РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1225/2010 НА СЪВЕТА
от 13 декември 2010 година
за определяне за корабите на ЕС на възможностите за риболов за 2011 и 2012 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 43, параграф 3 от Договора Съветът, по предложение на Комисията, следва да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да бъдат установи мерки, уреждащи достъпа до водите и ресурсите и устойчивото осъществяване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища, и по-специално докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Съветът има задължение да приеме мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов по риболовни дейности или група риболовни дейности, включително на някои функционално свързани с тях условия, според случая. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигуряват на всяка държава-членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като се отчитат надлежно целите на общата политика в областта на рибарството, определени с Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Общият допустим улов (ОДУ) следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и предвид становищата, изразени по време на консултацията на заинтересованите страни, и по-специално становищата на Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(5)
Възможностите за риболов следва да бъдат в съответствие с международните споразумения и принципи, като Споразумението на Организацията на обединените нации от 1995 г. относно опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращите рибни запаси (2), и с подробните принципи на управление, изложени в Международните насоки за управление на дълбоководния риболов в открито море на Организацията на ООН за прехрана и земеделие от 2008 г., съгласно които, по-специално, регулаторът трябва да е по-предпазлив, когато данните са несигурни, ненадеждни или недостатъчни. Липсата на адекватна научна информация не следва да се използва като основание за отлагането или невземането на мерки за опазване и управление.
(6)
Най-новите научни становища на Международния съвет за изследване на морето (ICES) (3) и на НТИКР (4) показват, че уловът на по-голямата част от дълбоководните запаси не се извършва по устойчив начин и че за да се осигури тяхната устойчивост, възможностите за риболов на споменатите запаси следва да бъдат намалени до появата на положителна тенденция в развитието на размера на запасите. Освен това ICES препоръча да не се разрешава целеви риболов на атлантически големоглав (Hoplostethus atlanticus).
(7)
По отношение на дълбоководните акули основните търговски видове се смятат за крайно намалели и поради това следва да не се извършва целеви риболов. До установяване на количеството на неизбежния прилов посредством проекти за селективност и други технически мерки следва да не се разрешава разтоварване на прилов на сушата.
(8)
Възможностите за риболов на дълбоководните видове, изброени в приложение I към Регламент (ЕО) № 2347/2002 на Съвета от 16 декември 2002 г. за определяне на специалните условия за достъп до риболовните полета на дълбоководни запаси за определяне на съответните изисквания (5), се определят на двугодишна база. Все пак се допуска изключение за запасите от атлантическа аргентина (Argentina silus) и основния риболов на молва (Molva dypterygia), по отношение на които възможностите за риболов зависят от изхода на годишните преговори с Норвегия. Следователно възможностите за риболов на тези запаси следва да бъдат установени в рамките на съответния регламент за определяне на годишните възможности за риболов.
(9)
Съгласно Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (6) трябва да бъдат посочени запасите, които са предмет на различните установени в него мерки.
(10)
Важно е тези категории риболов да бъдат открити от 1 януари 2011 г., за да се осигури поминъкът на рибарите от ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя годишните възможности за риболов за 2011 и 2012 г. на рибни запаси от някои дълбоководни видове за корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, които подлежат на ограничения на улова.
Член 2
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„води на ЕС“ са водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
в)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улови и разтовари на суша от всеки запас в рамките на една година;
г)
„квота“ означава част от ОДУ, предоставена на Съюза, на държава-членка или на трета държава;
д)
„международни води“ означава водите извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава.
2. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зоните:
а)
„зони на ICES“ - зоните, определени в Регламент (ЕО) № 218/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно предоставянето на статистика за номиналния улов на държавите-членки, които извършват риболов в североизточната част на Атлантическия океан (7);
б)
„зони CECAF“ (централна източна част на Атлантическия океан или главна риболовна зона 34 на ФАО) - зоните, определени в Регламент (ЕО) № 216/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2009 г. относно предоставянето на статистика за номиналния улов на държавите-членки, които извършват риболов в зони извън северната част на Атлантическия океан (8).
Член 3
ОДУ и разпределения
ОДУ за дълбоководните видове, които се ловят от корабите на ЕС във водите на ЕС и в определени води извън ЕС, разпределението на този ОДУ между държавите-членки и съответните функционално свързани с него условия са предвидени в приложението.
