РЕШЕНИЕ 2011/137/ОВППС НА СЪВЕТА
от 28 февруари 2011 година
относно ограничителни мерки с оглед на положението в Либия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 23 февруари 2011 г. Европейският съюз изрази дълбоката си загриженост по отношение на развитието на събитията в Либия. ЕС решително осъди насилието и употребата на сила срещу цивилни граждани и изрази дълбоко съжаление по повод на репресиите срещу мирни демонстранти.
(2)
ЕС призова отново незабавно да се прекрати употребата на сила и да се предприемат мерки за удовлетворяване на законните искания на населението.
(3)
На 26 февруари 2011 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации („Съветът за сигурност“) прие Резолюция 1970 („Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011)“), с която се въвеждат ограничителни мерки срещу Либия и срещу лица и образувания, свързани със сериозни нарушения на правата на човека срещу лица в Либия, включително чрез участие в нападения, в нарушение на международното право, над гражданското население и граждански обекти.
(4)
Предвид сериозната обстановка в Либия, ЕС счита за необходимо да наложи допълнителни ограничителни мерки.
(5)
Освен това са необходими по-нататъшни действия от страна на Съюза за изпълнение на определени мерки,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забраняват се пряката или непряка продажба, доставка или трансфер за Либия от граждани на държавите-членки или от или през територията на държавите-членки, или чрез използване на съдове, плаващи под тяхно знаме, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, включително оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, независимо дали посочените са с произход от територията на държавите-членки или не.
2. Забранява се:
а)
предоставянето, пряко или непряко, на техническа помощ, обучение или друг вид подпомагане, в т.ч. предоставяне на наемен военен персонал, свързан с военни действия или с предоставянето, поддръжката или използването на изделия, посочени в параграф 1, за физически или юридически лица, образувания или органи в Либия или за употреба в страната;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансова помощ, свързана с военни действия или с предоставянето, поддръжката или използването на изделия, посочени в параграф 1, за физически или юридически лица, образувания или органи в Либия или за употреба в страната;
в)
съзнателното и преднамерено участие в дейности, чиято цел или резултат е заобикаляне на забраните, посочени в буква а) или б).
Член 2
1. Член 1 не се прилага по отношение на:
а)
доставката, продажбата или трансфера на несмъртоносно военно оборудване или оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, предназначено единствено за хуманитарни цели или за защита;
б)
друг вид доставка, продажба или трансфер на въоръжение и свързани с него материали;
в)
предоставянето на техническа помощ, обучение или друг вид подпомагане, в т.ч. на персонал, свързан с такова оборудване;
г)
предоставянето на финансова помощ, свързана с такова оборудване,
предварително одобрена, когато това е целесъобразно, от комитета, създаден съгласно параграф 24 от Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011) („Комитетът“);
2. Член 1 не се прилага по отношение на доставката, продажбата или трансфера на защитни облекла, включително бронебойни жилетки и военни каски, временно изнесени за Либия от персонал на ООН, персонал на Европейския съюз или на неговите държави-членки, от представители на медиите, хуманитарните организации и програмите за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване.
Член 3
Забранява се доставянето от граждани на държавите-членки, или чрез кораби под тяхното знаме или с техни самолети, на изделията, посочени в член 1, параграф 1 от Либия, независимо дали произхождат или не от територията на Либия.
Член 4
1. Държавите-членки правят проверки - съобразно националните си органи и законодателство и съгласно международното право, и по-специално морското право и съответните международни споразумения в областта на гражданското въздухоплаване - на всички товари за и от Либия на територията си, в т.ч. на морските си пристанища и на летищата си, ако имат информация, която дава достатъчно основания да се смята, че товарът съдържа изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по настоящото решение.
2. При разкриване на изделия, чиято доставка, продажба, трансфер или износ са забранени по настоящото решение, държавите-членки ги конфискуват и се разпореждат с тях (чрез унищожаване, неутрализиране, складиране или трансфер с цел разпореждане в държава, различна от държавата на произход или дестинация).
3. Държавите-членки си сътрудничат в съответствие с националните си законодателства при проверките и разпореждането, предприети съгласно параграфи 1 и 2.
