РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1158/2010 НА КОМИСИЯТА
от 9 декември 2010 година
относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификат за безопасност на железопътния транспорт
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като взе предвид Препоръка ERA/REC/SAF/09-2009 на Европейската железопътна агенция, представена на Комисията на 18 септември 2009 г. относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2004/49/ЕО предвижда рамка за равни условия за всички железопътни предприятия посредством прилагането на едни и същи изисквания за сертифициране в областта на безопасността в Съюза. С общия метод за безопасност (ОБМ) се цели да се осигури на националните органи по безопасността рамка за хармонизиране на техните критерии за вземане на решения в целия Съюза в съответствие с член 17, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО.
(2)
Необходимо е да се осигури на националните органи по безопасността метод за оценка на разработваните от железопътните предприятия процедури за удовлетворяване на хармонизираните изисквания за получаване на част А на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква а) и на част Б на сертификатите за безопасност, издавани в съответствие с член 10, параграф 2, буква б) от Директива 2004/49/ЕО. Следва да се определят критериите, съгласно които националните органи по безопасността провеждат оценката, и да се установят процедурите, които ще бъдат следвани.
(3)
По отношение на съответствието с изискването за безопасност, съгласно което отговорността за поддръжката на железопътните превозни средства трябва да бъде ясно определена, дадено железопътно предприятие, което не е структурата, отговорна за поддръжката на всички използвани в работата му превозни средства, следва да гарантира чрез подходящи договорни споразумения - като Общия договор за ползване (GCU) - че всяко превозно средство разполага със структура, натоварена с поддръжката му, която да поеме отговорността за поддръжката на превозното средство в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО. В договора между страните следва да е уговорен обменът на информацията между двете предприятия, която е необходима за гарантиране на безопасната експлоатация на превозните средства.
(4)
При оценяване на съответствието с изискванията за безопасност на продуктите или услугите, предоставяни от изпълнителите или доставчиците на железопътните предприятия, като предоставянето на услуги от центрове за обучение, признати в съответствие с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. за сертифициране на машинисти, управляващи локомотиви и влакове в рамките на железопътната система на Общността (2), разрешенията или сертификатите, издадени в съответствие със съответното законодателство на Съюза на изпълнители или доставчици може да се считат за валидно доказателство. Сертифицирането на структурите, натоварени с поддръжката в съответствие с член 14а от Директива 2004/49/ЕО също може да се смята за валидно доказателство. До влизането в сила на европейската система за сертифициране, сертификатите, издадени въз основа на Меморандума за разбирателство, който установява основните принципи на обща система за сертифициране на образувания, ангажирани с поддръжката на товарните вагони (3), подписан на 14 май 2009 г., могат да бъдат смятани за валидно доказателство, когато се оценява съответствието със съответните изисквания за безопасност.
(5)
Националните органи по безопасността оценяват способността на железопътното предприятие да спазва всички изисквания, необходими, за да извършва дейност като цяло и в конкретната мрежа, за която търси да получи сертификат, като оценяват системата му за управление на безопасността на глобално равнище.
(6)
Всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки, за да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на сертификат за безопасност, са били постигнати в процеса на работа след получаването на сертификата и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО. Следователно това изисква разработването на режим за надзор за времето след издаването на сертификата въз основа на най-важните основни принципи с цел националните органи по безопасността да осигурят хармонизиран подход във всяка държава-членка.
(7)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден в съответствие с член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява общ метод за безопасност (ОБМ) за оценка на съответствието с изискванията за получаване на сертификатите за безопасност, посочени в член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2004/49/ЕО.
ОМБ обхваща:
а)
процедура и критерии за оценка на подадените от железопътните предприятия заявления за сертификати за безопасност, посочени в член 10, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО, както е посочено в приложения I, II и III към настоящия регламент;
б)
принципи за надзор на съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО след издаването на сертификата от националния орган по безопасността, както е посочено в приложение IV към настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение: „надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на осигуряването на безопасността, след като е издал сертификата за безопасност.
Член 3
Процедури за оценка на заявленията
1. Когато разглеждат заявленията както за част А, така и за част Б на сертификатите за безопасност, подадени след влизането в сила на настоящия регламент, националните органи по безопасността прилагат процедурата, посочена в приложение I към настоящия регламент, за да оценяват съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО. За сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 3 от Директива 2004/49/ЕО, националните органи по безопасността използват критериите за оценка, посочени в приложение II към настоящия регламент, а за сертификатите за безопасност, издадени в съответствие с член 10, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО, те използват критериите, съдържащи се в приложение III към настоящия регламент. Посочените критерии се използват също и при подновяване на сертификатите за безопасност в съответствие с член 10, параграф 5 от Директива 2004/49/ЕО.
