljanja visoke ravni varnosti za vse udeležence v cestnem prometu v Uniji z lažjo čezmejno izmenjavo informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, storjenih v eni državi članici z vozilom, registriranim v drugi državi članici, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zaradi obsega in učinka ukrepa lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenega cilja.
(27)
Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je sprejel mnenje (8) -
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Člen 1
Cilj
Namen te direktive je zagotoviti visoko raven varnosti za vse udeležence v cestnem prometu v Uniji z olajšanjem čezmejne izmenjave informacij o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, in s tem izvrševanje sankcij, kadar so ti prekrški storjeni z vozilom, registriranim v državi članici, ki ni država članica, v kateri je bil prekršek storjen.
Člen 2
Področje uporabe
Ta direktiva se uporablja za naslednje prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu:
(a)
prekoračitev dovoljene hitrosti;
(b)
neuporaba varnostnega pasu;
(c)
vožnja skozi rdečo luč;
(d)
vožnja pod vplivom alkohola;
(e)
vožnja pod vplivom mamil;
(f)
vožnja brez zaščitne čelade;
(g)
uporaba prepovedanega voznega pasu;
(h)
nezakonita uporaba prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(a)
„vozilo“ pomeni vsako vozilo na motorni pogon, vključno z motornimi kolesi, ki se običajno uporablja za prevažanje oseb ali blaga po cesti;
(b)
„država članica prekrška“ pomeni državo članico, v kateri je bil storjen prekršek;
(c)
„država članica registracije“ pomeni državo članico, v kateri je registrirano vozilo, s katerim je bil storjen prekršek;
(d)
„prekoračitev dovoljene hitrosti“ pomeni prekoračitev omejitve hitrosti, ki velja v državi članici prekrška za zadevno cesto in vrsto vozila;
(e)
„neuporaba varnostnega pasu“ pomeni neupoštevanje zahteve o uporabi varnostnega pasu ali zadrževalnega sistema za otroke v skladu z Direktivo Sveta 91/671/EGS z dne 16. decembra 1991 o obvezni uporabi varnostnih pasov in sistemov za zadrževanje otrok v vozilih (9) in zakonodajo države članice prekrška;
(f)
„vožnja skozi rdečo luč“ pomeni vožnjo skozi rdečo luč na semaforju ali mimo katerega koli drugega ustreznega znaka za zaustavitev, kakor je opredeljena z zakonodajo države članice prekrška;
(g)
„vožnja pod vplivom alkohola“ pomeni nezanesljivo vožnjo zaradi vpliva alkohola, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(h)
„vožnja pod vplivom mamil“ pomeni nezanesljivo vožnjo zaradi vpliva mamil ali drugih snovi s podobnim učinkom, kakor je opredeljena v zakonu države članice prekrška;
(i)
„vožnja brez zaščitne čelade“ pomeni vožnjo brez zaščitne čelade, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(j)
„uporaba prepovedanega voznega pasu“ pomeni nezakonito uporabo dela cestnega odseka, kot so odstavni pas, pas za javni prevoz ali začasno zaprt pas zaradi zastojev ali cestnih del, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(k)
„nezakonita uporaba prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo“ pomeni nezakonito uporabo prenosnega telefona ali druge komunikacijske naprave med vožnjo, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice prekrška;
(l)
„nacionalna kontaktna točka“ pomeni pristojni organ, določen za izmenjavo podatkov iz registrov vozil;
(m)
„avtomatizirano iskanje“ pomeni postopek spletnega dostopa za pregledovanje zbirk podatkov ene, več ali vseh držav članic ali sodelujočih držav;
(n)
„imetnik vozila“ pomeni osebo, na ime katere je vozilo registrirano, kakor je opredeljena v zakonodaji države članice registracije.
Člen 4
Postopek za izmenjavo informacij med državami članicami
1. Zaradi preiskovanja prometnih prekrškov, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2, države članice nacionalnim kontaktnim točkam iz odstavka 3 tega člena, ki so v drugih državah članicah, dovolijo dostop do naslednjih nacionalnih podatkov iz registrov vozil, z možnostjo avtomatiziranega iskanja:
(a)
podatkov o vozilih, ter
(b)
podatkov o lastnikih ali imetnikih vozila.
Podatki iz točk (a) in (b), ki so potrebni za iskanje, so skladni s Prilogo I.
2. Vsa iskanja v obliki izstopnih zaprosil izvaja nacionalna kontaktna točka države članice prekrška z uporabo celotne registrske številke.
Navedena iskanja se izvajajo v skladu s postopki, opisanimi v poglavju 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ, razen v primeru točke 1 poglavja 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ, za katero se uporablja Priloga I k tej direktivi.