4. Самолетите и корабите, транспортиращи товари за и от Либия, подлежат на изискването за предоставяне на допълнителна информация преди пристигане или преди заминаване за всички стоки, внасяни или изнасяни от държава-членка.
Член 5
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизане или транзитно преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложение I към Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011), и на лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от Комитета в съответствие с параграф 22 от Резолюция на Съвета за сигурност на ООН 1970 (2011), изброени в приложение I;
б)
лицата, невключени в приложение I, които са участници или съучастници в поръчването, контролирането или ръководенето по друг начин на извършването на сериозни нарушения на правата на човека срещу лица в Либия, в т.ч. чрез участие или съучастие в планирането, командването, поръчването или провеждането на нападения, в нарушение на международното право, включително въздушни бомбардировки, върху гражданското население или граждански обекти, или действащи за тях или от тяхно име или под тяхно ръководство, изброени в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите-членки да отказват достъп на своите граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато Комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, в т.ч. религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за мира и националното помирение в Либия и за стабилността в региона;
4. Параграф 1, буква а) не се прилага когато:
а)
е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждане на съдебен процес; или
б)
дадена държава реши, като разглежда всеки случай поотделно, че такова влизане или транзитно преминаване е необходимо за напредъка по пътя на мира и стабилността в Либия, и съответната държава-членка уведоми след това Комитета в рамките на 48 часа след вземането на такова решение.
5. Параграф 1, буква б) се прилага, без да се засягат случаите, когато една държава-членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
в качеството си на държава - домакин на международна конференция, свикана от ООН или провеждана под нейна егида;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранските споразумения), сключен между Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Параграф 5 се смята за приложим и в случаите, когато дадена държава-членка е държава - домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава-членка допуска изключение в съответствие с параграфи 5 или 6.
8. Държавите-членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени по параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чиито домакин е държава-членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се провежда политически диалог, пряко насърчаващ демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Либия.
9. Държава-членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, нотифицира писмено Съвета за това. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или повече членове на Съвета се противопоставят в писмена форма в срок от два работни дни след деня на получаване на нотификацията за предложеното освобождаване. Ако един или повече членове на Съвета се противопоставят, Съветът може, с квалифицирано мнозинство, да реши да предостави предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6 и 8 държава-членка разреши на лица, посочени в приложението, да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 6
1. Всички финансови средства, други финансови активи и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от:
а)
лицата и образуванията, изброени в приложение II към Резолюция 1970 (2011) на Съвета на сигурност на ООН, както и допълнителните лица и образувания, определени от Съвета за сигурност или Комитета в съответствие с параграф 22 от Резолюция 1970 (2011) на Съвета на сигурност на ООН, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, съгласно посоченото в приложение III;
б)
лица и образувания, които не са включени в приложение III, участници или съучастници в разпореждането, контролирането или ръководството по друг начин на извършването на сериозни нарушения на правата на човека на лица в Либия, включително чрез участие или съучастие в планиране, командване, разпореждане или провеждане на нападения в нарушение на международното право, включително въздушни бомбардировки, върху цивилно население и съоръжения, или от лица или образувания, действащи от тяхно име или по тяхно указание, или от образувания, притежавани или контролирани от тях, съгласно посоченото в приложение IV;
се замразяват.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица или образуванията, посочени в параграф 1.
3. Изключения могат да се правят за финансови средства, финансови активи и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане на храна, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за плащания на професионални хонорари в разумен размер и възстановяване на направени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги в съответствие с националното законодателство; или
в)
предназначени изключително за плащане на хонорари или такси за услуги в съответствие с националното законодателство, за рутинно държане или поддържане на замразени финансови средства, друг вид финансова помощ и икономически ресурси;
след нотификация от съответната държава-членка до Комитета, когато е уместно, за намерението да даде разрешение, за достъп до такива средства, други финансови активи или икономически ресурси, и при липсата на отрицателно решение от страна на Комитета в рамките на пет работни дни от тази нотификация.
