РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 март 2011 година
относно Държавна помощ C 39/07, приведена в действие от Италия в полза на Legler S.p.A.
(нотифицирано под номер C(2011) 1758)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/51/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-долу „Договорът“), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението на Комисията да започне процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от Договора (1),
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби и като взе предвид представените мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 5 април 2007 г., шест месеца след като бе предоставена помощ за оздравяване, одобрена от Комисията за съвместима с вътрешния пазар (2), Италия уведоми за план за преструктуриране на Legler S.p.A.
(2)
На 25 септември 2007 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с плана за преструктуриране (3). Забележките на Италия бяха получени на 30 ноември 2007 г.
(3)
На 10 декември 2007 г. Комисията получи мнение от една заинтересована страна. Тя изпрати това мнение на Италия с писмо на 3 март 2008 г. Италия представи своето становище с писмо на 20 май 2008 г.
(4)
На 23 юли 2008 г. италианските органи оттеглиха уведомлението за помощта за преструктуриране, като заявиха, че са се отказали от него.
(5)
Комисията поиска допълнителна информация от италианските органи на 8 август 2008 г., 22 октомври 2008 г., 9 февруари 2009 г., 4 септември 2009 г. и 17 март 2010 г., а италианските органи отговориха с писма на 26 септември 2008 г., 1 декември 2008 г., 3 юни 2009 г., 6 октомври 2009 г., 24 февруари 2010 г. и 20 април 2010 г.
II. ОПИСАНИЕ
II.1. Получател
(6)
Legler S.p.A. е дружеството майка на италианска група за производство на текстил (наричано по-долу „Legler“, „групата“ или „дружеството“), основано през 1863 г., което към момента на откриването на официалната процедура по разследване се състоеше от няколко правни субекта, а именно: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. и Legler Macomer S.p.A.. Legler S.p.A. притежава миноритарно дялово участие в Legler Maroc SA и дял в размер на 40 % в Legler Ottana S.p.A. Мажоритарният акционер в Legler S.p.a е холдинговото дружество Piltar Ltd (наричано по-долу „Piltar“).
(7)
През 2007 г. в Legler са работили 1 213 (4) души и е имало производствени обекти в района на Сардиния (в Macomer - провинция Ористано и в Siniscola и Ottana - провинция Нуоро) и в района на Ломбардия (в Ponte San Pietro - провинция Бергамо). Оборотът на групата е бил 101 млн. EUR през 2006 г. и 30,9 млн. EUR през септември 2007 г.
(8)
Основната дейност на Legler е била изработване на висококачествен деним, сектор, в който дружеството е било водещо в Италия и Германия и важен доставчик на Франция и Бенелюкс. Според италианските органи пазарът на деним се състои от два сегмента: прет-а-порте за известни марки (това е бил основният сектор на Legler) и продукти за масовия пазар, където конкуренцията е най-вече ценова. Основните конкуренти на Legler са базирани в Италия, Гърция, Франция, Тунис, Турция и Япония. Legler е започнало изпитва затруднения през 2003, когато значителна част от продукцията е била пренасочена към Азия или страните от Южното Средиземноморие.
(9)
На 30 май 2007 г. на заседание на съвета на SFIRS S.p.A., инвестиционна компания в района на Сардиния, е взето решение SFIRS да откупи дълг на Legler S.p.A. и Legler Siniscola S.p.A.с номинална стойност 17 млн. EUR от Intex S.p.A., в процес на прекратяване, за сумата от 450 000 EUR.
(10)
На същото заседание SFIRS също така взе решение да преобразува част в размер на 14,5 млн. EUR от дълга на Legler от 17 млн. EUR в дял от собствения капитал на Legler.
(11)
На 31 май 2007 г. на заседание на акционерите на Legler бе извършена замяна на дълг срещу капитал. Чрез преобразуване на част от дълга на Legler (на номинална стойност от 14,5 млн. EUR) в капитал на Legler, SFIRS придоби 49 % от обикновените акции (и 100 % от привилегированите акции (5)) в Legler S.p.A. Останалите 51 % останаха в Piltar.
(12)
През януари 2008 г. SFIRS взе решение да продаде своя дял в Legler S.p.A. и оставащия дълг на група Legler и публикува покана за изразяване на интерес за съвместното закупуване на капитала и дълга на Legler.
(13)
Спечелилата оферта, подадена от дружеството Ferratex s.r.l. (наричано по-долу „Ferratex“), беше на обща стойност от 2 000 001 EUR. Според италианските органи тази цена отразява пазарната стойност на общите вземания на SFIRS от Legler и неговите дъщерни дружества, оценена от независим експерт на 2 млн. EUR, плюс символичната цена от 1 EUR за дяла на SFIRS в капитала на Legler, също въз основа на оценката на независимия експерт. Продажбата беше извършена на 25 януари 2008 г.
(14)
При все това Legler преустанови дейност във всичките си производствени обекти в периода между декември 2007 г. и август 2008 г. и всички обекти са спрени от този момент насам.
(15)
На 23 юли 2008 г. Legler S.p.a промени своето име на Texfer S.p.A. Дъщерните дружества в Сардиния също бяха преименувани съответно на Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A..
(16)
На 18 август 2008 г. дружеството майка на групата беше обявено в несъстоятелност от компетентния съд, а на 13 ноември 2008 г. започна процедурата по колективна несъстоятелност, известна като „amministrazione straordinaria“, по отношение на дружеството майка и неговите дъщерни дружества.
(17)
Legler не успя да изплати заема за оздравяване в рамките на крайния срок, поради което банката задейства гаранцията за помощта за оздравяване малко след това. В съответствие с това на 16 септември 2008 г. компетентното министерство възстанови заема плюс лихвата.
(18)
На 21 октомври 2010 г. Texfer S.p.A. беше обявено в несъстоятелност, както и Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. и Texfer Macomer S.p.A, но на 17 и 18 ноември 2010 г..
(19)
През 2006 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност от - 8,6 млн. EUR, докато през 2005 г. все още е бил положителен на стойност от 17,2 млн. EUR Дружеството отчете загуби от 25,9 млн. EUR през 2006 г. и 28,1 млн. EUR през 2005 г. Неговият оборот беше 101,4 млн. EUR през 2006 г., докато през 2005 г. той бе 124,2 млн. EUR. Стойността на EBITDA беше - 10,9 през 2006 г. и - 0,7 през 2005 г. Разходите за плащане на лихви също нарастваха.
(20)
На 30 ноември 2007 г. собственият капитал на Legler беше отрицателен на стойност 16,3 млн. EUR. Загубите през периода 2003-2007 г. достигнаха 94,9 млн. EUR и положението на дружеството неизменно се влошаваше с растящи загуби и намаляващ оборот.
(21)
На 13 ноември 2008 г. групата бе подложена на процедурата за колективна несъстоятелност съгласно националното законодателство, която приключи с обявяване в несъстоятелност (виж съображения 16-18).
II.2. Мерки за преструктуриране
(22)
Планът за преструктуриране (piano industriale), за който Италия отправи уведомление (наричан по-долу „планът“), обхваща тригодишен период (2007-2009 г.) и се състои от три мерки: i) 13 млн. EUR под формата на средносрочна гаранция за периода на преструктуриране, която заменя шестмесечната гаранция, разрешена като помощ за оздравяване (6), ii) 13,2 млн. EUR под формата на директна безвъзмездна помощ и iii) 13 млн. EUR под формата на преобразуване на дълг в капитал. На 31 май 2007 г. обаче SFIRS замени дълг срещу капитал на номинална стойност 14,5 млн. EUR.
(23)
Макар че италианските органи представиха план за преструктуриране (piano industriale) за периода 2007-2009 г., те заявиха, че действителният период на преструктуриране ще бъде от 1 юни 2007 г. до края на 2012 г. Единствените предоставени данни за определяне на напредъка по преструктурирането на дружеството от 2009 до 2012 г. бяха паричните потоци и развитието на задълженията на новосъздаденото дружество (NewCo).
(24)
В тази по-обща времева рамка общите разходи за създаване на ново дружество от сливането на Legler S.p.A. и неговите дъщерни дружества в Сардиния възлизат на 106,2 млн. EUR, включително 86,7 млн. EUR за широкообхватно реорганизиране на групата, докато остатъкът е бил предназначен за възстановяване капитала и за покриване загубите.
(25)
Дейността на NewCo е трябвало да бъде съсредоточена в традиционния основен бизнес на дружеството, т.е. висококачествен деним, а другите две производствени линии (рипсени кадифета и рипсени и вътъчни плюшове, както и плътен памук) е трябвало да бъдат закрити. Географското разположение на групата също ще бъде съсредоточено само в два производствени обекта (Siniscola и Ottana), разположени в един и същи район. Останалите активи е трябвало да бъдат продадени, така че Legler да осигури собствения си принос и за намали разходите за енергия, транспорт и персонал. Производственият обект в Macomer не беше включен в плана (7).
(26)
Освен това в плана беше предвидено привличането на нов акционер заедно с SFIRS и беше посочена необходимостта да се получат кредитни линии от частни източници за финансиране на предвидената реорганизация.