Država članica prekrška v skladu s to direktivo uporablja pridobljene podatke, da ugotovi, kdo je osebno odgovoren za prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu, iz členov 2 in 3.
3. Za namene izmenjave podatkov iz odstavka 1 vsaka država članica imenuje nacionalno kontaktno točko. Pooblastila nacionalne kontaktne točke so določena z veljavno zakonodajo zadevne države članice.
4. Države članice sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev, da se informacije izmenjujejo z interoperabilnimi elektronskimi sredstvi brez izmenjave podatkov iz drugih zbirk podatkov. Države članice zagotovijo, da ta izmenjava informacij poteka na stroškovno učinkovit in varen način, ter zagotovijo varnost in zaščito posredovanih podatkov, po možnosti z uporabo obstoječih aplikacij programske opreme, kot je aplikacija, zasnovana posebej za namene člena 12 Sklepa 2008/615/PNZ, in tistih spremenjenih različic te programske opreme, ki so v skladu s Prilogo I k tej direktivi in s točkama 2 in 3 poglavja 3 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ. Spremenjene različice programskih aplikacij zagotavljajo način izmenjave v dejanskem času z vzpostavljeno povezavo in način izmenjave v svežnju, pri čemer slednji omogoča izmenjavo več zahtev ali odgovorov v enem sporočilu.
5. Vsaka država članica krije svoje stroške, ki nastanejo v zvezi z upravljanjem, uporabo in vzdrževanjem programskih aplikacij iz odstavka 4.
Člen 5
Pisno obvestilo o prometnih prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu
1. Država članica prekrška odloči, ali bo oziroma ne bo sprožila nadaljnjih postopkov v zvezi s prometnimi prekrški, povezanimi z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2.
Če država članica, v kateri je storjen prekršek, odloči, da bo sprožila takšne postopke, mora v skladu s svojo nacionalno zakonodajo o tem ustrezno obvestiti lastnika, imetnika ali drugače identificirano osebo, osumljeno storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu.
Te informacije, kot se uporabljajo v skladu z nacionalno zakonodajo, imajo pravne posledice na ozemlju države članice prekrška v skladu z zakonodajo te države članice.
2. Ko država članica prekrška lastniku, imetniku ali drugače identificirani osebi, osumljeni storitve prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, pošlje pisno obvestilo, vanj v skladu s svojo nacionalno zakonodajo vključi vse pomembne informacije, kot so zlasti narava prometnega prekrška, povezanega z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2, kraj, datum in čas prekrška, naslov besedila nacionalnega zakona, ki je bil prekršen, in sankcijo ter po potrebi podatke o napravi, s katero je bil ugotovljen prekršek.V ta namen lahko država članica prekrška uporabi predlogo, določeno v Prilogi II.
3. Kadar se država članica prekrška odloči sprožiti nadaljnje postopke v zvezi s prometnimi prekrški, povezanimi z varnostjo v cestnem prometu, iz člena 2, država članica prekrška za namen zagotovitve spoštovanja temeljnih pravic pošlje pisno obvestilo v jeziku dokumenta o registraciji, če je na voljo, ali v enem od uradnih jezikov države članice registracije.
Člen 6
Poročanje držav članic Komisiji
Države članice pošljejo Komisiji predhodno poročilo do 7 novembra 2014. Prav tako Komisiji pošljejo izčrpno poročilo do 6 maja 2016 in nato vsaki dve leti.
V celostnem poročilu je navedeno število avtomatiziranih iskanj, ki jih opravi država članica prekrška, naslovljenih na nacionalno kontaktno točko države članice registracije glede prekrškov, storjenih na njenem ozemlju, skupaj z vrsto prekrškov, za katere so bile podane zahteve, in s številom neuspelih zahtev in naravo takšnih zahtev.
Celostno poročilo vsebuje tudi opis stanja na nacionalni ravni v zvezi z nadaljnjim ukrepanjem ob prekrških, povezanih z varnostjo v cestnem prometu, na podlagi deleža takih prekrškov, ki so jih spremljala informativna pisma.
Člen 7
Varstvo podatkov
1. Določbe o varstvu podatkov iz Okvirnega sklepa 2008/977/PNZ se uporabljajo za osebne podatke, ki se obdelujejo na podlagi te direktive.
2. Zlasti vsaka država članica zagotovi, da se osebni podatki, ki jih obdeluje na podlagi te direktive, v ustreznem času popravijo, če so netočni, izbrišejo ali blokirajo, ko niso več potrebni, v skladu s členom 4 in 5 Okvirnega sklepa 2008/977/PNZ, in da je rok za shranjevanje podatkov v skladu s členom 9 navedenega okvirnega sklepa.