Член 4
Специални разпоредби относно разпределенията
Предвиденото в приложението разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки е направено, без да се засягат:
а)
размените, извършени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
приспаданията и преразпределенията, извършени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (9) или съгласно член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008 на Съвета от 29 септември 2008 г. относно разрешения за риболовни дейности на риболовните кораби на Общността извън водите на Общността и достъпа на кораби на трети държави до водите на Общността (10);
в)
допълнителните разтоварвания на сушата, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
количествата, удържани съгласно член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, извършени съгласно членове 105 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 5
Връзка с Регламент (ЕО) № 847/96
За целите на Регламент (ЕО) № 847/96 всички квоти в приложението към настоящия регламент се смятат за аналитични квоти.
Член 6
Условия за разтоварване на улов и прилов на сушата
Риба от запаси, за които са определени възможности за риболов в настоящия регламент, се задържа на борда или се разтоварва, само ако е уловена от кораби на държава-членка, която има неизчерпана квота.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 януари 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 13 декември 2010 година.
UREDBA SVETA (EU) št. 1225/2010
z dne 13. decembra 2010
o določitvi ribolovnih možnosti za plovila EU za staleže nekaterih vrst globokomorskih rib za leti 2011 in 2012
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 43(3) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s členom 43(3) Pogodbe bi moral Svet na predlog Komisije sprejeti ukrepe o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti.
(2)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (1) se zahteva, da se sprejmejo ukrepi za urejanje dostopa do voda in virov ter trajnostno zasledovanje ribolovnih dejavnosti ob upoštevanju razpoložljivih znanstvenih, tehničnih in gospodarskih mnenj ter zlasti poročil, ki jih sestavi Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (STECF).
(3)
Svet bi naj sprejel ukrepe o določitvi in dodelitvi ribolovnih možnosti glede na ribolovna območja ali skupine ribolovnih območij, po potrebi tudi z nekaterimi pogoji, ki so funkcionalno s tem povezani. Ribolovne možnosti je treba med države članice razdeliti tako, da se vsaki državi članici zagotovi sorazmerna stabilnost ribolovnih dejavnosti za vsak stalež ali ribolovno območje, in ob upoštevanju ciljev skupne ribiške politike iz Uredbe (ES) št. 2371/2002.
(4)
Celoten dovoljeni ulov (TAC) bi moral biti določen na podlagi razpoložljivih znanstvenih mnenj ter ob upoštevanju bioloških in družbenogospodarskih vidikov in ob zagotavljanju pravične obravnave ribiških sektorjev, ter glede na mnenja, izražena na posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi, zlasti mnenja Svetovalnega odbora za ribištvo in ribogojstvo ter mnenja zadevnih regionalnih svetovalnih svetov.
(5)
Ribolovne možnosti bi morale biti v skladu z mednarodnimi sporazumi in načeli, kot je sporazum Združenih narodov iz leta 1995 glede ohranjanja in upravljanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib (2), ter v skladu s podrobnimi načeli upravljanja iz mednarodnih smernic Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo za upravljanje globokomorskega ribolova na odprtih morjih iz leta 2008, v skladu s katerimi bi moral biti upravni organ previdnejši, če so podatki negotovi, nezanesljivi ali nepopolni. Pomanjkanje ustreznih znanstvenih podatkov ne bi smel biti razlog za odlaganje sprejetja ukrepov ohranjanja in upravljanja ali da se jih ne sprejme.
(6)
V najnovejšem znanstvenem mnenju Mednarodnega sveta za raziskovanje morja (ICES) (3) in odbora STECF (4) je navedeno, da se večina globokomorskih staležev ne lovi trajnostno, pri čemer bi bilo treba ribolovne možnosti za te staleže zaradi zagotovitve njihove trajnosti zmanjšati, dokler se staleži ne bi spet začeli povečevati. Poleg tega ICES opozarja, da usmerjeni ribolov oranžne sluzoglavke ne bi smel biti dovoljen.
(7)
V zvezi z globokomorskimi morskimi psi velja, da so glavne komercialne vrste izčrpane, zato ne bi smel potekati usmerjeni ribolov. Dokler s selektivnimi projekti in drugimi tehničnimi ukrepi ne bo določena količina neizogibnega prilova, ne bi smelo biti dovoljeno iztovarjanje prilova.