II.3. Основания за откриване на процедурата
(27)
В своето решение да открие процедурата Комисията изрази съмнения дали замяната на дълг срещу капитал не включва елементи на държавна помощ. Комисията изрази съмнения дали частен инвеститор би приел да замени своето вземане срещу акции в дружеството при тези обстоятелства, особено при положение, че изглежда част от дейностите на дружеството са били преустановени за няколко месеца и италианските органи не са представили на Комисията съпоставителен сценарий, подкрепящ тезата на SFIRS, че инвестирането в Legler и поемането на разходите за неговото преструктуриране е по-изгодно от прекратяването на групата.
(28)
Що се отнася до съвместимостта на помощта с вътрешния пазар въз основа на Насоките на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (8) (наричани по-долу „насоките за оздравяване и преструктуриране“), Комисията изтъква на първо място въпроса дали затрудненията на Legler са могли да бъдат отстранени от мажоритарния акционер Piltar и дали в рамките на групата е имало произволно разпределяне на разходи.
(29)
На второ място Комисията изрази съмнение дали планът ще може да възстанови жизнеспособността на дружеството в дългосрочен план, тъй като планираната продажба на активи и производствени линии изглежда доста неопределена и много от предположенията за бъдещите условия на дейност изглеждат нереалистични предвид преустановяването на производството на Legler. Комисията също така изрази съмнения дали предложените компенсаторни мерки са действителни и надхвърлят мерките, необходими за възстановяване на жизнеспособността, дали нивото на собствения принос е достатъчно и дали е бил спазен принципът за еднократност на помощта(„one time, last time“).
(30)
На последно място Комисията поиска от италианските органи да предоставят информация относно изразените съмнения (произход на кредита на SFIRS, подробна информация относно Piltar и относно разпределянето на разходите в рамките на групата, относно компенсаторните мерки, действителната вероятност Legler да намери нов акционер и достъпа до частно финансиране, необходимо за реорганизиране на Legler).
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(31)
С писмо от 14 декември 2007 г. една заинтересована страна представи своето мнение по решението за откриване на процедурата. Тази трета страна заяви, че въпросните мерки биха довели до нарушаване на конкуренцията и изтъкна, че в сектора се наблюдава значителен свръхкапацитет. Тя предостави данни за капацитета на производство на деним в световен мащаб за 2006 г., които показаха световен свръхкапацитет от 27 %.
IV. МНЕНИЕ НА ИТАЛИЯ
(32)
Първо, италианските органи обясниха как SFIRS е станало мажоритарен акционер в Legler. През март 2007 г. SFIRS откупи дълг на Legler S.p.a и Legler Siniscola S.p.A. от дружеството Intex S.p.A., в процес на прекратяване, за сумата от 450 000 EUR. На 31 май 2007 г. SFIRS преобразува част от този дълг с номинална стойност от 14,5 млн. EUR в собствен капитал на Legler и по този начин се сдоби с 49 % от обикновените акции на Legler (като Piltar запази останалите 51 %) и 100 % от привилегированите акции (9).
(33)
Второ, италианските органи обясниха, че Piltar е просто инструмент, който се контролира от физически лица. То бе създадено изключително с цел придобиване на дялово участие в Legler и не се е занимавало с друга стопанска дейност. Италианските органи добавиха, че Piltar още преди много време категорично е заявило, че не планира да подпомогне дружеството финансово и че възнамерява постепенно да продаде своя дял в групата. В действителност изглежда, че заедно с дяла от 49 % SFIRS също така е получило право да изкупи останалите 51 % от обикновените акции на Legler.
(34)
Трето, италианските органи обещаха да предоставят информация относно компенсаторните мерки.
(35)
Четвърто, Италия заяви, че пазарните сегменти, към които е насочен планът за преструктуриране на Legler с цел възстановяване на финансова жизнеспособност, описани в съображение 25, показват окуражителни тенденции. Италианските органи също така изтъкнаха намерението на дружеството да осигури частни кредитни линии и нов акционер за финансиране на част от плана и заявиха, че вече са предприети стъпки в тази посока.
(36)
Освен това, в отговор на мнението на третата страна, италианските органи изтъкнаха, че пазарният дял на Legler през 2006 г. е бил едва 0,27 %. Те добавиха, че като компенсаторна мярка в плана се предвижда намаляване на капацитета на дружеството с 22 % в сравнение с 2006 г. и намаляване с 40 % в сравнение с 2005 г. Поради това те считат, че помощта не би могла да наруши конкуренцията до степен, която да противоречи на общия интерес.
(37)
В своите писма след оттеглянето на плана за преструктуриране италианските органи заявиха, че замяната на дълг срещу капитал няма да се не се определя като държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, тъй като SFIRS е действало в съответствие с принципа за инвеститор в условията на пазарна икономика. Според италианските органи частен инвеститор би действал по същия начин, за да избегне несъстоятелността и да си възстанови поне част от своя кредит по най-ефективния начин, т.е. чрез преобразуването му в капитал и преструктурирането на дружеството заедно с нов частен инвеститор и нова кредитна линия.
V. ОЦЕНКА
(38)
Съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (10), съответната държава-членка може да оттегли уведомлението по смисъла на член 2 в разумен срок преди Комисията да вземе решение съгласно членове 4 или 7.
(39)
В случаите когато Комисията започне официалната процедура по разследване, Комисията закрива тази процедура в съответствие с член 8, параграф 2 от същия регламент.
(40)
Комисията отбелязва, че пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR не е била приведена в действие от Италия и че Италия е преустановила този проект за помощ. Тъй като планът за преструктуриране беше оттеглен, официалната процедура по разследване, открита по тази мярка, вече не обслужва никаква цел.
(41)
Тъй като Италия неправомерно е привела в действие другите две мерки за преструктуриране, предмет на уведомление, с оглед закриване на официалната процедура по разследване Комисията трябва да определи дали те представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора и, ако отговорът е да, дали тази помощ е съвместима с вътрешния пазар.
(42)
Член 107, параграф 1 от Договора гласи, че всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(43)
Когато държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора предстои да бъде предоставена или вече е предоставена на дружество в затруднение, съвместимостта на тази помощ трябва да се оцени въз основа на насоките за оздравяване и преструктуриране. В съответствие с това помощта може да се счете за съвместима въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора само ако са спазени условията в насоките за оздравяване и преструктуриране.
V.1. Наличие на помощ
(44)
Гаранцията за помощта за оздравяване в размер на 13 млн. EUR не беше прекратена след изтичане на шестмесечния период, за който беше одобрена от Комисията, а остана в сила след като бе оттеглено уведомлението на плана (вж. съображение 17).
(45)
За удължаването на гаранцията за помощта за оздравяване беше подадено уведомление като за мярка, предоставена от ресурсите на компетентното министерство и финансирана от държавния бюджет. Поради това тя е предоставена с държавни ресурси и може да се вмени на държавата. Гаранцията представлява избирателно предимство, тъй като осигурява достъп на Legler до финансови ресурси, които то в противен случай нямаше да получи с оглед на финансовото му положение. По този начин гаранцията облекчи Legler от разходите, които то щеше да понесе в противен случай. В допълнение, тъй като Legler е предприело процес на преструктуриране, насочен към възобновяване на производството, помощта е била в състояние да наруши конкуренцията на вътрешния пазар и да засегне търговията между държавите-членки. Отрицателният ефект от мярката беше изтъкнат от трета страна, която също така изтъкна, че в сектора се наблюдава свръхкапацитет.
(46)
Поради това Комисията счита, че удължаването на гаранцията за помощта за оздравяване, която също така е мярка за преструктуриране, представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(47)
При определянето на размера на помощта Комисията припомня параграф 4.1, буква а) от известието за гаранции (11), който гласи, че „за предприятия в затруднение пазарен гарант би изискал висока премия в момента на предоставяне на гаранцията, в зависимост от очаквания процент на неизпълнение. Ако вероятността заемополучателят да не е в състояние да си изплати заема стане особено висока, този пазарен процент може да не съществува и в изключителни обстоятелства елементът на помощ при гаранцията може да се окаже толкова висок колкото сумата, ефективно покрита от гаранцията“.
(48)
В контекста на тежкото финансово положение на Legler в момента на предоставяне на гаранцията (растящи загуби, намаляващ оборот и отрицателен собствен капитал, както е описано в съображения 19-21 и съображение 52), Комисията счита, че е много малко вероятно дружеството да е в състояние да получи банков заем на пазара без държавна намеса; поради това Комисията заключава, че размерът на помощта отговаря на пълния размер на заема (12).