4. Изключения могат да се правят също за финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за извънредни разходи, след нотификация от съответната държава-членка до Комитета, когато е уместно, и след одобрението на Комитета; или
б)
предмет на съдебно, административно или арбитражно обезпечение или решение, в който случай финансовите средства, другите финансови активи и икономическите ресурси могат да се използват за удовлетворяване на обезпечените претенции или за изпълнение на решението, при условие че обезпечението или решението е постановено преди приемането на Резолюция 1970 (2011) на Съвета за сигурност на ООН и не е в полза на лице или образувание, посочени в параграф 1, след нотифициране на Комитета от съответната държава-членка, когато е уместно;
5. Параграф 1 не възпрепятства определено лице или образувание да извърши плащане, дължимо по договор, сключен преди включването на такова лице или образувание в списъка, при условие че съответната държава-членка е установила, че плащането няма да бъде получено, пряко или непряко, от лице или образувание по параграф 1, и след нотифициране на Комитета от съответната държава-членка, когато е уместно, за намерението да извърши или да получи такива плащания или да разреши размразяването на финансови средства, други финансови активи или икономически ресурси за тази цел, десет работни дни преди даването на разрешение.
6. Параграф 2 не се прилага при добавяне към замразени сметки на:
а)
лихви или други доходи по тези сметки, или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на ограничителните мерки;
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 7
Не се удовлетворяват искове, включително за обезщетения, нито други подобни искове - като искове за компенсации или искове по гаранции във връзка с договор или транзакция, чието изпълнение е засегнато пряко или непряко, изцяло или частично вследствие на мерките, предприети в съответствие с Резолюция 1970 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, включително мерки на Съюза или на държава-членка в съответствие със, изисквани от или във връзка с изпълнението на съответните решения на Съвета за сигурност, или мерки, обхванати от настоящото решение - на посочените лица или образувания, включени в приложения I, II, III или IV, или на други лица или образувания в Либия, включително правителството на Либия, или на лица или образувания, които предявяват искове чрез или за сметка на такива лица или образувания.
Член 8
1. Съветът внася промени в приложения I и III въз основа на решенията, вземани от Съвета за сигурност или от Комитета.
2. Съветът, като действа по предложение на държавите-членки или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, изготвя списъците в приложения II и IV и приема изменения по тях.
Член 9
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът включат в списъка дадено лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложения I или III.
2. Когато Съветът реши да подложи лице или образувание на мерките, посочени в член 5, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 1, буква б), той изменя съответно приложения II и IV.
3. Съветът уведомява лицето или образуванието, посочено в параграфи 1 и 2, за решението си, включително за основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът му е известен, или чрез публикуване на известие, за да даде възможност на това лице или образувание да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно информира засегнатото лице или образувание.
Член 10
1. Приложения I, II, III и IV съдържат основанията за включване в списъка на вписаните лица и образувания, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложения I и III.
2. Приложения I, II, III и IV съдържат и данните, необходими за идентифициране на засегнатите лица или образувания, при наличие на такива данни, както е предвидено от Съвета за сигурност или от Комитета по отношение на приложения I и III. По отношение на лицата такива данни могат да включват имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията данните могат да включват наименованието, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложения I и III се включва и датата на посочване от Съвета за сигурност или от Комитета.
Член 11
За да се постигне максимален ефект от мерките, установени в настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат подобни ограничителни мерки.
Член 12
1. Настоящото решение се преразглежда, изменя или отменя по целесъобразност, особено в светлината на съответните решения, приемани от Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 5, параграф 1, буква б) и член 6, параграф 1, буква б), се преразглеждат редовно и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо засегнатите лица и образувания, ако Съветът реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 8, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 13
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 28 февруари 2011 година.
SKLEP SVETA 2011/137/SZVP
z dne 28. februarja 2011
o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji, zlasti člena 29 Pogodbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropska unija je 23. februarja 2011 izrazila globoko skrb zaradi razmer v Libiji. Odločno je obsodila nasilje in uporabo sile proti civilistom ter obžalovala prisilne ukrepe zoper miroljubne protestnike.
(2)
EU je ponovno pozvala, da se nemudoma ustavi uporaba sile in sprejmejo ukrepi v odgovor na legitimne zahteve prebivalcev.