2. При оценяването националните органи по безопасността могат да допускат кандидатите да поемат ангажименти, че ще управляват рисковете посредством използването на договори с трети страни. В договорите се посочва и обмяната на информация, необходима за осигуряване на безопасната експлоатация на превозните средства, особено в областите, свързани с управлението на поддръжката.
3. Счита се, че продуктите или услугите, които изпълнителите или доставчиците предоставят на железопътните предприятия, съответстват на изискванията за безопасност, ако изпълнителите, доставчиците или продуктите са сертифицирани в съответствие със съответните сертификационни схеми, установени съгласно законодателството на Съюза, за предоставянето на такива продукти и услуги.
Член 4
Надзор
След като са издали сертификат за безопасност, националните органи по безопасността наблюдават както за част А, така и за част Б на сертификатите, как с течение на времето железопътните предприятия прилагат системата си за управление на безопасността, и прилагат принципите за надзор, установени в приложение IV.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 9 декември 2010 година.
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1158/2010
z dne 9. decembra 2010
o skupni varnostni metodi ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniških varnostnih spričeval
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive 2004/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o varnosti na železnicah Skupnosti ter o spremembi Direktive Sveta 95/18/ES o izdaji licence prevoznikom v železniškem prometu in Direktive 2001/14/ES o dodeljevanju železniških infrastrukturnih zmogljivosti, naložitvi uporabnin za uporabo železniške infrastrukture in podeljevanju varnostnega spričevala (Direktiva o varnosti na železnici) (1), in zlasti člena 6(1) Direktive,
ob upoštevanju Priporočila ERA/REC/SAF/09-2009 Evropske agencije za železniški promet, ki jih je Komisija prejela 18. septembra 2009, o skupni varnostni metodi za oceno skladnosti,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva 2004/49/ES zagotavlja okvir za enakopravne pogoje za vsa železniška podjetja tako, da po celotni Uniji veljajo iste zahteve za varnostna spričevala. Namen skupne varnostne metode (SVM) je zagotoviti okvir za nacionalne varnostne organe, da bodo lahko uskladili merila za odločanje po vsej Uniji v skladu s členom 17(4) Direktive 2004/49/ES.
(2)
Treba je zagotoviti metodo, po kateri bodo lahko nacionalni varnostni organi ocenjevali ustreznost postopkov, ki so jih razvila železniška podjetja za izpolnjevanje usklajenih zahtev za pridobivanje varnostnih spričeval dela A, izdanih v skladu s členom 10(2)(a) in varnostnih spričeval dela B, izdanih v skladu s členom 10(2)(b) Direktive 2004/49/ES. Opredeliti je treba merila, s katerimi nacionalni varnostni organi izvajajo ocenjevanje, in vzpostaviti postopke, ki jih je treba upoštevati.
(3)
Glede skladnosti z varnostnimi zahtevami, ki zahtevajo, da mora biti odgovornost za vzdrževanje železniških vozil jasno opredeljena, mora železniško podjetje, ki ni odgovorni subjekt za vzdrževanje vseh vozil, ki jih uporablja za delovanje, z ustreznimi pogodbenimi dogovori, kot je Splošni sporazum o uporabi (GCU), zagotoviti, da je za vsako vozilo na voljo subjekt, ki je odgovoren za vzdrževanje in prevzame odgovornost za vzdrževanje vozil v skladu s členom 14a Direktive 2004/49/ES. Pogodba med strankama mora določiti izmenjavo informacij med obema organizacijama, ki je potrebna za zagotavljanje varnega delovanja vozil.
(4)
Pri ocenjevanju skladnosti z varnostnimi zahtevami za izdelke ali storitve, ki jih nudijo pogodbeniki ali dobavitelji železniških podjetij, kot je nudenje storitev izobraževalnih središč, priznanih v skladu z Direktivo 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2007 o izdaji spričeval strojevodjem, ki upravljajo lokomotive in vlake na železniškem omrežju Skupnosti (2), se lahko pooblastila ali spričevala, dodeljena pogodbenikom ali dobaviteljem v skladu z ustrezno zakonodajo Unije, štejejo kot veljavno dokazilo. Tudi spričevala subjektov, odgovornih za vzdrževanje v skladu s členom 14a Direktive 2004/49/ES, se lahko štejejo za veljavno dokazilo. Dokler ustrezni evropski sistem za izdajanje spričeval ne začne veljati, se lahko spričevala, dodeljena na podlagi Memoranduma o soglasju, ki vzpostavlja temeljna načela skupnega sistema izdajanja spričeval podjetjem, ki vzdržujejo tovorne vagone (3), podpisanega 14. maja 2009, štejejo za veljavno dokazilo pri ocenjevanju skladnosti z ustreznimi varnostnimi zahtevami.