(49)
Комисията отбелязва, че замяната е бил извършена от SFIRS, публична организация, чийто главен акционер, регион Сардиния, упражнява доминиращо влияние върху неговите решения (13). Италия никога не е отричала този факт. Поради това Комисията заключава, че въпросната мярка може да се вмени на държавата и е била предоставена с държавни ресурси. Тази мярка също така е избирателна, тъй като облагодетелства само едно дружество, Legler. В допълнение, тъй като Legler е предприело процес на преструктуриране, насочен към възобновяване на производството, помощта е била в състояние да наруши конкуренцията на вътрешния пазар и да засегне търговията между държавите-членки. Потенциалното нарушаващо въздействие на помощта също така беше подчертано в мнението на трета страна, която освен това изтъкна, че в сектора се наблюдава свръхкапацитет.
(50)
В своя отговор Италия заяви, че въпросната мярка не предоставя предимство на Legler, тъй като според нея мярката е в съответствие с принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика.
(51)
В съответствие с установената съдебна практика (14) с цел да се определи дали Legler е получило предимство от държавни ресурси е необходимо да се проучи дали при подобни обстоятелства един частен инвеститор с характеристики, сравними с тези на SFIRS, би имал желание да извърши подобна замяна за дълг срещу капитал, като се вземе предвид наличната информация и предвидимото развитие на ситуацията към датата, на която е извършена сделката.
(52)
Първо, въз основа на финансовите отчети на Legler Комисията отбелязва, че през 2007 г. дружеството е разполагало с капитал в размер на 1,8 млн. EUR и отрицателен собствен капитал в размер на -16,2 млн. EUR; през периода 2003-2007 г. загубите са достигнали 94,9 млн. EUR и положението на дружеството очевидно се е влошавало с нарастващи загуби и намаляващ оборот.
(53)
Комисията също така отбелязва, че въпреки критичното финансово положение, описано по-горе, SFIRS не е извършило цялостен анализ на разходите и ползите и оценка на риска от сделката. Всъщност въпреки многобройните искания на Комисията в тази връзка италианските органи така и не представиха съпоставителен сценарий, който доказва, че изборът на SFIRS е бил за предпочитане пред сценарий на прекратяване на Legler.
(54)
В действителност Банка д’Италия отправи подобни забележки в доклад (15), публикуван след разследване на дейността на SFIRS. В този доклад се критикува поведението на SFIRS поради непълния предварителен анализ на замяната на дълг срещу капитал и противоречието, свързано с „инвестиция“, която не предлага конкретни възможности за възстановяване.
(55)
Независимо от тази оценка финансовото положение на дружеството е било такова, че нито един разумен частен инвеститор в условията на пазарна икономика не би извършил подобна сделка.
(56)
В това отношение Комисията също така отбелязва, че планът за преструктуриране (Piano Industriale), за който дружеството е подало уведомление, не може да се счита за реалистична основа за прогнозиране на бъдещите резултати на дружеството. Сам по себе си фактът, че планът не обхваща целия, а само част от периода за преструктуриране и не предоставя информация относно последващия напредък по преструктурирането (вж. съображение 23), ясно показва, че такава липса на информация би разубедила всеки частен инвеститор да извърши въпросната сделка.
(57)
Второ, що се отнася до реалните възможности на SFIRS да възстанови парите, които Legler му е дължало, в действителност SFIRS е отслабило своята позиция да поиска възстановяване, като е станало акционер чрез замяната на дълг срещу капитал, в сравнение с предишната си позиция на привилегирован кредитор.
(58)
Стойността на и бъдещите възможности във връзка с инвестицията на собствен капитал на SFIRS към момента на замяната на дълг срещу капитал изглеждат твърде ограничени, за да компенсират рисковете, описани по-горе, особено в контекста на критичното финансово положение на дружеството. Това е ясно подчертано в независима оценка на дружеството, при която му е дадена символична стойност от 1 EUR.
(59)
От горепосоченото може да се заключи, че при извършването на замяната на дълг срещу кредит SFIRS не е действало като частен инвеститор при нормални пазарни условия. Частен инвеститор не би извършил такава сделка без надеждна и реалистична предварителна оценка, която да покаже, че би било по-изгодно да се извърши замяна на дълг срещу кредит вместо да се запази позицията си на привилегирован кредитор на дружеството.
(60)
Поради това с извършването на замяната на дълг срещу капитал SFIRS е предоставило предимство на Legler.
(61)
От предходното следва, че замяната на дълг срещу кредит представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора.
(62)
Що се отнася до изчисляването на размера на помощта, трябва да се отбележи, че понятието „държавна помощ“ е ограничено до помощ, предоставена чрез публични средства. Размерът на помощта трябва да се изчисли въз основа на пазарната стойност на дълга, който SFIRS е преобразувало в капитал на Legler. Поради това, ако общата номинална стойност на дълга на Legler към SFIRS е 17 млн. EUR, макар на деня преди замяната неговата пазарна стойност да е била 450 000 EUR, пазарната стойност на сделката, с която SFIRS е преобразувало 85,3 % от целия си кредит в капитал, т.е. номиналната стойност в размер на 14,5 млн. EUR, е била 383 850 EUR (т.e. 85,3 % от 450 000 EUR). Поради това предимството, предоставено с държавни ресурси, е 383 850 EUR. От друга страна номиналната стойност на подложения на замяна кредит не може да се разглежда като предимство освен от чисто счетоводна гледна точка.
V.2 Съвместимост на помощта с вътрешния пазар
(63)
Тъй като беше счетено, че двете мерки, предмет на уведомление, представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, Комисията трябва да оцени дали тази помощ е съвместима с вътрешния пазар.
(64)
Съвместимостта на въпросните мерки за държавна помощ с вътрешния пазар трябва да се оцени въз основа на насоките за оздравяване и преструктуриране.
(65)
Що се отнася до публичната гаранция, с оглед да се оцени нейната съвместимост трябва да се направи разграничение между удължаването на помощта за оздравяване от една страна и от друга страна предоставянето на държавна помощ под формата на средносрочна гаранция, която също така е мярка за преструктуриране (за времетраенето на периода на преструктуриране).
(66)
Що се отнася до удължаването на помощта за оздравяване, в точка 26 от насоките се предвижда, че когато държавата-членка е представила план за преструктуриране в рамките на шест месеца от датата на разрешаването на помощта или - в случай на помощ, за която Комисията не е уведомена - от датата на прилагането на мярката, крайният срок за изплащане на заема или за прекратяване на гаранцията се удължава, докато Комисията вземе решение относно плана, освен ако Комисията не реши, че такова удължаване не е оправдано.
(67)
Уведомлението за плана за преструктуриране позволи помощта за оздравяване да продължи след шестмесечния срок. По-късно обаче Италия оттегли това уведомление. От точка 26 от насоките следва, че уведомлението за план за преструктуриране е условие sine qua non за удължаване на помощта за оздравяване. Поради това ако план за преструктуриране, за който е подадено уведомление, по-късно бъде оттеглен, разрешеното удължаване за помощта за оздравяване трябва да се преустанови.
(68)
От практиката за вземане на решения на Комисията (делата Ernault (16) и Huta Cynku (17)) следва, че ако Комисията не бъде уведомена нито за план за преструктуриране, нито за план за ликвидация, или ако планът за преструктуриране бъде оттеглен, както е в настоящия случай, удължаването на въпросната помощ за оздравяване не може да продължи след датата, на която държавата-членка оттегля уведомлението за плана за преструктуриране.
(69)
Тъй като средносрочната гаранция (за времетраенето на плана за преструктуриране), планирана като помощ за преструктуриране, предмет на уведомление, представлява удължаване на гаранцията за помощта за оздравяване, тя е била съвместима до момента, в който Италия оттегли уведомлението.
(70)
Поради това съвместимостта на удължената гаранция за държавната помощ с вътрешния пазар следва да се оцени, считано от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението (т.e. от 24 юли 2008 г.).
(71)
Предоставянето на държавна помощ на дружество в затруднение може да бъде счетено за съвместимо въз основа на член 107, параграф 3, буква в) от Договора само ако са спазени всички условия, определени в насоките за оздравяване и преструктуриране.
(72)
В съответствие с точка 12, буква а) и точка 14 от насоките за помощ за преструктуриране са допустими единствено предприятия в затруднение.
(73)
Съгласно точка 9 от насоките, дадено предприятие, независимо от неговата големина, се смята, че се намира в затруднено положение, когато то е неспособно, било чрез свои собствени ресурси или чрез средства, които може да получи от своите акционери или на пазара, да се справи със загуби, които без външна намеса от страна на публичните власти почти сигурно го обричат да се напусне бизнеса.
(74)
Съгласно точка 10 от насоките едно предприятие се смята, че се намира в затруднение при следните обстоятелства:
а)
в случай на дружество с ограничена отговорност, когато първоначално регистрираният му капитал е намалял с повече от половината и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца,
б)
в случай на дружество, при което част от членовете носят неограничена отговорност за дълговете на дружеството, когато повече от половината капитал, посочен в баланса на предприятието, е изразходван и повече от една четвърт от този капитал е бил загубен през предходните 12 месеца,
в)
каквото и да е по вид предприятие, което отговаря на критериите на националното право за прилагане на процедура по обявяване в несъстоятелност.