(3)
Varnostni svet Združenih narodov (v nadaljnjem besedilu: "Varnostni svet") je 26. februarja 2011 sprejel Resolucijo 1970 (v nadaljnjem besedilu: "RVSZN 1970 (2011)"), s katero so bili uvedeni omejevalni ukrepi proti Libiji ter osebam in subjektom, ki so povezani s hudimi kršitvami človekovih pravic prebivalcev Libije, med drugim zato, ker so se v nasprotju z mednarodnim pravom udeleževali napadov na civilno prebivalstvo in objekte.
(4)
EU meni, da je zaradi resnosti razmer v Libiji nujno, da se uvedejo dodatni omejevalni ukrepi.
(5)
Zaradi izvajanja nekaterih ukrepov je dodatno potrebno nadaljnje ukrepanje Unije -
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
1. Državljanom držav članic je prepovedano neposredno ali posredno dobavljati, prodajati ali prenašati orožje in sorodne materiale vseh vrst, vključno z orožjem in strelivom, vojaškimi vozili in opremo, paravojaško opremo in rezervnimi deli za prej navedeno, ter opremo, ki bi se lahko uporabila za notranjo represijo, z ozemelj držav članic ali preko njih ali z uporabo plovil ali letal pod njihovo zastavo v Libijo, ne glede na to, ali ima navedeno izvor na omenjenih ozemljih ali ne.
2. Prepovedano je:
(a)
neposredno ali posredno zagotavljati tehnično pomoč, usposabljanje ali drugo pomoč, vključno z zagotavljanjem oboroženega najemniškega vojaškega osebja, povezano z vojaškimi dejavnostmi ali z zagotavljanjem, vzdrževanjem in uporabo predmetov iz odstavka 1, kateri koli fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu v Libiji ali za uporabo v Libiji;
(b)
neposredno ali posredno zagotavljati finančno pomoč, povezano z vojaškimi dejavnostmi ali z zagotavljanjem, vzdrževanjem in uporabo predmetov iz odstavka 1, kateri koli fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu v Libiji ali za uporabo v Libiji;
(c)
zavestno in namerno sodelovati pri dejavnostih, katerih namen ali učinek je izogibanje prepovedim, navedenim v točkah (a) ali (b).
Člen 2
1. Člen 1 se ne uporablja za:
(a)
dobavo, prodajo ali prenos vojaške opreme, ki ni smrtonosna ali opreme, ki bi lahko bila uporabljena za notranjo represijo, če je namenjena zgolj za humanitarno ali zaščitno uporabo;
(b)
drugo dobavo, prodajo ali prenos orožja in sorodnega materiala;
(c)
zagotavljanje tehnične pomoči, usposabljanja ali druge pomoči, vključno z osebjem, povezane s takšno opremo;
(d)
zagotavljanje finančne pomoči, povezane s takšno opremo;
kot je, če je to potrebno, vnaprej odobril odbor, ustanovljen na podlagi odstavka 24 RVSZN 1970 (2011) (v nadaljnjem besedilu: "odbor").
2. Člen 1 se ne uporablja za dobavo, prodajo ali prenos zaščitnih oblačil, vključno z zaščitnimi jopiči in vojaškimi čeladami, ki jih zgolj za osebno uporabo v Libijo začasno izvozi osebje ZN, osebje Evropske unije ali njenih držav članic, predstavniki medijev, humanitarni in razvojni delavci ter povezano osebje.
Člen 3
Državljanom držav članic je prepovedano nabavljanje predmetov iz člena 1(1) iz Libije, ali z uporabo plovil ali zračnih plovil pod njihovo zastavo, ne glede na to, ali ti predmeti izvirajo z libijskega ozemlja ali ne.
Člen 4
1. Države članice v skladu z nacionalnimi pristojnostmi in zakonodajo ter ob upoštevanju mednarodnega prava, zlasti pomorskega prava in ustreznih mednarodnih sporazumov o civilnem letalstvu, na svojem ozemlju, tudi na letališčih in v pristaniščih, pregledajo vsak tovor, ki odhaja v Libijo ali od tam prihaja, če imajo informacije, na podlagi katerih utemeljeno sumijo, da tovor vsebuje predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je v skladu s tem sklepom prepovedan.