(8)
Ribolovne možnosti za globokomorske vrste iz Priloge I k Uredbi Sveta (ES) št. 2347/2002 z dne 16. decembra 2002 o določitvi posebnih pogojev dostopa in z njimi povezanih pravil za ribolov globokomorskih staležev (5) se določijo vsaki dve leti. Vendar za stalež velike srebrenke in glavne vrste ribolova modrega lenga velja izjema, saj so njune ribolovne možnosti odvisne od izida letnih pogajanj z Norveško. Ribolovne možnosti za navedena staleža bi se morala zato določiti v kateri drugi zadevni letni uredbi o določanju ribolovnih možnosti.
(9)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 847/96 z dne 6. maja 1996 o uvedbi dodatnih pogojev za upravljanje celotnih dovoljenih ulovov (TAC) in kvot (6) je treba iz leta v leto navesti staleže, za katere veljajo posamezni ukrepi, določeni v Uredbi.
(10)
Da bi zagotovili preživljanje ribičev v Uniji, je pomembno, da se ribolov začne s 1. januarjem 2011 -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Predmet
Ta uredba določa letne ribolovne možnosti za plovila EU za staleže nekaterih vrst globokomorskih rib za leti 2011 in 2012 v vodah EU in nekaterih vodah zunaj EU, za katere se zahtevajo omejitve ulova.
Člen 2
Opredelitev pojmov
1. Za namene te uredbe se uporabljajo naslednje opredelitve:
(a)
„plovilo EU“ pomeni ribiško plovilo, ki pluje pod zastavo države članice in je registrirano v Uniji;
(b)
„vode EU“ pomeni vode pod suverenostjo ali sodno pristojnostjo držav članic, razen voda, ki so sosedne ozemljem iz Priloge II k Pogodbi;
(c)
„celotni dovoljeni ulov“ (TAC) pomeni količino, ki se lahko iz posameznega staleža ulovi in iztovori vsako leto;
(d)
„kvota“ pomeni delež TAC, dodeljen Uniji, državi članici ali tretji državi;
(e)
„mednarodne vode“ pomeni vode, ki so zunaj suverenosti ali sodne pristojnosti katere koli države.
2. Za namene te uredbe se uporabljata naslednji opredelitvi con:
(a)
ICES so cone, kot so opredeljene v Uredbi (ES) št. 218/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne11. marca 2009 o predložitvi statističnih podatkov o nominalnem ulovu držav članic, ki ribarijo v severovzhodnem Atlantiku (prenovitev) (7);
(b)
CECAF so cone iz Uredbe (ES) št. 216/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o predložitvi statističnih podatkov o nominalnem ulovu držav članic, ki lovijo na določenih območjih izven severnega Atlantika (prenovitev) (8).
Člen 3
TAC in dodelitve
TAC za globokomorske vrste, ki jih ulovijo plovila EU v vodah EU in nekaterih vodah zunaj EU, dodelitev takih TAC državam članicam ter po potrebi pogoji, ki so s tem funkcionalno povezani, so določeni v Prilogi.
Člen 4
Posebne določbe o dodelitvah
Ribolovne možnosti iz Priloge se državam članicam dodelijo brez poseganja v:
(a)
izmenjave v skladu s členom 20(5) Uredbe (ES) št. 2371/2002;
(b)
odbitke in ponovne dodelitve v skladu s členom 37 Uredbe Sveta (ES) št. 1224/2009 z dne 20. novembra 2009 o vzpostavitvi nadzornega sistema Skupnosti za zagotavljanje skladnosti s pravili skupne ribiške politike (9) ali členom 10(4) Uredbe Sveta (ES) št. 1006/2008 z dne 29. septembra 2008 o dovoljenjih za ribolovne dejavnosti ribiških plovil Skupnosti zunaj voda Skupnosti in dostopu plovil tretjih držav do voda Skupnosti (10);
(c)
dodatno iztovarjanje, dovoljeno v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 847/96;
(d)
zadržane količine v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 847/96;
(e)
odbitke v skladu s členoma 105 in 107 Uredbe (ES) št. 1224/2009.
Člen 5
Povezanost z Uredbo (ES) št. 847/96
Za namene Uredbe (ES) št. 847/96 se vse kvote iz Priloge k tej uredbi štejejo za analitske kvote.
Člen 6
Pogoji za iztovarjanje ulova in prilova
Ribe iz staležev, katerih ribolovne možnosti določa ta uredba, se obdržijo na krovu ali iztovorijo le, če so jih ulovila plovila države članice, ki ima neizrabljeno kvoto.
Člen 7
Začetek veljavnosti
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2011.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 13. decembra 2010