(75)
От точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране следва, че без външна намеса дадено дружество, което е загубила значителна част от своя уставен капитал, неизбежно ще се оттегли от бизнеса в краткосрочен или средносрочен план. В предишно решение (18) Комисията заключи, че дружество с отрицателен собствен капитал a fortiori ще се счита за дружество в затруднение. В своето решение по делото Biria (19) Общият съд също така потвърди, че сериозната загуба на капитал действително е признак за затруднение и че Комисията е била права да заключи, че дружество с отрицателен собствен капитал е дружество в затруднение.
(76)
Legler изпълнява критерия на точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране, тъй като е отчело отрицателен собствен капитал през 2006 г. (вж. съображение 19).
(77)
Комисията също така отбелязва, че Legler вече е било считано за предприятие в затруднение по смисъла на точка 10, буква а) от насоките за оздравяване и преструктуриране към 22 май 2007 г., когато е била разрешена помощта за оздравяване.
(78)
Впоследствие финансовото положение на Legler не се е подобрило. Всъщност то е било обявено в несъстоятелност от компетентния съд през 2008 г. (вж. съображение 16).
(79)
Комисията също така констатира, че Legler не е новосъздадено предприятие по смисъла на точка 12 от насоките за оздравяване и преструктуриране.
(80)
В съответствие с точка 13 от насоките за оздравяване и преструктуриране предприятие, принадлежащо или поето от по-голяма икономическа група, обикновено не е допустимо за предоставяне на помощ за оздравяване или преструктуриране, освен когато може да се докаже, че затрудненията на предприятието са присъщи за него, а не са резултат от произволно разпределение на разходите в рамките на групата, като затрудненията са прекалено големи, за да може групата сама да се справи с тях.
(81)
Комисията отбелязва, че Piltar е било просто търговски инструмент, който не се е стремял към друга стопанска дейност освен притежаването на акции в Legler. Информацията, с която Комисията разполага, не навеждат на мисълта, че затрудненията на дружеството са резултат от произволно разпределяне на разходите в рамките на групата. Освен това, тъй като Piltar е било изцяло притежавано от частни лица и не е участвало в стопанските дейности освен със своята капиталова инвестиция в Legler, то не е било в състояние да допринесе за преструктурирането на Legler.
(82)
Въз основа на горепосоченото може да се заключи, че условията, определени в точка 9 от насоките за оздравяване и преструктуриране, са спазени.
(83)
Предвид факта, че Legler отговаря на критериите за помощ за преструктуриране, сега трябва да се оцени дали са изпълнени условията, определени в точки 32-51 от насоките за оздравяване и преструктуриране за съвместимост на помощта за преструктуриране.
(84)
Италия обаче оттегли плана за преструктуриране на Legler и поради това тя вече не е ангажирана с никакъв план за преструктуриране по смисъла на точка 35 от насоките за оздравяване и преструктуриране. В съответствие с това Комисията не може да оцени неправомерната помощ в контекста на критериите, определени в точки 32-51 от насоките за оздравяване и преструктуриране.
(85)
В допълнение Комисията изразява становището, че публичната гаранция и замяната на дълг срещу капитал не могат да се счетат за съвместими с вътрешния пазар въз основа на нито едно друго правно основание.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(86)
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора по отношение на пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR трябва да се прекрати, тъй като Италия оттегли своето уведомление и не възнамерява да работи повече по този проект за помощ.
(87)
Комисията заключава, че публичната гаранция и замяната на дълг срещу капитал попадат в обхвата на член 107, параграф 1 от Договора.
(88)
Тези две нови мерки бяха приведени в действие от Италия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора.
(89)
В съответствие с Договора и установената съдебна практика на Съда, когато дадена помощ бъде счетена за несъвместима с вътрешния пазар, Комисията е компетентна да реши дали съответната държава трябва да отмени или да измени помощта (20). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (21). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (22).
(90)
При следване на тази съдебна практика член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета (23) гласи, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя.“
(91)
Следователно, тъй като въпросните мерки следва да се считат за неправомерни и несъвместими с вътрешния пазар, размерът на помощта на тези две мерки, т.е. съответно 13 млн. EUR и 383 850 EUR, трябва да се възстановяват с цел възстановяване на ситуацията, съществувала на пазара преди предоставянето на помощта.
(92)
Що се отнася до публичната гаранция, възстановяването следва да се извърши от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението на помощта за преструктуриране, т.е. от 24 юли 2008 г., и върху нея се начислява лихва до датата на действителното възстановяване.
(93)
Що се отнася до замяната на дълг срещу капитал, върху сумата, която подлежи на възстановяване, се начислява лихва от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на получателя, т.е. от 31 май 2007 г. до датата на действителното възстановяване,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Официалната процедура по разследване съгласно член 108, параграф 2 от Договора по отношение на пряката безвъзмездна помощ в размер на 13,2 млн. EUR за дружеството Legler S.p.A. се закрива.
Член 2
Публичната гаранция в размер на 13 млн. EUR и съответно замяната на дълг срещу капитал в размер на 383 850 EUR, предоставени от Италия в разрез с член 108, параграф 3 от Договора в полза на Legler S.p.A., представляват държавна помощ, несъвместима с вътрешния пазар.
Член 3
1. Италия възстановява от получателя помощта, посочена в член 2.
2. Върху сумите, които следва да бъдат възстановени, се начислява лихва до датата на действителното възстановяване.
По отношение на публичната гаранция тази лихва се изчислява от деня след датата, на която Италия оттегли уведомлението за помощта за преструктуриране.
По отношение на замяната на дълг срещу капитал тази лихва се изчислява от датата, на която помощта е била предоставена на разположение на получателя.
3. Лихвата се изчислява с натрупване съгласно глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (24) и Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (25) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Италия анулира всички останали изплащания на помощта, посочена в член 2, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 4
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 2, се извършва незабавно и ефективно.
2. Италия прави необходимото настоящото решение да бъде изпълнено в срок от четири месеца от датата, на която е уведомено за него.
Член 5
1. В срок от два месеца след уведомлението за настоящото решение Италия изпраща следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите или планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Италия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 2. При поискване от страна на Комисията Италия предоставя незабавно информация за вече предприетите или планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 6
Адресат на настоящото решение е Република Италия.
Съставено в Брюксел на 23 март 2011 година.
SKLEP KOMISIJE
z dne 23. marca 2011
o državni pomoči C 39/07, ki jo je Italija dodelila skupini Legler S.p.A.
(notificirano pod dokumentarno številko C(2011) 1758)
(Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/51/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Pogodba) in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
ob upoštevanju odločitve Komisije, da začne postopek na podlagi člena 108(2) Pogodbe (1),
po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami, in ob upoštevanju teh pripomb,
ob upoštevanju naslednjega:
I. POSTOPEK
(1)
Italija je 5. aprila 2007, šest mesecev po dodelitvi pomoči, ki jo je Komisija razglasila za združljivo z notranjim trgom (2), priglasila načrt prestrukturiranja za skupino Legler S.p.A.
(2)
Komisija je v zvezi z načrtom prestrukturiranja 25. septembra 2007 začela formalni postopek preiskave (3). Pripombe Italije je prejela 30. novembra 2007.
(3)
Komisija je 10. decembra 2007 prejela pripombe ene zainteresirane strani. Pripombe je poslala Italiji z dopisom z dne 3. marca 2008. Italija je svoje pripombe predložila z dopisom z dne 20. maja 2008.
(4)
23. julija 2008 so italijanski organi umaknili priglasitev pomoči za prestrukturiranje in navedli, da je bil načrt opuščen.
(5)
Komisija je z dopisi z dne 8. avgusta 2008, 22. oktobra 2008, 9. februarja 2009, 4. septembra 2009 in 17. marca 2010 Italijo pozvala, naj predloži dodatne informacije. Italijanski organi so nanje odgovorili z dopisi z dne 26. septembra 2008, 1. decembra 2008, 3. junija 2009, 6. oktobra 2009, 24. februarja 2010 in 20. aprila 2010.
II. OPIS
II.1 Upravičenec
(6)
Legler S.p.A. je matična družba italijanske skupine za proizvodnjo tekstila (v nadaljnjem besedilu: skupina Legler, skupina ali podjetje), ki je bila ustanovljena leta 1863 in je bila v času, ko je Komisija začela uradni postopek preiskave, sestavljena iz več pravnih oseb: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. in Legler Macomer S.p.A. Legler S.p.A. je imela manjšinski delež v podjetju Legler Maroc SA in 40-odstotni delež v podjetju Legler Ottana S.p.A. Večinski delež v skupini Legler S.p.A je imela holdinška družba Piltar Ltd (v nadaljnjem besedilu: družba Piltar).
(7)
Leta 2007 je bilo v skupini Legler zaposlenih 1 213 (4) oseb, tovarne pa je imela v deželi Sardinija (v kraju Macomer v provinci Oristano ter krajih Siniscola in Ottana v provinci Nuoro) ter v deželi Lombardija (v kraju Ponte San Pietro v provinci Bergamo). Promet skupine v letu 2006 je znašal 101 milijon EUR, septembra 2007 pa 30,9 milijona EUR.