Države članice zagotovijo, da se vsi osebni podatki, obdelani v skladu s to direktivo, uporabljajo le za cilje iz člena 1, da ima vsaka oseba, katere podatki se zabeležijo, enako pravico do dostopa do informacij, do popravka, izbrisa in blokiranja, do odškodnine in pravico do sodnega varstva, kot jih ureja nacionalna zakonodaja za izvajanje ustreznih določb Okvirnega sklepa 2008/977/PNZ.
Za osebne podatke, ki se obdelujejo na podlagi te direktive, se uporabljajo tudi vse zadevne določbe o varstvu podatkov iz prümskih sklepov.
3. Zadevna oseba ima pravico do pridobitve informacij o tem, kateri osebni podatki, evidentirani v državi registracije, so bili posredovani državi članici, v kateri je bil storjen prekršek, vključno z datumom zahtevka in pristojnim organom države članice prekrška.
Člen 8
Obveščanje uporabnikov cest v Uniji
1. Komisija da na svojem spletnem mestu v vseh uradnih jezikih institucij Unije na voljo povzetek pravil, ki v državah članicah veljajo na področju, ki ga zajema ta direktiva. Države članice o teh pravilih obvestijo Komisijo.
2. Države članice uporabnikom cest zagotovijo potrebne informacije o pravilih, ki v njih veljajo, ter o ukrepih izvajanja te direktive, in sicer v sodelovanju z organizacijami, kot so organi za varstvo v cestnem prometu, nevladne organizacije, dejavne na področju cestne varnosti in avtomobilski klubi.
Člen 9
Delegirani akti
Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 10 o posodobitvi Priloge I v skladu s tehničnim napredkom, da se upoštevajo ustrezne spremembe sklepov 2008/615/PNZ in 2008/616/PNZ, ali po potrebi pravnih aktov Unije, ki so neposredno pomembni za posodobitev Priloge I.
Člen 10
Izvajanje prenosa pooblastil
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v tem členu.
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 9 se prenese na Komisijo za obdobje petih let od 6 novembra 2011. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem 5-letnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet ne nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja.
3. Pooblastilo iz člena 9 lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi. Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej določen. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov.
4. Takoj, ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet.
5. Delegirani akt, sprejet v skladu s členom 9, začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.
Člen 11
Revizija direktive
Komisija do 7 novembra 2016 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju te direktive s strani držav članic. V tem poročilu se Komisija osredotoči zlasti na naslednje vidike in po potrebi pripravi predloge za njihovo obravnavo:
-
oceno, ali bi bilo treba na področje uporabe te direktive dodati druge prometne prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu,
-
oceno učinkovitosti te direktive pri zmanjševanju števila smrtnih žrtev na cestah Unije, še zlasti, ali geografski obseg uporabe te direktive vpliva na njeno učinkovitost,
-
oceno potrebe po oblikovanju skupnih standardov za avtomatični pregled opreme in za postopke. Komisijo se s tem v zvezi poziva, naj v okviru skupne prometne politike na ravni Unije oblikuje smernice za varnost v cestnem prometu, da bi s primerljivimi metodami in praksami zagotovili večje zbliževanje glede izvrševanja cestnoprometnih predpisov, ki ga izvajajo države članice. Smernice lahko zajemajo vsaj neupoštevanje omejitev hitrosti, vožnjo pod vplivom alkohola, neuporabo varnostnega pasu in vožnjo skozi rdečo luč,
-
oceno potrebe, da se v okviru vseh ustreznih politik EU, vključno s skupno prometno politiko, okrepi izvrševanje sankcij za prekrške, povezane z varnostjo v cestnem prometu ter predlaga skupna merila za nadaljnje spremljanj v primeru neplačanih denarnih kazni,
-
možnosti za usklajevanje prometnih predpisov, kadar je to primerno,
-
ocena programskih aplikacij iz člena 4(4), da se zagotovi ustrezno izvajanje te direktive, hkrati pa tudi učinkovito, hitro, varno in zaupno izmenjavo specifičnih podatkov iz registrov vozil.
Člen 12
Prenos
1. Države članice uveljavijo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, do 7 novembra 2013. Besedilo teh določb takoj sporočijo Komisiji.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Države članice sporočijo Komisiji besedilo temeljnih določb predpisov nacionalne zakonodaje, sprejete na področju, ki ga ureja ta direktiva.
Člen 13
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 14
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice v skladu s Pogodbama.
V Strasbourgu, 25. oktobra 2011