2. Če države članice odkrijejo predmete, katerih dobava, prodaja, prenos ali izvoz je v skladu s tem sklepom prepovedan, jih zasežejo in odstranijo (tako da jih uničijo, naredijo neuporabne, jih shranijo ali pa pošljejo v uničenje v državo, ki ni država izvora ali namembna država).
3. Države članice v skladu z nacionalno zakonodajo sodelujejo pri pregledih in odstranjevanju na podlagi odstavkov 1 in 2.
4. Od plovil in zračnih plovil, ki prevažajo tovor v Libijo in iz nje, se za vse blago, ki se prinese v državo članico ali iz nje, zahtevajo dodatne informacije pred prihodom ali pred odhodom.
Člen 5
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da preprečijo vstop na svoje ozemlje ali tranzit prek njega:
(a)
osebam s seznama v Prilogi I k RVSZN 1970 (2011) in drugim osebam, ki sta jih določila Varnostni svet ali odbor v skladu z odstavkom 22 RVSZN 1970 (2011) in so navedene na seznamu v Prilogi I;
(b)
osebam, ki niso navedene v Prilogi I, so pa udeležene ali vpletene pri naročanju, nadzorovanju ali drugačnemu usmerjanju izvajanja hudih kršitev človekovih pravic prebivalstva Libije, tudi tako, da v nasprotju z mednarodnim pravom sodelujejo ali so udeležene pri načrtovanju, poveljevanju, ukazovanju ali izvajanju napadov, vključno z zračnimi napadi, na civilno prebivalstvo in objekte ali delujejo za osebe iz Priloge II ali v njihovem imenu ali po njihovih navodilih.
2. Odstavek 1 ne zavezuje nobene države članice k temu, da bi lastnim državljanom odklonila vstop na svoje ozemlje.
3. Odstavek 1(a) se ne uporablja, kadar odbor odloči, da:
(a)
je potovanje upravičeno zaradi nujnih humanitarnih potreb, vključno z verskimi obveznostmi; ali
(b)
bi z izjemo prispevali k izpolnitvi cilja vzpostavitve miru in nacionalne sprave v Libiji ter stabilnosti v regiji.
4. Odstavek 1(a) se ne uporablja, če:
(a)
je vstop ali tranzit potreben zaradi sodnega postopka; ali
(b)
se država članica v posameznem primeru odloči, da je tak vstop ali tranzit potreben zaradi doseganja miru in stabilnosti v Libiji ter nato o tem uradno obvesti odbor v oseminštiridesetih urah po taki odločitvi.
5. Odstavek 1(b) ne posega v primere, v katerih posamezno državo članico zavezuje mednarodnopravna obveznost, in sicer:
(a)
kot državo gostiteljico mednarodne medvladne organizacije;
(b)
kot državo gostiteljico mednarodne konference, ki jo skličejo ZN ali pa je pod njihovim okriljem;
(c)
v skladu z večstranskim sporazumom o dodeljenih privilegijih in imunitetah; ali
(d)
v okviru Lateranske pogodbe, ki sta jo leta 1929 sklenila Sveti sedež (Vatikanska mestna država) in Italija.
6. Odstavek 5 se uporablja tudi v primerih, ko je država članica država gostiteljica Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE).
7. Svet je ustrezno obveščen o vseh primerih, v katerih posamezna država članica odobri izjemo v skladu z odstavkoma 5 ali 6.
8. Države članice lahko odobrijo izvzetje iz ukrepov na podlagi odstavka 1(b), kadar je potovanje utemeljeno z nujnimi humanitarnimi potrebami ali udeležbo na medvladnih srečanjih, vključno s tistimi, ki jih podpira Unija ali jih gosti država članica, ki predseduje OVSE, in na katerih poteka politični dialog za neposredno podporo demokraciji, človekovim pravicam in pravni državi v Libiji.
9. Država članica, ki želi odobriti izvzetje iz odstavka 8, o tem pisno uradno obvesti Svet. Izvzetje se šteje za odobreno, če eden ali več članov Sveta ne pošlje pisnega ugovora v dveh delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila o predlaganem izvzetju. Če eden ali več članov Sveta vloži ugovor, lahko Svet s kvalificirano večino odloči, da bo predlagano izvzetje odobril.