(8)
Glavna dejavnost skupine Legler je bila proizvodnja visokokakovostnega denima, sektor, v katerem je bilo podjetje vodilni akter v Italiji in Nemčiji ter pomemben dobavitelj za Francijo in države Beneluksa. Po navedba italijanskih organov je trg denima sestavljen iz dveh segmentov: konfekcije priznanih znamk (glavni sektor podjetja Legler) in trga široke potrošnje, na katerem konkurenca v glavnem temelji na cenah. Glavni konkurenti podjetja Legler so bili v Italiji, Grčiji, Franciji, Tuniziji, Turčiji in na Japonskem. Za podjetje Legler so se težave začele leta 2003, ko se je precejšen del proizvodnje preselil v Azijo ali južno Sredozemlje.
(9)
30. maja 2007 je bila na sestanku upravnega odbora družbe SFIRS S.p.A, investicijske družbe iz dežele Sardinija, sprejeta odločitev, da bo družba SFIRS od družbe Intex S.p.A, ki je bila v postopku likvidacije, za 450 000 EUR odkupila dolg v nominalni vrednosti 17 milijonov EUR, ki je bil v lasti podjetij Legler S.p.A. in Legler Siniscola S.p.A.
(10)
Na istem sestanku se je družba SFIRS odločila tudi, da bo del dolga podjetja Legler v višini 17 milijonov EUR pretvorila v udeležbo v lastniškem kapitalu podjetja Legler v višini 14,5 milijona EUR.
(11)
Zamenjava dolga v lastniške deleže je bila izvedena 31. maja 2007 na sestanku delničarjev podjetja Legler. Z zamenjavo dela dolga podjetja Legler (v nominalni vrednosti 14,5 milijona EUR) v kapital podjetja Legler je družba SFIRS pridobila 49 % navadnih (in 100 % prednostnih delnic (5)) v podjetju Legler S.p.A. Preostalih 51 % je obdržala družba Piltar.
(12)
Januarja 2008 se je družba SFIRS odločila, da bo prodala svoj delež v podjetju Legler S.p.A. in preostanek dolga skupine Legler ter objavila razpis za prijavo interesa za skupni nakup lastniškega deleža in dolga podjetja Legler.
(13)
Zmagovalna ponudba, ki jo je predložilo podjetje Ferratex s.r.l. (v nadaljnjem besedilu: podjetje Ferratex), je skupaj znašala 2 000 001 EUR. Po mnenju italijanskih organov je ta cena odražala tržno vrednost skupnih denarnih terjatev družbe SFIRS do podjetja Legler in njegovih podružnic, ki jih je neodvisni strokovnjak ocenil na 2 milijona EUR, dodana pa je bila še simbolična cena 1 EUR za delež družbe SFIRS v lastniškem kapitalu podjetja Legler, ki je prav tako temeljila na oceni neodvisnega strokovnjaka. Prodaja je bila izvedena 25. januarja 2008.
(14)
Vendar je podjetje Legler med decembrom 2007 in avgustom 2008 ustavilo proizvodnjo v vseh svojih tovarnah, ki od takrat naprej ne obratujejo.
(15)
23. julija 2008 je podjetje Legler S.p.A. spremenilo ime v Texfer S.p.A. Njegove podružnice na Sardiniji so se prav tako preimenovale v Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. oziroma Texfer Macomer S.p.A.
(16)
18. avgusta 2008 je pristojno sodišče matično družbo skupine razglasilo za insolventno, 13. novembra 2008 pa je bil za družbo in njene podružnice uveden skupni postopek v primeru insolventnosti, imenovan „amministrazione straordinaria“.
(17)
Banka je zahtevala jamstvo za pomoč za reševanje kmalu po tem, ko podjetju Legler ni uspelo do roka poravnati posojila za reševanje. Zato je pristojno ministrstvo 16. septembra 2008 povrnilo posojilo z obrestmi.
(18)
21. oktobra 2010 je bil za podjetje Texfer S.p.A. uveden stečajni postopek. 17. in 18. novembra 2010 je bil za podjetja Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. in Texfer Macomer S.p.A. prav tako uveden stečajni postopek.
(19)
V letu 2006 je bil lastniški kapital podjetja Legler negativen, in sicer - 8,6 milijona EUR, medtem ko je bil v letu 2005 še vedno pozitiven, tj. 17,2 milijona EUR. Podjetje je v letu 2006 prikazalo izgubo v višini 25,9 milijona EUR, v letu 2005 pa v višini 28,1 milijona EUR. V letu 2006 je dobiček znašal 101,4 milijona EUR, v letu 2005 pa 124,2 milijona EUR. Dobiček pred obrestmi, davki in amortizacijo (EBITDA) je v letu 2006 znašal - 10,9, v letu 2005 pa - 0,7. Stroški obresti so se prav tako višali.
(20)
30. novembra 2007 je bil lastniški kapital podjetja Legler negativen v višini 16,3 milijona EUR. Izgube v obdobju 2003-2007 so znašale 94,9 milijona EUR, položaj podjetja pa je bil vedno slabši, saj so se izgube povečevale, dobiček pa zmanjševal.
(21)
13. novembra 2008 je bil za skupino na podlagi nacionalne zakonodaje uveden skupni postopek v primeru insolventnosti, ki se je zaključil s stečajem (glej uvodne izjave 16 do 18).
II.2 Ukrepi prestrukturiranja
(22)
Načrt za prestrukturiranje (piano industriale), ki ga je priglasila Italija (v nadaljnjem besedilu tudi: načrt) je obsegal triletno obdobje (2007-2009), sestavljen pa je bil iz treh ukrepov: (i) 13 milijonov EUR v obliki srednjeročnega jamstva za obdobje prestrukturiranja, ki je nadomestilo 6-mesečno jamstvo, odobreno kot pomoč (6), (ii) 13,2 milijona EUR v obliki neposrednih nepovratnih sredstev in (iii) 13 milijonov EUR v obliki pretvorbe dolga v kapital. Vendar je 31. maja 2007 družba SFIRS izvedla zamenjavo dolga v lastniške deleže v nominalni vrednosti 14,5 milijona EUR.
(23)
Čeprav so italijanski organi predložili načrt prestrukturiranja (piano industriale) za obdobje 2007-2009, so trdili, da bo prestrukturiranje dejansko trajalo od 1. junija 2007 do konca leta 2012. Edini podatki, ki so jih predložili za spremljanje napredka prestrukturiranja podjetja od leta 2009 do leta 2012, so bili denarni tokovi in razvoj obveznosti novoustanovljenega podjetja (NewCo).
(24)
V tem širšem časovnem okviru so skupni stroški za ustanovitev novega podjetja z združitvijo podjetja Legler S.p.A. in njegovih podružnic na Sardiniji znašali 106,2 milijona EUR, vključno s 86,7 milijona EUR za obsežno reorganizacijo skupine, preostali znesek pa je bil namenjen obnovi kapitala in kritju izgub.
(25)
Dejavnosti podjetja NewCo so bile osredotočene na tradicionalno glavno dejavnost podjetja, tj. visokokakovosten denim, drugi dve proizvodni liniji (rebrasti žamet in gladki bombaž) pa sta bili zaprti. Geografski položaj skupine je bil prav tako omejen na samo dve proizvodni tovarni (v krajih Siniscola in Ottana), ki se nahajata v isti deželi. Preostalo premoženje so prodali, da bi podjetju Legler omogočili lasten prispevek ter zmanjšanje stroškov energije, prevoza in osebja. Tovarna v kraju Macomer ni bila vključena v načrt (7).
(26)
Načrt je predvidel tudi vstop novega delničarja v podjetje skupaj z družbo SFIRS in pokazal potrebo po pridobitvi kreditnih linij iz zasebnih virov, da bi lahko izvedli načrt reorganizacije.
II.3 Razlogi za začetek postopka
(27)
V svoji odločitvi o začetku postopka je imela Komisija pomisleke glede tega, ali zamenjava dolga v lastniške deleže ni vsebovala elementov državne pomoči. Komisija je imela pomisleke glede tega, da bi v teh okoliščinah zasebni vlagatelj sprejel zamenjavo dolga za deleže v podjetju, zlasti ob upoštevanju dejstva, da podjetje več mesecev očitno ni izvajalo dela dejavnosti, italijanski organi pa Komisiji niso predložili scenarija nasprotnih dejstev, ki bi podprl predvidevanje družbe SFIRS, da je vlaganje v podjetje Legler in kritje stroškov prestrukturiranja podjetja bolj stroškovno učinkovito kot likvidacija skupine.
(28)
Glede združljivosti pomoči z notranjim trgom na podlagi Smernic Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (8) (v nadaljnjem besedilu: smernice za reševanje in prestrukturiranje) je Komisija najprej zastavila vprašanje, ali bi lahko težave podjetja Legler rešil večinski delničar, družba Piltar, in ali so bili stroški v skupini samovoljno prerazporejeni.