(5)
Nacionalni varnostni organi ugotovijo sposobnost železniškega podjetja za upoštevanje vseh zahtev, potrebnih za delovanje na splošnem in določenem omrežju, za katerega želi dobiti spričevalo, na podlagi ocene njegovega sistema za upravljanje varnosti na globalni ravni.
(6)
Vsak nacionalni varnostni organ mora zagotoviti ukrepe za preverjanje, ali se pri delovanju po dodelitvi spričevala dosegajo rezultati, navedeni v vlogi za varnostno spričevalo, in ali se stalno upoštevajo vse potrebne zahteve v skladu s členom 16(2)(f) in členom 17(2) Direktive 2004/49/ES. V ta namen je treba razviti režim nadzora po dodelitvi spričevala, ki temelji na ključnih temeljnih načelih, da se zagotovi usklajen pristop nacionalnih varnostnih organov v vsaki državi članici.
(7)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem odbora iz člena 27(1) Direktive 2004/49/ES -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet
Ta uredba vzpostavi skupne varnostne metode (SVM) ocenjevanja skladnosti z zahtevami za pridobitev železniških varnostnih spričeval iz člena 6(3)(b) Direktive 2004/49/ES.
SVM zajema:
(a)
postopek in merila ocenjevanja vlog železniških podjetij za varnostna spričevala iz člena 10(2) Direktive 2004/49/ES, kot je določeno v Prilogah I, II in III k tej uredbi,
(b)
načela za nadziranje skladnosti z zahtevami Direktive 2004/49/ES potem, ko je nacionalni varnostni organ dodelil spričevalo, kakor je določeno v Prilogi IV k tej uredbi.
Člen 2
Opredelitve
Za namene te uredbe se uporablja naslednja opredelitev: „nadzor“ so ukrepi, ki jih zagotovi nacionalni varnostni organ za nadzor varnega delovanja potem, ko je dodelil varnostno spričevalo.
Člen 3
Postopki ocenjevanja vlog
1. Nacionalni varnostni organi pri pregledu vlog za varnostna spričevala dela A in dela B, predloženih po začetku veljavnosti te uredbe, uporabljajo za ocenjevanje njihove skladnosti z zahtevami Direktive 2004/49/ES postopke, določene v Prilogi I k tej uredbi. Nacionalni varnostni organi uporabljajo merila ocenjevanja iz Priloge II k tej uredbi za varnostna spričevala, izdana v skladu s členom 10(3) Direktive 2004/49/ES, merila iz Priloge III k tej uredbi pa za varnostna spričevala, izdana v skladu s členom 10(4) Direktive 2004/49/ES. Ta merila se uporabljajo tudi v primeru obnovitve varnostnih spričeval v skladu s členom 10(5) Direktive 2004/49/ES.
2. Med ocenjevanjem lahko nacionalni varnostni organi sprejemajo zaveze vlagateljev, da bodo obvladovali tveganja z uporabo pogodb s tretjimi osebami. V pogodbah se določi tudi izmenjava informacij, potrebnih za zagotavljanje varnega delovanja vozil, zlasti na področjih, povezanih z upravljanjem vzdrževanja.
3. Izdelki ali storitve, ki jih nudijo pogodbeniki ali dobavitelji železniškim podjetjem, štejejo za usklajene z varnostnimi zahtevami, če so pogodbeniki, dobavitelji ali izdelki potrjeni v skladu z ustreznimi shemami potrjevanja, določenimi v skladu z zakonodajo Unije, za zagotavljanje takih izdelkov in storitev.
Člen 4
Nadzor
Nacionalni varnostni organi po dodelitvi varnostnih spričeval dela A in dela B nadzirajo stalno uporabo sistema za upravljanje varnosti pri železniških podjetjih in uporabljajo načela za nadzor, določena v Prilogi IV.
Člen 5
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 9. decembra 2010