10. V primerih, ko posamezna država članica na podlagi odstavkov 5, 6 in 8 dovoli vstop na svoje ozemlje ali tranzit prek njega osebam, navedenim v Prilogi, se dovoljenje omeji na namen, za katerega je bilo odobreno, in na osebe, na katere se nanaša.
Člen 6
1. Zamrznejo se vsa sredstva, drugo finančno premoženje in gospodarski viri, ki so v lasti ali jih neposredno ali posredno nadzorujejo:
(a)
osebe in subjekti iz Priloge II k RVSZN 1970 (2011) ter druge osebe in subjekti, ki jih je določil Varnostni svet ali odbor v skladu z odstavkom 22 RVSZN 1970 (2011) ali posamezniki ali subjekti, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjekti, ki so v lasti ali pod nadzorom teh oseb ali subjektov, kot so navedeni v Prilogi III;
(b)
osebe in subjekti, ki niso navedeni v Prilogi III, so pa udeleženi ali sodelujejo pri naročanju, nadzorovanju ali drugačnemu usmerjanju izvajanja hudih kršitev človekovih pravic prebivalstva v Libiji, tudi tako, da v nasprotju z mednarodnim pravom sodelujejo ali so udeleženi pri načrtovanju, poveljevanju, ukazovanju ali izvajanju napadov, vključno z zračnimi napadi, na civilno prebivalstvo in objekte, ali posamezniki ali subjekti, ki delujejo v njihovem imenu ali po njihovih navodilih, ali subjekti, ki so v lasti ali pod nadzorom teh oseb ali subjektov, kot so navedeni v Prilogi IV.
2. Fizičnim ali pravnim osebam ali subjektom iz odstavka 1 se niti posredno niti neposredno ne smejo dati na razpolago sredstva, drugo finančno premoženje ali gospodarski viri, niti ti ne smejo od njih imeti koristi.
3. Izjeme so dopustne za sredstva, drugo finančno premoženje ali gospodarske vire, ki so:
(a)
potrebni za osnovne izdatke, vključno s plačili za živila, najemnine ali hipoteke, zdravila in zdravstveno oskrbo, davke, zavarovalne premije in pristojbine za storitve javnih gospodarskih služb;
(b)
namenjeni izključno za plačilo zmernih honorarjev in nadomestil za stroške, povezane z zagotavljanjem pravnih storitev, v skladu z nacionalno zakonodajo;
(c)
namenjeni izključno za plačilo pristojbin ali stroškov storitev v skladu z nacionalno zakonodajo, stroškov hranjenja ali vzdrževanja zamrznjenih sredstev, drugega finančnega premoženja in gospodarskih virov;
potem ko zadevna država članica uradno obvesti odbor, da namerava dovoliti dostop do teh sredstev, drugega finančnega premoženja in gospodarskih virov, in če odbor v petih delovnih dneh od tega uradnega obvestila o tem ni sprejel negativne odločitve.
4. Izjeme so dopustne tudi za sredstva in gospodarske vire, ki so:
(a)
potrebni za izredne izdatke, potem ko zadevna država članica po potrebi uradno obvesti odbor, ki to odobri; ali
(b)
predmet sodne, upravne ali arbitražne pravice do zadržanja ali razsodbe; v tem primeru se lahko sredstva, drugo finančno premoženje in gospodarski viri uporabijo za izvršitev te pravice do zadržanja ali razsodbe pod pogojem, da je pravica do zadržanja ali razsodba nastala pred datumom RVSZN 1970 (2011) in da ni v korist osebe ali subjekta iz odstavka 1, ter potem ko zadevna država članica po potrebi uradno obvesti odbor.
5. Odstavek 1 ne preprečuje določeni osebi ali subjektu, da nakaže plačilo po pogodbi, sklenjeni preden je bila ta oseba ali subjekt uvrščena na seznam, pod pogojem, da je zadevna država članica ugotovila, da plačila neposredno ali posredno ne prejme oseba ali subjekt iz odstavka 1, potem ko zadevna država članica uradno obvesti odbor o nameri, da nakaže ali prejme taka plačila ali v ta namen odobri, če je ustrezno, odmrznitev sredstev, drugega finančnega premoženja ali gospodarskih virov, in sicer deset delovnih dni pred takšno odobritvijo.