(29)
Drugič, Komisija je imela pomisleke glede tega, da bi se z načrtom lahko ponovno vzpostavila dolgoročna sposobnost preživetja, saj se je načrtovana odprodaja premoženja in proizvodnih linij zdela precej nedorečena, zaradi prenehanja proizvodnje podjetja Legler pa se številne predpostavke glede prihodnjih pogojev delovanja niso zdele realistične. Komisija je imela pomisleke tudi glede tega, da bodo predlagani izravnalni ukrepi dejansko izvedeni in da presegajo ukrepe, potrebne za ponovno vzpostavitev sposobnosti preživetja, da je višina prispevka upravičenca ustrezna in da je bilo upoštevano načelo enkratnosti pomoči.
(30)
Komisija je italijanske organe pozvala, naj predložijo informacije glede izraženih pomislekov (izvor kredita družbe SFIRS ter podrobne informacije o družbi Piltar in o razporeditvi stroškov v skupini, o izravnalnih ukrepih, o dejanski verjetnosti, da podjetje Legler najde novega delničarja in o dostopu do zasebnega financiranja, ki je potrebno za reorganizacijo podjetja Legler).
III. PRIPOMBE ZAINTERESIRANIH STRANI
(31)
Zainteresirana stran je z dopisom z dne 14. decembra 2007 predložila pripombe k odločitvi o začetku postopka. Tretja stran je trdila, da bi zadevni ukrepi povzročili izkrivljanje konkurence, in poudarila, da so za sektor značilne precejšnje presežne zmogljivosti. Predložila je podatke o svetovnih zmogljivostih za proizvodnjo denima za leto 2006, ki kažejo na presežne zmogljivosti na svetovnem trgu v višini 27 %.
IV. PRIPOMBE ITALIJE
(32)
Italijanski organi so pojasnili, kako je družba SFIRS postala večinski delničar v podjetju Legler. Marca 2007 je družba SFIRS od družbe Intex S.p.A., ki je bila v postopku likvidacije, odkupila dolg podjetij Legler S.p.A. in Legler Siniscola S.p.A. po ceni 450 000 EUR. Družba SFIRS je 31. maja 2007 del dolga v nominalni vrednosti 14,5 milijona EUR pretvorila v kapital podjetja Legler ter tako pridobila 49 % navadnih delnic podjetja Legler (družba Piltar je ohranila preostalih 51 %) in 100 % prednostnih delnic (9).
(33)
Drugič, italijanski organi so pojasnili, da je bila družba Piltar samo namenska družba pod nadzorom fizičnih subjektov. Ustanovljena je bila izrecno za pridobitev lastniškega deleža v podjetju Legler in se ni ukvarjala z nobeno drugo poslovno dejavnostjo. Italijanski organi so dodali, da je družba Piltar že zdavnaj pojasnila, da podjetja ne bo finančno podpirala in da bo svoj lastniški delež v skupini postopoma odprodala. Dejansko se zdi, da je družba SFRIS skupaj z deležem v višini 49 % pridobila tudi pravico do nakupa preostalih 51 % navadnih delnic podjetja Legler.
(34)
Tretjič, italijanski organi so zatrdili, da bodo zagotovili informacije o izravnalnih ukrepih.
(35)
Četrtič, italijanski organi so trdili, da je razvoj segmentov trga, katerim je bil namenjen načrt prestrukturiranja za ponovno vzpostavitev finančne sposobnosti preživetja in ki so opisani v uvodni izjavi 25, spodbuden. Italijanski organi so omenili tudi namen podjetja, da zagotovi zasebne kreditne linije in novega delničarja, ki bo financiral del načrta, ter trdili, da so bili s tem v zvezi že sprejeti določeni ukrepi.
(36)
V odgovoru na pripombe tretje strani so italijanski organi poudarili, da je bil tržni delež podjetja Legler v letu 2006 komaj 0,27-odstoten. Dodali so, da je izravnalni ukrep v načrtu 22-odstotno zmanjšanje zmogljivosti podjetja v primerjavi z letom 2006 in 40-odstotno zmanjšanje v primerjavi z letom 2005. Zato so menili, da pomoč ne bo izkrivljala konkurence v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi.
(37)
Po umiku načrta prestrukturiranja so italijanski organi v svojih stališčih trdili, da zamenjava dolga v lastniške deleže ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe, saj je družba SFIRS ravnala v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu. Po mnenju italijanskih organov bi zasebni vlagatelj ravnal enako, da bi se izognil stečaju in povrnil vsaj del posojila na najučinkovitejši način, tj. s pretvorbo dolga v kapital in prestrukturiranjem podjetja skupaj z novim zasebnim vlagateljem in novo kreditno linijo.
V. OCENA
(38)
Na podlagi člena 8(1) Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (10) lahko zadevna država članica pravočasno umakne uradno priglasitev v smislu člena 2, preden Komisija sprejme odločitev na podlagi člena 4 ali 7.
(39)
V tem primeru, ko je Komisija začela uradni postopek preiskave, bo Komisija ta postopek zaključila v skladu s členom 8(2) iste uredbe.
(40)
Komisija ugotavlja, da Italija ni izvedla ukrepa neposrednih nepovratnih sredstev v višini 13,2 milijona EUR in da tega projekta pomoči ne bo več izvajala. Ker je bil načrt prestrukturiranja umaknjen, formalni postopek preiskave, začet zaradi tega ukrepa, ne služi več svojemu namenu.
(41)
Ker je Italija druga dva priglašena ukrepa prestrukturiranja izvedla nezakonito, mora Komisija, da bi lahko zaključila formalni postopek preiskave, ugotoviti, ali ta dva ukrepa pomenita državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe in, če pomenita državno pomoč, ali je ta pomoč združljiva z notranjim trgom.
(42)
Člen 107(1) Pogodbe določa, da je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami.
(43)
Če je državna pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe dodeljena ali bo dodeljena podjetju v težavah, je treba združljivost te pomoči oceniti na podlagi smernic za reševanje in prestrukturiranje. Zato se lahko pomoč šteje za združljivo na podlagi člena 107(3)(c) Pogodbe samo, če so izpolnjeni pogoji, določeni v smernicah za reševanje in prestrukturiranje.
V.1 Obstoj pomoči
(44)
Pomoč v obliki jamstva v višini 13 milijonov EUR po izteku šestmesečnega obdobja, za katero ga je odobrila Komisija, ni bila prekinjena, ampak je po umiku načrta ostala veljavna (glej uvodno izjavo 17).
(45)
Podaljšanje pomoči v obliki jamstva je bilo priglašeno kot ukrep, dodeljen iz sredstev pristojnega ministrstva in financiran iz državnega proračuna. Zato je bil dodeljen iz državnih sredstev in ga je mogoče pripisati državi. Jamstvo pomeni selektivno prednost, saj je podjetju Legler omogočilo dostop do finančnih sredstev, ki jih glede na svoj finančni položaj v nasprotnem primeru ne bi pridobilo. Torej je podjetju Legler odvzelo breme stroškov, ki bi jih sicer imelo. Ker je podjetje Legler izvajalo proces prestrukturiranja, namenjen ponovnemu zagonu proizvodnje, bi pomoč lahko izkrivljala konkurenco na notranjem trgu in vplivala na trgovino med državami članicami. Izkrivljajoč učinek ukrepa je poudarila tretja stran, ki je opozorila tudi na dejstvo, da so za sektor značilne presežne zmogljivosti.
(46)
Zato Komisija meni, da podaljšanje pomoči v obliki jamstva, ki je tudi ukrep prestrukturiranja, pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe.
(47)
Pri določanju zneska pomoči se je Komisija sklicevala na odstavek 4.1(a) obvestila o poroštvih (11), ki navaja, da „bo tržni porok, če obstaja, podjetjem v težavah v trenutku dodelitve poroštva zaračunal visoko premijo zaradi pričakovane stopnje tveganja neplačila. Če postane verjetnost, da posojilojemalec ne bo mogel odplačati posojila, zelo visoka, mogoče te tržne stopnje ni, v izjemnih okoliščinah pa je lahko element pomoči poroštva celo enak znesku, ki ga dejansko krije navedeno poroštvo.“
(48)
Ob upoštevanju resnih finančnih težav podjetja Legler v času, ko je bilo poroštvo odobreno (vedno večje izgube, manjši promet in negativen kapital, kot je opisano v uvodnih izjavah 19 do 21 in uvodni izjavi 52), Komisija meni, da je bilo malo verjetno, da bi podjetje lahko dobilo bančno posojilo na trgu brez posredovanja države; zato Komisija ugotavlja, da znesek pomoči ustreza celotnemu znesku posojila (12).
(49)
Komisija je pripomnila, da je zamenjavo izvedla družba SFIRS, ki je javni subjekt, njen glavni delničar, dežela Sardinija, pa močno vpliva na njene odločitve (13). Italija tega ni nikoli zanikala. Zato Komisija ugotavlja, da je bil zadevni ukrep dodeljen iz državnih sredstev in ga je mogoče pripisati državi. Ukrep je tudi selektiven, saj je namenjen enemu samemu podjetju, podjetju Legler. Ker je podjetje Legler izvajalo proces prestrukturiranja, namenjen ponovnemu zagonu proizvodnje, bi pomoč lahko izkrivljala konkurenco na notranjem trgu in vplivala na trgovino med državami članicami. Morebitni izkrivljajoč učinek ukrepa je v svojih pripombah poudarila tudi tretja stran, ki je opozorila tudi na dejstvo, da je za sektor značilen presežek zmogljivosti.
(50)
V svojem odgovoru je Italija trdila, da zadevni ukrep podjetju Legler ni zagotavljal nobene prednosti, saj je bil po njenem mnenju v skladu z načelom vlagatelja v tržnem gospodarstvu.
(51)
Da bi ugotovili, ali je imelo podjetje Legler korist od državnih sredstev, je treba v skladu z ustaljeno sodno prakso (14) preučiti, ali bi bil zasebni vlagatelj, ki je po značilnostih podoben družbi SFIRS, ob upoštevanju podatkov, ki so bili na voljo, in v tistem trenutku pričakovanega razvoja pripravljen izvesti podobno zamenjavo dolga v lastniške deleže.
(52)
Komisija na podlagi finančnih izkazov ugotavlja, da je imelo podjetje Legler v letu 2007 kapital v višini 1,8 milijona EUR in negativni lastniški kapital v višini - 16,2 milijona EUR; v obdobju 2003-2007 so izgube znašale 94,9 milijona EUR in položaj podjetja se je očitno slabšal, saj so se izgube povečevale, promet pa je upadal.
(53)
Komisija tudi ugotavlja, da družba SFIRS kljub opisanemu kritičnemu finančnemu stanju za transakcijo ni izvedla celostne analize stroškov in koristi ter ocene tveganja. Dejansko italijanski organi kljub številnih zahtevam Komisije niso predložili utemeljenega scenarija nasprotnih dejstev, ki bi dokazal, da je bila izbira družbe SFIRS boljša od scenarija likvidacije podjetja Legler.
(54)
Podobne pripombe je imela tudi Banka Italije v poročilu, (15) ki ga je izdala po preiskavi dejavnosti družbe SFIRS. Poročilo je kritiziralo ravnanje družbe SFIRS zaradi pomanjkljivosti analize zamenjave dolga v lastniške deleže in zaradi protislovnosti njihove „naložbe“, ki ni nudila nobenih dejanskih možnosti za reševanje podjetja.
(55)
Ne glede na to oceno je bil finančni položaj podjetja tak, da noben razumen zasebni vlagatelj v tržnem gospodarstvu ne bi sodeloval pri podobni transakciji.
(56)
Glede tega Komisija tudi ugotavlja, da načrta prestrukturiranja (piano industriale), ki ga je priglasilo podjetje, ni mogoče upoštevati kot razumno podlago za napoved uspešnosti podjetja v prihodnosti. Že samo dejstvo, da je načrt obsegal samo del in ne celo obdobje prestrukturiranja in da ni zagotavljal nobenih informacij glede nadaljnjega napredka prestrukturiranja (glej uvodno izjavo 23), jasno kaže, da bi tako pomanjkanje informacij vsakega zasebnega vlagatelja odvrnilo od sodelovanja v zadevni transakciji.
(57)
Glede izterjave denarja, ki ji ga je dolgovalo podjetje Legler, je imela družba SFIRS boljše možnosti kot prednostni upnik kot takrat, ko je zaradi zamenjave dolga za lastniški kapital postala delničar.
(58)
Vrednost in prihodnje možnosti naložb družbe SFIRS v kapital so bile v času zamenjave dolga v lastniške deleže preveč omejene, da bi izravnale navedena tveganja, zlasti ob upoštevanju kritičnega finančnega položaja podjetja. To je jasno poudarila neodvisna ocena podjetja, ki mu je dodelila simboličen znesek v višini 1 EUR.
(59)
Iz navedenega je mogoče sklepati, da pri zamenjavi dolga v lastniške deleže družba SFIRS ni ravnala kot zasebni vlagatelj v običajnih tržnih razmerah. Zasebni vlagatelj pri taki transakciji ne bi sodeloval brez verodostojne in realistične predhodne ocene, ki bi pokazala, da bi bilo namesto tega, da ostane prednostni upnik podjetja, bolj stroškovno učinkovito zamenjati dolg v lastniške deleže.
(60)
Zato je družba SFIRS z zamenjavo dolga v lastniške deleže podjetju Legler zagotovila prednost.
(61)
Iz zgoraj navedenega sledi, da zamenjava dolga v lastniške deleže pomeni državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe.
(62)
Glede izračuna zneska pomoči je treba opozoriti, da je pojem državne pomoči omejen na pomoč, ki je dodeljena iz javnih sredstev. Znesek pomoči se izračuna na podlagi tržne vrednosti dolga, ki ga je družba SFIRS pretvorila v lastniški kapital podjetja Legler. Če je bila nominalna vrednost dolga podjetja Legler do družbe SFRIS 17 milijonov EUR, dan pred zamenjavo pa je bila njegova tržna vrednost 450 000 EUR, je bila tržna vrednost transakcije, pri kateri je družba SFIRS pretvorila 85,3 % skupnega kredita, tj. v nominalni vrednosti 14,5 milijona EUR, v lastniški kapital, 383 850 EUR (tj. 85,3 % od 450 000 EUR). Zato je prednost, dodeljena prek državnih sredstev, znašala 383 850 EUR. Po drugi strani pa se nominalna vrednost zamenjanega kredita lahko šteje za prednost samo v računovodskem smislu.
V.2 Združljivost pomoči z notranjim trgom
(63)
Ker je bilo za dva priglašena ukrepa ugotovljeno, da pomenita državno pomoč v smislu člena 107(1) Pogodbe, mora Komisija oceniti, ali je ta pomoč združljiva z notranjim trgom.
(64)
Združljivost zadevnih ukrepov državne pomoči z notranjim trgom je treba oceniti na podlagi smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(65)
Da bi lahko ocenili združljivost javnega jamstva, je treba razločevati med podaljšanjem pomoči na eni strani in zagotavljanjem državne pomoči v obliki srednjeročnega jamstva, ki je prav tako ukrep prestrukturiranja (za trajanje obdobja prestrukturiranja), na drugi strani.
(66)
Glede podaljšanja pomoči točka 26 smernic navaja, da se, če je država članica predložila načrt za prestrukturiranje v šestih mesecih od datuma odobritve ali v primeru nepriglašene pomoči od izvedbe ukrepa, rok za povrnitev posojila ali prenehanje jamstva podaljša za toliko časa, da Komisija sprejme odločitev o načrtu, razen če Komisija odloči, da tako podaljšanje ni upravičeno.
(67)
Ker je bil načrt prestrukturiranja priglašen, je lahko pomoč presegla 6 mesecev. Vendar pa je Italija pozneje to priglasitev umaknila. Iz točke 26 smernic sledi, da je priglasitev načrta za prestrukturiranje temeljni pogoj za podaljšanje pomoči za reševanje. Če je torej priglašeni načrt za prestrukturiranje pozneje umaknjen, je treba dovoljeno podaljšanje za pomoč za reševanje prekiniti.
(68)
Iz prakse odločanja Komisije (zadevi Ernault (16) in Huta Cynku (17)) sledi, da v primeru, ko Komisiji ni priglašen niti načrt prestrukturiranja niti načrt za likvidacijo podjetja, ali, kot v zadevnem primeru, če je načrt za likvidacijo podjetja umaknjen, zadevne pomoči ni mogoče podaljšati preko datuma, na katerega je država članica umaknila priglasitev načrta prestrukturiranja.
(69)
Ker je bilo srednjeročno jamstvo (za čas trajanja načrta prestrukturiranja), ki je bilo namenjeno kot priglašena pomoč za prestrukturiranje, podaljšanje jamstva za pomoč za reševanje, je bilo združljivo, dokler Italija ni umaknila njegove priglasitve.
(70)
Zato je treba združljivost podaljšane državne pomoči v obliki jamstva z notranjim trgom oceniti od dneva, ki sledi umiku njene priglasitve s strani Italije (tj. od 24. julija 2008).
(71)
Odobritev državne pomoči podjetju v težavah se lahko šteje za združljivo na podlagi člena 107(3)(c) Pogodbe samo, če so izpolnjeni pogoji, določeni v smernicah za reševanje in prestrukturiranje.
(72)
V skladu s točkama 12(a) in 14 smernic so do pomoči za prestrukturiranje upravičena samo podjetja v težavah.
(73)
V skladu s točko 9 smernic je podjetje, ne glede na velikost, v težavah, kadar ni zmožno z lastnimi sredstvi ali s sredstvi, ki jih lahko pridobi od svojih delničarjev ali na trgu, preprečiti izgub, ki bi brez zunanjega posredovanja državnih organov skoraj gotovo ogrozile obstoj družbe.