6. Odstavek 2 se ne uporablja za dobropise na zamrznjenih računih, in sicer:
(a)
obresti ali drugih dohodkov na te račune; ali
(b)
zapadlih plačil po pogodbah, sporazumih ali obveznostih, ki so nastale pred datumom, ko so za te račune začeli veljati omejevalni ukrepi,
pod pogojem, da se za vse take obresti, druge dohodke in plačila še vedno uporablja odstavek 1.
Člen 7
V zvezi s pogodbami ali drugimi transakcijami, katerih izvedba je bila posredno ali neposredno, v celoti ali deloma ovirana zaradi ukrepov, uvedenih v skladu z RVSZN 1970 (2011), vključno z ukrepi, ki so jih Unija ali države članice sprejele v skladu z ustreznimi sklepi Varnostnega sveta, za njihovo izvajanje ali v zvezi s tem, ali ukrepi, zajetimi v tem sklepu, se ne odobri nobena terjatev, vključno z zahtevki za odškodnino ali podobnimi terjatvami, kot so zahtevki za terjatev ali uveljavljanje garancije, ki bi jo zahtevale osebe ali subjekti, uvrščeni na seznam iz Priloge I, II, III ali IV, ali druge osebe ali subjekti v Libiji, vključno z vlado Libije, ali druge osebe ali subjekti, ki zahtevke vlagajo prek take osebe ali subjekta ali v njeno oziroma njegovo korist.
Člen 8
1. Svet spremeni prilogi I in III na podlagi ugotovitev Varnostnega sveta ali odbora.
2. Svet na predlog držav članic ali visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko sestavi seznama iz prilog II in IV ter ju spremeni.
Člen 9
1. Če Varnostni svet ali odbor uvrsti osebo ali subjekt na seznam, Svet to osebo ali subjekt vključi v Prilogo I ali III.
2. Če Svet odloči, da bodo za osebo ali subjekt veljali ukrepi iz členov 5(1)(b) in 6(1)(b), ustrezno spremeni prilogi II in IV.
3. Svet obvesti osebo ali subjekt iz odstavkov 1 in 2, bodisi neposredno, če je naslov znan, bodisi z objavo obvestila, o svoji odločitvi in razlogih za uvrstitev na seznam, s tem pa tej osebi ali subjektu da možnost, da predloži pripombe.
4. Če so podane pripombe ali predloženi novi tehtni dokazi, Svet ponovno pregleda svoj sklep in o tem ustrezno obvesti zadevno osebo ali subjekt.
Člen 10
1. V prilogah I, II, III in IV so navedeni razlogi za uvrstitev zadevnih oseb in subjektov na seznam, kot jih je za prilogi I in III dal Varnostni svet ali odbor.
2. Priloge I, II, III in IV vključujejo tudi podatke, potrebne za identifikacijo zadevnih oseb ali subjektov, če so podatki na voljo, kot jih je za prilogi I in III dal Varnostni svet ali odbor. Pri osebah lahko ti podatki vključujejo imena, kakor tudi vzdevke, datum in kraj rojstva, državljanstvo, številko potnega lista in osebne izkaznice, spol, naslov, če je znan, ter funkcijo ali poklic. Pri subjektih lahko ti podatki vključujejo imena, kraj in datum vpisa, številko vpisa in sedež podjetja. V prilogi I in III se vključi tudi datum, ko je Varnostni svet ali odbor osebo ali subjekt uvrstil na seznam.
Člen 11
Da bi čim bolj povečali učinek ukrepov iz tega sklepa, Unija spodbuja tretje države k sprejetju podobnih omejevalnih ukrepov.
Člen 12
1. Ta sklep se revidira, spremeni ali razveljavi, kot je ustrezno, predvsem v skladu z ustreznimi odločitvami Varnostnega sveta.
2. Ukrepi iz členov 5(1)(b) in 6(1)(b) se revidirajo v rednih časovnih presledkih in vsaj vsakih 12 mesecev. Za zadevne osebe in subjekte se bodo prenehali uporabljati, če Svet v skladu s postopkom iz člena 8(2) ugotovi, da ni več pogojev za njihovo uporabo.
Člen 13
Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
V Bruslju, 28. februarja 2011