(74)
Na podlagi točke 10 smernic je podjetje v težavah v naslednjih okoliščinah:
(a)
v primeru družbe z omejeno odgovornostjo, pri kateri je izgubljena več kot polovica njenega osnovnega kapitala in je bila v preteklih 12 mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala;
(b)
v primeru podjetja, v katerem nosi vsaj nekaj članov neomejeno odgovornost za dolg podjetja, kjer je izguba dosegla več kot polovico njegovega kapitala, prikazanega v računovodski evidenci podjetja, in je bila v preteklih 12 mesecih izgubljena več kot četrtina tega kapitala;
(c)
ne glede na vrsto zadevnega podjetja, če po domači zakonodaji izpolnjuje merila za uvedbo kolektivnih postopkov insolventnosti
(75)
Iz točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje sledi, da bo brez zunanjega posredovanja podjetje, ki je utrpelo velike izgube registriranega kapitala, srednjeročno ali dolgoročno zagotovo prenehalo delovati. V prejšnjem sklepu (18) je Komisija sklenila, da se bo za podjetje z negativnim lastniškim kapitalom še toliko bolj štelo, da je v težavah. V svoji sodbi v zadevi Biria (19) je Splošno sodišče prav tako potrdilo, da je velika izguba kapitala znak težav in da je imela Komisija prav, ko je sklenila, da je podjetje z negativnim lastniškim kapitalom podjetje v težavah.
(76)
Podjetje Legler je izpolnilo merilo iz točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje, saj je imelo v letu 2006 negativen lastniški kapital (glej uvodno izjavo 19).
(77)
Komisija tudi ugotavlja, da je bilo podjetje Legler podjetje v težavah v smislu točke 10(a) smernic za reševanje in prestrukturiranje od 22. maja 2007, ko je bila pomoč dodeljena.
(78)
Po tem se finančni položaj podjetja Legler ni izboljšal. Pravzaprav ga je pristojno sodišče leta 2008 razglasilo za insolventnega (glej uvodno izjavo 16).
(79)
Komisija tudi ugotavlja, da podjetje Legler ni na novo ustanovljeno podjetje v smislu točke 12 smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(80)
V skladu s točko 13 smernic za reševanje in prestrukturiranje podjetje, ki pripada večji poslovni skupini ali ga le-ta prevzame, običajno ni upravičeno do reševanja ali pomoči za prestrukturiranje, razen če je mogoče dokazati, da je vzrok težav v podjetju samem in te niso posledica samovoljnega prerazporejanja stroškov v skupini ter da so težave prehude, da bi jih lahko odpravila skupina sama.
(81)
Komisija ugotavlja, da je bila družba Piltar samo komercialna namenska družba, ki razen lastništva delnic v podjetju Legler ni izvajala nobene poslovne dejavnosti. Informacije, ki so na voljo Komisiji, ne kažejo na to, da težave podjetja izhajajo iz samovoljnega razporejanja stroškov znotraj skupine. Poleg tega, ker je bila družba Piltar v celoti v lasti zasebnikov in razen naložbe v kapital podjetja Legler ni izvajala nobenih poslovnih dejavnosti, podjetju Legler ni mogla pomagati pri prestrukturiranju.
(82)
Na podlagi navedenega se lahko sklene, da so pogoji iz točke 9 smernic za reševanje in prestrukturiranje izpolnjeni.
(83)
Glede na to, da je podjetje Legler upravičeno do pomoči za prestrukturiranje, je treba oceniti, ali so pogoji iz točk 32 do 51 smernic za reševanje in prestrukturiranje glede združljivosti pomoči za prestrukturiranje izpolnjeni.
(84)
Ker pa je Italija umaknila načrt prestrukturiranja podjetja Legler, ni zavezana k nobenemu načrtu prestrukturiranja v smislu točke 35 smernic za reševanje in prestrukturiranje. Zato Komisija ne more oceniti nezakonite pomoči ob upoštevanju meril iz točk 32 do 51 smernic za reševanje in prestrukturiranje.
(85)
Poleg tega Komisija zavzema stališče, da javnega jamstva in zamenjave dolga v lastniške deleže ni mogoče razglasiti za združljiva z notranjim trgom na kateri koli drugi pravni podlagi.
VI. SKLEPNA UGOTOVITEV
(86)
Formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) Pogodbe glede neposrednega jamstva v višini 13,2 milijona EUR je treba prekiniti, saj je Italija njegovo priglasitev umaknila in tega projekta pomoči ne namerava več izvajati.
(87)
Komisija ugotavlja, da javno jamstvo in zamenjava dolga v lastniške deleže sodita v področje uporabe člena 107(1) Pogodbe.
(88)
Ta dva ukrepa je Italija izvajala s kršitvijo člena 108(3) Pogodbe.
(89)
V skladu s Pogodbo in ustaljeno sodno prakso Sodišča je Komisija pristojna za odločanje, ali mora zadevna država članica ukiniti ali spremeniti pomoč, za katero je ugotovila, da je nezdružljiva z notranjim trgom (20). Sodišče prav tako dosledno meni, da je namen obveznosti države, da ukine pomoč, za katero Komisija meni, da ni združljiva z notranjim trgom, ponovna vzpostavitev prejšnjih razmer (21). V zvezi s tem je Sodišče odločilo, da je ta cilj dosežen, ko prejemnik odplača znesek, ki mu je bil dodeljen v okviru nezakonite pomoči, s čimer izgubi prednost, ki jo je užival glede na konkurente na trgu, ter se ponovno vzpostavijo razmere pred plačilom pomoči (22).
(90)
V skladu s to sodno prakso je v členu 14 Uredbe Sveta (ES) št. 659/1999 (23) določeno, da „če se v primerih nezakonite pomoči sprejmejo negativne odločbe, Komisija odloči, da mora zadevna država članica sprejeti vse potrebne ukrepe, da upravičenec vrne pomoč“.
(91)
Ker je treba obravnavana ukrepa šteti za nezakonita in nezdružljiva z notranjim trgom, je treba zneske pomoči teh dveh ukrepov, tj. 13 milijonov EUR oziroma 383 850 milijonov EUR, povrniti, da se ponovno vzpostavi stanje na trgu pred dodelitvijo pomoči.
(92)
Glede javnega jamstva se začne vračilo izvajati na dan, ki sledi umiku priglasitve pomoči za prestrukturiranje s strani Italije, tj. 24. julija 2008, znesek pa do dejanskega vračila zneska vključuje tudi obresti.
(93)
Glede zamenjave dolga v lastniške deleže zneski, ki jih je treba vrniti, vključujejo obresti od datuma, ko je bila pomoč dana na voljo upravičencu, tj. od 31. maja 2007 do njihovega dejanskega vračila -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Formalni postopek preiskave na podlagi člena 108(2) Pogodbe glede neposrednih nepovratnih sredstev v višini 13,2 milijona EUR podjetju Legler S.p.A. je zaključen.
Člen 2
Javno jamstvo v višini 13 milijonov EUR in zamenjava dolga v lastniške deleže v višini 383 850 EUR, ki ju je Italija odobrila s kršitvijo člena 108(3) Pogodbe v korist podjetja Legler S.p.A., pomenita državno pomoč in sta nezdružljiva z notranjim trgom.
Člen 3
1. Italija od prejemnika izterja pomoč, navedeno v členu 2.
2. Zneski, ki jih je treba vrniti, vključujejo obresti do datuma njihovega dejanskega vračila.
Glede javnega jamstva se te obresti obračunavajo od dne, ki sledi umiku priglasitve pomoči za prestrukturiranje s strani Italije.
Glede zamenjave dolga v lastniške deleže se te obresti obračunavajo od datuma, ko je bila pomoč dana na voljo upravičencu.
3. Obresti se izračunajo na podlagi obrestnoobrestnega računa v skladu s poglavjem V Uredbe Komisije (ES) št. 794/2004 (24) in Uredbe Komisije (ES) št. 271/2008 (25) o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004.
4. Italija z dnem sprejetja tega sklepa prekliče vsa še neporavnana plačila pomoči iz člena 2.
Člen 4
1. Izterjava pomoči iz člena 2 se izvede takoj in učinkovito.
2. Italija zagotovi, da se ta sklep izvede v štirih mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu.
Člen 5
1. Italija v dveh mesecih po uradnem obvestilu o tem sklepu Komisiji predloži naslednje podatke:
(a)
skupni znesek (glavnica in obresti), ki ga mora vrniti prejemnik pomoči;
(b)
podroben opis že sprejetih ali načrtovanih ukrepov za uskladitev s tem sklepom;
(c)
dokumente, ki dokazujejo, da se je od upravičenca zahtevalo vračilo pomoči.
2. Italija bo Komisijo obveščala o napredovanju nacionalnih ukrepov za izvajanje tega sklepa, dokler ne bo izterjava pomoči iz člena 2 končana. Na zahtevo Komisije takoj predloži informacije o že sprejetih ali načrtovanih ukrepih za delovanje v skladu s tem sklepom. Prav tako predloži podrobne podatke o zneskih pomoči in obrestih na terjatev, ki so bili od upravičenca že izterjani.
Člen 6
Ta sklep je naslovljen na Italijansko republiko.
V Bruslju, 23. marca 2011